Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач 31.08.2015 року звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.04.1995 року по 12.12.2002 рік, від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття, а саме до травня 2015 року відповідач сплачував на його утримання аліменти в мінімальному розмірі. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись у Міжнародному університеті розвитку людини «Україна», на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відомостей про доходи відповідача вона не має, тому вважає за необхідне встановити розмір аліментів на рівні 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів. У відповідності з договором про надання освітніх послуг вона щороку сплачує 10 000,00 грн. за навчання сина, вона постійно працює та отримує заробітну плату, але з у дорожчанням рівня життя повністю покрити витрати на здобуття освіти сина вона не в змозі, тому вважає за необхідне розділити суму, що підлягає сплаті за навчання порівну між нею та відповідачем, тобто по 5 000,00 грн. щорічно до закінчення навчання або влаштування на роботу. В звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/4 всіх доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення 23 років та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], в розмірі 1/2 витрат на навчання, що складає 500 грн. щомісячно з вересня по червень, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час, та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про день час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON], відповідач по справі, та [PERSON], позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 7). [PERSON] [INFO] вступив у 2013 році до вищого навчального закладу Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» IV рівня акредитації і на даний час навчається на 3 курсі, денної форми навчання, термін закінчення навчального закладу 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою від 12.08.2015 року № 3311 (а.с. 10). Відповідно до договору про навчання від 02.08.2013 року (а.с. 11), укладеного між вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» та [PERSON] замовником та [PERSON] студентом, вартість освітньої послуги становить 40 000 грн. [PERSON] навчається на платній основі, не працює, стипендію не отримує, та знаходиться на повному утриманні матері, яка сплачує за навчання кошти, а батько добровільно матеріальної допомоги на утримання та навчання сина не надає, за навчання кошти, що не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що [PERSON], навчається на денному відділенні, не працює, позивач утримує сина одноособово, сплачує кошти за навчання, купує одяг, продукти харчування, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку не заперечує. Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення аліментів на сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на дитину, в розмірі 1/2 витрат на навчання. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків. До кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Отже, оскільки [PERSON], [INFO], досяг вісімнадцятирічного віку, він втратив правовий статус дитини, тому підстави для стягнення додаткових витрат в порядку ст. 185 СК України відсутні. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача на користь позивача на сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 31.08.2015 року і до досягнення сином 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави, а в частині вимог щодо стягнення додаткових витрат відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial