Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2020 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, обґрунтування якої зазначила, що вони з відповідачем з 26.11.2011 року по 03.02.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу подружжя має дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. За рішенням виконкому Гірницької міської ради № 67 від 20.11.2020 року позивачу з донькою надано житло за адресою: [ADDRESS] , та видано ордер № 3 від 23.11.2020 року на реєстрацію та заселення за даною адресою. Натомість на теперішній час вона не може зареєструвати дитину за вищевказаною адресою, оскільки необхідна письмова згода відповідача. Але отримати вказану згоду вона не має можливості, оскільки відповідач на теперішній час мешкає в м. Донецьку та зв`язку з ним немає. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради - Колісник І.О. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить суд долучити до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Селидівської міської ради № 02-23/4-290 від 16.02.2021 року. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 26.11.2011 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.11.2011 року, актовий запис № 86. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.05.2012 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 03.02.2014 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] розрізано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Рішення виконкому Гірницької міської ради № 67 від 20.11.2020 року надано [PERSON] пустуючи квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 25.1 кв.м. та знято її з квартирного обліку. 23.11.2020 року виконкомом Гірницької міської ради видано ордер № 3 на зайняття [PERSON] та донькою [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.01.2021 року, за адресою: [ADDRESS] створено належні умови для проживання дитини. У житловому приміщенні наявні водо- та електропостачання, індивідуальне опалення (електричний котел), побутова техніка, меблі придатні для користування, речі повсякденного вжитку, тощо. Для виховання та розвитку дитини є окрема дитяча кімната, окреме спальне місце, куточок для відпочинку, місце для навчання, дитячі речі, одяг, взуття, шкільне приладдя, іграшки та книжки в достатній кількості. Відповідно до висновку № 02-23/4-290 від 16.02.2021 року, орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю». Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд вважає, що позов є обґрунтованим та слід визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що судом позовні вимоги задоволено повністю та те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача по справі на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved