overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач 29.08.2016 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, у якому просив зменшити розмір аліментів до 300 грн. щомісячно на утримання двох дітей. Після зміни розміру позову 22.09.2016 р. просив стягувати з нього 800 грн. щомісячно на утримання двох дітей від першого шлюбу. Свій позов обґрунтовував тим, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 26.02.2015 р. з нього стягнуто аліменти у користь відповідачки на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час його сімейний стан змінився, оскільки він проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. У зв'язку з тим, що йому на даний час необхідно утримувати дружину і маленьку дитину, просив зменшити розмір аліментів на утримання дітей від першого шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов у зміненому розмірі підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві визнав позов у зміненому розмірі, не заперечував щодо його задоволення, просив розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у зміненому розмірі підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 26.02.2015 р. з позивача стягнуто аліменти у користь відповідачки на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно. На даний час сімейний стан позивача змінився, оскільки він проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], у них [INFO] народилась дочка [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на викладене суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, стягнувши з позивача по 400 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання двох дітей від першого шлюбу. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом Тисменицького районного суду № 352/2729/14-ц, відкликавши вказаний виконавчий лист з Тисменицького районного ВДВС головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, після остаточного погашення заборгованості за цим виконавчим листом. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 184, ч.1 ст.192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач 29.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнював (а.с.13). В обґрунтування вимог посилається на такі обставини. Він з 30.04.1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя з відповідачкою не склалось. Між ними втрачено взаємоповагу та взаєморозуміння. Почали виникати сварки. Шлюб розпався, сімейних стосунків вони не підтримують. Він втратив до відповідачки почуття та повагу, не бажає надалі перебувати з нею в шлюбі. З травня 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети. Збереження шлюбу вважає неможливим. Спору щодо поділу майна не виникає. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Тому він вимушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач просив розглянути справу за його відсутності, про що зазначив у позові та подав окрему заяву (а.с.1,13,18). Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.21), згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені 30.12.2014 року, майнового спору немає, просила залишити їй прізвище «Батура». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 30.04.1993 року зареєстрували шлюб (а.с.6). Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача - з травня 2015 року, за посиланнями відповідача з 30.12.2014 року. Причиною стало відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, часті сварки з цього приводу. Почуття любові та поваги втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сімю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач 29.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.04.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач працює, отримує заробітну плату, однак матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини до досягнення ними повноліття. Від позивача до суду надійшла заява (а.с.10) про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про день, час і місце розгляд управи був повідомлений належним чином за останніми відомими суду адресами, про що свідчать наявні поштові повідомлення (а.с.22,23). Причини неявки суду невідомі. Заяв від відповідача не надходило, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182,184,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.04.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. З відповідача за рішенням суду стягувалися аліменти на утримання позивача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку (а.с.8,9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач 29.08.2016 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що вони спільно проживали від 22.08.2015 року до 01.06.2016 року. Від спільного проживання є неповнолітня дитина: син-[PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, отримує допомогу за дитиною до 3-х років в розмірі 860 грн. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, не має. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. У судове засідання позивач не з»явилася, просить справу розглядати у її відсутність, у зв»язку із сімейними обставинами, позов підтримала повністю, просить його задоволити, про що подала заяву (а.с.7). У судовому засіданні відповідач позов визнав, наслідки визнання ним позову йому зрозумілі. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про його задоволення за наявності до того законних підстав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач 29.08.2016 року з вернулася в суд із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки та знаходиться на її утриманні, навчається, не працює, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, їй одній важко утримувати дочку, а відповідач допомоги на дочку не надає. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, згідна, щоб відповідач сплачував аліментів в частці від його пенсії. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про згоду на сплату аліментів на користь дочки, однак не в сумі 1000 грн., а в частці від пенсії в розмірі 25%, яку він отримує. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є студентом 2 курсу державної форми навчання Тернопільського державного медичного університету ім.І.Я.Горбачевського, закінчує навчання в червні 2021 року, народилая 24.07.1998 року, тобто є повнолітньою, батьком якої є відповідач, а позивач матір'ю, шлюб між сторонами по справі розірвано 03.10.2006 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.ст.183, 184 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, та те, що дочка сторін по справі потребує матеріальної допомоги, а відповідач хоча і є інвалідом 3 групи, однак може надавати допомогу дочці, оскільки стабільно отримує пенсію, тому аліменти підлягають стягненню, однак не в твердій грошовій сумі, а в частці від його доходу в розмірі ? частини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Відповідач просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до п.8 ст.5 Закону України «Про судовий збір», однак враховуючи, що згідно вказаної норми та п.9, від сплати судового збору звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни, інваліди 1 та 2 груп, в той час як відповідач є інвалідом 3 групи, однак не Великої Вітчизняної війни, тому судовий збір підлягає стягненню з нього в повному обсязі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач 29.08.2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 06.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1197. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через постійні конфлікти, які виникають через несумісність характерів. Подальше спільне життя не можливе. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 06.08.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1197, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ» №118310. Свідоцтво про народження серії «І-ЕЛ» №171397 свідчить, що у сторін за час шлюбу народилась донька [PERSON], 03.08.2015 р. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач 29.08.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2), який уточнювала (а.с.10), посилаючись на такі обставини. Вона з 16.11.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у червні 2016 року у звязку з тим, що кожний з них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, із-за частих сварок із-за цього. Відповідач пішов від неї до іншої жінки. Вони з відповідачем проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору між ними немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, прізвище після розірвання шлюбу залишити „Павліщук. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Вказала, що шлюбні відносини припинені у червні 2016 року, майнового спору немає, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище „Павліщук. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.16). Вказав, що подружні стосунки припинені у червні 2016 року, майнового спору немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.11.2002 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,3а,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня місяця 2016 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до сварок між ними. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплачений останньою при звернені до суду з даним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач 29.08.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 11.09.2015 року зареєстрований Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2768. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.09.2015 року, Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2768 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач 29.08.2019 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 11.10.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося з вересня 2012 року. Просить суд розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу залиши дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у судове засідання не з`явились. Надали суду заяви, в яких позивач підтримала позовні вимоги та відповідач визнав позовні вимоги, просили розірвати шлюб та розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст. 199 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у підготовчому засіданні рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 11.10.2003 року Ясинуватським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції, сторони перебувають з 11.10.2003 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №246. Подружжя є батьками [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 10.08.2017 року Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 01.03.2005 року Ясинуватського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Суд, на підставі\~ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, те, що шлюбні відносини припинились, та обидві сторони бажають розірвати шлюб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог про залишення дошлюбного прізвища « [PERSON] », суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач 29.08.2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 14.07.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили взаєморозуміння, перестали поважати один одного. Зазначає, що збереження шлюбу є неможливим, та суперечить його інтересам. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 17). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 20). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 14.07.2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 74 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили взаєморозуміння, перестали поважати один одного. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, та суперечить його інтересам. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved