Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач 23 січня 2018 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н. від 12.02.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 22118,63 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Вказує, що відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Крім того вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказує, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 26.12.2017 року її заборгованість становить 15428,78 (п'ятнадцять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 78 копійок, яка складається з наступного: 12844,70 грн. заборгованість за кредитом; 974,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 616,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; 993,35 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України розяснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримав 26.02.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але відзив на позов до суду станом на 20.03.2018р. відповідачем не подано. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 12.02.2016 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 22118,63 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1, 5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. (а.с. 6-30). Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача із ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.6. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03.04.2017 (а.с.36). Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с. 5). Крім того при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 26.12.2017 року її заборгованість становить 15428,78 (п'ятнадцять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 78 копійок, яка складається з наступного: 12844,70 грн. заборгованість за кредитом; 974,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 616,54 грн. заборгованість за пенею та комісією; 993,35 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за договором № б/н. від 26.12.2017 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом і сплатою процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту. Однак, що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені та комісії у сумі 616,54 грн. та 993,35 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, судом встановлено наступне. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч.1\~ст.546 ЦК України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2\~ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 31 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 993,35 грн. А пунктом 1.1.5.23 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування пені у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На думку суду позивачем в порушення\~ст.61 Конституції України\~неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору у виді пені та штрафів, а тому вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені в сумі 616,54 грн.задоволенню не підлягає. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості по виконанню кредитного договору за період з 12.02.2016р. по 26.12.2017р. становить 14812,24 (чотирнадцять тисяч вісімсот дванадцять) гривень 24 копійок, яка складається з наступного: 12844,70 грн. заборгованість за кредитом; 974,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 993,35 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди, які підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». В решті частині позову щодо стягнення пені в сумі 616,54 грн.суд відмовляє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (96,00%). За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 1691,52 грн.\~ На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial