Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2014 року звернулася до Лановецького районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] в м.Ланівці Тернопільської області внаслідок відсутності його за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником житла відповідно до договору дарування. З листопада 2007 року в будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який з березня 2012 року змінив місце проживання і в даному будинку не проживає, 30 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано, в добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, посилаючись на мотиви, викладені в позовні заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будучи допитаним у попередньому судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, надав заперечення та пояснив суду про те, що він перебував у шлюбі з позивачкою і проживав у житловому будинку [ADDRESS] м.Ланівці. В даному будинку знаходиться нажите за час шлюбу спільне сумісне майно, поділ якого не проведено, в будинок позивачка його не допускає. Відповідач у судовому засіданні визнав те, що шлюб з позивачкою розірвано 30 листопада 2012 року, з часу розлучення він у даному будинку не проживає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, з'ясував наступні обставини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] м.Ланівці Тернопільської області належить позивачці [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу 23.03.2005 року та зареєстрованим Лановецьким районним БТІ в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.07.2005 року. Дані обставини стверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухому майно та договором дарування від 23 березня 2005 року, згідно якого [PERSON] передала безоплатно, а [PERSON] прийняла у власність як дарунок житловий будинок, що знаходиться в м.Ланівці, [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 27 листопада 2007 року, що стверджується випискою з будинкової книги. Рішенням Лановецького районного суду від 30 листопада 2012 року вирішено розірвати шлюб, зареєстрований 12 грудня 2002 року Лановецькою міською радою Тернопільської області, актовий запис № 61, між [PERSON] та [PERSON]. Згідно актів від 23 липня 2013 року, 23 січня 2014 року та 02 вересня 2014 року, складених депутатом Лановецької міської ради в присутності свідків [PERSON], [PERSON], з березня 2012 року [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS], а проживає в [ADDRESS] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності даної особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За змістом ч.3 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, і їх не здобуто в судовому засіданні, про те, що він не проживає в спірному будинку з поважних причин. Заперечення відповідача про те, що позивачка не впускає його в житловий будинок, провокує на сварки та бійки, відмовляється віддати його особисті речі не підтверджені будь-якими доказами. Відповідач у своїх запереченнях вказує, що заходив у будинок у відсутності позивачки. Судом також встановлено, що з позовами про поділ спільного сумісного майна чи про вселення відповідач до суду не звертався, хоч йому роз'яснено це право. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] більше року не проживає без поважних причин у належному позивачці [PERSON] житловому будинку [ADDRESS] м.Ланівці, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житлом.

Outcome: approved