Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач 13 квітня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні просить шлюб між сторонами розірвати, стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснила, що 20 грудня 1985 року Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених м. Києва зареєстровано шлюб між сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. З вересня 2014 року сторони проживають окремо. За час перебування у шлюбі народились дитина [PERSON] [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, однак він є пенсіонером, отримує пенсію, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить після розірвання шлюбу дитину залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 20 грудня 1985 року перебувають у шлюбі. ( а.с. 4 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає , що сімя розпалася остаточно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с.5). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України ( визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини ) передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач має постійний, стабільний дохід у виді пенсії. Тому суд вважає що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими та погоджується з розміром аліментів, які позивач просить стягувати з [PERSON] У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 551,20 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved