Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач 24.11.2014 звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача 4175,99 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. самовільного споживання електричної енергії. Представник позивача до суду не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надала. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх\~осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України « Про електроенергетику», правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562. Відповідно до статті 11 ЦК України Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється споживачем електричної енергії. Центральний район електричних мереж ПАТ «ЕК Одесаобленерго» поставляє електричну енергію у квартиру № 33, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська 19 в якій проживає [PERSON]. Отже між сторонами виникли договірні правовідносини , у звязку з чим на підставі ст. ст. 11, 509ЦК України виникли відповідні зобовязання, передбачені ст. 714 ЦК України. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. 19 квітня 2013 року в ході проведення планової перевірки працівниками Центрального РЕМ в будинку, де проживає відповідач, який розташований за адресою: [ADDRESS], було виявлене порушення правил користування електричною енергією, що виразилось у самовільному підключенні електричної енергії , електроенергія використовувалась, але не враховувалась. Про виявлення порушення працівниками Центрального РЕМ був складений акт про порушення правил користування електричною енергією для населення № 025161 від 19 квітня 2013р. (а.с. 9-13). Згідно акту № 025161 від 19.04.2013 року [PERSON] відмовилась від підпису протоколу №263 від 19.04.2013 року. При повторній перевірці 01 жовтня 2013 року де проживає відповідач, який розташований за адресою: [ADDRESS], було виявлене порушення правил користування електричною енергією, що виразилось у самовільному підключенні електричної енергії , електроенергія використовувалась, але не враховувалась із змінами схеми обліку. Про виявлення порушення працівниками Центрального РЕМ був складений акт про порушення правил користування електричною енергією для населення № 027550 від 01 жовтня 2013р. (а.с. 25-28). Згідно акту № 027550 від 01.10.2013 року [PERSON] відмовилась від підпису протоколу №693 від 01.10.2013 року. Загальна сума нарахування по актам, відповідно до розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості № 025161,№027550 складає 4175,99 грн. (а.с 8, 24) Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушені умови, визначені змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Правові наслідки порушення умов договору про постачання енергетичними ресурсами визначені Законом України « Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ст. 623 ЦК України. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України « Про електроенергетику» передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил. На підставі п. 48 ПКЕЕ споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, повинен відшкодувати завдані збитки. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлення порушень, складеного відповідно до Методики. Згідно з п. 53 Правил та Методики розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладів обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності; за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків. Позивачем визнана кількість недорахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість, яка становить 4175,99 грн. З огляду на вищесказане, суд вважає, що майнові права позивача порушені та підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved