Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Прядка В.В., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпоряджанні власністю, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі окрім позивача також зареєстрована відповідач [PERSON] , яка за місцем реєстрації не проживає. Підставою реєстрації місця проживання відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі було перебування її у зареєстровано шлюбі з сином позивача [PERSON] , який рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.07.2020 було розірвано. Між сторонами не укладено жодних цивільно-правових угод, які б давали право відповідачу користуватися житловим приміщенням. Через те, що відповідач зареєстрована у вказаній квартирі, нарахування за послуги проводяться в більших розмірах і позивач змушений нести додаткові витрати по утриманню будинку. Факт реєстрації відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі та не проживання її в ній більше року порушує право позивача на вільне розпорядження і користування своєю власністю, а єдиним способом захисту порушеного права позивача є звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпоряджанні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/6463/21. Ухвалою суду від 11.11.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Прядка В.В. не з`явилися, до початку розгляду справи від представника надійшло клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи повторно в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме №278216962\~від 05.10.2021,[PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2008, є одноосібною власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 28.12.2020 №26779-01-21, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.01.2019 по теперішній час, що також підтверджується відповіддю, наданою на запит суду Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.11.2021. Відповідачка у квартирі за місцем своєї реєстрації не проживає більше року, участі в її утриманні не приймає. Вказані обставини підтверджується актом про встановлення факту не проживання особи за місцем реєстрації №9 від 18.01.2021, виданим комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Соборний», відповідно до якого за наслідками обстеження будинку та опитуванні сусідів було встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] тривалий час не проживає, хоча зареєстрована в ній, її особисті речі та предмети побуту у квартирі відсутні. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що спір виник з приводу користування майном, яке перебуває у приватній власності позивача, застосуванню підлягають норми прямої дії Конституції України та відповідні положення Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положеннями статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. При розгляді справи встановлено, що позивач є одноосібним власником квартири [ADDRESS] , відповідачка зареєстрована у даній квартирі, але не проживає в ній понад рік, участі в утримані житла не приймає. Внаслідок створених відповідачем перешкод, а саме реєстрації у спірній квартирі,\~\~позивач позбавлений охоронюваного законом права\~\~володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід II груп, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 908,00 грн..

Outcome: approved