Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач 21 жовтня 2019 року звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача Подільської районної у м.Полтаві ради по справі надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Від третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, системно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 644828, виданого Управлінням земельних ресурсів у м. Полтава 22.11.2010 року на підставі рішення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 25.09.2007 року № 585, належить земельна ділянка площею 0,0023 га, з цільовим призначенням - для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер 5310136700:16:005:0064. Вказана земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.7) На вказаній земельній ділянці [PERSON] було збудовано індивідуальний гараж № 13 , загальною площею 18,7 кв.м., на який Інспекцією ДАБК у Полтавській області 14.07.2010 року було видано сертифікат відповідності № ПТ 000478 (а.с.6), та 31.05.2011 року Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 20.04.2011 року Управлінням житлово-комунального господарства, було зареєстровано право власності на вказаний гараж за [PERSON] , про що складено відповідний запис № 6710 в книзі 29. (а.с.9-10) Згідно технічного паспорту на гараж [ADDRESS] , виготовленого станом на 09.12.2010 року, зазначений гараж є будівлею капітального типу (фундамент - стіни погріба, стіни - цегла, залізобетонні блоки, покрівля - з/б суміщена, перекриття - залізобетонне, підлога - цементна), обладнаний погрібом та електрикою (а.с.11-13). У подальшому [PERSON] без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, у травні 2011 року було збудовано другий поверх належного йому гаража за адресою: [ADDRESS] , площею 20,6 кв.м. У травні 2019 року [PERSON] мав намір продати гараж із добудовою та звернувся до ФОП [PERSON] 12.06.2019 року, де йому було виготовлено новий технічний паспорт на гараж [ADDRESS] (а.с.14-19). Під час проведення будівельних робіт Шведюком були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. З початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо добудови не надходило, це свідчить про те, що ним не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеного об`єкту. Також, у червні 2019 року він мав намір продати гараж [ADDRESS] , але в усній консультації нотаріуса [PERSON] було повідомлено, що надбудова - це самочинна збудована споруда і визнавати право власності необхідно в порядку визначеному законодавством України, у судовому порядку. У зв`язку з тим, що [PERSON] було самочинно добудовано другий поверх належного йому на праві приватної власності гаража, [PERSON] бажає визнати за ним право власності на самочинно добудоване нерухоме майно, але позбавлений можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. 26 червня 2019 року [PERSON] звернуся із відповідним листом до Департаменту ДАБІ у Полтавській області, але в усній консультаціі йому було відмовлено у заяві про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва та видачу сертифікату. 12.07.2019 року [PERSON] звернуся із відповідним листом до Департаменту ДАБІ у Полтавській області щодо надання дозволу на введення в експлуатацію закінченого будівництва (а.с.34). Для встановлення відповідності будівельним, архітектурним, санітарним та екологічним нормам, у червня 2019 року [PERSON] звернувся до фахівців щодо проведення відповідного дослідження, а саме : ПОЛТАВСЬКЕ ВІДДІЛЕННЯ ХАРКІВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ІМ.ЗАСЛ. ПРОФ. М.С.БОКАРІУСА. Відповідно висновку експерта №780/781 від 12.07.2019 року «ринкова вартість надбудови над гаражем [ADDRESS] , яка визначена порівняльним підходом з округленням, складає: 105600 грн. /Сто п`ять тисяч п`ятсот шістсот гривень». (а.с.20-33). Згідно висновку експерта №780/781 від 12.07.2019 року за результатами проведення експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження по заяві гр. [PERSON] від 19.06.2019, яка була проведена судовим експертом Шимкою В.М. ХАРКІВСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ІМ.ЗАСЛ. ПРОФ. М.С.БОКАРІУСА ПОЛТАВСЬКЕ ВІДДІЛЕННЯ: «Надбудова гаража [ADDRESS] відповідає вимогам нормативних документів в галузі будівництва, в частині санітарно-технічних, протипожежних, технічних норм. Готовність об`єкту до експлуатації становить - 100% і його можливо експлуатувати за цільовим призначенням (гараж).» Згідно ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», закінчені об`єкти будівництва потребують прийняття в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року. У той же час, Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів. А тому, такі об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. Враховуючи положення ст. 95 ЗК України, п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.12 р. «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», ст. 26 - 32 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» право на будівництво та реконструкцію нерухомого майна мають землекористувачі за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законом. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки, згідно положень ст. 19 ЗК України та Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.10 р. № 548. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.11 р. передбачено, що у разі самочинного будівництва, замовник такого будівництва має можливість зареєструвати Декларацію про готовність об`єкту до експлуатації та оформити право власності на такий реконструйований об`єкт подавши до інспекції ДАБК замість дозвільних документів (Декларації про початок виконання будівельних робіт) рішення суду, за яким за замовником визнано право власності на такий самочинно збудований обєкт. Тобто, законом передбачена можливість узаконення такого будівництва у судовому порядку. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Викладені обставини змусили [PERSON] звернутися до суду з позовом про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва за позивачем. Задоволення даного позову усуне [PERSON] перешкоди у вільному розпорядженні свої нерухомим майном та надасть йому можливість у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на самовільно добудоване нерухоме майно у виді другого поверху гаражу та реалізувати його. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є повністю обґрунтованими, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved