Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся в суд з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] ), [INFO] , який вони зареєстрували 27 грудня 2011 року у Другому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом №775. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Стверджував, що протягом останніх декількох років життя з відповідачкою не склалось, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага. В результаті чого виникали постійні сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. З липня 2017 року вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засіданні не з`явилась, надала на адресу суду заяву про визнання позову, просила справу розглянути за її відсутності. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 27 грудня 2011 року у Другому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом №775, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення сімейних відносин є те, що у сторін відсутнє взаєморозуміння, і взаємоповага, на підставі чого виникають постійні сварки. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо з липня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Outcome: approved