Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах своєї малолітньої дитини [PERSON] через свого представника 24.09.2015 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідачів про визнання недійсним договорів, свідоцтва та скасування рішення та з урахуванням уточнення просила суд:визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер [NUMBER], видане 06.06.2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським O.A. на ім'я [PERSON]; скасувати рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснодембського O.A. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 21868984 від 06.06.2015,15:16:07, відповідно, до якого право власності на квартиру [ADDRESS], було зареєстровано за [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири ([ADDRESS]) від 09.06.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., серія та номер 994; визнати недійсним договір іпотеки квартири ([ADDRESS]) від 09.06.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., серія та номер 998; визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 17.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., серія та номер 1107; визнати недійсним договір іпотеки, укладений між [PERSON] та [PERSON] 17.06.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., серія та номер 1110. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] У червні 2015 року позивач дізналася, що належна їй на праві власності вищевказана квартира з невідомих причин зареєстрована на ім'я [PERSON] (відповідач 3), який в подальшому передав вказану квартиру в іпотеку третій особі [PERSON] Нерухоме майно вибуло з власності позивача на підставі Акту Державної виконавчої служби про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, однак за інформацією, отриманою позивачем, такі торги не проводилися, виконавчі провадження в органах ДВС щодо позивача [PERSON] як боржника відсутні. Відтак, позивач стверджує, що належна їй на праві власності квартира вибула з володіння поза її волею та в подальшому були декілька разів перепродана невідомим для позивача особам. Підстави для визнання відповідачів добросовісними набувачами відсутні, оскільки реалізація нерухомого майна з прилюдних торгів не здійснювалася. Окрім того позивач наголошує, що її малолітня дитина [PERSON] прописана в квартирі № 61 з 21квітня 2015 року, у зв'язку з чим має право користування цією квартирою. Вчинення оспорюваних правочинів та їх нотаріальне посвідчення було можливо, виключно, при наявності дозволу органу опіки та піклування. При цьому, відповідачі не могли не знати про наявність прав дитини на квартиру, оскільки така інформація є відкритою та надається на звернення власника чи користувача. Нотаріус Ричка Ю.О. не перевірила відсутності прав малолітньої особи та посвідчила правочини вчинені, по-перше, поза волею батьків (власників квартири) по підробленим документам, а по-друге, без дозволу органу опіки і піклування так як в квартирі була зареєстрована неповнолітня дитина. Надати пояснення та копії документів, на підставі яких було посвідчено спірні правочини, на звернення адвоката нотаріус Ричка Ю.О. відмовилась. На думку позивача, на сьогоднішній день склалась ситуація, коли невідомі особи, посилаючись на формально зареєстроване за ними право власності, вимагають звільнити квартиру, оскільки, за їх словами, [PERSON] разом з матір 'ю не мають права там проживати. Отже, через укладення незаконних правочинів, малолітня дитина може втратити єдине місце свого проживання. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні пояснив , що його довіритель у червні 2015 року виявила відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. У зникненні документів позивач підозрює свого чоловіка, місцезнаходження якого невідомо. Звернувшись до нотаріуса, позивач дізналася, що її квартира переоформлена на відповідача 3. Весь час позивач разом зі своєю малолітньої донькою [PERSON] проживала та продовжує проживати в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином. Його представник надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності [PERSON] До клопотання представником долучено нотаріально посвідчену заяву [PERSON], в якій останній підтверджує, що ним у 2011 році було втрачено паспорт громадянина України та в подальшому отримано новий паспорт. [PERSON] зазначає, що він не набував у власність та не відчужував спірну квартиру а ні сам, а ні через свого представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у позові в повному обсязі з тих підстав, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем квартири, а тому категорично не погоджується з позовними вимогами. В судовому засіданні 31.07.2017 року представник відповідача [PERSON] не зміг пояснити яким чином його довіритель оглядав спірну квартиру та чи оглядав взагалі та яким чином готувалися документи на укладення договору іпотеки. Суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі нез'явившихся відповідачів. Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні позовні вимоги в інтересах дитини підтримав та підтвердив, що його довірителем не видавався дозвіл на відчуження спірної квартири чи-то на укладення будь-яких правочинів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Краснодембський О.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що при посвідченні спірного правочину ним були дотримані всі вимоги законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки спірний іпотечний договір укладений та зареєстрований з дотриманням всіх норм чинного законодавства України. Суд також вважає за можливе провести розгляд справи без участі третіх осіб. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (індексний номер 8847827) від 03 вересня 2013 року позивач є власником квартири № [ADDRESS] (а.с.13 т.1). Згідно витягу з кримінального провадження №12015100050006279 06 червня 2015 року відповідно до заяви [PERSON] невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа документами про право власність квартири № [ADDRESS] (а.с.89 т.1). На підставі вказаного встановлено, що оригінал свідоцтва(індексний номер 8847827) у позивача відсутній. Згідно з актом про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 01 жовтня 2014 року переможцем електронних торгів з реалізації квартири [ADDRESS] визнано [PERSON], яким придбано вказану квартиру за ціною 470996,50 грн (а.с.23-24 т.1). Акт про проведення електронних торгів складений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON] в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/11940/14, виданого 31 січня 2014 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] (позивач) на користь [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 10890500 грн(а.с.23-24 т.1). За заявою [PERSON] від 06 червня 2015 року приватним нотаріусом КМНО Краснодембським О.А. видане свідоцтво про належність [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS]. Свідоцтво видане відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі вищевказаного актів про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна (а.с.25 т.1). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06.06.2015 припинено право власності позивача на спірну квартиру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 21868984 від 06.06.2015) приватним нотаріусом КМНО Краснодембським О.А. (а.с.18 т.1). У відповідності до положень ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5. Державне підприємство «СЕТАМ» уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій Відповідно до Аналізу практики застосування судами ст. 16 ЦК України, здійсненого 01 квітня 2014 року Верховним Судом України, реалізація майна на прилюдних торгах, у тому числі шляхом проведення електронних торгів, полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, отже, є правочином. Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). (пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними») Як вбачається з акту про проведення електронних торгів, які стали підставою для видачі приватним нотаріусом на ім'я [PERSON] свідоцтва про право власності на спірну квартиру, реалізація такої квартири відбулася в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 757/11940/14, виданого 31 січня 2014 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики у сумі 10890500 грн. Акт про проведення електронних торгів підписаний головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON].(а.с.23-24 т.1). Як убачається з наданих позивачем доказів [PERSON] була допитана в якості свідка під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015100050006279, яка показала, що у неї на виконанні ніколи не перебував виконавчий лист № 757/11940/14, виданий 31 січня 2014 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 10890500 грн. Крім того, [PERSON] не складався акт від 01 жовтня 2014 року про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS]. Також [PERSON] зазначила, що підпис в акті про проведення електронних торгів в графі «Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України - [PERSON]» їй не належить. Такі обставини підтверджуються протоколом допиту свідка від 18 серпня 2015 року (а.с.90-93 т. 1). 18 серпня 2015 року під час досудового розслідування кримінального провадження також був допитаний [PERSON], який є головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. [PERSON] під час проведення допиту слідчим СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] повідомив, що ним не затверджувався акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 01 жовтня 2014 року, підпис в графі «Затверджую» [PERSON] не належать (а.с.94-97, т.1). Згідно з листом голови Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2015 року за результатами перевірки даних комп'ютерної програми «Діловодство-3» за 2011-2015 роки встановлено, що у провадженні суду перебувала одна цивільна справа № 757/20870/14-ц за заявою [PERSON] про видачу судового наказу щодо стягнення з ТДВ «СК «Наста» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Інших цивільних справ, де стороною виступає [PERSON], у провадженні суду не перебуває. [PERSON] не є учасником цивільної справи № 757/11940/14-ц (а.с.36, т.1). Цивільна справа №757/11940/14-ц порушена за позовом ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди, що підтверджується листом Голови Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року, адресованого слідчому СВ Оболонського РУГУ МВС України у м. Києві [PERSON] (а.с.86, т.1). Відповідно до листа відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мінюсту України від 12 серпня 2015 року перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи, боржником за якими є [PERSON], код [NUMBER], на виконанні у відділі не перебувають. Протягом 2014 року державними виконавцями відділу заявки про передачу до СЕТАМ нерухомого майна, а саме: квартири № [ADDRESS] до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не передавались, відповідно реалізація зазначеного вище майна не проводилась та акти про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна не видавались (а.с.37, т.1). Листом відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві від 12 серпня 2015 року повідомлено також про відсутність виконавчих проваджень, відкритих відносно [PERSON] Також повідомлено, що нерухоме майно, належне позивачу, з прилюдних торгів не реалізовувалось (а.с.38, т.1). Згідно з листом ДП «Інформаційний центр» Мінюсту України від 14 серпня 2015 року спірне нерухоме майно не реалізовувалось шляхом проведення електронних торгів та інформація щодо реалізації вказаної нерухомості не вносилась в Систему електронних торгів (а.с.39, т.1). Відповідно до заяви [PERSON] від 30 листопада 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] підтвердив, що ані він, ані інші особи, від імені або за дорученням [PERSON], не приймали участі у жодних електронних торгах по квартирі [ADDRESS], не отримували акт про проведення електронних торгів від 01 жовтня 2014 року, участі у торгах не брав, не зверталися та не отримували у нотаріуса ні свідоцтва про придбання цієї квартири, ні рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав та обтяжень на ім'я [PERSON], а також не укладали договору купівлі-продажу вказаної квартири з жодними особами, у тому числі з [PERSON] (а.с.123 т.1). Постановою Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.11.2011 встановлено, що 18.11.2011 до чергової частини звернувся [PERSON] та зазначив, що його паспортом громадянином України та ідентифікаційним кодом заволоділи невідомі особи (а.с.124-125 т.1). Таким чином, суд приходить до висновку, що правочин щодо реалізації з електронних торгів арештованого нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] не вчинявся. [PERSON], який вказаний у актах про проведення електронних торгів як переможець, участі у таких торгах не брав. На спірне майно позивача арешт в рамках виконавчого провадження не накладався, з позивача у судовому порядку не стягувалася заборгованість за договором позики. Відтак, правочин з реалізації спірного нерухомого майна не може бути визнаний недійсним, оскільки не вчинявся сторонами такого правочину. Окрім того, під час реєстрації 06 червня 2015 року приватним нотаріусом КМНО Краснодембським О.А. свідоцтва про належність [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS], у вказаній квартирі була зареєстрована та проживала малолітня дитина [PERSON] ([INFO]) з 21квітня 2015 року, що підтверджується довідкою за формою № 3, виданою житлово-експлуатаційною конторою (а.с.106 т.1) в інтересах якої звернулася [PERSON] до суду. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» закріплений принцип неприпустимості зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей»). Про необхідність застосування статті 12 вказаного Закону зазначено в п. 44 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин». Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З метою дотримання гарантованих прав дитини, нотаріуси при вчиненні будь-яких правочинів про відчуження чи заставу житлових приміщень зобов'язані перевіряти наявність прописаних там малолітніх та/або неповнолітніх осіб. Зокрема, Главою 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, визначені основні правила посвідчення правочинів. Відповідно до п. 3.1. цієї Глави, у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів. Оскільки у малолітньої особи було наявне право користування квартирою, вчинення оспорюваних правочинів та їх нотаріальне посвідчення було можливо, виключно, при наявності дозволу органу опіки та піклування. При цьому відповідно до листа Оболонської РДА в м. Києві від 26.10.2015 та тверджень представника Служби у справах дітей судом встановлено, що матеріали щодо надання дозволу на відчуження квартири [ADDRESS] в Службі у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві відсутні, а відтак дозвіл на відчуження квартири службою не надавався (а.с.104 т.1). Як і не надавалися дозволи на передачу квартири в іпотеку. До того ж Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року по справі №826/7023/16 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснодембського Олександра Адамовича, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування рішень та записів задоволено в повному обсязі. Зокрема визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснодембського Олександра Адамовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 21868984 від 06.06.2015 року та скасовано внесений на підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 9939013. Вказана постанова ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду залишена без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215ЦК України в імперативному порядку встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як вбачається судом з матеріалів справи та встановлених фактів, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським О.А. 06.06.2015 видане свідоцтво про придбання нерухомого майна квартири [ADDRESS] з прилюдних торгів (серія та номер [NUMBER]), на підставі правочину (акт проведення прилюдних торгів), який не вчинявся сторонами такого правочину (головним державним виконавцем ВПВР ДВС України [PERSON] та [PERSON].). До того ж свідоцтво про відчуження квартири, в якій зареєстрована та проживає малолітня дитина, видане з порушеннями норм ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», тобто без дозволу органу опіки та піклування. Вказане свідоцтво в подальшому слугувало підставою для переходу права власності на спірну квартиру від позивача до [PERSON] Беручи також до уваги ті обставини, що вказаним спірним свідоцтвом в якості одностороннього правочину нотаріус всупереч ст. 203 ЦК України створив для позивача та її дитини обов'язок щодо відчуження квартири без їхньої згоди, також порушив права позивача, проігнорувавши вимоги ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», вчинив правочин, який суперечить інтересам держави щодо захисту прав дітей та моральним засадам суспільства, суд вважає необхідним визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер [NUMBER], видане 06.06.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краснодембським Олександром Адамовичем на ім'я [PERSON]. У задоволенні позовної вимоги про скасування рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснодембського O.A. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 21868984 від 06.06.2015) та вимоги про визнання недійсним договору іпотеки між [PERSON] та [PERSON] від 17.06.2015 року, суд вбачає можливим відмовити, оскільки вказані вимоги заявлені до третіх осіб, а сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Також суд вважає необхідним зазначити, що 09 червня 2015 року між відповідачем 1 ніби -то [PERSON] та відповідачем 2 [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. (індексний номер: 21934279)(а.с.150-151, т.1). 09 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки вищевказаної квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., індексний номер: 21939143 (а.с.19 т.1). 17 червня 2015 року між відповідачем [PERSON] та відповідачем 3 [PERSON] був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого іпотекодержатель [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.167-170, т.1). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22163828 від 17.06.2015) (а.с.171-172, т.1). В подальшому між [PERSON] та третьою особою [PERSON] 17 червня 2105 року було укладено іпотечний договір,посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., серія та номер 1110, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с.27-30, т.2). У відповідності до інформації слідчого відділення №7521/125/51/04-2017 від 14.07.2017 року та протоколу огляду від 20.04.2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], який оформив купівлю-продаж двох квартир (в т.ч. спірної квартири), розташованих в м. Києві, та отримав під них позику в розмірі 3,65 млн. грн, виглядає як підставна особа, і не має реальних коштів для здійснення реальної купівлі квартири, зловживає алкогольними напоями, через це не має коштів на існування, краде, зникає від суду, та через це перебуває в республіканському розшуку. Окрім того Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року по справі №826/7023/16 за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснодембського Олександра Адамовича, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування рішень та записів (залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду)визнано протиправними та скасовано: рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 21934279 від 09.06.2015 та скасовано внесений на підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 9969247; рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери: 21938742, 21939143 від 09.06.2015 та скасовано внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі цих рішень записи про обтяження: 9971527, про іпотеку:1971718. Також вказаною постановою визнано протиправними та скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 22163828 від 17.06.2015 та скасовано внесений на підставі цього рішення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 10079489. У постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 січня 2017 року по справі №826/7023/16за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краснодембського Олександра Адамовича, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування рішень та записів встановлено, що реєстраційні дії вчинені відповідачами на підставі документів, які не відповідали вимогам законодавства, не давали змоги встановити особу заявників та не підтверджували заявлені речові права. Окрім того Окружним адміністративним судом м. Києва в постанові від 20 січня 2017 року встановлено та підтверджено ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, в установленому законодавством порядку особи, за якими проведено реєстрацію речових прав, ніколи не вчиняли правочини щодо набуття та переходу прав на нерухоме майно, - були відсутні і підстави для внесення відповідачами відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, встановлених фактів та з метою запобігання порушенню прав дитини, суд дійшов висновку про необхідність визнати недійсними також договори: купівлі-продажу квартири ([ADDRESS]) від 09.06.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; договір іпотеки квартири від 09.06.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]; договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений 17.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Вказаний висновок суд обґрунтовує також тим, що на час укладення цих договорів у спірній квартирі проживала малолітня дитина, орган опіки та піклування відповідного дозволу відповідачам не надавав, відповідачі не мали речових прав для відчуження квартири і їхні неправомірні дії підтверджені зібраними у справі доказами та встановлені судом в адміністративній справі. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. 41 Конституції України,ст.ст. 16, 202, 203, 215-216, 386ЦК України; Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей», ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин);

Outcome: partial