Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач, 27 березня 2015 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті прабаби - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті прабаби - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина - земельна частка (пай) розміром 3,37 в умовних кадастрових гектари члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області по території Шершенецької сільської ради. Вона як спадкоємець за заповітом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До неї перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай). Інші спадкоємці за законом - відсутні. В подальшому вона зазначений сертифікат втратила, що призвело до неможливості оформлення спадщини. Своєчасно до нотаріуса не змогла звернутися і в силу того, що коштів на оплату судових витрат не було. В теперішній час сертифіката на земельну частку (пай) вона знайшла. З цих же причин пропустила і строк позовної давності та просить поновити його, визнавши за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 3,37 умовних кадастрових гектари члена КСП «Маяк» с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла [INFO], актовий запис №23 (а.с.5). Згідно заповіту від 17 жовтня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за №111 по Шершенецькій сільській раді Кодимського району, [PERSON], на випадок своєї смерті все своє майно заповідала [PERSON] (а.с.7). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [PERSON] належить право на земельну частку (пай) члена КСП «Маяк», розміром 3,37 в умовних кадастрових гектари (а.с.6). Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Шершенецькою сільською радою Кодимського району [INFO]). Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом від спадщини не відмовилася. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 3,37 в умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розташовану на території Шершенецької сільської ради. Частиною першою статті 534 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, суд констатує, що позивач фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця (ст.549 ч.1 п.1 ЦК України в редакції 1963 року) - земельну частку (пай) розміром 3,37 в умовних кадастрових гектари на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Шершенецької сільської ради, Кодимського району, Одеської обалсті на ім»я [PERSON], померлої [INFO] і тим самим набула право власності на неї. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю витмогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки вона є особою матеріально не забезпеченою, а звідси - не мала можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved