Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні 2020 року звернулася до суду з позовом до АТ «ПУМБ» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним. Позов мотивовано тим, що з 2015 року [PERSON] призначено пенсію за віком, яку вона отримує на свою пенсійну картку, що відкрита в АТ КБ «ПриватБанк». В травні 2019 року [PERSON] виявила, що з її пенсії проводять відрахування, у зв`язку з чим вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області за роз`ясненнями. З відповіді ГУПФУ України у Вінницькій області їй було повідомлено, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 58716417 від 02.04.2019 року з травня 2019 року з пенсії [PERSON] проводять відрахування у розмірі 20% на користь АТ «ПУМБ». Позивач зазначає, що вона не укладала жодних кредитних договорів з АТ «Перший Український Міжнародний Банк», зокрема не підписувала жодних заяв та листів стосовно укладення кредитного договору з АТ «ПУМБ» та не купувала жодної побутової техніки по кредитним договорам. 18.09.2019 року [PERSON] звернулася із вищезазначеним до АТ «ПУМБ» з проханням провести службове розслідування за фактом видачі на її ім`я кредиту. Листом АТ «ПУМБ» від 07.10.2019 року позивачу було повідомлено, що за її паспортними даними, 18.09.2017 року було укладено кредитний договір № 100875571902 на загальну суму 10199,90 грн. З приводу зазначеного порушення законних прав [PERSON] , 25.10.2019 року остання звернулася до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 07.11.2019 року [PERSON] направила лист на адресу Голови Національного банку України з приводу незаконності дій АТ «ПУМБ» щодо укладення кредитного від 18.09.2017 року № 100875571902 з [PERSON] без її відома. У відповіді від 11.12.2019 року за № 14-004/64794 НБУ посилається на відповідь від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 27.11.2019 року і зазначає, що НБУ не вбачає підстав для проведення позапланової інспекційної перевірки АТ «Перший Український Міжнародний Банк». У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила визнати кредитний договір, укладений 18.09.2017 року за № 100875571902 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] недійсним та стягнути судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів\~статті 280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно листа ГУПФ України у Вінницькій області від 07.10.2019 року ГУПФ України у Вінницькій області розглянуло звернення [PERSON] від 19.09.2019 року та повідомляє, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 58716417 від 02.04.2019 року з травня 2019 року з її пенсії проводять відрахування у розмірі 20% на користь АТ «ПУМБ». Загальна сума боргу 18228,69 грн. Щомісяця відрахування з пенсії становлять 630,65 грн. (3153,26 грн. розмір пенсії 20%). Залишок боргу 14448,08 грн. З відповіді АТ «ПУМБ» від 27.11.2019 року № КНО-33/81239 видно, що 18.09.2017 року шляхом підписання заяви № 100875571902 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] отримала від банку кредит на суму 10199,90 грн., строк кредитування 24 місяці. У відповіді від 11.12.2019 року за № 14-004/64794 НБУ посилається на відповідь від АТ «ПУМБ» від 27.11.2019 року і зазначає, що НБУ не вбачає підстав для проведення позапланової інспекційної перевірки АТ «ПУМБ». Усі питання, які виникають внаслідок укладених договорів вирішуються сторонами, а у випадку недосягнення домовленості спори розглядаються у судовому порядку. З приводу зазначеного порушення законних прав [PERSON] , 25.10.2019 року остання звернулася до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення З витягу з ДРСР зазначено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження 12019020010002322 від 26.10.2019 року за ч. 1 ст. 358 КК України. За положенням частини 1\~статті 638 Цивільного кодексу України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~\~\~\~\~\~\~\~ У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України) Ч. 2\~ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи від 02.09.2021 року № 3546/21-21 рукописні записи від імені [PERSON] , а саме: «З оригіналом вірно [PERSON] 18.09.2017» на копії паспорта [NUMBER] (3 аркуші), «З оригіналом вірно [PERSON] 18.09.2017» на копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номер на [PERSON] (1 аркуш), « [PERSON] » на паспорті споживчого кредиту (1 аркуш) виконані не [PERSON] , а іншою особою. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово почеркознавчої та технічної експертизи документів від 17.11.2021 року № 6800/6801/21-21 підписи від імені [PERSON] після записів: «З оригіналом вірно [PERSON] 18.09.2017» на копії паспорта [NUMBER] (З аркуші), «З оригіналом вірно [PERSON] 18.09.2017» на копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на [PERSON] , « [PERSON] » на паспорті споживчого кредиту (1 аркуш) та у графі «Особистий підпис клієнта» на анкеті клієнта (1 аркуш) виконані рукописним способом кульковою ручкою, без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] після записів: «З оригіналом вірно [PERSON] 18.09.2017» на копії паспорта [NUMBER] (З аркуші), «З оригіналом вірно [PERSON] 18.09.2017» на копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на [PERSON] , « [PERSON] » на паспорті споживчого кредиту (1 аркуш) та у графі «Особистий підпис клієнта» на анкеті клієнта (1 аркуш) виконані не [PERSON] , а іншою особою. Згідно з приписами ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.ст. 213-215 ЦК України\~особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним. Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2\~ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позиції юридичної техніки така вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Встановлення факту не підписання договору (підроблення підпису в договорі)\~\~на думку суду є підставою для визнання такого договору недійсним.\~З огляду на це, суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності та запобігання порушення майнових прав позивача належить визнати кредитний договір, укладений 18.09.2017 року за № 100875571902 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] недійсним. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача судових витрат, які останній поніс у зв`язку з розглядом справи, суд виходить з наступного. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Позивачем було сплачено 8923,72 грн. за проведення експертиз, що підтверджується квитанцією 11.06.2021 року та від 01.11.2021 року, яка підлягає стягненню з АТ «ПУМБ». Між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Захист у криміналі» був укладений договір про надання правової допомоги від 16.11.2020 року, згідно з яким АО бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу, а саме скасування заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування № 100875571902 Відповідно до квитанції № 36591569 від 02.12.2020 року [PERSON] було сплачено 10000,00 грн. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до задоволення вимоги про стягнення судових витрат, з АТ «ПУМБ» у розмірі 10000,00 грн. Крім того, відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з АТ «ПУМБ» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Outcome: approved