Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач 21 жовтня 2016року звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги при звільнені та середнього заробітку за весь час нездійснення розрахунку. В своєму позові [PERSON] посилався на те, що 08.04.2016року він звільнився з посади начальника зведеної варти - чергового заступника начальника САБ КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» за ч.3 ст.38 КЗпП України згідно наказу №17-к від 04.04.2016р., а саме внаслідок порушення уповноваженим органом власника трудового законодавства, колективного та трудового договору, а саме систематичної несплати заробітної плати. Станом на 06.04.2016р. заборгованість по заробітній платі складала 32414,73 грн., що підтверджується відповідною довідкою КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв». Позивач також вказав, що він має право на вихідну допомогу в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат відповідно до ст. 44 КЗпП України. Позивач зазначив, що з ним не було проведено розрахунок при звільненні в порушення вимог ст.ст.47,117 КЗпП України, а отже роботодавець зобов'язаний виплатити йому середньомісячний заробіток за весь час затримки до фактичного розрахунку, що за період з травня 2016року по жовтень 2016року становить 11381,94грн. [PERSON], також зазначив, що він має право на компенсацію інфляційних втрат які він поніс внаслідок порушення відповідачем строків виплати заробітної плати. Посилаючись на вищевикладене позивач просив суд стягнути з КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» заборгованість по заробітній платі 32414,73грн., вихідну допомогу 5690,97грн., компенсацію інфляційних втрат за несвоєчасно виплачену заробітну плату 4517,58грн., середній заробіток за час затримки розрахунку.11381,94грн. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та задовольнити позов. Представник відповідача в судові засідання призначені на 15.11.2016року з 09:30 год., 12.12.2016року з 10.00год.,19.01.2017року з 09.30год. не з'явився хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу №17-к від 04.04.2016р. [PERSON] звільнився з посади начальника зведеної варти - чергового заступника начальника САБ КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, по причині невиконання адміністрацією КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» трудового законодавства, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача. Станом на 06.04.2016року заборгованість відповідача перед [PERSON] по заробітній платі становила 32414,73грн., що підтверджується довідкою КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» №39 від 06.04.2016року. Згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку . Згідно довідки КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» №39 від 06.04.2016року середньомісячна заробітна плата [PERSON] становила 1896,99грн., отже вихідна допомога яку роботодавець зобов'язаний виплатити [PERSON] становить 1896,99х3=5690,97грн. Згідно ст.ст.1,2,3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» відповідач зобов'язаний компенсувати позивачу інфляційні втрати які поніс [PERSON] внаслідок порушення строків виплати заробітної плати. Суд приймає розрахунок інфляційних втрат наведений позивачем і погоджується з ним. Сума компенсації інфляції за невиплачену зарплату яка підлягає стягненню з КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» на користь [PERSON] становить 4517,58грн. Згідно ст. 117 КЗпП України, у випадку не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу сум, які належать робітнику, в строк, встановлений ст. 116 КЗпП України (день звільнення), підприємство, установа або організація повинна виплатити працівнику середньомісячний заробіток за весь час затримки до фактичного розрахунку(розрахунок неможливо зробити з вини відповідача). Заборгованість за час затримки розрахунку та виплати всіх належних [PERSON] при звільнені сум (з травня 2016р. по жовтень 2016р. включно) складає 1896,99 х 6 =11381,94грн. З наведеного видно, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. У відповідності з ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір .

Outcome: approved