Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач 25 лютого 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач участь в утриманні дитини не бере, матеріально не підтримує, у зв`язку із чим, позивач вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.21). Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись, відповідно до вимог ст..ст.128-129 ЦПК України. Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, стягнувши із відповідача 1/4 частину його заробітку (доходу) (а.с.24). Відповідач у судове засідання надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнає в частині стягнення із нього аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) (а.с.25). У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 лютого 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №115 (а.с.5). На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Від шлюбу народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.6,20). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до п.15, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У відповідності до ч.1 ст. 190 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 25.02.2020 року , і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття чи змін в майновому становищі сторін, тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов`язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо судових витрат, в силу ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved