Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , 07.05.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 12.07.2007 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Звенячинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №06. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Внаслідок чого не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити своє прізвище без змін. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, крім цього вказав, що позовні вимоги підтримує повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Крім того надав суду копію паспорта та копію свідоцтва про зміну імені. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, врахувавши заяву позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2007 року. (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають двоє неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами, внаслідок чого сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 28.02.2015 року відповідач [PERSON] змінив ім`я, про що 28 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис №19 . Прізвище ім`я по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] . Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved