Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач 26 вересня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 3-4). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 листопада 2006 року між сторонами укладено кредитний договір №\~SAMDN400000101513325, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 47\~260,75 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 9,6 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування до 20.11.2013 року. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку із чим, станом на 19.08.2016 року має заборгованість, на загальну суму 507\~570,54 грн., із якої: заборгованість за кредитом 48\~149,74 грн.; заборгованості по процентам 83\~077,15 грн.; заборгованість по комісії 8\~855,00 грн.; пеня 367\~488,65 грн. Позивач звертаючи увагу суду на те, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку суму заборгованості за кредитом. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №\~SAMDN400000101513325 від 21.11.2006 в сумі 90\~000,00 грн., з якої: заборгованість за кредитом 48\~149,74 грн.; заборгованості по процентам 41\~850,26 грн., та судові витрати по справі. Представник позивача, діючий за довіреністю [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надавав. У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За cт.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. За правилом, встановленим ст.509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 21 листопада 2006 року між сторонами укладено договір № SAMDN400000101513325 про відкриття картрахунку та обслуговування та додаткову угоду №2, відповідно до умов яких [PERSON] відкрито картковий рахунок та надано кредитний ліміт «Торговий фіксований» в сумі 47\~260,75 грн., строком до 20.11.2013 року, зі сплатою відсотків в розмірі 0,75% щомісячно на суму залишку заборгованості, та щомісячно 0,5% від суми виданого кредитного ліміту (а.с. 6-7, 8-10). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав кредит надав (а.с.11), однак в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого за ним, станом на 19.08.2016 утворилась заборгованість, на загальну суму 507\~570,54 грн., із якої: заборгованість за кредитом 48\~149,74 грн.; заборгованості по процентам 83\~077,15 грн.; заборгованість по комісії 8\~855,00 грн.; пеня 367\~488,65 грн. (а.с. 5). Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання. Згідно статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, вимоги позивача щодо суми стягнення, суд вважає за належне стягнути із відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 90\~000,00 грн. (девяносто тисяч грн.. 00 коп.), з якої: заборгованість за кредитом 48\~149,74 грн.; заборгованості по процентам 41\~850,26 грн. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, оскільки свої договірні зобовязання [PERSON] за кредитним договором не виконала тому суд вважає, що заборгованість у сумі 90\~000,00 грн., підлягає стягненню на користь ПАТ\~КБ\~«ПриватБанк». Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, так як сторони не звільнені від сплати судових витрат, позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1\~378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved