Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06 вересня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, на яку вона претендує як спадкоємець за заповітом та до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Загороди 14, що в с. Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, та земельна ділянка площею 1,16 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначила, що приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та через виявлені розбіжності в написанні по батькові спадкодавця. Так, в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 020951, яким посвідчено право власності померлої на земельну частку( пай ), по батькові вона записана як «Йосипівна», а в свідоцтві про смерть спадкодавиця по батькові значиться Йосифівна. А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Більче-Золоте по вул. Загороди 14 Борщівського району Тернопільської області, та право власності на земельну ділянку площею 1,16 га, вартістю 42286,6 грн., що розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], оскільки інші особи на таке не претендують. Предтавник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови до суду надійшла письмова заява, в якій просив справу слухати у відсутності представника відповідача, зазначивши, що заперечень щодо позову не має, і що відповідач такий визнає. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі. За таких обставин, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] померла 06 вересня 2014 року в с. Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області що сторонами не заперечувалось, крім того, стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 177253, виданого 09 вересня 2014 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопілььскої області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітні розпорядження, відповідно до яких усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла в рівних долях позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON], крім того [PERSON] - земельну ділянку, площею 1,16 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради. Вказані обставини сторонами не оспорювалось, крім того, стверджені заповітами від 04 квітня 2005 року, посвідченими секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Борщівського району. Також встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Загороди 14, що в с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла [PERSON], відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) вона була його головою та єдиним членом, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг [PERSON] сільської ради за № 431 на імя [PERSON], довідками виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №400 від 15.04.2015р., № 669 від 03.06.2015р., № 484 від 24.04.2015р. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON] на відповідній правовій основі набула право на колгоспний двір, який був розміщений по вул. Загороди 14, в с. Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, проте, за життя у визначеному законом порядку своє право власності на вказаний нерухомий обєкт не оформила та у відповідному органі не зареєструвала. Поряд з тим, ще за життя, відповідно до рішення четвертої сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 02 листопада 1995 року, [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 61 га, з них: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0, 14 га, та 0, 47 га для ведення особистого підсобного господарства. Крім того, встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] також входить земельна ділянка площею 1,16 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району Тернопільської області та належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ТР № 020951, проте в такому по батькові спадкодавиці записано невірно «Йосипівна» замість «Йосифівна», що не відповідає іншим даним, які посвідчують особу спадкодавця, де її по батькові зазначено «Йосафатівна», що в свою чергу перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права, так як відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року із змінами від 16 березня 2009 року, усі записи у Державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною особою, яка заявила про свої спадкові права на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] Також встановлено, що інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли [PERSON] у визначеному законом порядку відмовилася від своєї частини спадщини на користь позивача. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені повідомленням завідувача Борщівської державної нотаріальної контори № 116/02-31 від 05 травня 2015 року, оглянутими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи № 108/2014 відкритої щодо майна померлої [PERSON] Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 20 квітня 2015 року, виготовленої Борщівським БТІ, інвентаризаційна вартість спірного будинковолодіння становить 56814 грн. З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 34-1903-0,61-1981/2-15 від 08.04.2015 року, виданого відділом держземагенства у Борщівському районі, вбачається, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,16 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради і її нормативна грошова оцінка складає 42286,60 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] і за нею слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Більче-Золоте по вул. Загороди 14 Борщівського району Тернопільської області, та на земельну ділянку площею 1,16 га, вартістю 42286,6 грн., що розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району. На підставі ст.ст. 328, 392, 1216- 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved