Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 травня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що шлюб зареєстрований 09 вересня 1999 року про що зроблено запис за № 1053 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України . Від шлюбу 12 жовтня 2000 народився син [PERSON], 29 травня 2006 року народилася дочка [PERSON], 01 квітня 2009 року народився син [PERSON] . Причина розірвання шлюбу у тому, що вона та відповідач не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства , разом не проживають. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. У підготовче судове засідання позивач [PERSON], будучи належно повідомленою не прибула, подала заяву, в якій вказала , що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі , ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні, провівши судовий розгляд за її відсутності . Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим , у підготовче судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, зазначив , що визнає заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу та не заперечує щодо розірвання шлюбу , просить розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступне . Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Карпінська ) Н. М. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 09 вересня 1999 року про що зроблено запис за № 1053 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України , яким 09 вересня 1999 року видане Свідоцтво про одруження серії І-ИД №043745. Від шлюбу сторін 12 жовтня 2000 року народився син [PERSON], 29 травня 2006 року народилася дочка [PERSON], 01 квітня 2009 року народився син [PERSON]. Сторони разом не проживають , не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства , що призвело до того, що сім»я сторін фактично розпалася. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення . На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved