Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

позивач [PERSON] 07.07.2020 р. звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2011 р., та стягувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, просить стягнути із відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2011 р. постановлено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Однак аліменти у вказаному розмір відповідач не сплачує. Вважає, що встановлений розмір аліментів у сумі 400 грн. не відповідає сучасним реаліям для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки така сума була встановлена ще у 2011 році коли існували інші передбачені соціальні розміри, в тому числі і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Із покликанням на встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку у 2020 році та для необхідності належним чином забезпечити дитину речами першої необхідності для належного її розвитку, вважає, що розмір аліментів слід збільшити до 2 500 грн., що буде достатнім розміром. Ухвалою від 21.07.2020 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, 25.09.2020 р. звернулась в суд із заявою, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 21.07.2020 р. про відкриття провадження у справі, останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явився повторно. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №5573. На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27.12.2011 р.н., вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 08.12.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з часу присудження аліментів, які були визначені вищезазначеним рішенням суду, через значні інфляційні процеси в Україні підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини, у зв`язку з чим даний розмір аліментів в розмірі 400 грн. на місяць не може забезпечити належний рівень матеріального забезпечення дитини. З огляду на вищевикладене, у зв`язку з тим, що визначений у 2011 році розмір аліментів, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення потреб дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів. Разом з тим, змінюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище учасників справи, а тому, приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не суперечитиме принципам розумності, рівності та справедливості. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до такого висновку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) була сформована позиція щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, за якою при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд стягує витрати на правничу допомогу за умов: їх опису в договорі з адвокатом; детального опису виконаних робіт і наданих адвокатом послуг; своєчасного подання доказів; недоведення їх неспівмірності стороною, яка прагнула зменшення. Позивачем на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу надані: ордер серія ЛВ №121687 від 07.07.2020 р., прибутковий касовий ордер №06/07 від 06.07.2020 р., договір №03/07 про надання правової допомоги, звіт адвоката Шимчишина І.С. про виконану роботу згідно договору та акт про прийняття-передачу наданих послуг. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, беручи до уваги співмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу із заявленими позовними вимогами, складність справи, а також відсутність заяви відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір таких витрат підлягає стягненню із відповідача в користь позивача у повному обсязі.

Outcome: partial