Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: позивач - [PERSON] та відповідачі - [PERSON] і [PERSON] Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв у порядку, передбаченому чинним законодавством, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом з нею, а інші спадкоємці за законом спадщину не приймали та приймати не будуть, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. З метою оформлення спадкових прав, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у вчиненні даної нотаріальної дії йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. З викладених підстав позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яке знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились, подавши в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, у своїх заявах представник позивача заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, відповідачі - [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги визнали та просили позов задовольнити. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Забузької сільської ради Любомльського району Волинської області [INFO], встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м.Любомль Волинської області (а.с.3). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були її діти - сторони по справі: позивач - [PERSON] та відповідачі - [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.11.1987 року Забузькою сільською радою Любомльського району Волинської області, та довідкою цієї ж сільської ради від 29.01.2015 року за №22/02-16 (а.с.3 на звороті, 4). Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Та обставина, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем доводиться копією довідки Забузької сільської ради Любомльського району Волинської області від 29.01.2015 року за №22/02-16 (а.с.4). З цієї ж довідки також вбачається, що інші спадкоємці за законом - відповідачі [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини з спадкодавцем не проживали та, як вбачається з матеріалів спадкової справи №16/2015 року до майна померлої [INFO] [PERSON], у строки, визначені ст.1270 ЦК України, з заявами про прийняття спадщини вони до нотаріальної контори не звертались, а 16.02.2015 року та 18.05.2015 року, відповідно, подали заяви, якими ствердили дані обставини, а саме, що спадщину після смерті матері - [PERSON] не приймали та з питанням про продовження строку для прийняття спадщини до суду звертатись не будуть. Крім цього, матеріали вищезазначеної спадкової справи свідчать також про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, в тому числі на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає . Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 30.01.2015 року №34/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.5). Приналежність спадкодавцю [PERSON] вказаного нерухомого майна підтверджується копією довідки Забузької сільської ради Любомльського району Волинської області від 29.01.2015 року №22/02-16, з якої слідує, що згідно запису погосподарської книги №2 за 2011-2015 р.р., житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], належить [PERSON], та в даному будинку вона була зареєстрована і проживала до дня смерті разом зі своїм сином - [PERSON] (а.с.4). Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 28.05.2015 року за №38240865 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 28.05.2015 року за №38240693, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.27-28). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, погріба з шийкою, прибудови, сарая, вбиральні, огорожі, хвіртки, питного колодязя, які знаходяться в [ADDRESS], та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачем - [PERSON] (а.с.9-13). Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті матері - [PERSON]

Outcome: approved