Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі свого представника [PERSON]М звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 23000,00 грн., передані їй в якості авансу за договором про наміри, а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] вказував, що його батько, [PERSON], мав намір придбати у [PERSON] квартиру [ADDRESS], в підтвердження чого 10 травня 2015 року між ними був укладений договір про наміри. За цим договором [PERSON] передав [PERSON] 23000,00 грн. в якості авансу за придбання квартири. Угоду купівлі-продажу квартири вони домовились укласти до 23 травня 2015 року, але виявилось, що право власності на квартиру [PERSON] на своє ім'я не зареєструвала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, розглянувши справу в заочному порядку у разі неявки відповідача. В доповнення до обставин, викладених в позові, [PERSON] пояснив, що про неможливість укладення угоди дізнався від працівника агентства з нерухомості, який був присутній під час огляду квартири в день підписання договору про наміри. Цей працівник по телефону повідомив [PERSON] про наявність кількох арештів, накладених на квартиру, через що неможливо оформити угоду. В подальшому [PERSON] телефонував [PERSON] з проханням повернути аванс, але остання повідомила, що не зможе його повернути, так як гроші вже витратила. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Між [PERSON], як покупцем з одного боку, і [PERSON], як продавцем з іншого боку, був укладений 10 травня 2015 року договір про наміри, згідно з яким покупець мав намір в строк до 23 травня 2015 року придбати у власність квартиру [ADDRESS], яка належить на підставі свідоцтва про право власності продавцю [PERSON] В цьому договорі сторонами обумовлено, що він не є попередній договором. Згідно з п. 3.2. Договору про наміри на підтвердження досягнутої домовленої про купівлю-продаж квартири в майбутньому [PERSON] передав [PERSON] аванс в сумі 23000,00 грн. Натомість, [PERSON] зобовязалась підготувати правовстановлюючі та інші необхідні для укладення угоди технічні документи. У визначений строк, 23 травня 2015 року, договір купівлі-продажу квартиру [ADDRESS] не був укладений з вини [PERSON], оскільки така квартира була обтяжена забороною на відчуження. За таких обставин [PERSON] мала б повернути [PERSON] отриманий від нього аванс в сумі 23000,00 грн. та такий обовязок виник у неї з огляду на п. 4.1. Договору про наміри. До теперішнього часу відповідач не повернула позивачу аванс, а тому суд стягує з відповідачки грошові кошти в сумі 23000,00 грн. Одночасно суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору 730,80 грн., сплачені при зверненні до суду з позовом та заявою про забезпечення позову.

Outcome: approved