overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач 20 вересня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомила, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 1044 /а.с.9/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач, 20 грудня 2013 року, звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2007 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі по 250 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час у позивачки змінилося матеріальне становище, на утримання дитини йдуть значні кошти. Тому, вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 650 грн.. 00 коп., оскільки відповідач є молодою, здоровою та працездатною людиною, а тому він в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву зт проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і вказав, що сплачувати аліменти в сумі 650 грн. на місяць він не має змоги, крім того він офіційно працює, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/ 4 частки від доходу. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до довідки ТзОВ «Юмас», відповідач офіційно працює на посаді оператора на елеваторі. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач 20 жовтня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши, що вступив в шлюб з [PERSON] 20 грудня 1985 року. Шлюб зареєстровано Пангодинською селищною радою Надимського району Тюменської області, актовий запис №106, серія [NUMBER]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 грудня 1985 року. Шлюб був зареєстрований Пангодинською селищною радою Надимського району Тюменської області, актовий запис №106, серія [NUMBER]./а.с.7/ Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей немає. Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач 20 жовтня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2014 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за №642 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.7/, які проживають разом з відповідачкою. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з червня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач 20 жовтня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 04 вересня 1999 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №297. Від шлюбу вони мають сина : [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 вересня 1999 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №297.(а.с.5а. Від спільного подружнього життя мають сина : [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Встановлено також, що з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю один місяць. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач 20 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина, який навчається в учбовому закладі, а саме на 2-му курсі фармацевтичного факультету Запорізького державного медичного університету, на денному відділенні. Вказала, що відповідач є батьком дитини, який працездатний, нікому аліменти не платить, але кошти на його утримання не надає. Посилаючись на ці обставини і статті 199 і 200 СК України просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. А справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже законодавець наголосив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання пов'язаний не тільки коли ті потребують матеріальної допомоги, але й з можливістю батьків надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1994 року, який розірвали у 1999 році. У період подружнього життя, а саме, [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Таким чином, на час звернення з цим позовом до суду дитина досягла повноліття. З 1 вересня 2014 року і до цього часу син сторін - [PERSON] навчається на 2-му курсі фармацевтичного факультету Запорізького державного медичного університету, з денною формою навчання. Судом з'ясовано, що [PERSON] стипендію не отримує. Інших доходів не має. Перебуває на утриманні матері. В той же час, у вересні місяці 2015 р. з відповідача припинилися утримання аліментів на сина у зв'язку з досягненням останнім повноліття. Інших зобов'язань по обов'язковим платежам відповідач не має. За такого, суд вважає вищевикладені обставини такими, що сторонами не оспорюються, а відтак, то правові вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

позивач 20 жовтня 2020 року звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~зазначає,\~що між\~сторонами 06 серпня 2005 року було укладено шлюб, від шлюбу у подружжя народилася дитина [PERSON] , [INFO] . 11 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дитини кошти на утримання доньки позивачу не надає та з 2015 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 листопада 2020 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового засідання на 18 листопада 2020\~\~року (а.с.15-16). В судове засіданні позивачка не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав, викладених у позові. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності або відкладення розгляду справи, відзив не надав. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач 20 жовтня 2020 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1967 року. Сімейне життя не склалося, сторони з червня 2019 припинили стосунки, перестали бути пов`язані спільним побутом, позивач має намір створити нову сім`ю, тому просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.12.1967 року, актовий запис №297. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання позивача відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач 20 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1985 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2004 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1985 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис за №1520 /а.с.9/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «Мокрицьку» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2004 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач 20 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 1986 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2008 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 1986 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №30 /а.с.9/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «Сухареву». Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2008 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved