Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач 22.07.2013 року звернувся до суду з позовом до АСББ «Городок» м. Сніжного про стягнення витрат на правову допомогу. Позовні вимоги мотивує наступним: 19.03.2013 року Сніжнянським міським судом було видано наказ про стягнення з [PERSON] на користь АОСББ «Городок м. Сніжного» суми боргу. 08.05.2013 року ухвалою Сніжнянського міського суду Донецької області судовий наказ було скасовано. Для складання заяви про скасування судового наказу позивач звертався до ПП «Тихій Дон» та ним було витрачено 564 грн. 70 коп. ( 450 грн. - сума правової допомоги, 114 грн.70 коп. - сума судового збору). Крім того для складання цієї позовної заяви позивачка витратила також 564 грн. 70 коп. ( 450 грн. - сума правової допомоги, 114 грн.70 коп. - сума судового збору). Тому позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 1129 грн. 40 коп. Позивач в судове засідання не з*явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином. Представник відповідача до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовий наказ є особливою формою судового рішення (ст. 95 ЦПК України), який постановляється без виклику сторін та може бути скасований боржником в порядку, передбаченому ст. 105 ЦПК України. Тобто, скасування судового наказу - не означає незаконність дій судді при його винесенні. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 114,70 грн. , яка була сплачена по справі, по якій на момент подачі позову ще не винесено рішення. Крім того просить стягнути суму судового збору, яку було сплачено за подачу вищезазначеної позовної заяви. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Якщо це питання не вирішено при постановленні судового рішення, суд може ухвалити додаткове рішення ( ст. 220 ЦПК України). Рішенням Апеляційного суду в Донецькій області від 09.12.2013 року апеляційну скаргу АСББ «Городок м. Сніжне» було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь АСББ «Городок м. Сніжне» заборгованість по обов'язковим платежам на утримання та ремонт будинку в розмірі 2687,55 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн. Тому суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог про стягнення суми судового збору, так як це питання вирішено при винесенні рішення. Крім того суд вважає необхідним з вищезазначених, аналогічних підстав відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог про стягнення суми судового збору, яка була сплачена по цій справі, так як судовий збір відноситься до судових витрат, а питання про їх стягнення вирішується при винесенні рішення, а не стягується як матеріальна шкода. В задоволенні вимог позивача про стягнення на його користь сум на правову допомогу суд вважає необхідним відмовити, так як відповідно до ст. 1 ЗУ «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем суду надана квитанція про вартість послуг з надання правової допомоги, копія договору на правове обслуговування. Проте з цієї квитанції та договору не можна визначити які саме послуги надавалися та протягом якого часу, що унеможливлює розрахунок компенсації витрат на правову допомогу. Крім того стягнення витрат на правову допомогу вирішується судом при постановленні рішення і це питання не відноситься до позовних вимог. Крім того Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 900,00 грн., суд вважає, що ці витрати не підлягають компенсації за рахунок відповідачів, оскільки позивачем не надано доказів, що [PERSON], який представляв інтереси позивача в суді, є фахівцем в галузі права або адвокатом. Згідно ст.. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Позов позивача є позовом майнового характеру, тому сума судового збору повинна складати 229 грн. 40 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив суму судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп., несплаченою залишилась сума 114 грн. 70 коп. (229,40-114,70=114,70). Так як позивачеві відмовлено в задоволенні його позовних вимог недоплачена сума судового збору підлягає стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved