Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач 12.09.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником автомобілю SUZUKI SWIFT, д/н [NUMBER],1995 р/в, сінього кольору. [PERSON] зазначає, що у березні 2014 року познайомилася з [PERSON], який пообіцяв відремонтувати її автомобіль, натомість умисно ввів її у оману щоб заволодіти автомобілем та користуватися ним у своїх цілях та вимагати гроші. Позивач 10.08.2014 року звернулася з заявою до Білгород-Дністрвоського МВ ГУМВС, однак 30.08.2014 року отримала лист з МВ ГУМВС, відповідно до якого за вказаними обставинами вбачається цивільно-правовий спір та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. У зв'язку із вищевикладеним позивач просить суд: витребувати від [PERSON] на її користь належний [PERSON]автомобіль SUZUKI SWIFT, д/н [NUMBER],1995 р/в, сінього кольору, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн, а також судові витрати. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. У відповідності до ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявним в матеріалах справи доказами. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги всі надані докази, дійшов до наступного. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобілю SUZUKI SWIFT, д/н [NUMBER], 1995 року випуску (а.с.6). Отже, за [PERSON] закріплено право власності на спірне майно. Згідно листа Білгород-Дністровського МВ ГУМВС від 18.08.2014 року № 51/21511, за фактом неповернення автомобіля проводилася перевірка, в ході якої встановлено цивільно-правовий спір між сторонами та рекомендовано позивачці звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.7). Вимога позивачки про витребування майна з чужого незаконного володіння з посиленням на ст.387 ЦПК України є необґрунтованою з наступних підстав. У сенсі положення ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, отже дія зазначеної статті спрямована на захист права власності. Під цивільно-правовим захистом права власності розуміється сукупність передбачених цивільним законодавством засобів, які застосовуються у зв'язку зі зробленими проти цих прав порушеннями, і спрямованих на відновлення чи захист майнових інтересів їхніх власників. В даному випадку, право власності позивачки на спірне майно захищено та не оскаржується, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобілю SUZUKI SWIFT, д/н [NUMBER], 1995 року випуску, тобто закріплено за нею право володіння, користування та розпорядження зазначеним майном. Також слід зазначити, що в ст.387 ЦК України мова йде про віндикаційний позов, тобто позов власника, що не володіє, до не власника, що незаконно володіє, про вилучення майна в натурі. Віндикаційним позовом захищається право власності в цілому, оскільки він пред'являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування і розпорядження одночасно. Під незаконним володінням варто розуміти усяке фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави. Підставою віндикаційного позову будуть обставини, що підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, тобто факт, які доводять право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача тощо. Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально - правових відносин щодо спірного майна. Судом встановлено, що власницею спірного майна є [PERSON], тобто вона фактично ним володіє на законних підставах, доказів, що автомобілем , незаконно заволодів [PERSON] і перешкоджає позивачці в користуванні, володінні та розпорядженні своїм майном, позивачем до суду не надано, а отже можливість застосування положень ст.387 ЦК України - виключена. Також суд вважає неспроможними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] 5000 грн. моральної шкоди, так як обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають обставини про: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи не знайшли свого підтвердження підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено факту заподіяння такої шкоди, моральних страждань, втрат немайнового характеру позивачу зі сторони відповідача. Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах вимог, заявлених сторонами і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. За змістом ч.1 ст.88 ЦПК України, зокрема стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки судом в задоволенні позову відмовлено, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed