Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 16.03.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнював (а.с.3-4,45-46) посилаючись на наступні обставини. 29.09.2007 року [PERSON] отримано кредит у розмірі 11900 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.10.2012 року. 21.03.2011 року позичальник [PERSON] помер, за життя зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на день смерті позичальника становить 6806 грн. 78 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 6615,54 грн., заборгованість за відсотками 191,24 грн. Позивачем 20.02.2014 року до нотаріальної контори була направлена претензія кредитора. 05.03.2014 року, у відповідь позивача було повідомлено, що спадкоємцем, який звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є [PERSON]. 21.09.2017 року до [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Враховуючи те, що боржник за кредитним договором помер, а спадкоємцем останнього є [PERSON] позивач просить стягнути заборгованість за спірним кредитним договором саме з нього. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, почато підготовче провадження, призначено проведення підготовчого засідання (а.с.61-62). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 року замінено позивача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК»; закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.69). \~ \~ Представник позивача у судове засідання не зявився, разом з позовом надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с.1). Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про судове засідання був повідомлений належним чином (а.с.83), причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні 01.11.2018 року (а.с.70,71) відповідач позов визнав, однак зазначив, що йому відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Вказав, що боржник [PERSON] - його далекий родич, що після повідомлення про смерть [PERSON], він-відповідач приїхав та поховав його. На його звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, так як він не є спадкоємцем, так як не доведено родинний зв'язок. До суду з позовом про визнання права власності він звертався, ніяких рішень судом не виносилось. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 29.09.2007 року між ЗАКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] була підписана Заява № б/н. [PERSON] отримано кредит у розмірі 11900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Дата видачі карти 29.09.2007 року. Дата відкриття рахунку 14.09.2007 року. Договір про надання банківських послуг складається з заяви [PERSON], Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.15-на звороті). У порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконував. 21.03.2011 року [PERSON] помер (а.с.23). Станом на 21.03.2011 року заборгованість [PERSON] за спірним договором визначена позивачем в розмірі 6806 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6615,54 грн., заборгованості за відсотками 191,24 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-14), випискою по особовому рахунку боржника (а.с.47-54). Позивач 12.02.2014 року направив претензію кредитора до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори (а.с.25), в якій просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника [PERSON], включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину. За територіальністю вказана претензія була надана до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори (а.с.56). З листа Першої Нікопольської державної нотаріальної контори від 28.02.2014 року (а.с.55) вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 21.03.2011 року, що мешкав за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Калініна, буд.№39, 20.09.2011 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №561/2011 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, поданою [PERSON], який мешкає: Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Кутузова, буд. №34, спадщина не видана. Вказане також підтверджується матеріалами справи (а.с.74-78). Лист - претензія надіслана [PERSON] за місцем реєстрації (а.с.28). З копії спадкової справи №561/2011, заведеної після смерті 21.03.2011 року [PERSON], який на момент смерті мешкав за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Калініна, буд.№39, що надійшла на запит суду (а.с.74-78), вбачається наступне. 20.09.2011 року [PERSON] подав до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.75). 20.09.2011 року Першою Нікопольської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №561/2011, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 54016578 від 09.11.2018 року (а.с.77). Відомості щодо заповіту або спадкового договору відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54016586 від 09.11.2018 року (а.с.78). У судовому засіданні відповідачем [PERSON] надано лист-відмову державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 2152/02-14 від 13.12.2012 року про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з недоведеністю родинного звязку зі спадкодавцем (а.с.69а). 07.12.2018 року на запит суду щодо листа-відмови державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 2152/02-14 від 13.12.2012 року, надійшла відповідь Першої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області №3944/02-14 від 28.11.2018 року (а.с.80), якою повідомлено, що листування з юридичними та фізичними особами з питань вчинення нотаріальних дій зберігається у нотаріальній конторі три роки, тому у 2017 році було знищено. Вказані обставини були доведені до відома позивача (а.с.82). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст.ст. 1218, 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені в статті 1219 ЦК України. У ст.1219 ЦК України закріплено, що не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: 5) права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.608 ЦК України, зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконано іншою особою. У абз. 2 п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 зазначено наступне. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно ч.2. ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені в ч.ч.3,4 ст. 1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно з ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом із тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обовязку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Проте, зазначені вище норми підлягають застосуванню за умови, що відповідач є спадкоємцем боржника. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON], відповідно листа-відмови державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори № 2152/02-14 від 13.12.2012 року [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] не видавалось у звязку з недоведеністю родинного звязку зі спадкодавцем, тобто не підтверджено право відповідача на спадкування після смерті [PERSON], тому позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення\~боргу є\~необґрунтованим та\~задоволенню не\~підлягають. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, однак визнання позову суперечить закону, так як обставини щодо права на спадкування підлягають доведенню, а тому судом не прийнято визнання відповідачем позову. Так як позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed