Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач 18 травня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання угоди про припинення зобов»язання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності на майно. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON], посилається на те, що 29 січня 2014 року позичила [PERSON] 25000 грн.. Згідно договору позики, [PERSON] зобов»язалася повернути борг 12 січня 2015 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобов»язання передати їй у власність у якості відступного належний тій на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. Взяті на себе зобов»язання по поверненню грошового боргу [PERSON] не виконала, оскільки [INFO] року померла. Відповідач, як син померлої не бажає у нотаріуса переоформити спірний будинок на нього. Все це і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення за яким визнати угоду про припинення виконання зобов»язання [PERSON], шляхом передання відступного - житлового будинку [ADDRESS], та визнати за нею право власності на це житло. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору позики від 29 січня 2014 року, [PERSON] взяла у борг 25000 грн. у [PERSON] на строк 12 січня 2015 року, зобов»язавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 02 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно договору купівлі-продажу від 08 серпня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за №210 Слобідської селищної ради Кодимського району, [PERSON] купила, а [PERSON] продав ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 08 серпня 1989 року, зареєстрованого в реєстрі за №208 Слобідської селищної ради Кодимського району, [PERSON] купила, а [PERSON] продав ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що згідно договору позики 29 січня 2014 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримала від позивача грошову суму розміром 25000 грн. та зобов»язалася повернути борг до 12 січня 2015 року. Також сторони у договорі встановили порядок припинення зобов»язання, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо відповідач буде не в змозі повернути грошовий борг, то вона передає у власність позивача житловий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності, згідно договорів купівлі-продажу від 08 серпня 1989 року. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов»язання за договором позики виконав, а саме передав [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн. 29 січня 2014 року, а та зобов»язалася повернути борг до 12 січня 2015 року, але цього не зробила, оскільки [INFO] року померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] став відповідач. В цьому випадку закон ( ч.1 ст.1282 ЦК України) передбачає, що спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки [PERSON] у строк, зазначений у розписці не повернула борг, то зобов»язання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку [ADDRESS], який належить їй на праві власності. Згідно ст. 600 ЦК України зобов»язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст.600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved