Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач 27.06.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на будинковолодіння [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , який своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] серед іншого увійшло право власності на вказане вище будинковолодіння. Позивач до дня смерті батька проживав та був зареєстрований разом з ним у [ADDRESS] Без назви, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на майно, а відповідачі не визнають право позивача на спадкове майно. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~за змістом ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2008 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.12.1969 року; копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] ; свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 25.05.1969 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.02.1984 року; свідоцтво про одруження від 04.09.2004 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.07.1976 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.08.1972 року; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.01.2011 року; копію свідоцтва про право власності на майно від 16.10.2007 року, яке видане Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення від 21.09.2007 року № 46; довідку Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 247 від 29.05.2019 року; письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; довідку Пустомитівської державної нотаріальної контори № 728/01-16 від 28.10.2019 року; копію технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який виготовлений 15.10.2019 року ТзОВ «Фаєрмур»; клопотання відповідачів, про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем, що свідчить про прийняття ним спадщини; те, що позивач являється єдиними спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідачі визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved