Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач 13.08.2018 року звернувся до суду із позовом до відповідача про припинення права власності на нерухоме майно, мотивуючи тим, що 12 жовтня 2014 року помер його батько - [PERSON]. На праві приватної власності йому належав житловий будинок з господарськими будівлями в с. Супрунівка Полтавського району та області, вул. Радянська, 22, який він отримав у власність як спадкове майно після смерті його матері - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 14 травня 2010 року нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. Його право власності було зареєстроване у КП «БТІ та містобудування Полтавського району» 31 травня 2010 року за 386 в книзі № 7. Рішенням четвертої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 7 скликання від 26.02.2016 р. назва вулиці Радянська змінена на вул. Центральна. Житловий будинок літ. «А-1» мав житлову площу 26,5 кв.м., загальну площу 61,7 кв.м., що підтверджується довідкою - характеристикою № 581 від 12.05.1997 року. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0, 25 га , яка також належала батькові на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВК № 213735, виданому 11 жовтня 2011 року ( кадастровий номер 5324085201:01:001:1109 ). 21 серпня 2012 року [PERSON] подарував йому зазначену земельну ділянку, уклавши договір дарування, посвідчений нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори. Його право власності на даний час підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру НВ-5307254082018 від 16 квітня 2018 р. На земельній ділянці ним побудований житловий будинок, який він не може здати в експлуатацію з наступних причин. Успадкований батьком у 2010 році житловий будинок був непридатний для проживання. Комісією Супрунівської сільської ради на підставі заяви батька було проведено його обстеження, в результаті якого виявлено, що будинок не підлягає капітальному ремонту і не відповідає вимогам ДБН В.2, 2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», подальша його експлуатація неможлива, будівля підлягає зносу. Рішенням № 263 від 26 липня 2012 року виконком Супрунівської сільської ради Полтавського району та області затвердив акт та надав [PERSON] дозвіл на знесення старого житлового будинку, що і було ним зроблено. Але зміни до технічної документації він не вніс, оскільки тяжко захворів, а невдовзі помер. Доказом факту знесення зазначеного житлового будинку літ. «А-1», крім наведених вище документів, є : - довідка виконавчого комітету Супрунівської сільської ради № 448/02-25 від 23 червня 2018 року, згідно з якою будинок був знесений до 21 серпня 2012 року; - технічний паспорт, в якому зафіксована наявність на земельній ділянці по вул. Центральній, 22 в с. Супрунівка лише одного житлового будинку літ. «В-1» , будівництво якого є незавершеним; - довідка КП «БТІ та містобудування Полтавського району» Полтавської районної ради № 434 від 4 липня 2018 року, згідно з якою в результаті проведеної інвентаризації встановлені відсутність за вказаною адресою житлового будинку літ. «А-1». Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась в звязку з фактичною відсутністю спадкового майна. Наявність реєстрації нерухомого майна за померлим перешкоджає йому у реєстрації нового будинку. Державним реєстратором прав на нерухоме майно Полтавської районної державної іміністрації 12 липня 2018 року прийняте рішення у відмові йому в державній реєстрації права власності на незавершене будівництво в с. Супрунівка Полтавського району та області, вул. Центральна, 22 в звязку з наявністю державної реєстрації за вказаною адресою права власності за субєктом - [PERSON] ( право власності в РПВН № 30370044 ). Цією відмовою порушені його права щодо реєстрації нового житлового будинку, який збудований у відповідності до вимог закону. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, ропоряджається своїм майном на власний розсуд. У разі знищення майна право власності припиняється ( ч. 1 п. 4 ст. 346 ЦК України ), а за заявою власника відомості про нього виключаються з державного реєстру, як це передбачено ч. 2 ст. 349 ЦК України. Внесення будь - яких змін у державні реєстри на імя померлого є неможливою, правова дієздатність особи після смерті припиняється ( ст. 25, 346 ЦК України ). Способом захисту цивільного права та інтересу буде в даному випадку як припинення правовідношення між органом, що здійснює державну реєстрацію речових прав та померлим [PERSON], так і припинення дії , що порушує його, [PERSON], право ( ст. 16 ч. 2 ЦК України ). Таку правову позицію по аналогічній справі № 2-3830/11 визнав правильною Верховний Суд України, приклад якої наведений в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ за 2014 рік. Прохав припинити право власності померлого 12 жовтня 2014 року [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок літ. «А-1», 1944 року побудови житловою площею 26,5 кв. м, загальною площею 61,7кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. ( кадастровий номер 5324085201:01:001:1109 ) зв с. Супрунівка, вул. Центральна, 22 ( колишня адреса - вул. Радянська, 22 ) Полтавського району та області, скасувавши за ним державну реєстрацію та скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON], виключивши з Реєстру прав власності на нерухоме майно запис № 30370044. В судове засідання сторони у справі не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивач та його представник [PERSON] ( а. с. 6 ) позов підтримали та прохали задовольнити ( а. с. 76, 77 ). Від представників відповідачів Супрунівської сільської ради Полтавського району і Полтавської РДА та третьої особи без самостійних вимог КП «БТІ та містобудування Полтавського району» надійшли заяви, де вони не висловили заперечень щодо позову ( а. с. 60, 72, 74, 77 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які послалася в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с.7 33. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 319, 346, 349 ЦК України, так як у разі знищення майна право власності припиняється ( ч. 1 п. 4 ст. 346 ЦК України), а за заявою власника відомості про нього виключаються з державного реєстру, як це передбачено ч. 2 ст. 349 ЦК України. Внесення будь - яких змін у державні реєстри на імя померлого є неможливою, правова дієздатність особи після смерті припиняється ( ст. 25, 346 ЦК України ). Способом захисту цивільного права та інтересу буде в даному випадку як припинення правовідношення між органом, що здійснює державну реєстрацію речових прав та померлим [PERSON], так і припинення дії, що порушує його, [PERSON], право ( ст. 16 ч. 2 ЦК України ).

Outcome: approved