Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.08.2016 року звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні та володінні шляхом позбавлення користування житловою квартирою. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. 25.09.2004 року вона одружилася з відповідачем та зареєструвала його у вищевказаній квартирі, після отримання свідоцтва на право власності на житло. З травня 2012 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини і [PERSON] переїхав мешкати окремо. 09.10.2014 року шлюб між ними було розірвано за рішенням Селидівського міського суду Донецької області. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, однак він в квартирі не мешкає без поважних причин, його особистих речей в квартирі немає, крім того, позивач вимушена здійснювати обовязки по сплаті комунальних послуг в тому числі і за відповідача. З наведених підстав позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловою квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу її відсутність та позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленою про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 1460 від 06.12.2004 року квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження серія І-НО № 243899 від 25.09.2004 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.09.2004 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Богдан». Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 09.10.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки № 298 від 13.08.2016 року, виданої ОСББ «Промінь м. Гірник», [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS], але з 2010 року в ній не проживає. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік і це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. На підставівикладеного,

Outcome: approved