Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Брилянт І.О., звернувся до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, мотивував тим, що 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №51900, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості на суму загальну суму 85 714 грн. Позивач вказує, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не була безспірною, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не враховано, що п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року на час його застосування, а саме станом на 25.09.2020 був визнаний незаконним та нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, не містив п. 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів укладених у простій письмовій формі, оскільки п. 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним. За таких обставин просив визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, залучено до участі у розгляді справи третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, роз`яснено процесуальні права учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, позивачем письмової відповіді на такий відзив, третіми особами - пояснень по суті спору. Відповідач відзив на позов не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 16.02.2021 року. (а.с. 37) Треті особи своїм право на надання пояснень не скористалися. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2021 року витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірені копії матеріалів (документів), на підставі яких 25.09.2020 року нотаріусом вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №51900, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 85 714 грн. (повну копію нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису), витребувано від ТОВ «Веллфін», ЄДРПОУ 39952398, належним чином завірені копії матеріалів (документів), які були подані приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі яких 25.09.2020 року нотаріусом вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №51900, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 85 714 грн. (а.с. 59). Витребувані докази до суду надано не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Представник зазначила, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису законами України не була передбачена можливість вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, які нотаріально не посвідчені. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом завчасно та належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №51900, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором №249664 від 28.08.2017 року на загальну суму 85 714,00 грн. за період (як зазначено у виконавчому написі) з 28.08.2017 року по 11.09.2020 року (а.с.17). Як встановлено з оспорюваного виконавчого напису сума заборгованості складає 85 714,00 грн. грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 83 714 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 85 714 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 25.09.2020 року було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису ТОВ «Веллфін», не був посвідчений нотаріально (а.с.83-92), а тому у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. були відсутні правові підстави для прийняття у Товариства документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису; відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. З договору позики №249664 від 29.08.2017 року вбачається, що датою остаточного повернення Кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків є 03.09.2017 року (п. 1.3 договору позику). Разом з тим, стягнення заборгованості за виконавчим написом проведена за період з 28.08.2017 року по 11.09.2020 року, тобто за період після спливу трирічного строку, з дня виникнення права вимоги (03.09.2017 року + 3 роки), що є порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням визначених законом умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved