overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач 26 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1997 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1997. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 148 /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «Сокол» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач 26 березня 2021 року звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 19 жовтня 2013 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , а спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ними виникають сварки, вони втратили почуття один до одного і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ведення спільного господарства припинено та примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 05 квітня 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач і відповідач у судове засідання 29.04.2021 не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач зазначив про підтримання позову, відповідач - про визнання позову. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини четвертої статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 488. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом\~обставини свідчать,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені,\~перебування у\~шлюбі носить\~формальний характер\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їх інтересам,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач 26 грудня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 28 липня 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серія [NUMBER]актовий запис №525. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з листопада 2011 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 липня 2001 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серія [NUMBER]актовий запис №525. (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено також, що з листопада 2011 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач 26 грудня 2016 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просить стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 700 гривень. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала заяву відповідно до якої позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначила в заяві, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але будучи працездатним має реальну можливість допомагати дитині. Позивач в даний час тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будьяких повідомлень про причини неявки до суду не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази , вважає , що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач ( арк.с. 5 ). Відповідно до довідки Малинського ВКЖРЕП від 22 грудня 2016 року № 1772, дитина знаходиться на утриманні позивача ( арк.с. 6 ). Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено , що відповідач офіційно не працює, має мінливі заробітки . Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Також суд погоджується із розміром аліментів, які просить позивач стягнути з відповідача 700 грн. Будьяких обставин які б перешкоджали [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дитини,\~ в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20\~\~ грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач, 26 грудня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 04 червня 2001 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 04 червня 2001 року. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що про існування спадкового майна дізналась лише в 2016 році. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 04 червня 2001 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №255434, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 05 червня 2001 року) (а.с.9). Як убачається з досліджених в судовому засіданні свідоцтва про народження серії ІV-УР №562083, виданого [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, матір»ю народженої 22 липня 1961 року [PERSON] є [PERSON]) (а.с.6). Після укладення шлюбу, який розірвано 19 січня 1983 року, з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Шумлянська» (а.с.7), а після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]. Це вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №415748 (а.с.8). Тобто, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з тої причини, що про існування спадкового майна дізналась лише в 2016 році. Отже, ту обставину, що позивач дізналась про існування спадкового майна лише в 2016 році, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач 26 жовтня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 30 серпня 2003 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це їх перший шлюб. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметральні протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями та з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком, яких іноді стає їх дитина. Просив шлюб розірвати, не заперечував, щоб малолітній син залишався проживати з відповідачкою. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував щоб малолітній син після розірвання шлюбу залишався проживати з відповідачкою. Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про одруження (серія 1-КГ № 062416), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів громадського стану Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона зроблено запис за № 373. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ №117037), у сторін 4 травня 2011 року народився син [PERSON]. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Одночасно суд вважає за можливе, за згодою сторін, малолітнього сина залишити проживати з відповідачкою. Питання про заміну прізвища відповідачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач 26 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 784 /а.с.6/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

позивач 26 жовтня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що між сторонами 08 квітня 2010 року було укладено шлюб, від шлюбу у подружжя народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . 20 листопада 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дитини кошти на утримання доньки позивачу не надає. Просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 20 липня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02\~ листопада 2020 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового засідання на 17 листопада 2020\~\~року (а.с.16-17). В судове засіданні позивачка не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав, викладених у позові. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності або відкладення розгляду справи, відзив не надав. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

позивач 26 жовтня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що між сторонами 12 грудня 2002 року було укладено шлюб, від шлюбу у подружжя народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням Дружківського міського суду Донецької області провадження № 2/516/57/12 від 10 січня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Відповідач, як батько дитини кошти на утримання доньки позивачу не надає. Зазначає, що державної допомоги на утримання дитини не отримує. Боржник батьківство не оспорює. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 листопада 2020 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового засідання на 17 листопада 2020\~\~року (а.с.14-15). В судове засіданні позивачка не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав, викладених у позові. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності або відкладення розгляду справи, відзив не надав. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач 26 квітня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом, згідно якого просив зобовязати [PERSON] привести стінову перегородку між кімнатами № 79- 80 в гуртожитку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Караваєва, 3 до проектного стану, стягнути судові витрати в розмірі 1378 грн. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу за його відсутності, представник не підтримав вимоги щодо зобовязати [PERSON] привести стінову перегородку між кімнатами № 79- 80 в гуртожитку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Караваєва, 3 до проектного стану, однак просив стягнути з відповідача суму судового збору. Від відповідача надійшла письмова заява з прохання слухати справу у її відсутність, заперечувала проти стягнення судового збору. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд, за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи, що відповідач привела стінову перегородку між кімнатами № 79- 80 в гуртожитку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Караваєва, 3 до проектного стану, що підтверджується актом від 06 червня 2016 року, тобто після предявлення позову (а.с.25), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved