Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 червня 2017 рокузвернувся до суду із позовом і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої 16 жовтня 2002 року [PERSON] право власності на житловий будинок № 3 по вул.Набережній в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області, який вона фактично успадкувала, але юридично не оформила після померлого 04 травня 1996 року чоловіка [PERSON]. Посилається на те, що 04 травня 1996 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначене майно. Його мати [PERSON] після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила. 16 жовтня 2002 року померла його мати [PERSON] Він прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Інший спадкоємець за законом - [PERSON] - відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача, подавши відповідну заяву нотаріусу. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Факт володіння померлими [PERSON] вищезазначеним будинком підтверджує копією технічного паспорта на житловий будинок № 3 по вул.Набережній в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області; витягом з погосподарської книги Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; довідкою Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 151 від 04 квітня 2017 року. Факт прийняття спадщини своєю матір»ю [PERSON] після смерті батька [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про укладення шлюбу батьків серії І-БК № 303665 від 16 серпня 1973 року; довідкою Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 151 від 04 квітня 2017 року. Своє право на спадщину підтверджує копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON] Н,Ю.; копією свідоцтва про своє народження; копією свого паспорта; матеріалами спадкових справ відносно померлої [PERSON] В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача, Великокаратульської сільської ради, в попереднє засідання не зявився, повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі. Відповідно до ст.525 ЦК України ( в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно із ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.553 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). За правилами ч.3 ст.3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє їх спадкоємця [PERSON] права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. За правилами ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд зясовує, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 529, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved