Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 січня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 24 лютого 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з листопаду 2013 року . Дитина залишилась жити із матір'ю, відповідач на утримання дитини добровільно допомогу не надає. Позивачка вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Позивачка [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2001 року, про що виконкомом Олексіїво-Дружківської селищної ради м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 8 (а.с 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 382 від 17 жовтня 2001 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9 ) У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з листопаду 2013 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Оскільки в наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування сина не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved