Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач 27 липня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем по справі 23 січня 1990 року вони зареєстрували шлюб. 16 травня 2004 року у них народився син [PERSON], який на даний час проживає з нею, позивачем, і перебуває на її утриманні, оскільки відповідач у справі покинув їх і фактично утворив нову сімю. Оскільки [PERSON] є батьком їх малолітнього сина, проживає від родини окремо, за віком і станом здоровя може сплачувати аліменти на утримання дитини, просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її, позивача, користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина. Також просила стягнути з відповідача на свою користь 300 грн., понесених нею на правову допомогу. Позивач 17 серпня 2016 року звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити (а.с.10). Відповідач 17 серпня 2016 року звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутність. Проти задоволення позову у зазначеному в ньому розмірі не заперечує (а.с.10). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 1990 року. З позовної заяви встановлено, що сторони у справі фактично припинили шлюбні відносини, позивач з дитиною проживають від відповідача у справі окремо (а.с.3). З копії свідоцтва про народження судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.4). З позовної заяви судом встановлено, що дитина проживає разом з матірю, відповідач у справі працездатний, аліменти нікому не сплачує. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 27 липня 2016 року, аліментів на утримання дитини по 1/4 частині на місяць, оскільки з позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що відповідач працездатний, аліменти нікому на сплачує, згоден на розмір аліментів у заявленому позивачем розмірі. До позовної заяви документ, який підтверджує сплату позивачем 300 грн. витрат на правову допомогу, не доданий, відсутній він і в переліку документів, що додаються до позову, у звязку з чим суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача цих витрат. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved