Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 жовтня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожної дитини: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними погіршилися через непорозуміння та сварки, через що сімя фактично розпалася. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає, в добровільному порядку сплачувати аліменти відмовляється. Він має задовільний стан здоровя, аліментів на утримання інших осіб не сплачує, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на дітей. Тому вона просить стягувати аліменти примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини своїх доходів на утримання дітей до їх повноліття примусово на підставі рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони від шлюбу мають двох спільних дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.6,7), які знаходяться на утриманні матері (а.с.9). Відповідач, як батько дітей вчасно добровільно матеріального утримання на дітей не надавав, хоч повинен надавати таке утримання. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі та на підставі статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved