Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], який в ході розгляду справи було уточнено, вказавши, що 14 червня 2016 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір № 1094126 про реструктуризацію суми, нарахованої по акту Н № 109412 про порушення збитків пол. акту до 10.05.2017 р. з обовязковим щомісячним платежем до 10 числа кожного місяця згідно графіку договору. Однак абонент не виконав взяті на себе зобовязання, останній платіж був проведений 21.03.2017 р. в сумі 799 грн. 34 коп., та в після подання позову в лютому 2018 року в сумі 1600,00 грн. Таким чином сума боргу складає 1597 грн. 44 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як встановлено судом, 14 червня 2016 року між КМЦОК ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та споживачем [PERSON] було укладено договір № 8956060 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, відповідно до якого позичальник взяв на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах та потужності, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (а.с. 4-5 копія договору). Крім того, 14 червня 2016 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та споживачем [PERSON] було укладено договір № 109412 про реструктуризацію суми, нарахованої по Акту про порушення, відповідно до якого в звязку з порушенням споживачем Правил користування електричною енергією для населення представниками постачальника складено акт про порушення № 109412 від 25.01.2014 р. та нарахована сума збитків 9769,82 грн., яку споживач визнає в повному обсязі. На момент укладення договору сплачено 977,00 грн. Залишок суми збитків складає 8792,82 грн., які споживач зобовязується виплатити до 10 травня 2017 року щомісячними платежами до 10 числа кожного місяця згідно наведеного графіку (а.с. 6 копія договору). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договору № 109412 про реструктуризацію суми, нарахованої по Акту про порушення, від 14.06.2016 р., внаслідок чого залишок заборгованості складає 1597 грн. 44 коп., що не заперечується [PERSON] Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У звязку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення суми боргу. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1600,00 грн.: сплачений ним при подачі позову (а.с.1,2, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачки на користь позивача На підставі викладеного та

Outcome: approved