Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач 13.06.2017 року звернулася до суду з позовом та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 27.02.2009 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.02.2009 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторону мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів та різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Вказує, що на теперішній час сторони живуть своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, проти примирення заперечує. Додатково посилається на ту обставину, що з відповідача підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2009 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб від 27.02.2009 року, актовий запис № 273 (а.с.5). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сім'я розпалась і не може бути поновлена. Сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Донька сторін після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з позивачем. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Крім того, відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що донька сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З огляд на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., та на корить держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved