Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ«Укрсоцбанк») звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27.02.2005 року між сторонами був укладений договір №640/78-К78 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 16966,00 доларів США 00 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% на рік на придбання транспортного засобу «Hyundai Sonata», 2004 року випуску. У звязку з тим, що відповідачка, скориставшись наданими банком коштами, належним чином зобовязання щодо їх повернення не виконує, станом на 03.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 43936 доларів США 61 цент, що за курсом Національного банку України станом на 03.06.2015 року становить 925569,68 гривень, з них: заборгованість по кредиту у розмірі 15523 доларів США 23 центи, що еквівалентно 327087 гривень 15 копійок, заборгованість по відсоткам у розмірі 17572 доларів США 76 центи, що еквівалентно 370272 гривень 47 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5469 доларів США 35 центи, що еквівалентно 115243 гривень 71 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5361 доларів США 27 центи, що еквівалентно 112966 гривень 35 копійок. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, надавши суду заяву, про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду предявленого позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачка не зявилася до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивачка про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що 27.02.2005 року між сторонами був укладений договір №640/78-К78 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 16966,00 доларів США 00 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% на рік на придбання транспортного засобу «Hyundai Sonata», 2004 року випуску. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідачки, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і зі строком дії договору, видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. У звязку з тим, що відповідачка належним чином зобовязання не виконує, станом на 03.06.2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 43936 доларів США 61 цент, що за курсом Національного банку України станом на 03.06.2015 року становить 925569,68 гривень, з них: заборгованість по кредиту у розмірі 15523 доларів США 23 центи, що еквівалентно 327087 гривень 15 копійок, заборгованість по відсоткам у розмірі 17572 доларів США 76 центи, що еквівалентно 370272 гривень 47 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5469 доларів США 35 центи, що еквівалентно 115243 гривень 71 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 5361 доларів США 27 центи, що еквівалентно 112966 гривень 35 копійок. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Заяв про застосуванням наслідків пропуску строку позовної давності, а також про зменшення розміру неустойки в порядку ст. 551 ЦК України до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом № 15-93, «Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України», затвердженими постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 р. № 200, «Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України», затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2000 р. № 520, та іншими документами. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті, згідно з пунктами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди, у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. Попри зазначене, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет № 15-93). Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку дійшов висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 43936 доларів США 61 цент із зазначенням еквіваленту у гривні за офіційним курсом Національного Банку України гривні до долару США. При цьому, оскільки курс, застосований банком при розрахунку заборгованості (2107,0818 за 100) є меншим від курсу валют на момент стягнення грошових коштів (2146,4469 за 100), суд, в межах заявленого позову, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ КБ «Приваитбанк» та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 3654 гривні 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved