Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] (в подальшому також Вкладник) звернувся до суду з позовом, уточненим в судовому заіданні 27.10.2014 р., до ПАТ «Дочірний Банк Сбербанку Росії» (в подальшому - відповідач, Банк), третя особа: Національний банк України про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів та просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 330 489 доларів США 82 центи одноразовою операцією через касу банку та витрати, пов»язані з наданням юридичних послуг в сумі 3 250 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2014 року між ним та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/628926 (далі - «Договір»). Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 58 200,00 доларів США. День повернення Вкладу - 24 серпня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 5,6 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 58 200, 00 доларів США; сума невиплачених позивачу відсотків складає 237,07доларів США. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/628926 станом на 24.10.2014 року становить 58 437,07 доларів США. 30 липня 2013 року між ним та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», було укладено договір банківського вкладу №3330/047/469710 (далі - «Договір») з видачею Вкладнику ощадного (депозитного) сертифікату на пред'явника. Відповідно до п. 1.1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає грошові кошти на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 40 000,00 доларів США. День повернення Вкладу - 01 серпня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,05 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, в строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів від дня пред'явлення Сертифікату для погашення, отримати суму номінальної вартості Сертифікату та нарахованих відсотків по ньому на поточний рахунок пред'явника Сертифікату, згідно з умовами Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 40 000, 00 доларів; сума невиплачених позивачу відсотків, складає 3 228,82 доларів США. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №3330/047/469710 станом на 24.10.2014 року становить 43 228,82 доларів США. 12 червня 2014 року між ним та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/616311 (далі - «Договір»), Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 69 117, 00 доларів США. День повернення Вкладу - 12 вересня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,0 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 69 117, 00 доларів США; сума невиплачених позивачу відсотків, складає 1283,11 доларів США. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/628926 станом на 24.10.2014 року становить 70 400,11 доларів США. 12 червня 2014 року між ним та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/616306 (далі - «Договір»). Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 80 000,00 доларів США. День повернення Вкладу - 12 вересня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,0 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 80 000,00 доларів США; сума невиплачених позивачу відсотків, складає 1 485,15 доларів США. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/628926 станом на 24.10.2014 року становить 81 485,15 доларів США. 12 червня 2014 року між ним (далі - «позивач») та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/6163307 (далі - «Договір»). Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 80 000,00 доларів США. День повернення Вкладу - 12 вересня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,0 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 80 000,00 доларів США; сума невиплачених Позивачу відсотків складає 1 485,15 доларів США. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/616307 станом на 24.10.2014 року становить 81 485,15 доларів США. Усього по п»яти депозитах йому не повернено Банком станом на 24.10.2014 р. кошти в сумі 327 317,00 доларів США та нараховані відсотки в сумі 7 719,30 доларів США. Зазначає, що 04 вересня 2014 року він звернувся до відповідача з письмовою вимогою (заявою), в якій просив повернути йому внесені за вищезазначеними договорами грошові кошти та нараховані на них відсотки, однак на даний час йому відмовлено у задоволенні вимоги щодо повернення коштів. Позивач також просить стягнути з відповідача всі витрати, пов'язані з наданням юридичних послуг, зазначивши, що вимога про відшкодування витрат за юридичні послуги підтверджується договором про надання юридичних послуг; сума, що підлягає такому відшкодуванню становить 3 250,00 грн., із яких 2 500,00 грн. йому коштувала позовна заява та 750,00 грн. коштувало судове засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали уточнений позов із зазначених в ньому підстав, просили позов, з урахуванням уточнень, задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Ліпська О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала зазначивши, що позивач звернувся до Банку 04.09.2014 з вимогою видати йому на руки у відділенні банку суму двох вкладів в розмірі 98 200,00 дол. США та з вимогою видати йому на руки у відділенні банку 12.09.2014 суму трьох вкладів в розмірі 229 117,00 дол. США, проте з урахуванням п.9 постанови Правління Національного банку України від 29 серпня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яким встановлено обмеження для банків щодо видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати, Банк не мав змоги виконати вимогу позивача: при цьому позивач був проінформований, що не позбавлений права отримати кошти в національній валюті шляхом перерахування на його рахунок у гривні, відкритий в Банку. Вважає, що Банк жодним чином не порушував права позивача, а відтак вимоги останнього є необгрунтованими. Також не погоджується з сумою позову, зазначеною в позовній заяві, оскільки позивач частково зняв кошти з поточного рахунку Банку в сумі 4 547,00 доларів США у вересні 2014 року і станом на 24.10.2014 залишок коштів на поточному рахунку позивача в Банку [NUMBER] складає 330 489,82 доларів США та вважає такою, що не підлягає задоволенню вимогу про стягнення витрат, пов»язаних з наданням юридичних послуг з огляду на необґрунтованість. Представник третьої особи Фадєєв А.В. проти позову заперечував, пославшись на постанову Правління Національного банку України від 29 серпня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та представника 3 особи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2014 року між Вкладником [PERSON] та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/628926 (а.с.9). Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 58 200,00 доларів США. День повернення Вкладу - 24 серпня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 5,6 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 58 200, 00 доларів США; сума невиплачених позивачу відсотків складає 237,07доларів США. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/628926 станом на 24.10.2014 року становить 58 437,07 доларів США. 30 липня 2013 року між Вкладником [PERSON] та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», було укладено договір банківського вкладу №3330/047/469710 (далі - «Договір») з видачею Вкладнику ощадного (депозитного) сертифікату на пред'явника (а.с.8). Відповідно до п. 1.1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає грошові кошти на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу (а.с.10). Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 40 000,00 доларів США. День повернення Вкладу - 01 серпня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,05 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, в строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів від дня пред'явлення Сертифікату для погашення, отримати суму номінальної вартості Сертифікату та нарахованих відсотків по ньому на поточний рахунок пред'явника Сертифікату, згідно з умовами Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 40 000, 00 доларів; сума невиплачених позивачу відсотків, складає 3 228,82 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №3330/047/469710 станом на 24.10.2014 року становить 43 228,82 доларів США. 12 червня 2014 року між Вкладником [PERSON] та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/616311 (а.с.11), Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 69 117, 00 доларів США. День повернення Вкладу - 12 вересня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,0 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 69 117, 00 доларів США; сума невиплачених позивачу відсотків, складає 1283,11 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/628926 станом на 24.10.2014 року становить 70 400,11 доларів США. 12 червня 2014 року між Вкладником [PERSON] та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/616306 (а.с.12, зв. бік). Відповідно до п. 1 Договору, Вкладник перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 80 000,00 доларів США. День повернення Вкладу - 12 вересня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,0 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору (а.с.12). Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. Станом на 24.10.2014 року основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 80 000,00 доларів США; сума невиплачених позивачу відсотків, складає 1 485,15 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/628926 станом на 24.10.2014 року становить 81 485,15 доларів США. 12 червня 2014 року між Вкладником [PERSON] та ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» було укладено договір банківського вкладу №263/47/6163307 (а.с.13, зв. бік). Відповідно до п. 1 Договору, [PERSON] перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку [NUMBER] у доларах США, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування (далі «Поточний рахунок»), а банк приймає на Депозитний рахунок [NUMBER] (далі - «Вклад») кошти на умовах та в порядку, передбаченому Договором з виплатою відсотків одноразово, в день настання терміну повернення Вкладу. Згідно умов Договору, сума Вкладу складає 80 000,00 доларів США. День повернення Вкладу - 12 вересня 2014 року. Виплата відсотків, нарахованих на Вклад за ставкою 8,0 % річних, здійснюється згідно з умовами Договору. Відповідно до п.2 Договору, Вкладник має право, зокрема, отримати Вклад та суму нарахованих відсотків згідно з умовами цього Договору; достроково розірвати Договір. На даний час основна заборгованість відповідача перед позивачем, не враховуючи відсотки, нараховані на суму Вкладу, становить 80 000,00 доларів США. Станом на 24.10.2014 року На даний час сума невиплачених Позивачу відсотків, складає 1485,15 доларів США. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за строковим договором банківського вкладу (депозиту) №263/47/616307 станом на 24.10.2014 року становить 81 485,15 доларів США. Таким чином, по п»яти депозитах позивачу не повернено відповідачем станом на 24.10.2014 р. кошти в сумі 327 317,00 доларів США та нараховані відсотки в сумі 7 719,30 доларів США. 04 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою (заява), в якій просив повернути йому внесені за вищезазначеними договорами грошові кошти та нараховані на них відсотки (а.с.14-15). Відповідач відмовив позивачу повернути кошти, пославшись на п.9 постанови Правління Національного банку України від 29 серпня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», яким встановлено обмеження для банків щодо видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати. Суд вважає таку відмову безпідставною з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На виконання умов Договорів, позивач здійснив Вклади на рахунки Банку, в той час, як Банк зобов'язаний був повернути ці Вклади разом із відсотками за користування коштами на вимогу позивача. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Згідно з п. 2 ч.І ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення від 03.12.2003 р. № 516)). Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно п. 1.2. Положення від 03.12.2003 р. № 516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (абз. 2 п. 3.3. Положення від 03.12.2003 р. № 516). Однією з основних умов вищезазначених Договорів є можливість зняття коштів у безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів з Вкладного рахунку на Поточний рахунок. Тобто, внесені позивачем Вклади, відповідно до Договорів банківського вкладу є строковими вкладами. Вимога про повернення коштів позивачем, як зазначалося вище, була направлена до Банку, проте останній свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. У справі Zolotas проти Греції (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави». Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Таке порушення виявилося в наступному: У ст. 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України. Але, в порушення цих норм, позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які Банк отримав від позивача на умовах строковості та платності, та до цього моменту не повернув. Частина 1 ст. 1061 ЦК України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Абзацом 1 п. 3.5. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення від 03.12.2003 року № 516) встановлено, що проценти на банківський вклад (депозит) виплачуються вкладникові на його вимогу відповідно до строків, визначених у договорі банківського вкладу (депозиту). Відповідно до абз. 2 п. 1.6. Положення від 03.12.2003 року № 516, банк сплачує вкладнику, суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Позивачем було здійснено вклади в іноземній валюті - доларах США. У зв'язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, повернення коштів позивачу повинно здійснюватись також у доларах США. Що стосується посилання Банку як на підставу відмови повернення вкладів та виплату відсотків на Постанову НБУ від 29 серпня 2014 року № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» суд зазначає наступне. 29 серпня 2014 року Національний банк України прийняв Постанову № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» з подальшими змінами та доповненнями.. В преамбулі Постанови № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» від 29 серпня 2014 року Національний банк України послався на те, що діє,

Outcome: partial