Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі також - позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] (далі також - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів. В обгрунтування позову зазначив, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Проте, шлюбні відносини з відповідачем припинено з грудня 2019 року та за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Крім цього, відповідач неодноразово залишала доньку без нагляду на тривалий час. Відносно відповідача було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП - ухилення від виконання батьківських обов`язків чи неналежне виконання батьківських обов`язків, за одним з яких вже прийнято рішення суду та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності, інший перебуває на розгляді в суді. Позивач вказав, що має постійний заробіток хоча і неофіційний, має дохід у вигляді пенсії, має час для виховання доньки та можливість у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Разом з донькою вони зареєстровані та проживають у квартирі матері позивача - [PERSON] з сучасним ремонтом та обладнанням, де створено всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Позивач також звернув увагу, що Канівським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надано Висновок оцінки потреб сім`ї [PERSON] відповідно до якого, у його сім`ї відсутні складні життєві обставини, стан задоволення потреб малолітньої [PERSON] задовільний, батько дитини здатний задовольнити потреби дитини. Мати не бере участі у вихованні та утриманні дитини, її місце проживання невідоме. Таким чином, проживання доньки разом з ним відповідає її інтересам, він має можливість забезпечити її належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Просить суд визначити місце проживання [PERSON] з батьком - [PERSON] та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. від 11.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.31-32). Згідно розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 181 від 16.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М. (а.с.40). Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 21.04.2020 справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче засідання на 19.05.2020 (а.с.42). Ухвалою суду від 13.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 18.08.2020. Крім цього, задоволено клопотання про виклик свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.80-81). 18.08.2020 судове засідання по даній справі не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню 695/4097/15-к за обвинуваченням [PERSON] , про що Канівським міськрайонним судом Черкаської області складено відповідну довідку (а.с.115), після чого розгляд справи неодноразово відкладався. Ухвалою суду від 22.10.2020 постановлено провести заочний розгляд вказаної справи (а.с.151). В судове засідання, яке відбулося 06.10.2020 позивач та його представник адвокат Хорошун О.В. з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку. Третя особа в судове засідання також з`явилася, проти задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON] , який є батьком позивача та з`явився в судове засідання показав, що з лютого 2020 року дитина проживає з батьком (позивачем), а вони допомагають йому у вихованні дитини. Також повідомив, що працівники поліції неодноразово приїздили відносно неналежної поведінки відповідача. Свідок [PERSON] , який є знайомим батька позивача (дідуся [PERSON] ) показав, що [PERSON] і [PERSON] проживали з вересня 2018 року до лютого 2020 року у його під`їзді у кв. [ADDRESS] . Безпосередньо бачив відповідача, яка придбавала вино в магазині «АТБ» та після цього перебувала в стані сп`яніння. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.7). Проте, шлюбні відносини з відповідачем припинено з грудня 2019 року та за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради від 18.11.2019 № 11-14/5239 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки про склад сім`ї № 11-15/8627 від 19.11.2019, виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до акту обстеження сім`ї за місцем проживання від 10.02.2020 встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком. Сім`я забезпечена усім необхідним, створені належні умови для повноцінного утримання та виховання дитини. Батько дитини [PERSON] проживає разом зі своїми батьками, які допомагають у догляді за дитиною (а.с.20). Крім цього, згідно довідки про доходи № [NUMBER] , яка видана [PERSON] , розмір доходів позивача за період з 01.09.2019 по 29.02.2020 складає 13 374,06 грн. (а.с.25). З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з вимогами визначити місце проживання [PERSON] з ним та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статей 160-161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, рішення ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, рішення ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. За змістом ст. 185 СК України та відповідно до роз`яснень викладених в п.18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», додаткові витрати на дитину, в розумінні сімейного законодавства, це витрати викликані обставинами, які є особливими у житті дитини. Крім того у випадку фінансування таких витрат наперед, суд має бути впевненим, що такі особливі обставини обов`язково будуть існувати в майбутньому та потребуватимуть конкретних витрат. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, його потреб, інтересів та усталеного способу життя який склався на момент вирішення справи, перешкод для визначення місця проживання дитини з батьком при розгляді даної справи судом не встановлено. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї, яка проводилась з 25.02.2020 по 28.02.2020 вбачається, що складні життєві обставини позивача не підтвердились, а наявні проблеми та обставини не порушують нормальну життєдіяльність дитини та не впливають на стан дитини та задоволеність її потреб; мати не бере участі у вихованні дитини, її місце проживання невідоме; фактори сім`ї сприяють розв`язанню проблеми, родина готова підтримати дитину; у громаді наявні та доступні необхідні ресурси для підтримання та розв`язання проблеми (а.с.21). Крім цього, згідно рішення виконавчого комітету Канівської міської ради від 08.07.2020 № 131, на виконання ухвали суду від 11.03.2020, справа № 697/426/20, враховуючи висновок служби у справах дітей Канівського міськвиконкому про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] вирішено визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Натомість, суд звертає увагу на те, що відносно відповідача було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП - ухилення від виконання батьківських обов`язків чи неналежне виконання батьківських обов`язків, за одним з яких вже прийнято рішення суду, яким визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (справа № 697/2841/19) (а.с.13), інший перебуває на розгляді в суді. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідачем суду не надано. В той же час, [PERSON] не позбавлена батьківських прав, а тому може у встановленому законом порядку реалізовувати свої права щодо доньки. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбачених ч. 5 ст. 157 СК України. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів, суд зважає на наступне. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, їх повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд вважає необхідним позов в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved