Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 жовтня 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 16 лютого 2008 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тадіївка, вул. Шевченка, 113 та земельна ділянка площею 0,531 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельної ділянки площею 0,281 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул. Шевченка, 113, в с. Тадіївка, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON], який помер 16 лютого 2008 року. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити позов та розглядати справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 16 лютого 2008 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 111479 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тадіївка, вул. Шевченка, 113 (а.с.8-9), земельна ділянка площею 0,531 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельної ділянки площею 0,281 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,531 га, яка розташована по вул. Шевченка, 113, в с. Тадіївка, Володарського району Київської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 000621 (а.с.10). Відповідно до довідки, виданої 20 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області, житловому будинку, що належить померлому [PERSON], який розташований в с. Тадіївка по вул. Шевченка, було проведено зміну нумерації з № 92 на № 113. Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1367369 (а.с.6). Державний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлого 16 лютого 2008 року [PERSON] з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки та житловий будинок не видавались. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкові земельні ділянки та свідоцтво право власності на житловий будинок було втрачено, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved