Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач 23.02.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 11.06.2009 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №25. Від даного шлюбу у них народилася дитина дочка [PERSON], 06.08.2010року народження. Стверджує, що спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через протилежні погляди на шлюб та сімю, у результаті чого постійно виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. З відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб існує лише формально. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, будь-яке примирення між ними неможливе. Крім того зазначає, що малолітня дочка [PERSON] проживає разом із ним, відповідачка проживає окремо. Вважає, що в інтересах дитини проживати разом із ним, а не з матірю, оскільки він має можливість забезпечити дочці належні умови проживання та виховання, дитина також хоче жити із ним (батьком) так як виросла у цій квартирі, має окрему об лаштовану з сучасним ремонтом та обладнанням кімнату. Разом із цим, вказує, що він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із дочкою. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання дитини - дочки [PERSON], 06.08.2010року народження, та залишити її для подальшого виховання разом із ним батьком [PERSON] В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначає, що позов визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу бажає і надалі іменуватися прізвищем «Гук». Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування в попереднє судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначає, що проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 11.06.2009 року Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №25. За час даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON], 06.08.2010року народження. Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення не бажає. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами серії 1-СГ №110962 від 11.06.2009 року та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дитини, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON], 06.08.2010року народження. Так, на даний час малолітня дочка [PERSON] проживає разом із батьком - позивачем [PERSON] за адресою: м.Мостиська, вул.Грушевського, 30/7, Львівської області, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради №486 від 14.02.2017року про склад сімї [PERSON]. Відповідачка [PERSON] проживає окремо за фактичною адресою: с.Шишеровичі Мостиського району Львівської області, що вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області №152 від 17.02.2017року. Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 02-29/1254 від 09.06.2017 року вирішено після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], 06.08.2010року народження, з батьком за місцем їхньої реєстрації: м.Мостиська, вул..Грушевського, 30/7, Львівської області. Із поданої відповідачкою [PERSON] до суду заяви від 09.06.2017року вбачається, що така погоджується на визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] разом із батьком. За таких обставин, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток, мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дочкою, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини дочки [PERSON], 06.08.2010року народження, після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем [PERSON] та залишити дитину для подальшого виховання з ним. Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, визначаючи місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обовязку брати участь у її вихованні. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1280 (640+640=1280) гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved