Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.12.2016 року звернувся до суду з позовом, що був зменшений в судовому засіданні, в якому зазначив, що 14.02.2014 року у місті Львові на перехресті проспекту Червоної Калини та вул. Сихівської внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль Peugeot Expert ПГ А6, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] за довіреністю, зазнав механічні пошкодження. Винуватцем ДТП є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем. При настанні страхового випадку відповідач відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП. Вартість відновлюваного ремонту згідно до оцінки страховика становить 9186,05 грн. , виплата відшкодування здійснена 22.10.2015 року. Просить стягнути на свою користь у зв'язку з несвоєчасною виплатою відшкодування стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 3 910,46 грн., інфляційні збитки 5347,19грн., 3% річних у розмірі 369,95грн. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги , просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи попереджений належним чином, надав письмові заперечення, просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 14.02.2014 року у місті Львові на перехресті проспекту Червоної Калини та вул.Сихівської сталося дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Peugeot Expert ПГ А6, реєстраційний номер [NUMBER], власником якої є [PERSON], та яким за довіреністю керував позивач [PERSON] , зазнав механічні пошкодження. Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04.03.2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 28.03.2013 року між відповідачем та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1145219. Власник автомобіля Peugeot Expert ПГ А6, який отримав механічні ушкодження, [PERSON] отримав від відповідача в рахунок відшкодування шкоди 9186,05грн., виплата відшкодування здійснена 22.10.2015 року про що свідчить заява на видачу готівки №3 від 22 жовтня 2015 року ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК». Суд вважає, що оскільки страхове відшкодування повинно бути виплачено відповідачем не пізніше 18 червня 2014 року - кількість прострочених днів виплати становить 490 днів (з 19 червня 2014 року до 21 жовтня 2015 року включно). Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата), зокрема, здійснюється безпосередньо потерпілому. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За загальними правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, аналіз норм ч.3 ст.549, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, а також, п.5 ч.1 ст.268 ЦК України, якою встановлено, що позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування), дає підстави для висновку про те, що стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Право на позов про стягненні пені у позивача виникло 19 червня 2014 року. Виплату страхового відшкодування позивачу було здійснено 22 жовтня 2015 року. Отже, період, за який нараховується пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування становить з 19 червня 2014 року до 21 жовтня 2015 року включно. Враховуючи ту обставину, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення пені лише 25 грудня 2015 року, а також, вимоги п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, стає очевидним, що період, за який пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить з 25 грудня 2014 року до 21 жовтня 2015 року включно. Згідно доданого розрахунку, розмір пені за період з 25 грудня 2014 року до 21 жовтня 2015 року включно, становить - 3 910 (три тисячі дев'ятсот десять) грн. 46 коп. Крім цього, згідно правової позиції Верховного Суду України, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року по справі №6-126цс14 (справа про захист прав споживача страхових послуг) страховик також несе відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України, виходячи з наступного. Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Оскільки, зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а є особливою мірою відповідальності боржника (страховика) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права і інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитору (застрахованій особі) від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (застрахованій особі). Тому, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Дана правова позиція Верховного Суду України узгоджується і з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, про яку зазначив сам відповідач у своєму запереченні проти позову. Так, згідно роз'яснень, які містяться у п.21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Тому, суд не приймає ствердження відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних . Згідно доданого розрахунку, розмір інфляційних втрат за період з 19 червня 2014 року до 21 жовтня 2015 року включно, становить - 5 347 (п'ять тисяч триста сорок сім) грн. 19 коп., 3% річних за період з 19 червня 2014 року до 21 жовтня 2015 року включно, становить - 369 (триста шістдесят дев'ять) грн. 95 коп. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Витрати по оплаті судового збору суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 10, 110, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved