Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ПАТ КБ « Приватбанк» свої зобовязання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі встановленому договором. 13.02.2015 року позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON], яка на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. 12.07.2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію з предявленням вимоги про погашення заборгованості, але [PERSON] ніяких дій не виконала. Прохали суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 7838 грн.75 коп. за кредитним договором б/н від 29.03.2007 року та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ст.ст. 75-78 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідача про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29.03.2007 року між ПАТ КБ « Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно умов якого останній отримав кредит в сумі 7 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку», складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві ( а.с. 9). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 13.02.2015 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.02.2015 року (а.с.18). Відпровідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із копій паспортів померлого [PERSON] та відповідача по справі [PERSON], на момент смерті позичальника відповідач проживала разом з ним, а тому вважається такою що прийняла спадщину (а.с.16,17). З відповіді, наданої Другою лубенською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались (а.с.26). Відповідач [PERSON] прийняла спадщину до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника [PERSON], оскільки відповідач у передбавені законом строки, а саме шість місяців від дня відкриття спадщини, не відмовилась від неї. У відповідності з ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 12.07.2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію з предявленням вимоги про погашення заборгованості (а.с.25), але [PERSON] ніяких дій не виконала. Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Судом встановлено, що на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором №б/н від 29.03.2007 року становить 7 838,75 грн., яка складається з наступного : 7 673 грн. 61 коп. заборгованість за кредитом, 165 грн. 14 коп. заборгованість за відсотками (а.с.5-8). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved