overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач 12.05.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 18.07.1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На даний час їх відносини змінились, вони з відповідачем проживають окремо. Нею до суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Діти повністю перебувають на її утриманні. ЇЇ доходів не вистачає на забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач працює оператором на ТОВ «[PERSON] ТЬЮБ», отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). У заяві уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини до досягнення дітьми повноліття. На уточнених позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини не заперечує (а.с.17). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.07.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Діти проживають з позивачем (а.с.6), перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач працює оператором посту управління стану гарячого прокату труб на ТОВ «[PERSON] ТЬЮБ», його середній заробіток складає 5649,69 грн., що підтверджується довідкою № 1291 від 05.06.2015 року (а.с.14). Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проте згідно поданої до суду заяви (а.с.17), не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), визначеному позивачем. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач 12.05.2017 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач допомоги на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала задовольнити, представник відповідача позов визнав частково, вказав, що відповідач надав кошти на утримання дітей, тому вважав доцільним визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в загальному розмірі 2000 грн. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.12.2003 року по 20.09.2016 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вимог ст.ст.182,183 СК України, суд вважає за доцільне визначити аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1500 гривень на кожну дитину. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши 640,00 грн. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач 12.05.2017 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов»язки. Більше року мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтриміють шлюбно-сімейні стосунки, сумісне життя та збереження сім»ї стали неможливими. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки позивач з квітня 2017 року мешкає з іншою жінкою, збереження шлюбу з позивачем суперечить її інтересам. Звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи‚ вважає,що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.09.2007 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з квітня 2017 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач 12.05.2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 15.02.2003 року у виконкомі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №01. Від шлюбу у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через постійні конфлікти, причиною яких є несумісність характерів, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 15.02.2003 року у виконкомі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №01, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] свідчать, що у сторін за час шлюбу народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач 12.05.2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 09.11.2012 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки в сім'ї виникають постійні сварки та суперечки, тому вони втратили почуття та повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам родини. Тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, обставини викладені в позовній заяві підтвердив. При розірванні шлюбу просив покласти судові витрати на нього. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просили вирішити питання про розірвання шлюбу. Зазначила також, що час на примирення не потрібен. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 09.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №512, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 2). Від цього шлюбу подружжя мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, при таких обставинах, шлюб сторін доцільно розірвати. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., за клопотанням позивача слід покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач 12.05.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 27.11.2004 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про, що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис за №80. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: дочка, [PERSON], [INFO], і син, [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, а саме головне через зраду, їхні взаємовідносини із відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище просить залишити «[PERSON]». У судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Не заперечує проти ухвалення заочного розгляду. У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач 12.05.2020 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9850,47 грн. Після зменшення розміру позову 04.03.2021 р. просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 8150,47 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що 31.01.2017 р. між сторонами укладено кредитний договір № ІФ01-00080/Д+, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою 4 % в тиждень від суми кредиту строком до 02.01.2018 р. Банк виконав покладені зобов`язання згідно кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти, однак у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем цих зобов`язань станом на 03.03.2021 р. утворилась заборгованість у сумі 8150,47 грн., що складається з 2891,41 грн. заборгованості по простроченому тілу кредиту, 4759,06 грн. заборгованості по відсотках, 500 грн. штрафу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 31.01.2017 р. між сторонами укладено кредитний договір № ІФ01-00080/Д+, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою 4 % в тиждень від суми кредиту строком до 02.01.2018 р. (а.с.5-6). Банк виконав покладені зобов`язання згідно кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджуєтьсґя видатковим касовим ордером (а.с.7). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.03.2021 р. утворилась заборгованість у сумі 8150,47 грн., що складається з 2891,41 грн. заборгованості по простроченому тілу кредиту, 4759,06 грн. заборгованості по відсотках, 500 грн. штрафу, згідно наданої позивачем довідки. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 8150,47 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1921 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач 12.05.2020 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 17.07.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають вже повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з літа 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення шлюбних відносин називає різні погляди на життя, чвари та суперечки, які виникали по всім побутовим питанням, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, майнового спору немає. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11.08.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с. 15). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав виклик до суду на 06.10.2020 року 09-30 год. особисто 26.08.2020 року (а.с. 19). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 17.07.1993 року зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС у м.Нікополь, актовий запис № 747 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають вже повнолітню доньку. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що з літа 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення шлюбних відносин називає різні з відповідачем погляди на життя, чвари та суперечки з різних побутових причин, зникнення взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Майновий спір між сторонами відсутній. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач 12.05.2021 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27.01.1990 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Протягом останніх декількох років спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них виникли різні погляди на подальше сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З серпня 2020 року вони припинили подружні відносини та фактично перестали спілкуватися як подружжя, спільного господарства не ведуть та як сім`я не проживають. Відповідач відмовляється подавати спільну заяву у відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби. Неповнолітніх дітей вони не мають, на примирення не згідна. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задоволити позовні вимоги та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 27.01.1990 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке повторно видане 16.03.2011 року. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 908,00 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved