Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.06.2014 року звернувся до суду із позовом до Красноармійської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року відкрилася спадщина після смерті його батька, [PERSON], який помер у м.Красноармійську Донецької області, на належний йому житловий будинок за адресою: м.Красноармійськ, [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0504 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою, належний померлому на підставі Державного акту про право власності на землю серії ДН, виданого 22.11.1996 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 16.10.1996 року № 629 та зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю № 00428. Позивач являється позачерговим спадкоємцем майна батька та прийняв спадщину, подавши до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець при житті заповіт не складав. 07.03.2014 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса від 07.03.2014 року йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв»язку з тим, що в наданому ним Договорі про надання на безстрокове користування земельною ділянкою для будування індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числа кімнат від однієї до п»яти включно, посвідченого Красноармійською нотаріальною конторою 10.04.1958 року, щодо житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, [ADDRESS] відсутня державна реєстрація права власності. Щодо земельної ділянки постановою від 07.03.2014 року йому також було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з тим, що позивач не надав всіх необхідних документів у відповідності до п. 4.20 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Надати необхідні для оформлення спадщини на земельну ділянку документи він не має можливості у зв»язку з наступним: Для оформлення земельної ділянки нотаріус надала запит до Держземагенства у Красноармійському районі. Так як право власності на земельну ділянку у померлого виникло до 2004 року, позивачу необхідно було провести державну реєстрацію земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, у відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр». Після виготовлення землевпорядною організацією технічної документації, з»ясувалося, що фактично земельна ділянка має іншу площу не 0,0504 га (як зазначено у державному акті), а 0,0471 га, а також не співпадають межі земельної ділянки. У зв»язку з цим рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1400023002014 від 28.02.2014 року в реєстрації земельної ділянки було відмовлено. Зважаючи на те, що площа та межі земельної ділянки з часу передачі батькові земельної ділянки у власність, а саме з 1996 року не змінювалась, можна дійти висновку про те, що різниця в площі та межі виникла у зв»язку з неправильними замірами. Позивач вважає, що має право в порядку спадкування визнати за собою право власності на земельну ділянку, яка належала на праві власності померлому батькові. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача - Красноармійської міської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року відкрилася спадщина після смерті його батька, [PERSON], який помер у м.Красноармійську Донецької області (а.с.15), на належний йому житловий будинок за адресою: м.Красноармійськ, [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0504 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою, належний померлому на підставі Державного акту про право власності на землю серії ДН, виданого 22.11.1996 року (а.с.16) на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 16.10.1996 року № 629 та зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю № 00428. Позивач являється позачерговим спадкоємцем майна батька та прийняв спадщину, подавши до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець при житті заповіт не складав. 07.03.2014 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок. Постановою приватного нотаріуса від 07.03.2014 року йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок (а.с.12), у зв»язку з тим, що в наданому ним Договорі про надання на безстрокове користування земельною ділянкою для будування індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числа кімнат від однієї до п»яти включно, посвідченого Красноармійською нотаріальною конторою 10.04.1958 року, щодо житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, [ADDRESS] відсутня державна реєстрація права власності. Щодо земельної ділянки постановою від 07.03.2014 року йому також було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з тим, що позивач не надав всіх необхідних документів у відповідності до п. 4.20 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Надати необхідні для оформлення спадщини на земельну ділянку документи він не має можливості у зв»язку з наступним: Для оформлення земельної ділянки нотаріус надала запит до Держземагенства у Красноармійському районі. Так як право власності на земельну ділянку у померлого виникло до 2004 року, позивачу необхідно було провести державну реєстрацію земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, у відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр». Після виготовлення землевпорядною організацією технічної документації, з»ясувалося, що фактично земельна ділянка має іншу площу не 0,0504 га (як зазначено у державному акті), а 0,0471 га, а також не співпадають межі земельної ділянки. У зв»язку з цим рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1400023002014 від 28.02.2014 року в реєстрації земельної ділянки було відмовлено (а.с.11). Зважаючи на те, що площа та межі земельної ділянки з часу передачі батькові земельної ділянки у власність, а саме з 1996 року не змінювалась, можна дійти висновку про те, що різниця в площі та межі виникла у зв»язку з неправильними замірами. Позивач вважає, що має право в порядку спадкування визнати за собою право власності на земельну ділянку, яка належала на праві власності померлому батькові. Згідно ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об»єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved