Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуску платіжної картки № 1336722 відповідач отримав кредит у розмірі 11000 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки у строки та у порядку, встановленими кредитним договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але у порушення зазначених норм закону та умов укладеного договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором його заборгованість перед позивачем становить 25022,55 грн., у тому числі заборгованість за кредитним договором 10999,55 грн., заборгованість за відсотками за користуванням кредитом 9239,17 грн., інфляційне збільшення заборгованості 3860,08 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості 891,75 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 32,00 грн.. Суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача до судового засідання не з'явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в наданій суду заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Судом встановлено,\~що між ПАТ\~«Державний ощадний\~банк України»\~і відповідачем\~був укладений\~договір №\~1336722\~про відкриття\~та обслуговування\~рахунку,\~випуск та\~надання платіжної\~картки,\~за яким відповідач отримала кредит у розмірі 11000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних за користування кредитом (а.с.4,5,6). Згідно наданого розрахунку станом на 01.06.2018 року в результаті порушення відповідачем умов договору за нею утворилася заборгованість в розмірі 25022,55 грн., у тому числі заборгованість за кредитним договором 10999,55 грн., заборгованість за відсотками за користуванням кредитом 9239,17 грн., інфляційне збільшення заборгованості 3860,08 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості 891,75 грн., заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 32,00 грн. (а.с. 11-13, 14-16, 17-21). Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконкому Мирноградської міської ради від 14.12.2018 [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до п.1.3 договору (п.4.4. додаткового договору № 1 до договору № 1336722) відповідач зобовязався у разі виникнення заборгованості за кредитом погасити її шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п.1.3 договору (п.4.6. додаткового договору № 1 до договору № 1336722) при виникненні простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами тощо. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, за якою боржник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, неповерненням кредиту, несплатою процентів відповідач в односторонньому порядку порушив зобовязання, що витікають з умов кредитного договору, що є неприпустимим, тому з нього на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, за нарахованими відсотками за користування кредитом, інфляційні нарахування та три відсотки річних від простроченої заборгованості. При цьому суд зауважує, що згідно з п.3.1. та п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved