Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 02 жовтня 2015 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 378. Від даного шлюбу дітей не мають. Зазначений шлюб виявився невдалим, сім`я розпалася остаточно та станом на сьогоднішній день існує формально. Причина розпаду сім`ї полягає в тому, що вони з відповідачем по справі мають різні характери та погляди на життя, у зв`язку з чим під час вирішення побутових питань вони часто не можуть дійти спільної згоди. Близько 2 років вони не проживають з відповідачем як подружжя, не ведуть спільного господарства, у них різний сімейний бюджет. Зазначає, що відповідач близько 2 років назад поїхала працевлаштовуватись за кордон. З часу коли вона поїхала вони більше не бачились, лише зв`язувались в телефонному режимі. Сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, вони стали чужими людьми і примирення між ними бути не може, тому, просить строк на примирення не надавати. 14 травня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання (з викликом сторін). Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без його присутності. Також зазначив, що позов підтримує та просить його задоволити. Також вказав, що разом як подружжя вони з позивачем не проживають з грудня 2017 року. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без її присутності. Також зазначила, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 02 жовтня 2015 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 378. Від шлюбу сторони дітей не мають. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають з грудня 2017 року, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved