Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2014 р. звернувся до суду з позовом до ПАТ « Альфа-Банк « про визнання кредитного договору недійсним. В заяві зазначив , що у восені 2013 р. він вирішив придбати кухню. На місцевому ринку до нього підійшов чоловік, як в подальшому вияснилося [PERSON], та запропонував йому виготовити меблі на замовлення , на що він погодився. Достатньої суми коштів у нього не було , тому [PERSON] запропонував оформити кредит та одразу ж запросив представників ПАТ « Альфа-Банк » , які чекали на вулиці у машині. Представник « Альфа-Банк « у свою чергу роздрукувала кредитний договір , за умовами якого банк надає йому кредит у сумі 13000 грн. строком до 02.12.2015 р. для купівлі меблів ( кухні ). Підписавши даний кредитний договір , він почав погашати його , при цьому чекаючи на виготовлення та доставку меблів , як було вказано у договорі , протягом 45 робочих днів з моменту підписання договору. Після того як сплинув строк на виготовлення та доставку меблів , він почав телефонувати [PERSON] так у договорі №Р-979 на виготовлення меблів укладений 30.11.2013 р. було вказано саме це прізвище. [PERSON] пообіцяв залагодити всі непорозуміння у найшвидший строк, але нічого не змінилося. Через деякий час зателефонувавши до [PERSON] , останній наголосив на тому , що кошти згідно договору отримав взагалі ПП [PERSON] , а не він, тому до нього будь-яких претензій бути не може. Тільки після цього він уважно прочитав кредитний договір та побачив , що у п.2.5 зазначалося , що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ПП [PERSON] № [NUMBER] у ПАТ « А-Банк» . Договір на виготовлення меблів у нього укладений з [PERSON] Відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України . Звернувшись до ПАТ « Альфа- Банк» , він отримав відповідь , в якій представник банку зазначив , що підписання кредитного договору свідчить про намір сторін прийняти на себе права та обов'язки , зазначені у договорі. Вважає, що банк не виконав умов договору . Прохав визнати кредитний договір № 401554693 від 30.11.2013 р. укладений між [PERSON] та ПАТ « Альфа-Банк» недійсним , як такий , що укладений внаслідок помилки та омани. В судовому засіданні позивач позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання повторно не з*явився , будучи вчасно повідомленим про час слухання справи. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі доказів , що містяться в справі. Суд , заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що 30.11.2013 р. р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення меблів , відповідно до якого [PERSON] зобов*язувався надати послуги з виготовлення меблевих виробів і передачі їх у власність Замовнику , а Замовник зобов*язується оплатити вартість замовленого товару . Загальна вартість меблевих виробів склала 13200 грн. Оскільки грошей у [PERSON] не було, то він погодився на умовляння представника [PERSON] - [PERSON] та уклав з ПАТ « Альфа -Банк» кредитний договір № 401554693 від 30.11.2013 р. Відповідно до умов укладеного договору п.2.5 кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП Короткого у ПАТ « А-Банк» , хоча необхідно було перерахувати [PERSON] [PERSON] своїх зобов*язань не виконав перед позивачем та ошукав ще понад 100 осіб . Відносно нього зараз в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за ст .190 ч.2 КК України. Таким чином , [PERSON] меблів не отримав та кошти за його замовлення перераховані особі , з якою він не перебуває в договірних стосунках , та йому приходиться сплачувати кредит за послуги , які не замовляв у [PERSON] Вказаний кредитний договір в порушення ст. 203 ЦК України не був спрямований на реальне настання наслідків так як укладався з метою придбання меблів на підставі договору № Р-979 на виготовлення меблів укладений з [PERSON] та банк , знаючи , що кошти будуть перераховані по кредитному договору не [PERSON], а ПП [PERSON] , вписав у договір саме [PERSON] без будь-яких на то підстав , чим увів позивача навмисно в оману. Відповідно до ст. 229 ЦК України , якщо особа , яка вчинила правочин , помилилася щодо обставин , які мають істотне значення , такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 230 ЦК України , якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним.

Outcome: approved