Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.10.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10.09.2005 по 14.05.2015 перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем зареєстровані за однією адресою, але фактично мешкають окремо. Дитина після припинення шлюбних стосунків знаходиться на її утриманні, вихованням займається вона одноособово, домовленостей щодо добровільного вирішення порядку утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач за даний період часу приймав участь у матеріальному забезпеченні дитини, але така участь була не регулярною та в розмірах, що не відповідає вимогам закону. Крім того, відповідач офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, але підробляє неофіційно, тобто має можливість надавати допомогу на утримання їхньої дитини. У звязку з цим, бажає отримувати аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі 1\~500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, надав письмове заперечення проти позову, в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на певну вікову категорію /на 01.12.2017 ця сума становить 930 грн/, оскільки на даний час не має постійною роботи та стабільного заробітку, єдиним джерелом доходу є ведення особистого підсобного господарства та допомога його батьків. Тому сплачувати аліменти у розмірі 1\~500 гривень він не має можливості. Крім того, він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини забирає її на канікули до своїх батьків, фінансував придбання необхідних меблів для дитини, одягу, надавав гроші на її лікування, предметів для навчання /а.с.31-32/. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні установлено, що сторони з 10.09.2005 по 14.05.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с.9-10/. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьківство відповідача підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження дитини /а.с.8/. Згідно довідки Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області [PERSON] зареєстрована в [INFO], разом з нею проживає її донька [PERSON], [INFO] /а.с.42/. Дитина [PERSON] навчається в Охтирській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 5 у 6-Б класі, з 05.11.2014 перебуває на диспансерному обліку у лікаря ортопеда, з 19.05.2016 перебуває на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога /а.с.36-37/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1/ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2/ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі з 01.12.2017 для дітей віком від шести до вісімнадцяти років у розмірі 1\~860 грн, 50% становлять 930 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач не має постійного доходу, інших утриманців, крім неповнолітньої доньки не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Тому доцільно стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, але в меншому розмірі, ніж визначила позивач, проте не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів та розяснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial