Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач 11 серпня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, припинення зобов»язання, шляхом передання відступного. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON], посилається на те, що 14 березня 2012 року позичила [PERSON] 20000 грн.. Згідно розписки, та зобов»язалась повернути борг до 15 березня 2013 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобов»язання передати їй у власність у якості відступного належний тій на праві власності житловий будинок №3 по вулиці Лісній в с.м.т. Слобідка, Кодимського району, Одеської області. Взяті на себе зобов»язання по поверненню грошового боргу [PERSON] не виконала, до означеної в розписці дати 15 березня 2013 року борг не повернула, оскільки 25 червня 2012 року померла. Відповідач, як спадкоємець за заповітом, не бажає у нотаріуса переоформити спірний будинок на неї, а тому просить постановити рішення за яким припинити виконання зобов»язання [PERSON], шляхом передання відступного житлового будинку №3 по вулиці Лісній в с.м.т. Слобідка, Кодимського району Одеської області, та визнати за нею право власності на це майно. Просить поновити позовну давність, оскільки вона пропустила строк звернення до суду за захистом свого права з причини того, що відповідач на протязі довгого проміжку часу відмовлялася від нотаріального посвідчення угоди, а також у зв»язку з тим, що вона є юридично не освіченою людиною В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно розписки від 14 березня 2012 року, [PERSON] взяла у борг 20000 грн. у [PERSON] на строк до 15 березня 2013 року, зобов»язавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок №3 по вулиці Лісній в с.м.т. Слобідка, Кодимського району Одеської області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №300991, виданого 03 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 25 червня 2012 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №184 Кодимської державної нотаріальної контори Одесьокї області, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON], померлого 26 липня 1991 року, житловий будинок №3 по вулиці Лісній в с.м.т. Слобідка, Кодимського району Одеської області. Дослідивши вимоги позивача, та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що згідно розписки та укладеного договору позики, 14 березня 2012 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого остання отримала від позивача грошову суму розміром 20000 грн. та зобов»язалась повернути борг до 15 березня 2013 року. Також сторони у розписці та договорі, встановили порядок припинення зобов»язання, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо [PERSON] буде не в змозі повернути грошовий борг, то вона передає у власність позивача житловий будинок №3 по вулиці Лісній в с.м.т. Слобідка, Кодимського району, Одеської області, який належить боржнику на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов»язання за договором позики виконала, а саме передала [PERSON] грошові кошти розміром 20000 грн. 14 березня 2012 року, а та зобов»язалась повернути борг до 15 березня 2013 року, але цього не зробила, оскільки 25 червня 2012 року померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] стала відповідач як дочка померлої ( свідоцтво про народження серії ІV-УР №1107595, видане Слобідською селищною радою Кодимського району Одеської області 11 вересня 1963 року, згідно якого матір»ю народженої 14 липня 1963 року [PERSON] є [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №289869, видане 20 серпня 1982 року Малиновським відділом ЗАГС міста Одеси, згідно якого, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєно прізвище «Рожко»). В цьому випадку закон ( ч.1 ст.1282 ЦК України) передбачає, що спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки [PERSON] у строк, зазначений у розписці та договорі не повернула борг, то зобов»язання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку №3 по вулиці Лісній в с.м.т. Слобідка, Кодимського району, Одеської області, який належав на праві власності боржнику. Згідно ст. 600 ЦК України зобов»язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). Щодо вимоги позивача про поновлення позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу, виходив з такого. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 (ч.3,5) ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач на протязі певного проміжку часу намагався домовитися з відповідачем про нотаріальне посвідчення угоди. Крім того, позивач є юридично не освіченою особою. Ці причини суд визнає поважними у пропуску позовної давності. На підставі ст.ст.267, 600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved