Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Проте у встановлений законом строк позивач [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки перебував у відрядженні в Кіровоградській області, з якого планував повернутися до 20.05.2016 та звернутися до нотаріуса, однак, з незалежних від його волі обставин, не встиг вчасно цього зробити. На час повернення з відрядження - 31.10.2016 встановлений законом строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини був вже пропущеним. Вказує, що позивач [PERSON] постійно піклувався про хворого батька, здійснював його догляд та фактично проживав у будинку батька. Зазначає, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, від прийняття спадщини він не відмовлявся. У зв`язку із наведеним, просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті батька поважними та визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій просив розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.04.1969, актовий запис №57, вбачається, що [PERSON] записаний батьком позивача [PERSON] , матір`ю зазначено [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.09.2009, актовий запис №112, [PERSON] померла [INFO] . Із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.12.2015, актовий запис №383, слідує, що [PERSON] помер [INFO] . З довідки КУ «Біловодський РЦ ПМСП» від 05.02.2015 №89 вбачається, що [PERSON] дійсно хворів та за станом здоров`я потребував стороннього постійного догляду. Та як вбачається з довідки №90 виданої КУ «Біловодський РЦ ПМСП» 05.02.2015, позивач [PERSON] пройшов медичний огляд в поліклініці та за станом здоров`я міг здійснювати догляд за хворим. Довідкою Семикозівського старостинського округу від 13.12.2018 №992 підтверджується, що саме позивач [PERSON] здійснював догляд за хворим батьком до моменту його смерті та здійснив його поховання. З довідки Семикозівської сільської ради від 24.07.2017 №870 вбачається, що померлий [PERSON] на момент смерті був постійно зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , один. Як вбачається із копії заповіту, посвідченого секретарем Семикозівської сільської ради Богомаз А.О. 06.04.2015 за реєстровим №7, [PERSON] за життя склав заповіт, яким всі свої права та обов`язки, все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день його смерті заповів позивачу [PERSON] . Із роз`яснення державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. від 07.12.2018 № 2032/01-16 вбачається, що позивач [PERSON] звертався до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , але йому було роз`яснено, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у зазначений законом строк, ні факту реєстрації за однією адресою з померлим немає, а тому [PERSON] є таким, що не прийняв спадщину, та було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно повідомлення Біловодської державної нотаріальної контори №328/01-16 від 22.03.2019, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №55580555 від 22.03.2019. З довідки МПП «Ювента» від 12.12.2018 №63 вбачається, що позивач [PERSON] дійсно працює на посаді водія автотранспортного засобу в даному підприємстві з 03 серпня 2015 року, що також підтверджується записом № 18 в його трудовій книжці [NUMBER] . Згідно довідки МПП «Ювента» від 12.12.2018 №64, позивач [PERSON] з 20.04.2016 по 31.10.2016 перебував у відрядженні в м. Кропивницькому Кіровоградської області. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки позивач, через незалежні від його волі обставини - перебуванні у відрядженні, не зміг вчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved