Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.01.2020 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] 23.02.2019 року укладено договір позики, за яким відповідач отримав в борг 4000 доларів США, про що він 23.02.2019 року власноручно написав розписку та зобов`язувався повернути борг до 28.02.2019. Вказує, що починаючи з 28.02.2019 він неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою повернути грошові кошти у повному обсязі. Однак, він став уникати зустрічей і розмов. 11.03.2019 позивач написав на його ім`я вимогу про повернення йому боргу, яка була ним отримана 15.03.2019. На даний час відповідач борг не повернув. Просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 4000 доларів США та понесені судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через судовий виклик на вебсайті суду, відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 23 лютого 2019 року власноручно написав розписку (а.с.4), з якої слідує, що він цього ж числа позичив у [PERSON] 4000 доларів США, які зобов`язався повернути позивачу до 28 лютого 2019 року. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч.2 ст.1046 ЦК України чітко вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 524 ЦК України гласить, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. При цьому також зазначено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Зобов`язання відповідача за договором позики від 23.02.2019 року обумовлено його сторонами у доларах США, про що особисто вказано відповідачем у його власноруч написаній розписці. У судовому засіданні встановлено, що з боку позичальника [PERSON] зобов`язання взяті ним 23.02.2019 року не виконані, позика у розмірі 4000 доларів США, позивачу не повернута, а тому позов є підставним, а його вимоги доведеними і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на встановлені судом фактичні обставини та надані докази на їх підтвердження, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача 4000 (чотири тисячі) доларів США заборгованості за договорами позики від 23.02.2019. Офіційний курс гривні до іноземних валют встановлений НБУ України на день звернення до суду становив: за 100 доларів США - 2425,86 грн., що підтверджується інформацією від 22.01.2020 року (а.с.6). З врахуванням такого курсу валют, позивач визначив ціну по зову 97034,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме сума сплаченого судового збору - 970,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved