Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач 24.03.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем 06.11.2012 р. укладений договір про надання споживчого кредиту №2001393505, на підставі якого позичальникові надано кредит в сумі 5674,00,00 грн. для придбання товару, строк кредиту 24 місяці. Також даним кредитним договором сторони підтвердили факт укладання між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі правил користування кредитною карткою MasterCard Standard. 22.12.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «Факторинг Україна» право вимоги за договором №2001393505, укладеним з [PERSON] Відповідач порушив умови кредитного договору, погашення належних до сплати сум основного боргу та всіх інших належних до сплати платежів у встановленому договорами розмірів та строків не здійснює, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 25426,10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути суму сплаченого судового збору. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 06.11.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений договір №2001393505 про надання споживчого кредиту, на підставі якого банком наданий позичальникові кредит в сумі 5674,00 грн. для придбання товарів, строк кредиту 24 місяці (а.с. 6-7). Пунктом 1.2.1 договору передбачено: банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Згідно п.2.1 договору банк та позичальник підтвердили факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі правил користування кредитною карткою MasterCard Standard. Банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання карти. Банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодо. (п.2.2.2). За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та Овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, на дату укладання угоди, розмір процентів становить 2,49 % на місяць по операціях розрахунків картою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 3,49 % на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки (п.2.9). Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого має заборгованість по кредиту на загальну суму у розмірі 25426,10 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 21738,35 грн., відсотки за користування кредитом 3687,75 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачу надавалася можливість спростувати доводи позивача щодо розміру заборгованості перед банком, проте заперечень відповідач не надіслала, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погоджується із розміром заборгованості. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідачка не здійснила, тому позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило позивачу право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved