Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

позивач [PERSON] 19.02.2020 р. звернувся в суд із позовом до відповідача Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Коробки М.С. від 02.12.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №49961699 від 02.12.2019 року із внесенням запису №34408134 від 28.11.2019 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, яким було перереєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на нового власника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Окрім цього, просив стягнути із відповідача на його користь суму сплаченого ним судового та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.07.2007 р. між ним ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №11181980000 про надання коштів в розмірі 25 000 доларів США під 13,5 % річних з датою остаточного погашення - 18.07.2014 р. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 20.07.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу посвідчено договір іпотеки на квартиру [ADDRESS] . Враховуючи раптові зміни курсу валют, він та його сім`я не мали змоги з фінансових причин вчасно та належно виконати умови договору, тому виникла заборгованість. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.12.2011 р. задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та вирішено стягнути із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 239 113,27 грн. 24.04.2013 р. Сихівським районним судом м.Львова замінено сторону позивача із ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ухвали суду від 30.10.2018 р. замінено стягувача у даній справі на підставі договору факторингу №667/К від 11.07.2018 р. із ПАТ «Дельта Банк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». У грудні 2019 року після візиту до нього додому представників ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», йому стало відомо про перереєстрацію права власності його квартири на вказану компанію. Вважає дії державного реєстратора Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Коробки М.С. від 02.12.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №49961699 від 02.12.2019 року із внесенням запису №34408134 від 28.11.2019 року в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, яким було перереєстровано право власності на квартиру - [ADDRESS] на нового власника - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», незаконними, з огляду на таке. Державним реєстратором в порушення процедури звернення стягнення на іпотечне майно, вчинено реєстрацію права власності на нерухоме майно без отримання доказів на підтвердження того, що відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку» письмові вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки надсилались позивачу і були отримані. Також реєстратор не перевірила безспірність заборгованості по наданим документам. Окрім цього, вказує на те, що станом на сьогоднішній день діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданих як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відтак оскільки спірна квартира є предметом іпотеки за кредитним договором в іноземній валюті, її загальна площа відповідає вимогам даного закону, дане житло використовується для постійного місця проживання позичальника та членів сім`ї, а тому підпадає під дію вказаного Закону. Ухвалою від 21.02.2020 р. прийнято до розгляду позов, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження. 20.03.2020 р. до суду надійшли пояснення представника третьої особи - ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», у яких зазначено таке. ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не погоджується із позовними вимогами [PERSON] , оскільки вважає такі необґрунтованими, безпідставними, з неправильним тлумаченням норм законів та такими, що не підтверджені жодними доказами. Твердження позивача про неотримання повідомлень (вимог) є безпідставними, оскільки товариством після набуття права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, надіслано на адресу боржника та іпотекодавців вимоги про усунення порушень, які були ними отримані 15.02.2019 р. Однак такі вимоги були проігноровані адресатами, а саме порушення не були усунуті протягом 30 днів. У зв`язку з наведеним, 02.12.2019 р. ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок предмета іпотеки, а саме набуло право власності на квартиру [ADDRESS] . Щодо покликань позивача на мораторій, представник третьої особи зазначив, що дані висновки є абсолютно безпідставними і не ґрунтуються на жодних нормах матеріального права, так, як відповідно до положень статті 36 Закону України «Про іпотеку», підставою для переходу права власності на іпотечне майно є застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або окремий договір між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. В свою чергу, в пункті 5.1. іпотечного договору зазначено щодо згоди сторін про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; право Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, позичальник та Іпотекодавці, разом із підписанням договору іпотеки, одночасно підписали договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до якого надали згоду на передачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Із врахування наведеного, реєстрація права власності державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Коробкою М.С. 02.12.2019 року на предмет іпотеки за ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» була проведена згідно чинного законодавства. 09.07.2020 р. надійшли додаткові пояснення представника позивача [PERSON] - Винниченка М.П . Відповідно до ухвали підготовчого засідання від 29.09.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд даної справи. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - Винниченко М.П. позов підтримав, просив такий задовольнити, надав пояснення, які відповідають змісту позовної заяви та його додаткових пояснень. Представник відповідача Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у судове засідання не з`явився, 25.01.2021 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника третьої особи Лень В.В. про розгляд даної справи у відсутності представника ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.07.2007 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №11181980000 про надання коштів в розмірі 25 000 доларів США під 13,5 % річних з датою остаточного погашення - 18.07.2014 р. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 20.07.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу І.В.Антиповою посвідчено договір іпотеки, згідно умов якого Іпотекодавці - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку АКІН «УкрСиббанк» нерухоме майно - належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 13617347. У зв`язку із неналежним виконанням позичальником [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №11181980000 від 20 липня 2007 року, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду про стягнення боргу, 08.12.2011 року Сихівським районним судом м.Львова ухвалено рішення про стягнення із відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованості в розмірі 239 113,27 грн. Ухвалою Сихівського районного судом м.Львова від 24.04.2013 р. у справі №2-2285/11 замінено сторону позивача у даній справі із ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк». 11.07.2018 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір №667/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого, а також додатку №1 до вказаного договору, до ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором №11181980000 від 20 липня 2007 року та договором іпотеки від 20.07.2007 р. Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 30.10.2018 р. замінено стягувача у даній справі на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу майнових прав від 11.07.2018 р. із ПАТ «Дельта Банк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». 21.08.2018 р. ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на адресу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] направлено вимоги про усунення порушень, а саме щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором та роз`яснено наслідки невиконання таких вимог. Вказані вимоги були отримані адресатами 15.02.2019 р., що підтверджується їх особистими підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, разом з тим дані вимоги проігноровані позичальником та іпотекодавцями. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193918343 від 19 грудня 2019 року, державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Коробкою Мариною Сергіївною зареєстровано за ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право власності на квартиру [ADDRESS] . Як вказує державний реєстратор, підставами виникнення права власності слугували: договір №667/К від 11.07.2018 р. купівлі-продажу майнових прав, договір купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 р., а також вимоги про усунення порушень від 21.08.2018 р., скеровані ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» боржникам. Згідно з вимогами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України). Визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, що узгоджується із висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц. Вимоги про визнання реєстраційних дій незаконними та скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру, позивач [PERSON] пред`явив до державного реєстратора Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Коробки М.С. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у подібних з цією справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та іпотекодержателем через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача (постанова від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц). Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно слід розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16). Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Встановленими обставинами справи підтверджено, що спір у позивача [PERSON] виник саме з ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з приводу порушення останнім права власності позивача на квартиру, внаслідок дій іпотекодержателя щодо реєстрації за ним такого права, відтак державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17. Отже, позовні вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру та рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру не можуть бути пред`явлені до державного реєстратора, якого позивач визначив відповідачем. Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Щодо відшкодування судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, слід вказати таке. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи наведені норми, у зв`язку з тим, що підстави для задоволення позову відсутні, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід відмовити позивачу і щодо стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Outcome: dismissed