Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 січня 2019 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить виключити з актового запису про народження № 214 від 28 березня 2018 року, складеного Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області дані про нього як про батька дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з березня 2016 року. [INFO] вона народила сина, про що Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі РАЦС ГТУЮ 28 березня 2018 року був зроблений актовий запис на ім`я [PERSON] , у якому батьками дитини зазначені сторони. У теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними були припинені, і вони практично припинили шлюбні відноси, так як після народження дитини і запису про позивача як про батька дитини, у нього виникли сумніви відносного свого батьківства, оскільки у момент зачаття дитини - липень 2017 року, відповідачка їздила в гості до бабусі, де пробула два тижні. Крім того, він помітив,що дитина на нього не схожа. Сама ж [PERSON] не спростовує факт того, що позивач не є біологічним батьком дитини. Таким чином, він має право на оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього, як про батька дитини, у зв`язку із чим позивач звертається до суду із даним позовом. Сторони до зали судових засідань не прибули. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від відповідач поштою надійшла заява про визнання позову у повному обсязі. Одночасно зазначила, що з доводами позову згодна, з позивачем дійсно не проживають, шлюбних відносин між ними немає. Позивач не є біологічним батьком дитини. Представник третьої особи Лівобережного районного у місті Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, також надав заяву, в якій просив розглядати справу без нього, та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, викладені ними у заявах, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного вище рішення є те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2016 року. Як вбачається з свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 28 березня 2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. Батьками дитини зазначені [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Позивач стверджує, що не є біологічним батьком дитини, адже не підтримує будь-яких відносин з відповідачкою. Проте, оцінюючи надані заявником документи про народження, суд виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну, виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач пред`явлені позовні вимоги визнала, підтвердила те, що позивач не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про їх задоволення шляхом виключення з актового запису № 214 від 28 березня 2018 року про народження [PERSON] , складеного Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відомостей про [PERSON] , як про батька дитини. Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Ухвалюючи рішення, суд має вирішити питання про розподіл судових витрат, та виходить з такого. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивачем заявлено вимогу про виключення з актового запису про народження відомостей про нього як про батька (вимога немайнового характеру), яка задоволена судом у повному обсязі. За вказану вимогу позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 768,40 гривень. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Дана норма права кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% понесеного позивачем судового збору, що становить 384,20 гривень. Решта сплаченого позивачем судового збору (50%), що становить 384,20 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved