Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с.Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, в якому просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки, площею 2,4127 га та 0,2496 га, які розташовані на території Веренчанської територіальної громади та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] спадкодавець [PERSON] отримала у власність в порядку спадкування, шляхом постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , який являвся її чоловіком та помер [INFO] . Однак за життя [PERSON] не переоформила його на себе в установленому законом порядку. За життя заповіту [PERSON] не залишала, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями спадкового майна після смерті [PERSON] за законом є її діти: [PERSON] та [PERSON] , які в установленому законом порядку прийняли спадщину . В липні 2021 року [PERSON] та [PERSON] , діючи дрбровільно уклали Договір про поділ спадкового майна , згідно якого у власність [PERSON] переходить житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , а [PERSON] переходять земельні ділянки площею 2,4127 га та 0,2496 га із цільовим призначенняя для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державних актів про право власності на земельні ділянки. Позивач вказує, що з метою оформлення спадщини він звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 01.11.2021 не з`явилися. В заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності. Представник відповідача- територіальної громади в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяву представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 26.09.2001 (а.с.16). Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна частка (пай), яка перебувала у колективній власності ССС «Буковина» с. Веренчанка, розміром 2,32 в умовних кадастових гектарах. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померлий [PERSON] за життя заповіту не складав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] . Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані вимоги спадкоємиця [PERSON] виконала, оскільки на час відкриття спадщии проживала із спадкодавцем [PERSON] та на частину спадщини, яка залишилась після його смерті отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.28). З показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що в будинку по [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON] , які являлися батьками позивача. Після смерті [PERSON] в 2001 році у вказаному будинку продовжувала проживати його дружина [PERSON] , яка розпоряджалася вказаним майном, робила ремонт будинку, обробляла город біля нього, вела підсобне господарство. У вказаному будинку [PERSON] проживала до своєї смерті, тобто до 2019 року. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] і такий факт необхідно встановити. Крім того судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 10.01.2020 (а.с.17). Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 2,4127 га та 0,2496 га із цільовим призначенняя для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державних актів про право власності на земельні ділянки. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] не розпорядилася своїм майном, а тому після її смерті відкрилась спадщина за законом. Відповідно до ст.ст.1258,1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти- [PERSON] та [PERSON] , які в установленому законом порядку прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами, які містяться в спадковій справі № 71/2021. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса із відповідними заявами, що підтверджується матерілами спадкової справи №71/2021. 19.07.2021 спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомившись з вимогами цивільного законодавства уклали договір про поділ спадкового майна, згідно якого: у власність [PERSON] переходить: земельні ділянки площею 2,4127 га та 0,2496 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери- 7321582900:01:010:0036, 7321582900:01:006:0062, що розташовані на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області; у власність [PERSON] переходить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що заходиться в [ADDRESS] (а.с. 29-30). Встановлено, що спадкоємиця [PERSON] після смерті матері [PERSON] спадщину оформила, а саме отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, які видані приватним нотаріусом Малітовською Т.М. Вказане вбачається із копії спадкової справи № 71/2021. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [PERSON] нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] . Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.07.2021 (а.с.26). Із довідки Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, вбачається, що згідно із записами погосподарської книги №22, особовий рахунок [NUMBER] по [ADDRESS] значиться житловий будинок, який рахується за [PERSON] . Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя не оформили документи на належне їм нерухоме майно та не зареєстрували його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно технічного паспорта на будинок (а.с.31-36), житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, який розташований по [ADDRESS] побудований у 1958-1060 роках . Згідно звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку, по [ADDRESS] становить 45228 грн. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 09:30 год. 01.11.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 05.11.2021 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) , то датою ухвалення даного судового рішення є 05.11.2021. На підставі викладеного та

Outcome: approved