Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.04.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 537000 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. Позивачка [PERSON] 08.07.2015 р. звернулась в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 8848 грн. Ухвалою суду від 05.10.2015 р. обидві цивільні справи обєднані в одне провадження. Після зменшення позовних вимог 10.12.2015 р. позивач за первісним позовом [PERSON] просив стягнути з відповідачки на свою користь 409819 грн. боргу та 20000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Первісний позов [PERSON] обґрунтовував тим, що він та його дочка [PERSON] досягли з відповідачкою [PERSON] усної домовленості про продаж останньою квартири [ADDRESS]. На виконання вказаної домовленості він 02.03.2011 р. передав відповідачці 17900 доларів США в якості завдатку за квартиру; факт отримання вказаних грошових коштів відповідачка підтвердила своєю розпискою від 02.03.2011 р. До цього часу відповідачка не виконала своїх зобовязань щодо продажу квартири та не повернула позивачу борг. Станом на 10.12.2015 р. сума боргу становить 409819 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ (1 долар США = 22,894918 грн.). Невиконанням відповідачкою зобовязань щодо продажу квартири та неповерненням нею боргу позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 20000 грн. Другий позов [PERSON] обґрунтовувала тим, що на виконання усної домовленості з відповідачкою [PERSON] про продаж останньою квартири [ADDRESS] вона передала відповідачці грошові кошти, а саме: 14.10.2011 р. 1500 грн., 28.05.2012 р. 300 доларів США, 22.10.2012 р. 820 грн., що підтверджується розписками відповідачки. До цього часу відповідачка не виконала своїх зобовязань щодо продажу квартири та не повернула позивачці борг. Станом на момент предявлення позову сума боргу становить 8848 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ станом на 23.06.2015 р. (1 долар США = 21,76 грн.). Позивач за первісним позовом та його представник у судовому засіданні позов у зменшеному розмірі підтримали і просили його задовольнити. Позивачка за другим позовом [PERSON] у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, свій позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та за адресою фактичного проживання, повторно не зявилася в судове засідання, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення сторони позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а другий позов до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що на виконання усної домовленості між позивачами [PERSON], [PERSON] з одного боку та відповідачкою [PERSON] з другого боку про продаж останньою позивачам квартири [ADDRESS] [PERSON] 02.03.2011 р. передав відповідачці в якості авансу 17900 доларів США, що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідачки про отримання вказаної суми (а.с.48), а [PERSON] передала відповідачці наступні грошові кошти, а саме: 14.10.2011 р. 1500 грн., 28.05.2012 р. 300 доларів США, 22.10.2012 р. 820 грн., що підтверджується оригіналами розписок відповідачки про отримання вказаних грошових коштів (а.с.106, 108, 109). До цього часу відповідачка не виконала своїх зобовязань щодо продажу квартири та не повернула позивачам борги. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про стягнення боргу. З огляду на те, що спір між сторонами виник внаслідок порушення відповідачкою зобовязання про повернення позики, при цьому ні ст.1050 ЦК України, яка передбачає наслідки порушення договору позичальником, ні укладеним між позивачем за первісним позовом та відповідачкою договором відшкодування моральної шкоди не передбачено, відсутні правові підстави для задоволення вимоги за первісним позовом про стягнення моральної шкоди. Таким чином, з відповідачки слід стягнути: на користь позивача [PERSON] 409819 грн. боргу та 3654 грн. судових витрат, на користь [PERSON] 8848 грн. боргу та 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial