Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 січня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], батьком якої є відповідач, в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку, відповідач добровільного матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що для забезпечення утримання доньки відповідач має можливість. Зазначила, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу дитині надав не регулярно, сказав, що буде сплачувати 700,00 грн. щомісяця. Вважає, що відповідач повинний сплачувати 1/4 частку свого заробітку. Зазначила, що на теперішній час оформлюється на офіційну роботу, до цього працювала не офіційно. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він працює кореспондентом ТОВ «ТРК Україна» та завжди забезпечував дитину, але через те, що має підстави вважати, що позивач буде використовувати гроші не на дитину, а на себе, в тому числі на оренду житла, вважає достатнім перерахування з його заробітку 700,00 грн. щомісячно на утримання дитини. Також зазначив, що не відмовляється від утримання дитини та постійно забирає доньку на вихідні, якщо буде потреба буде покупати дитині одяг, взуття самостійно. Пояснив, що за станом здоров'я є здоровою людиною, інших утриманців не має, аліментів не платить, його заробіток є постійним приблизно 5000,00 грн., частину доходу в натурі не отримує. Просив суд врахувати, що у зв'язку з тим, що позивач не виконує свої подружні обов'язки він вимушений орендувати житло та займатися особистим життям, внаслідок чого йому потрібні гроші. Також він пропонував позивачеві відновити сімейні відносити та проживати однією рожиною, але згоди на це не отримав. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] року, що підтверджено повторним свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану про місту Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області 21.01.2014 року (арк. справи 5). В судовому засіданні встановлено, що дитина зареєстрована разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 4), фактично проживають за адресою: [ADDRESS] що не є спірним. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатною та здоровою за станом здоров'я, утриманців не має, має місце роботи. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Добровільна сплата позивачем на користь позивача аліментів у листопада 2013 року в сумі 1500,00 грн., в грудні 2013 року 800,00 грн., що підтверджено фіскальними чеками, оглянути в судовому засіданні не може бути підставою для відмови позову, при цьому подання позивачем позову свідчить про відсутність домовленості між батьками щодо утримання дитині та наявність спору з цього питання. Згідно ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на момент розгляду справи має регулярний та немінливий дохід, частину доходів в натурі не отримує, тому підстав для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом не встановлено. За приписами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначає суд. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти за можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Чинним Сімейним Кодексом України встановлена загальноєвропейська традиція, за якою у кожному конкретному випадку розмір аліментів (частку) визначає саме суд. Судом не можуть бути прийняти до уваги посилання відповідача на необхідність орендувати житло та будувати своє особисте життя, як істотна обставина в розумінні ст. 182 СК України для виплати аліментів в розмірі 700,00 грн. Крім того, 3/4 від вказаного відповідачем свого стабільного доходу є достатнім для його гідного існування. Враховуючи, що відповідач має постійне місце роботи та постійний заробіток, суд вважає можливим присудити до стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), внаслідок чого позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 21 січня 2014 р. Також з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved