Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач 24.03.2021 звернулася до суду з указаним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що проживаючи однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем, у них народилася донька [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження записано [PERSON] . На початку 2010 з відповідачем фактичні шлюбні стосунки припинено, у зв`язку з чим позивач з дитиною переїхали до іншого місця проживання. На даний час відповідач не проживає разом із позивачем та їх донькою, остання перебуває на повному утриманні позивача. Батько не бере участі у вихованні дитини, не забезпечує достатній матеріальний рівень її життя, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку визначеному законом, але до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву та заяв з процесуальних питань не надав. Справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів, що не суперечить вимогам ст. 223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, у силу ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої, згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.12.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Остання змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з реєстрацією шлюбу 08.04.2019, що слідує зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Як вказувала позивач та не заперечувалося відповідачем, дитина проживає з матір`ю, що також підтверджується довідкою про склад сім`ї від 03.02.2021 № 122.12, виданою Глеюватською сільською радою (а.с.9), за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що перед судом не спростовано. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровим, здатний працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своєї малолітньої доньки. Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дитини, починаючи стягнення з 24.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved