overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.10.2016 р. звернулася до суду із зазначеним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 41671,55 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 20 травня 2016 р. між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу АМ №28-2809-16-00055, строком до 22.05.2017 р., предметом страхування якого є страхування майнових інтересів позивача, що не суперечить чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] («КАСКО»), який належить позивачу. Страхова сума за умовами договору становить 151500,00 грн. 02.06.2016 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] , про що в цей же день було повідомлено відповідача. Відповідно до п. 11.1 Договору страхування, одним із страхових випадків, ризиків є ДТП. Виходячи з умов договору, при настанні ДТП, Страхувальник (позивач) може надати рахунок СТО, на основі якого і повинно виплачуватись страхове відшкодування (п. 11.5 Договору страхування). Як вказує позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2015 року, звернувся в Шишацький районний суд з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких вказав, що він являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно померлого [INFO] року його батька - [PERSON], з яким він проживав разом на час його смерті в с. Пришиб Шишацького району Полтавської області.. Спадкове майно померлого [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,91 га, вартістю 178639,12 гривень, що розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області і належить померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, [NUMBER], виданого Пришибською сільською радою Шишацького району Полтавської області 30 серпня 2002 року за № 174. Позивач своєчасно прийняв спадщину після померлого батька і для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на його спадкове майно звернувся до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіної П.Б., але приватний нотаріус відмовив йому у видачі даного свідоцтва, так як спадкова земельна ділянка не внесена до державного земельного кадастру та не здійснена її державна реєстрація, тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом на захист своїх майнових прав. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача - адвокат Віннік В.М., звернувся до суду з заявою в якій підтримав позовні вимоги позивача і просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою в якій просив суд розглянути справу без його участі. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно померлого [INFO] року його батька - [PERSON], з яким він проживав разом на час його смерті в с. Пришиб Шишацького району Полтавської області, що підтверджується довідкою виконкому Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області № 931 від 20.10.2015 року ( а.с.11). Позивач своєчасно прийняв спадщину після померлого батька і для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на його спадкове майно звернувся до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіної П.Б., але приватний нотаріус відмовив йому у видачі даного свідоцтва, так як спадкова земельна ділянка не внесена до державного земельного кадастру та не здійснена її державна реєстрація, що підтверджується довідкою відділу держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області від 28.10.2015 року ( а.с. 10). За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки іншим чином він не має можливості захистити свої права. На підставі ст. ст. 328,346,392,1216-1218,1220-1223,,1225,1261,1268-1270,1296-1299 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 22.09.1984 року. Від даного шлюбу мають дітей, які вже досягли повноліття. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося і, на його думку, немає сенсу підтримувати подальші сімейні відносини, оскільки як у нього так і у відповідачки на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Посилаючись на наведене та зазначивши, що відповідачка відмовляється розлучатись з ним через органи РАЦС, хоча разом вони не проживають протягом двох років, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 07.12.2015 року (а.с.17) про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не з'явилась (а.с.21), як і не з'явилась у судове засідання, призначене на 07.12.2015 року, (а.с.19), яке було відкладене у зв'язку з її неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 22.09.1984 (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає протягом двох років і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 25 грудня 2003 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції сторони уклали шлюб, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 336. Від вказаного шлюбу мають доньку -[PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 20 листопада 1992 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 2335 від 20.11.1992 року. Від даного шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2016 звернулась з даним позовом до суду і просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що після розірвання шлюбу з вересня 2013 року дитина перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на утримання сина не надає.. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження серії І-ОК № 118657 від 20.03.2009, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради № 273 від 28.07.2016 року. В попереднє судове засідання позивач [PERSON]. не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, не заперечує поти його задоволення, наслідки визнання позову йому відомі і зрозумілі. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, зокрема, чи визнає позов відповідача. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 14.02.2003 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, так як вони не знаходять спільну мову та взаєморозуміння, мають повністю протилежні погляди на життя, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними на даний час припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву від 12.12.2016 року про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просить шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву від 12.12.2016 року, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та повідомила, що згодна на розірвання шлюбу без надання строку на примирення. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 14.02.2003 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає, веде окреме господарство, не підтримує шлюбні стосунки, і в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачкою порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.12.2013 року звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 07.10.2006 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилися доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними постійно виникали сварки. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 07.10.2006 року. За час спільного проживання у них народилися доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Судові витрати слід стягнути з відповідача у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.12.2013 року звернулась з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 23.08.1997 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними постійно виникали сварки. Відповідач зловживає алкогольними напоями. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна між сторонами немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та позовні вимоги підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 23.08.1997 року. За час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.12.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем по справі вони проживали в незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні сина, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] аліменти в її користь, на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1625 гривень (одну тисячу шістсот двадцять п`ять) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні завлений позов визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору звільняються\~ позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 березня 2014 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання двох малолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дочок, які знаходяться на її утриманні. Відповідач протягом значного часу не приділяє належної уваги вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Він працює слюсарем на ТЕЦ ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» та має постійний стабільний заробіток. Інших непрацездатних осіб на утриманні відповідач не має, боргові зобов'язаня перед іншими особами у нього відсутні. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти за рішенням суду. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, пов'язані з оплатою юридичної допомоги адвоката в сумі 300 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, від стягнення судових витрат відмовилася, так як відповідач добровільно в позасудовому порядку відшкодував їй ці кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі на утримання дітей примусово на підставі рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони від шлюбу мають двох спільних дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3,4), які знаходяться на утриманні матері. Відповідач, як батько дітей в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на дітей не надавав, хоч працює і має можливість надавати таке утримання, чого він не заперечував у судовому засіданні. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі та на підставі статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved