Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач 13 травня 2016 року звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк»), та [PERSON] 09 лютого 2015 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі за текстом Генеральна угода) без номеру. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідно до Генеральної угоди [PERSON] від ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит в сумі 15388,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед [PERSON] Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами Генеральної угоди. Після отримання кредиту [PERSON]. свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, в результаті чого у нього перед Банком станом на 27 квітня 2016 року утворилася заборгованість у сумі 18489,91 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 13732,11 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 856,04 грн., заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом 549,28 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 3352,48 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1378 грн. судового збору. У судове засідання представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності на а.с.33, не явився, надавши суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи без участі представника позивача з винесенням заочного рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.2;4). Відповідач, місце реєстрації якого за адресою, зазначеною позивачем у позові, підтверджено належним чином (а.с.32,зворот), будучи повідомленим про розгляд справи в суді відповідно до абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України4 (а.с.46,50,51), у судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст..224 ч.1 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. Беручи до уваги підтримання позовних вимог представником позивача, дослідивши письмові матеріали справи та давши оцінку добутим доказам в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] і ПАТ КБ «ПриватБанк» 09 лютого 2015 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру. Відповідно до Генеральної угоди [PERSON] від ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит в сумі 15388,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця [PERSON] надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом (а.с.7). За даними анкети на а.с.6, [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір.. Судом встановлено, що [PERSON]Ю не виконав зобовязання за вказаним договором, у звязку з чим станом на 27 квітня 2016 року у нього перед Банком утворилася заборгованість у сумі 18489,91 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 13732,11 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 856,04 грн., заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом 549,28 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 3352,48 грн. (а.с.3-4). З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором без номеру від 09 лютого 2015 року (а.с.5) вбачається, що сума заборгованості за цим договором в розмірі 18489,91 грн., яку позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON], складається з заборгованості по процентах за користування кредитом, а також заборгованості за пенею і комісією. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом У відповідності до частин 1 і 2 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку до [PERSON] в світі вищенаведених норм ЦК України і їх системного аналізу підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачені 1378 грн. судового збору згідно платіжного доручення на а.с.37. На підставі викладеного,

Outcome: approved