Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.12.2017 звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в обґрунтування позову зазначила, що 26.11.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Коваля, буд. № 65 «а». Згідно умов договору, відповідач здійснила державну реєстрацію права власності на себе до повного розрахунку. За п. 2.1. Договору продаж квартири було вчинено за 1\~063\~000 грн. 00 коп., з яких 818\~000 грн. 00 коп. відповідач сплатила у безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок продавця. Залишок суми у розмірі 245\~000 грн. 00 коп. покупець зобовязана була сплатити протягом 18 місяців з моменту нотаріального посвідчення Договору та в будь-якому разі не пізніше 26.05.2015 року шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Відповідач до теперішнього часу вищевказану суму на рахунок позивача не перерахувала. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 245\~000 грн. 00 коп., три відсотка річних за період з 26.05.2015 року по 07.11.2017 року у розмірі 18 022 грн. 60 коп., інфляційні витрати у розмірі 65\~243 грн. 50 коп., а також 3282 грн. 68 коп. судових витрат по оплаті судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату, час та місце слухання справи, повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій підтримала позов, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення та просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позовну заяву, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Коваля, буд. № 65 «а». Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п. 2.1. вищевказаного Договору, продаж квартири було вчинено за 1\~063\~000 грн. 00 коп., з яких 818\~000 грн. 00 коп. [PERSON] сплатила у безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок продавця. Залишок суми у розмірі 245\~000 грн. 00 коп. Покупець зобовязаний сплатити протягом 18 місяців з моменту нотаріального посвідчення Договору та в будь-якому разі не пізніше 26.05.2015 року шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13466731 від 26.11.2013 року, право власності на квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Коваля, буд. № 65 «а» зареєстровано за [PERSON] Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Враховуючи вказані норми законодавства та умови договору купівлі-продажу, позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а [PERSON] в свою чергу, свої зобов'язання згідно договору купівлі-продажу не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 245\~000 грн. 00 коп. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за завітним. Судом встановлено, що індекси інфляції по України за період з 26.05.2015 року по 07.11.2017 року склав: травень 2015 року склав 102.2 %, червень місяць 2015 року - 100.4 %, липень 2015 року - 99.0 %, серпень 2015 року - 99.2 %, вересень 2015 року - 102.3 %;, жовтень 2015 року - 98.7 %, листопад 2015 року -102.0 %, грудень 2015 року -100.7 %, січень 2016 року - 100.9 %, лютий 2016 року - 99.6 %, березень 2016 року - 101.0 %, квітень 2016 року - 103.5 % травень 2016 року - 100.1 %, червень 2016 року - 99.8 %, липень 2016 року - 99.9 %, серпень 2016 року - 99.7 %, вересень 2016 року - 101.8 %, жовтень 2016 року - 102.8 %, листопад 2016 року -101.8 %, грудень 2016 року - 100.9 %, січень 2017 року - 101.1 %, лютий 2017 року - 101.0 %, березень 2017 року - 101.8 %, квітень 2017 року - 100.9 %, травень 2017 року - 101.3 %, червень 2017 року - 101.6 %, липень 2017 року - 100.2 %, серпень 2017 року - 99.9 %, вересень 2017 року - 102.0 %, жовтень 2017 року - 101.2 %. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому 3 % річних від простроченої суми заборгованості. Зазначені проценти не слідує співставляти з неустойкою: вони є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, і отже стягуються незалежно від вини боржника. Договором або законом з прострочення грошового зобов'язання може бути також встановлена неустойка. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Оскільки відповідач добровільно не сплатив грошові кошти, за придбану у позивача квартиру, а тому відповідач повинен сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 245 000 грн. 00 коп., з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, починаючи з моменту прострочення виконання зобов'язання, а саме з 26.05.2015 року. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд звертає увагу, що з урахуванням індексів інфляції по України за період з 26.05.2015 року по 07.11.2017 року, інфляційні витрати позивача, за підрахунками суду склали 75897 грн. 14 коп., а 3 % річних 18023 грн. 00 коп., натомість виходячи із засад диспозитивності цивільного процесу, суд розглядає позовну заяву в межах заявлених позовних вимог. Таким чином, суд вважає встановленим, що у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором станом на 07.11.2017 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 328 266 грн. 10 коп., з яких: 245 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за договором; 65 243 грн. 50 коп. інфляційні витрати; 18 022 грн. 60 коп. 3 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, що відповідач умови укладеного Договору не виконав, перерахунок коштів за придбану у позивача квартиру до 26.05.2015 року не здійснив, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, повязані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved