Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника Мороз Л.О. 04.02.2021 звернувся з позовною заявою до Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: Сумський обласний державний нотаріальний архів, про визнання припинення обтяження. Позовна заява мотивована ти, що на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-СМ № 027689 від 20.02.2001 року позивач є власником земельних ділянок площею 3,246 га, що розташовані на території Анастасівської сільської ради (Андріяшівської сільської ради- на даний час). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242597579 від 01.02.2021 року на все належне позивачу майно реєстратором Роменської районної державної нотаріальної контори 03.11.2007 року була зареєстровано заборону, реєстраційний номер обтяження 5964891. Підстава обтяження: повідомлення колгоспу ім. Калініна б/н від 04.08.1983 року, архівний запис, заборона в реєстрі заборон за № 6 від 04.08.1983 року; додаткові дані: архівний запис № 165341 - 992 від 23.01.2002 року. Підстави виникнення заборони на відчуження нерухомого майна позивачу невідомі. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпоряджатися ним. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просив припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, власником якого він є, та яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке накладено на підставі повідомлення колгоспу ім. Калініна б/н від 04.08.1983 року, зареєстроване 01.07.2014 року Роменською районною державною нотаріальною конторою Сумської області, реєстраційний номер обтяження 5964891. 05 лютого 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 09 березня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у клопотанні до суду просили провести розгляд справи за їх відсутності, просять розглянути справу згідно закону. Представник третьої особи Сумського обласний державного нотаріального архіву у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві до суду просять провести розгляд справи без їх представника. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на землю серії ІІІ-СМ № 027689 від 20.02.2001 року [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,246 га, що розташовані на території Анастасівської сільської ради (а.с.11). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242597579 від 01.02.2021 року на все належне [PERSON] майно реєстратором Роменської районної державної нотаріальної контори 03.11.2007 року була зареєстровано заборону, реєстраційний номер обтяження 5964891. Підстава обтяження: повідомлення колгоспу ім. Калініна б/н від 04.08.1983 року, архівний запис, заборона в реєстрі заборон за № 6 від 04.08.1983 року; додаткові дані: архівний запис № 165341 - 992 від 23.01.2002 року (а.с.10). Згідно довідки Анастасівської сільської ради Роменського району Сумської області № 123 від 11.11.2020 року у зв`язку із ліквідацією ВСГК «Богатир» в архівний фонд Анастасівської сільської ради Роменського району Сумської області були передані книги обліку заробітної плати колгоспу ім. Калініна, який перейменовано у КСП «Анастасівське» згідно рішення загальних зборів, протокол № 4 від 05.12.1992. КСП «Анастасівське» реорганізовано у ВСГК «Богатир» згідно рішення загальних зборів, протокол № 2 від 05.02.2000 (а.с.7). Відповідно довідки Анастасівської сільської ради Роменського району Сумської № 124 від 11.11.2020 року у зв`язку із ліквідацією ВСГК «Богатир» в архівний Анастасівської сільської ради Роменського району Сумської області були передані книги обліку заробітної плати колгоспу ім. Калініна за період з 1950 року по 1991 рік, КСП «Анастасівське» - за період з 1992 року по 2000 рік, ВСГК «Богатир» - за період з 2000 2007 рік (а.с.8). Як зазначено у довідці Анастасівської сільської ради Роменського району Сумської області № 125 від 11.11.2020 року згідно даних книг обліку праці та розрахунків заробітної плати колгоспу ім. Калініна, що знаходяться в архівнохгу фонді Анастасівської сільської ради, заборгованість за [PERSON] відсутня. Згідно запису з реєстру для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна, зареєстровано заборону,що належить [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5964891 (а.с.28). Відповідно до відповіді Сумського обласний державного нотаріального архіву № 270/0121 від 19.02.2021 повідомлення колгоспу ім. Калініна від 04.08.1983, на підставі якого була накладена заборона відчудження нерухомого майна, до архіву не надсилалася (а.с.25). Під час судового засідання були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що раніше працювала у колгоспі ім. Калініна бухгалтером. [PERSON] також там працював та взяв у борг кошти, які згодом повернув, а саме погасив заборгованість. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у 1983 році працювала з чоловіком у колгоспі та взяли на побудову власного будинку тисячу рублів. Борг вираховувався з їхньої заробітної плати. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10 червня 1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. З 1 січня 2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат»,від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10 червня 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Судом не встанрвлено підстав для продовження дії накладеної заборони на все нерухоме майно [PERSON] . Таким чином, суд враховуючи те, що заборона на відчуження нерухомого майна, що належить позивачеві [PERSON] , порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює розпоряджання даним майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved