Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] заявив позов до ПОП «Рідний Край» про визнання недійсним договору оренди землі. В своєму позові позивач зазначив, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 25.09.2008 він є власником земельної ділянки площею 2.8556 га., що розташована на території Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, кадастровий номер: [NUMBER] . [INFO] 2018 року у конторі ПОП «Рідний край» села Тростянець Ямпільського району Вінницької області йому повідомили, що його земельна ділянка перебуває в оренді строком на 15 років на підставі договору оренди зелі №311 від 15.12.2014 та надали ксерокопію договору. Примірник оригіналу оскаржуваного договору відповідач надати відмовляється. Вказав, що на останній сторінці ксерокопії оскаржуваного договору, де підписи сторін, він виявив, що нижче його прізвища проставлений підпис, який йому не належить. Зазначив, що він не підписував оскаржуваний договір і не виявляв волю на передачу в оренду земельної ділянки, оскільки має намір самостійно господарювати на своїй земельній ділянці. Тому його підпис в оскаржуваному договорі є підробленим і виконаний іншою особою. Також вказав, що коли він почав з`ясовувати у своєї родини, хто замість нього підписав договір то його теперішня дружина [PERSON] , сказала, що це вона підписала договір коли отримувала оренду в 2014 році за 2013 рік, бо відповідач відмовлявся видати оренду, якщо не буде підписаний договір оренди на новий строк. Позивач вказує, що він особисто не підписував оскаржуваного договору оренди землі із відповідачем, а також не підписував жодних інших документів пов`язаних з укладенням оскаржуваного договору та передачі відповідачеві земельної ділянки, і це свідчить про те, що він не виявляв свого волевиявлення передати в оренду свою земельну ділянку відповідачеві, і не бажав настання таких реальних наслідків, що за правилами ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання такого оскаржуваного договору - недійсним. Вважаючи свої права порушеними позивач просить визнати недійсним договір оренди землі №311 укладений 15 грудня 2014 року, який 28.12.2014 зареєстрований реєстраційною службою Ямпільського РУЮ Вінницької області, індексний номер 18423962, скасувавши його державну реєстрацію. Стягнути із відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] позов підтримав пояснив, що він нічого не знав про договір. Вказав, що він не отримував пшениці. Під час укладення договору він не був присутнім. До 2014 року позивач на підставі попереднього договору передавав в оренду земельну ділянку відповідачу. Отримував орендну плату за пай, однак вважав, що отримує плату за користування землею ПОП «Рідний Край » на підставі попереднього договору. 25.04.2018 він дізнався про вказаний договір. Вказав, що [PERSON] підписувала вказаний договір, постійно отримувала орендну плату за нього. Зазначив, що він працював на підприємстві ПОП «Рідний Край». Пояснив, що з 2009 року [PERSON] отримувала орендну плату у виді пшениці, цукру, ячменю та соняшнику. В мішках [PERSON] привозила додому і він знав, що це орендна плата за його земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Вітвіцький О.Ю. позов підтримав. Зазначив, що позивач вважав, що він отримував орендну плату за договором, який укладав у 2008 році. Вказав, що позивач звернувся до сільської ради у зв`язку із закінченням попереднього договору, укладеного у 2008 році, дія якого закінчилася у 2018 році. Позивач мав намір використовувати земельну ділянку самостійно. Вказав, що у позивача немає договору оренди землі укладеного у 2008 році. Клопотання про витребування цього доказу він не заявляв, оскільки вважав, що ці фактичні дані можна отримати із пояснень представника відповідача. Представник відповідача ПОП «Рідний Край» - Захарченко О.В. позов не визнав. Зазначив, що позивач уклав договір і отримував орендну плату, підписав акт приймання-передачі земельної ділянки. Протягом строку позовної давності позивач не заявив про свою незгоду із договором. З приводу договору, укладеного у 2008 році ніяких обставин йому не відомо. Представник відповідача ПОП «Рідний Край» Захарченко О.В. 23.10.2018 за вх..№7199 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 15.12.2014 між [PERSON] та ПОП «Рідний Край» було укладено договір оренди землі №311, згідно якого [PERSON] передав в оренду ПОП «Рідний Край» земельну ділянку, площею 2,8556 га., строком на 15 років. Право оренди на вказану земельну ділянку зареєстровано належним чином в 2014 році. Вказаний договором, а саме п. 4.1 передбачено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату. Вказав, що з 15.12.2014 та протягом строку дії договору, [PERSON] ПОП «Рідний Край» сплачувалась орендна плата за вказану земельну ділянку, [PERSON] все влаштовувало, він не оспорював договору оренди землі, не звертався до ПОП «Рідний Край» про визнання його недійсним з приводу того, що укладення договору не відповідає його волевиявленню, жодних претензій до ПОП «Рідний Край» у нього не було з будь яких питань. Також вказав, що [PERSON] не наведено жодного доказу, щодо обставин на які він посилається, а [PERSON] підписавши договір не звертався протягом чотирьох років про його недійсність до ПОП «Рідний Край» і при цьому отримував орендну плату. Вважає, що підстави для визнання договору оренди недійсним - відсутні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] 08.04.2019 за вх..№2632 представник відповідача подав заперечення на висновок експерта в якому зазначив, що примірник договору оренди землі наданий позивачем [PERSON] не підписувався позивачем в присутності працівника ПОП «Рідний Край», а був наданий йому на руки підписаним лише зі сторони директора ПОП «Рідний Край», а тому вважає, що вказаний примірник договору міг бути підписаний іншою особою, оскільки знаходився у позивача. Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів, заява позивача про проведення підготовчого засідання без його участі, клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, клопотання представника відповідача про надання можливості ознайомитися із матеріалами справи, відзив представника відповідача на позовну заяву, заява представника відповідач про застосування позовної давності, клопотання представника позивача про проведення судової почеркознавчої експертизи, клопотання представника відповідача про призначення судово-почеркознавчої експертизи, заява представника позивача про надання оригіналів документів, супровідний лист відповідача про надання витребуваних доказів, заява представника позивача про допит свідків, заява представника позивача про розгляд клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи без його участі та без участі позивача, заява представника відповідача про розгляд клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи без його участі, заперечення представника відповідача на висновок експерта; заява представника відповідача про застосування позовної давності; заява представника відповідача про виклик свідків; заява представника відповідача про проведення підготовчого засідання без його участі; заява представника позивача про проведення підготовчого засідання без його участі; заява позивача про проведення підготовчого засідання без його участі; супровідний лист представника відповідача про приєднання до матеріалів справи письмових документів. Судом вчинено такі процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, витребування доказів, призначення судової почеркознавчої експертизи, поновлення провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, виклик свідків, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона разом із позивачем проживає 18 років однією сім`єю. Вказала, що вона підписала договір оренди землі замість чоловіка [PERSON] Зазначила, що за 2014 рік підписала договір у трьох примірниках та на токові у вересні 2014 року при отриманні орендної плати їй видали екземпляр спірного договору оренди. Також вказала, що писала заяву про видачу орендної плати за 2015 рік. Зазначила, що вона отримувала орендну плату і за себе, і за позивача. Вказала, що вона підписувала договір оренди. У вересні 2014 року вона після отримання орендної плати із зерном пшениці та із примірником договорів оренди (своїм та позивача) прибула додому, де розповіла позивачу, що замість нього розписалася у договорі і відомостях. Примірник договору вона сховала на шафі. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він є зятем позивача. Вказав, що приблизно у вересні-жовтні 2014 року або 2015 року (точної дати не пам`ятає). Вони прибули на тік отримувати орендну плату, де їм сказали підписати договори оренди. Вказав, що [PERSON] підписала договір оренди замість позивача. Вказав, що [PERSON] забирала орендну плату, а також забрала підписаний договір оренди землі, який вона підписала замість позивача. Зазначив, що кожен рік вона замість позивача отримувала орендну плату. Пояснив, що йому не відомо, коли позивач дізнався про договір 2014 року. Вказав, що позивач знав, що його дружина розписується замість нього у різних документах. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона працює у відповідача ПОП «Рідний Край» бухгалтером. Та займається видачею орендної плати. Вказала, що [PERSON] підписував договір оренди у 2014 році, коли отримував орендну плату. Також вказала, що [PERSON] отримував орендну плату в натурі у виді пшениці, соняшнику, цукру. Зазначила, що попередні договори укладалися на термін 10 років. Нові договори укладалися, у зв`язку із закінченням попередніх договорів оренди. В день підписання договору, примірник договору видавався на руки орендодавцю. Вказала, що договір підписував [PERSON] . Вказаний договір укладався на токові (в складі) ПОП «Рідний Край». Також пояснила, що [PERSON] вона знає особисто, тому й не вимагала у нього паспорта, чи іншого документа. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 25.09.2008 встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,8556га., що розташована на території Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії договору оренди землі №311 від 15.12.2014 встановлено, що [PERSON] уклав із ПОП «Рідний край» вказаний договір на строк 15 років. Із копії реєстраційної справи за кадастровим номером [NUMBER] встановлено, що [PERSON] уклав із ПОП «Рідний край» договір оренди землі №311 від 15.12.2014 на строк 15 років. Із копії заяви від 12.09.2015 встановлено, що [PERSON] звернувся до ПОП «Рідний Край» із заявою про нарахування йому в рахунок орендної плати на земельну частку (пай) за 2015 рік, видати 800 кг. пшениці. Із копії відомостей за 2015 рік встановлено, що [PERSON] отримав 800 кг. пшениці. Із копії відомостей за 2016 рік встановлено, що [PERSON] отримав 400 кг. пшениці. Із копії видаткового касового ордеру від 20.09.2017 встановлено, що [PERSON] отримав у ПОП «Рідний Край» 3850 гривень орендної плати за земельну ділянку. Із копії накладної №281 від 20.09.2017 встановлено, що [PERSON] отримав у ПОП «Рідний Край» 1100 кг. пшениці на суму 3208 гривень 33 копійки. Із копії лімітно-забірної відомості на отримання 3 частин встановлено, що [PERSON] тримав за 2013, 2014, 2015, 2016 роки отримував паливно-мастильні матеріали та відомості на видачу запчастин на МТЗ-80. Із копії відомостей на видачу орендної плати за земельну частку (пай) за 2015 рік встановлено, що [PERSON] отримував орендну плату за земельну частку (пай). Із досліджених оригіналів договорів та реєстраційної справи встановлено, що складені у трьох примірниках Акт приймання-передачі земельної ділянки та Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.12.2014 містить вчинені позивачем підписи. Досліджені судом інші письмові докази та показання допитаних свідків не містять фактичних даних, які би давали підставу вважати, що вчинені у вказаних актах підписи не належать позивачеві. Будь-які докази, які би спростували цю обставину, позивач та його представник не надали. Із висновку експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи №153/159/19-21 від 11.03.2019 встановлено, що підписи від імені [PERSON] у трьох примірниках оскаржуваного правочину - договорі оренди землі №311 від 15.12.2014, - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів. Встановити чи виконані досліджувані підписи від імені [PERSON] у двох примірниках оскаржуваного правочину - договорі оренди землі №311 від 15.12.2014, - не представилось можливим, у зв`язку із вкрай малим об`єктом графічного матеріалу в досліджуваних об`єктах різною транскрипцією, простотою будови їх елементів. Підпис від імені [PERSON] у примірнику оскаржуваного правочину - договорі оренди землі №311 від 15.12.2014, - виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення інших судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України. Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд не має підстав для задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. 08.04.2019 за вх..№2631 представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності. Зазначив, що оскільки [PERSON] підписавши договір оренди землі №311 від 15.12.2014 не звертався протягом чотирьох років про визнання його не дійсним до ПОП «Рідний Край» з підстав, що він його не підписував і при цьому отримував орендну плату. Доказами того, що [PERSON] було відомо про вказаний договір є акт приймання-передачі земельної ділянки підписаний [PERSON] 15.12.2014, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 16.12.2014, а також відомості про отримання позивачем від ПОП «Рідний Край» орендної плати за вказану земельну ділянку. Із пояснень позивача, показань свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що позивач особисто не підписував оспорюваного правочину. Досліджений висновок експерта не містить фактичних даних про наявність в оспорюваному правочину підпису позивача як орендодавця. Фактичні дані, отримані із показань свідка [PERSON] не підтверджені іншими дослідженими доказами та спростовуються показаннями інших допитаних свідків, а тому суд не бере їх до уваги. Суд вважає доведеною ту обставину, на яку посилається позивач як на порушення його права: що дійсно позивач [PERSON] не підписував договір оренди землі і не мав волевиявлення на його укладення. Суд вважає порушеним право позивача в момент укладення оспорюваного правочину 15.12.2014. Разом із тим, доводи представника позивача про те, що позивач отримував орендну плату за раніше укладеним в 2008 році договором оренди землі і що про порушення свого права він дізнався лише після закінчення договору в 2018 році жодним доказом не підтверджені. Позивачем та його представником не надано доказів про наявність договору оренди землі від 2008 року, не заявлено клопотання про витребування цього доказу. В ході судового розгляду представник позивача пояснив, що відсутні будь-які перешкоди в заявленні клопотання про витребування доказів на підтвердження цієї обставини. Як слідує із показань свідка [PERSON] , в день підписання договору позивач особисто від неї дізнався про цей правочин. Як слідує із Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), цей документ підписаний позивачем 16.12.2014, тобто із цього дня позивач повинен був і міг дізнатися про порушення його права. До суду з вказаною позовною заявою [PERSON] звернувся 04.05.2018 вх.№2983, дата підписання складення позовної заяви - 04.05.2018, тобто, позивач заявив позов після моменту закінчення строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Системний аналіз цих норм вказує на те, що власник земельної ділянки зобов`язаний розсудливо та добросовісно ставитись до своїх прав, бути обізнаним про них та вживати заходів щодо виявлення та припинення їх порушень. Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Вказана позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 по справі №6-2469цс16. Позивачем та його представником не надано доказів про те, що позивач не міг довідатися про порушення свого права як власника земельної ділянки впродовж строків позовної давності. Відповідно до абз.3 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ч. ч. 1, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі (трирічний строк позовної давності), відсутні докази про поважність причин пропущення позовної давності позивачем, тому суд має підстави для відмови у задоволенні позову, у зв`язку зі спливом позовної давності. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і не має підстав для їх задоволення. При вирішенні питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, суд не має підстав для присудження позивачу судових витрат за рахунок відповідача. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст.ст.257, 267 ЦК України.

Outcome: dismissed