Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.04.2018 року звернувся до суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на соє утримання у розмірі ? частини його доходу з моменту звернення до суду з цим позовом до 30 червня 2021 року але не більш, ніж до досягнення ним 23 річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачу [PERSON] направлялися повістки, які відповідач не бажав отримувати. Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з'являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки він належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 29 від 15 травня 2012 року.(а.с.4) Згідно до довідки Української Інженерно-педагогічної академії № 378 від 03.04.2018 року [PERSON] є студентом першого курсу, навчається на денній формі навчання за спеціальністю: прикладна механіка, зварювання. Для отримання ОКР Бакалавр по 30.06.2021 рік. (а.с. 7). Відповідно до довідки від 12.04.2018 року директора КЖРЕП-1 [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно довідки № 132 про доходи та податки за 2017-2018 роки Української Інженерно-педагогічної академії [PERSON] отримує доходи за період з 01.10.2017 року до 31.03.2018 року 9700,00 гривень. (а.с. 6) Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], який навчається та потребує матеріальної допомоги, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо позовних вимог, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання в Українській інженерно-педагогічної академії, але не більше як до досягнення ним 23 років, що буде достатнім для його утримання, з урахуванням обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved