Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 грудня 2014 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що до 29 вересня 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], який проживає разом зі своєю матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний та може надавати таку допомогу, проте, має нерегулярний дохід. Тому позивач просить суд стягти з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, змінивши позовні вимоги в частині розміру аліментів, просить стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти сплати аліментів у розмірі 500 грн щомісячно не заперечує. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: До 29 вересня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], який проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 7). Батько дитини [PERSON] проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний та може надавати таку допомогу, має нерегулярний дохід. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, із відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved