Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивований\~тим,\~що 22.11.2013\~року між\~ним та\~відповідачем [PERSON]\~був укладений\~договір позики\~грошей,\~згідно якого\~відповідач [PERSON]\~отримав грошові\~кошти в\~сумі 10000\~доларів США\~як позику\~з умовою\~їх повернення\~до 20.12.2013\~року. Пункт 6.1 договір позики встановлює, що даний договір укладається за згодою дружини позичальника [PERSON], про що остання ставить підпис в договорі позики та підтверджує, що кошти необхідні для потреби сімї. Також пунктом 6.2 договору позики зазначено, що позичальник підтверджує, що отримані кошти підуть на потреби сімї. Позивач зазначає, що оскільки договір позики укладений за згодою дружини [PERSON], а відтак кошти отриманні її чоловіком у борг є спільною сумісною власністю подружжя, та відповідачі підтвердили, що кошти потрібні для інтересів сімї, то [PERSON] має нести солідарну відповідальність у відповідності до ст. 541 ЦК України. Пунктом 4.2 договору позики встановлено, що позика повертається позичальником шляхом передачі позикодавцю готівкою грошових коштів в сумі зазначеній в даному договору. Повернення коштів має відбуватись за місцем проживання позикодавця. Позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо повернення отриманих грошових коштів, однак останні усіляко уникають розмов. Пунктом 5.1. договору позики передбачено, що у разі несвоєчасного повернення основної суми боргу Позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 36% річних від простроченої суми.\~ Відповідач [PERSON] відповідно до договору поруки від 22.11.2013 року. укладеного між ним та позивачем [PERSON], поручився перед позивачем [PERSON] відповідати як солідарний боржники у повному обсязі за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за договором позики у разі несвоєчасної сплати Позичальником суми позики та процентів, індексу інфляції, 36% річних. У визначені строки та на день звернення до суду борг повернутий не був. У звязку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики від 22.11.2013 року в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 14.12.2016 рік еквівалентно 541273,44 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 261088,20 грн.; 36% річних 10731,44 доларів США, що еквівалентно 280185,24 грн.; стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь позивача 20731,44 доларів США, що станом на 14.12.2016 рік еквівалентно 541273,44 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 261088,20 грн.; 36% річних 10731,44 доларів США, що еквівалентно 280185,24 грн.; стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь позивача суму боргу у розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 14.12.2016 рік еквівалентно 541273,44 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 261088,20 грн.; 36% річних 10731,44 доларів США, що еквівалентно 280185,24 грн. Також просить стягнути судові витрати. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2017 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 22.11.2013 року в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 10.03.2017 року еквівалентно 557854,69 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 269086,32 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 288768,37 грн. Стягнуто з [PERSON], солідарно з [PERSON], на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 10.03.2017 року еквівалентно 557854,69 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 269086,32 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 288768,37 грн. Стягнуто з [PERSON] солідарно з [PERSON], на користь [PERSON] суму боргу в розмірі 20731,44 доларів США, що станом на 10.03.2017 року еквівалентно 557854,69 грн., яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 269086,32 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 288768,37 грн. Стягнуто в рівних частках з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON]\~ судовий збір в розмірі 5412,73 грн. а також витрати, повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.08.2018 року заяву [PERSON] задоволено. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2017 року в цивільній справі № 127/26830/16 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики скасоване та призначено до розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, надавши суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики. Відзив мотивований тим, що в своїх позовних вимогах, позивач вказує на те, що відповідно до п. 6.1 договору позики, даний договір укладається за згодою дружини позичальника (відповідача [PERSON]О.), про що остання ставить підпис на договорі та підтверджує, що кошти необхідні для потреби сімї, а відтак обовязок щодо повернення позики відповідачі несуть в солідарному порядку, оскільки позичались за час перебування їх у шлюбі. Проте, позивачем не доведено, що отриманні відповідачем [PERSON] грошові кошти були використанні в інтересах сімї, а саме по собі посилання на цей факт в договорі не є належним доказом. Також представник відповідача [PERSON] [PERSON], зазначає, що 09.10.2013 року на адресу Шаргородського районного суду надійшов обвинувальний акт, складений старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] та затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів спец розділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області [PERSON], з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013010060000314 від 24.07.2013 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення. На прохання [PERSON] та [PERSON] [PERSON] було укладено договори на представлення інтересів обвинувачених з адвокатом [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зазначає, що позивач знав з якою метою відповідач позичав кошти, більше того, він знав захисників обвинувачених. Також остання зазначає, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики, за змістом яких [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті 10000,00 доларів США, застосувати до таких грошових зобовязань положення закону в частині нарахування індексу інфляції, який регулює порядок сплати боргу, визначеного у гривнях. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки та публікацію оголошення на сайті Вінницького міського суду Вінницької області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 22.11.2013\~року між\~позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно умов якого відповідач [PERSON]\~ отримав кошти в сумі 10000,00 доларів США як позику (п. 1.1), з умовою їх повернення до 20.12.2013 року (п. 3.1). Отримання відповідачем [PERSON] позики в сумі 10000,00 доларів США також підтверджується особисто написаною ним та підписаною розпискою. На день звернення позивача з даним позовом відповідачі кошти не повернули, в даний час добровільно повертати гроші не бажають. Встановленим фактам відповідають зобов'язальні правовідносини, що регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. ст.\~1046,\~1047\~ч. 2\~ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до\~ст. 207 ч. 1 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. В установлений строк відповідачі не виконали своє зобов'язання, тим самим порушив вимоги\~ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Пунктом 5.1. договору позики передбачено, у випадку, коли позичальник не поверне суму позики в строк, обумовлений п. 3.1 цього договору, він зобовязаний сплатити суму боргу відповідно до ст. 625 ЦК України з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, також 36 відсотків річних від простроченої суми. Посилання представника відповідача [PERSON] [PERSON] щодо неправомірності нарахування 36% річних в доларах США за відповдіний період не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільк представник відповідача неправомірно ототожнив їх з інфляційними втратами. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором\~або законом. А отже, нормами ст. 625 ЦК України передбачено окремо нарахування інфляційних втрат та окремо проценти, розмір яких в даному випадку встановлений договором. Вимог про стягнення інфляційних втрат позивачем [PERSON] заявлено не було. Також остання вказує, що відповідач [PERSON] кошти не спрямував в інтересах сімї, а відтак його дружина [PERSON] не несе з ним відповідальності. Як зазначалося вище, 22.11.2013\~року між\~ним та\~відповідачем [PERSON]\~був укладений\~договір позики\~грошей,\~згідно якого\~відповідач [PERSON]\~отримав грошові\~кошти в\~сумі 10000\~доларів США\~як позику\~з умовою\~їх повернення\~до 20.12.2013\~року. Пункт 6.1 договір позики встановлює, що даний договір укладається за згодою дружини позичальника [PERSON], про що остання ставить підпис в договорі позики та підтверджує, що кошти необхідні для потреби сімї. Також пунктом 6.2 договору позики зазначено, що позичальник підтверджує, що отримані кошти підуть на потреби сімї. Відповідач [PERSON] являючись дружиною відповідача [PERSON] погодилася з умовами договору позики та підтвердила, що кошти отримані за її згодою та необхідні для потреби сімї, про що [PERSON] поставила свій підпис в договорі. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір. Укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.\~ Оскільки договір позики укладений за згодою дружини [PERSON] [PERSON], а відтак кошти, отриманні у борг чоловіком є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність у відповідності до вимог ст. 541 ЦК України за виконання зобовязань за договором позики її чоловіком [PERSON] Також, 22.11.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручився у межах, встановлених даним договором, відповідати перед кредитором за своєчасне і повне виконання грошових зобовязань боржником [PERSON] за договором позики від 22.11.2013 року (п. 1.1). У разі невиконання боржником зобовязань за основним договором поручитель відповідає перед кредитором солідарно відносно до боржника (п. 2.1). Поручитель відповідає перед кредитором по зобовязаннях боржника в повному обсязі: за повернення суми отриманої позики в розмірі 10000,00 доларів США, нарахованих процентів, індексу інфляції та 36% річних (п. 2.2). Пунктом 6.1 Договору поруки передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання боржником своїх зобовязань за основним договором в тому числі при пролонгації основного договору, а також до повного виконання своїх зобовязань кредитором перед поручителем, та поручителем перед кредитором. У визначені строки та на день розгляду справи судом борг позичальником не був повернутий, що учасниками не оспорюються. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник\~ вважається\~ таким,\~ що\~ прострочив,\~ якщо\~ він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його\~ у\~ строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання; у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Посилання представника відповідача [PERSON] [PERSON] на одержання коштів для отримання правової допомоги в межах кримінального провадження взагалі є безпідставними та такими, що не мають відношення до цивільної справи. Одержання коштів у сумі 10000,00 доларів США [PERSON] від [PERSON] на укладення договорів на представлення інтересів обвинувачених відповідача [PERSON] та [PERSON] з адвокатами [PERSON] та [PERSON] та те, що кошти були використанні не в інтересах сімї, нічим не підтверджено. Звертаючи до суду з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яку обраховував в національній валюті, виходячи з офіційного курсу валют станом на 14.12.2016 року. Відповідно до п. 14\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення суду. За викладених обставин, стягненню підлягає сума 20731,44 доларів США, що еквівалентна з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на день розгляду справи (1 долар США / 2821.3097 грн.) що становить 584898,13 грн. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по сплаті заборгованості за договором позики, що становить 20731,44 доларів США, що станом на 25.10.2018 року еквівалентно 584898,13 грн. яка включає в себе: основний борг 10000,00 доларів США, що еквівалентно 282130,97 грн.; 36% річних в розмірі 10731,44 доларів США, що еквівалентно 302767,16 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поряд з цим, Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 35, 36 постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних\~частках на користь позивача 5412,73 грн. судового збору. На підставі зазначеного та

Outcome: approved