Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 квітня 2018 року звернулась з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті баби [PERSON], померлої 12 серпня 1996 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті баби [PERSON], померлої 12 серпня 1996 року. Інші спадкоємці - відсутні. До дня смерті баба проживала та була зареєстрована в [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернулась в силу того, що вона часто хворіє, що підтверджується амбулаторною карткою. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов, поновити строк позовної давності і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 12 серпня 1996 року, що вбачається з дослідженого в судовому зсіданні Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію про смерть №00019738928, виданого 13 березня 2018 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.6). Спадщина, що відкрилась після смерті спадкодавця прийнята ніким не була. Позивач є спадкоємцем за законом як онука спадкодавця, що вбачається з досліджених в судовому зсіданні: свідоцтва про народження серії І-ЖД №408557 (а.с.7); свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №276758 (а.с.8); Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 Сімейного кодексу України №00019740109 від 13 березня 2018 року (а.с.10); витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстарцію шлюбу №00019739257 від 13 березня 2018 року (а.с.11). Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні. Спадкоємець першої черги за законом дочка спадкодавця [PERSON], помела 25 грудня 2012 року, що вбачається з дослідженого судом свідоцтва про смерть серії І-ЖД №333207, актовий запис №318 (а.с.9). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з причини частих хвороб (а.с.12-18). Згідно із правовими висновками Верховного Суду України № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року та № 6-1215цс16 від 14.09.2016 року за змістом статті 1272 Цивільного кодексу України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд ураховує ці висновки і вважає, що викладені позивачем його життєві обставини, що не заперечуються відповідачем, мали об'єктивний, істотний і носили для позивача непереборний характер, а тому причини пропуску ним строку на подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті баби суд визнає поважними. При цьому суд враховує також відсутність заперечень викладених позивачем причин пропуску ним строку на подання заяви про прийняття спадщини із боку відповідача. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною пятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (часті хвороби) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved