Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 18.02.2019 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1904128,80 грн. та 3% річних у розмірі 286369,20 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що 27.08.2007 р. між АБ «Банк регіонального розвитку» та ПП фірма «КАЛА» укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у розмірі 1262500 грн. Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 26.05.2011 р. з ПП фірма «КАЛА» стягнуто на користь банку заборгованість у сумі 1390911,75 грн., що складається з 883750,03 грн. по сплаті кредиту, 368142,67 грн. по сплаті відсотків за користування кредитом, 93231,68 грн. пені, 18044,84 грн. 3 % річних, 13737,46 грн. інфляційних втрат, 13769,07 грн. держмита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 14.06.2011 р. господарським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ № 1041 про стягнення з боржника вказаної суми заборгованості. Ухвалою цього суду від 14.10.2014 р. замінено стягувача з АБ «Банк регіонального розвитку» на ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М». 31.10.2014 р. ВДВС Тисменицького РУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 45270350 з виконання наказу № 1041 від 14.06.2011 р. У подальшому ухвалами господарського суду Івано-Франківської області у вказаному виконавчому провадженні проводились заміни сторони стягувача. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2018 р. замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 45270350, а саме [PERSON] його правонаступником [PERSON] Зобов`язання боржника перед стягувачем на даний час не виконані. Згідно вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а так само три відсотки річних від простроченої суми. Виходячи із суми боргу у 1251892,70 грн. (883750,03 грн. по сплаті кредиту + 368142,67 грн. по сплаті відсотків), за період з 01.06.2011 р. до лютого 2019 р. включно інфляційні втрати складають 1904128,80 грн.; 3% річних складають 286369,20 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 9605 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково у межах трьохрічного строку позовної давності. Просив відмовити у позові про стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних за період з 01.06.2011 р. до 17.02.2016 р. за спливом позовної давності, щодо задоволення решти позову не заперечував. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.05.2011 р., яким з ПП фірма «КАЛА» стягнуто на користь АБ «Банк регіонального розвитку» заборгованість за кредитним договором у сумі 1390911,75 грн., що складається з 883750,03 грн. по сплаті кредиту, 368142,67 грн. по сплаті відсотків за користування кредитом, 93231,68 грн. пені, 18044,84 грн. 3 % річних, 13737,46 грн. інфляційних втрат, 13769,07 грн. держмита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, вказаним судом 14.06.2011 р. видано судовий наказ № 1041 про стягнення з боржника заборгованості. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 14.10.2014 р. замінено стягувача з АБ «Банк регіонального розвитку» на ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М». 31.10.2014 р. ВДВС Тисменицького РУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 45270350 з виконання наказу № 1041 від 14.06.2011 р. У подальшому ухвалами господарського суду Івано-Франківської області у вказаному виконавчому провадженні проводились заміни сторони стягувача. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2018 р. замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 45270350, а саме [PERSON] його правонаступником позивачем [PERSON] Зобов`язання боржника перед стягувачем станом на даний час не виконані. Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. У відповідності з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з вимогами п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК України. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по оплаті заборгованості за кредитним договором позивач заявив до стягнення, виходячи із суми боргу у 1251892,70 грн. (883750,03 грн. по сплаті кредиту + 368142,67 грн. по сплаті відсотків), за період з 01.06.2011 р. до лютого 2019 р. включно інфляційні втрати у розмірі 1904128,80 грн. та 3% річних у розмірі 286369,20 грн. Згідно вимог ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК). У відповідності з вимогами ч. 1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. З урахуванням того, що позивач, до якого як до нового кредитора у відповідності з вимогами ст.514 ЦК України перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, звернувся до суду з позовом до відповідача 18.02.2019 р.; що відповідач заявив про пропущення позивачем позовної давності і просив з цієї підстави у позові за період з 01.06.2011 р. до 17.02.2016 р. відмовити; що позивач не обґрунтував поважності причин пропущення позовної давності за вказаний період, суд вважає, що у позові за період з 01.06.2011 р. до 17.02.2016 р. слід відмовити за спливом позовної давності. З урахуванням зведеної таблиці індексів інфляції суд визначає суму інфляційних втрат за період з березня\~2016\~р.\~до лютого\~2019\~р.\~включно у розмірі 522039,26 грн. наступним чином: індекс інфляції у 141,7 % (111,8 % за березень-грудень 2016 р. х 113,7 % за 2017 р. х 109,8 % за 2018 р. х 101,5 % за січень-лютий 2019 р.) х 1251892,70 грн. (сума неповернутого боргу) = 1773931,96 грн. 1251892,70 грн. Розрахунок 3 % річних за період з 18.02.2016 р. до 15.02.2019 р. включно наступний: 1251892,70 грн. х 3% = 37556,78 грн. : 365 дн. = 102,90 грн. за день х 1094 дн. = 112572,60 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 522039,26 грн. інфляційних втрат та 112572,60 грн. 3% річних. З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 6346,12 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 256, 257, 261, 267, 514, 526, 625 ЦК України,

Outcome: partial