Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], СФГ «Надія», третя особа Костянтинівська міська рада Донецької області, вказуючи з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, що 25 травня 2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON], зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області за № 142240004002028 від 25 травня 2012 року, згідно якого в оренду передаються земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 1422483900:44:000:0024 загальною площею 4,27 га ріллі, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Даний договір згідно п. 8 укладено строком на 20 років, тобто строк дії договору до 25 травня 2032 року. Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, право власності на земельну ділянку, кадастровий № 1422483900:44:000:0024, площею 4,27 га, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району було зареєстровано на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15 лютого 2016 р. При цьому, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за СФГ «Надія». Позивачем зазначено, що договір укладений між позивачем та [PERSON], зареєстрований відповідно до норм законодавства, які діяли на момент його реєстрації, і відповідно є чинним, не припиненим, не розірваним, не визнаним недійсним, що відповідає ст. 204 ЦК України, тому вважає що у відповідача [PERSON] були відсутні підстави для укладення договору оренди земельної ділянки із відповідачем ФСГ «Надія», а у Костянтинівської міської ради - підстави для реєстрації відповідного договору оренди. З огляду на це, позивач вважає свої права на даний час порушеними, що потребують захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди недійсним з одночасним скасуванням запису про державну реєстрацію права оренди (інше речове право 23641820 від 29 листопада 2017р.), яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія», що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Костянтинівської міської ради [PERSON] № 38421246 від 29 листопада 2017 р., як похідної вимоги, оскільки обидві позовні вимоги пов*язані між собою підставою виникнення. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог (а.с. 111), відповіді на видзив (а.с. 77-78), та пояснила, що договір, укладений між позивачем та [PERSON], є діючим, він був зареєстрований у відповідного до чинного на час його укладення законодавства. Проставлення відмітки на примірнику договору оренди є фінальною стадією проведення процедури державної реєстрації та є неможливим без попереднього здійснення передбаченого законодавством комплексу дій. Між сторонами у справі відбувалося листування, відповідач [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON], неодноразово звертався до позивача з заявою про розірвання договору оренди, тобто, визнавав його дійсність. Умови договору оренди належно виконувалися позивачем. Орендна плата [PERSON] сплачувалася у встановленому порядку та розмірі, при цьому, спадкоємець [PERSON] не звертався особисто до каси підприємства з метою одержання орендної плати та не повідомив розрахунковий рахунок, на який позивач мав би можливість перераховувати орендну плату, як це передбачено договором. Твердження щодо відсутності відповіді на лист [PERSON] з боку позивача не відповідають дійсності, оскільки така відповідь із відмовою у розірванні діючого договору була направлена на адресу відповідача. Вважає, що на позивача не можуть бути покладені ризики настання несприятливих умов у зв*язку із неналежним виконанням своїх обов*язків державними органами в сфері земельних правовідносин. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі у справі у судове засідання не з*явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності за участю їх представників, зазначили, що заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с. 34 61) . Представник відповідача [PERSON] [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав доводи письмових відзивів (а.с. 29-33, 126-127), вказуючи, що представником позивача не надано належних письмових доказів щодо підтвердження факту проведення державної реєстрації договору оренди землі від 25 травня 2012 р., зокрема витягу (інформаційної довідки), який містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, субєктів прав на земельну ділянку, як це було передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 за № 1021, яка діяла на той час. Вважає, що відмітка на договорі оренди землі від 25 травня 2012 р. «Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області», та наявність печатки цього відділу не свідчать про те, що договір пройшов державну реєстрацію, яку на той час повинно було проводити Державне агентство земельних ресурсів, а не відділ Держкомзему. Враховуюче викладене, договір оренди землі від 25 травня 2012 р. укладений між [PERSON] та [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України. [PERSON], як власник даної земельної ділянки, з метою уникнення непорозумінь звертався з листами до [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» щодо розірвання договору оренди землі, укладеного між покійною [PERSON] та [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ», та для з*ясування питання щодо виплати орендної плати. Оскільки відповіді на його лист-повідомлення отримано не було, відповідач [PERSON] вважав, що [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» прийняло його пропозицію щодо розірвання договору. У звязку з цим у нього не було перешкод розпоряджатися даною земельною ділянкою, а саме укласти договір оренди землі з СФГ «Надія», який був зареєстрований відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перешкод до чого не було виявлено. Вважає, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки згідно договору від 29 листопада 2017 року проведена відповідно до діючого законодавства та підстав для визнання його недійсним, а також скасування державної реєстрації немає. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача СФГ «Надія» - [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримуючи доводи письмового відзиву (а.с. 59-60), вказуючи, що 29 листопада 2017 року при реєстрації відповідачем [PERSON] свого права в державному реєстрі речових прав було встановлено, що його земельна ділянка в оренді не перебуває, інформація про обмеження, обтяження, існування інших договорів була відсутня, у звязку з чим у [PERSON] не було жодних перешкод розпоряджатися даною земельною ділянкою на власний розсуд у відповідності до ст.ст. 316, 319 ЦК України та ч. 1 ст. 153 ЗК України. 29 листопада 2017 р. [PERSON] та СФГ «Надія» уклали договір оренди землі, який був зареєстрований відповідно до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вважає, даний договір є дійсним та підстави до задоволення позовних вимог відсутні. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» у повному обсязі. Представник третьої особи Костянтинівської міської ради Донецької області, у судове засідання не з*явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, звернувся до суду із заявою від 14 травня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника, прийняття рішення залишив на розсуд суду (а.с. 163). Додатково зазначив, що державним реєстратором при реєстрації спірного договору була отримана інформація з державного реєстру речових прав, згідно якої інформація про обмеження, існування інших договорів оренди була відсутня. Вважає, що державний реєстратор через брак зазначеної інформації в державному реєстрі відповідальності не несе. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у теперішній час працює на посаді заступника начальника Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, у 2012 році працював на посаді головного спеціаліста Держкомзему у Костянтинівському районі, у подальшому - Держземагенства у Костянтинівському районі, до кола його повноважень входило проведення державної реєстрації договорів оренди землі. Пояснив, що процедура реєстрації проводилася у відповідності із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 1021, у взаємодії із Центром ДЗК, за допомогою електронних засобів. Так, при надходженні договору оренди земельної ділянки робилася його сканокопія, яка направлялася до реєстратора системи до Центру ДЗК, яким розглядалося це питання, формувався аркуш Книги записів та надсилався на їх адресу. У подальшому документи друкувалися та здійснювалася реєстрація договору шляхом проставлення реєстраційних номерів. Зазначив, що реєстрація договору оренди в один день була можливою за умови своєчасного надходження відповіді від реєстратора системи. Пояснив, що він особисто реєстрував багато договорів оренди, в т.ч., укладених фізичними особами із [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ», однак прізвищ орендодавців не пам*ятає. Підпис, наявний на договорі оренди від 25 травня 2012 року, схожий на його підпис, стверджувати не може. Зазначив, що [PERSON] книга на земельну ділянку ведеться в обов*язковому порядку, у ній відображається кожен рух по земельній ділянці, дата та номер реєстраційного запису в електронному вигляді не відображуються. Пояснив, що з 2013 року до [PERSON] книги в електронному вигляді автоматично вноситься інформація з Державного реєстру речових прав. Питання відсутності у реєстрі відомостей щодо договору оренди землі від 25 травня 2012 року на час реєстрації договору оренди між [PERSON] та СФГ «Надія» відноситься до компетенції адміністратора. Також, як було зазначено у відповіді Управління на запит суду, можливість роздрукувати витяг [PERSON] книги відсутня, оскільки така інформація зберігається у ДЗК. Суд, з*ясувавши позицію представників сторін, представника третьої особи, допитавши свідка [PERSON], дослідивши докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,27 га, у тому числі: земельна ділянка площею 4,27 га ріллі, кадастровий номер 1422483900:44:000:0024, строком на двадцять років (а.с. 4-7). Згідно з пунктом 41 цього договору він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 6). Невід*ємними частинами договору є: - копія державного акту на право власності на земельну ділянку; - акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 8); - план-схема земельної ділянки; додатком до даного договору є ротація культур на земельній ділянці на період 2012-2032р.р. (а.с. 9). Згідно позначки у договорі (а.с.7), його зареєстровано у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 25 травня 2012 року № 142240004002028 за підписом [PERSON], скріплено печаткою відділу Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області. За п.п. 9, 11 цього договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі готівки з каси орендаря чи шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок зазначений орендодавцем у розмірі 4823,53 грн., два рази на рік червень, грудень поточного року (а.с.4, 5). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 110589355 від 15 січня 2018 р. (а.с.10) земельна ділянка розташована на території Миколайпільської сільради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий № 1422483900:44:000:0024, вид угідь: рілля, площею 4,27 га, зареєстрована 28 жовтня 2004 р. Управлінням Держгеокадастру у Костянтинівському районі Донецької області з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, - на підставі свідоцтва про право на спадщину на праві приватної власності належить [PERSON] Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права (номер запису про інше речове право: 23641820) від 29 листопада 2017 р. (а.с.10 зворот) 29 листопада 2017 р. між [PERSON] (орендодавець) та СФГ «Надія» (орендар) укладено договір оренди землі строком дії 20 років з орендною платою 3% від нормативної грошової оцінки; відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, з державного реєстру іпотек, відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні. Як вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15 січня 2018 р. (а.с. 11) земельна ділянка, площею 4,27 га, розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий номер 1422483900:44:000:0024, на праві приватної власності належить [PERSON] Державна реєстрація права в державному реєстрі прав здійснено Другою Костянтинівською ДНК від 15 лютого 2016 р. за № 13288359. 29 листопада 2017 р. Костянтинівською міською радою зареєстровано право оренди землі (номер запису 23641820) за СФГ «Надія» (ЄДРПОУ 22020983). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15 лютого 2016 р. державним нотаріусом Другої Костянтинівської ДНК (а.с.41), що на підставі заповіту посвідченого Миколайпільською сільською радою 18 квітня 2007 р. зареєстрованого в реєстрі за № 28 спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], [INFO], яка померла 28 січня 2015 р. є її син [PERSON], [INFO] (а.с.40). Спадщина складається з земельної ділянки розміром 4,2700 гектарів (рілля), кадастровий номер землі: 1422483900:44:000:0024, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 100840, виданого 28 жовтня 2004 р. Костянтинівською райдержадміністрацією, на підставі розпорядження голови Костянівської райдержадміністрації від 20 вересня 2004 р. № 518 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2994 (а.с. 41), про що державним нотаріусом Другої Костянтинівської ДНК сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 53392091 від 17 лютого 2016 р. (а.с.42). 06 квітня 2016 р. відповідачем [PERSON] було направлено лист на ім*я Генерального директора [PERSON] «АПК-ІВЕСТ» [PERSON] з вимогою розірвати договір оренди землі від 25 травня 2012 р., укладеного між покійного [PERSON] та [PERSON] «АПК-ІВЕСТ», надіславши на адресу [PERSON] додаткову угоду про розірвання вищезазначеного договору оренди землі з зазначенням підстав передбачених п. 36 договору оренди землі від 25 травня 2012 р. та ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», а саме за взаємною згодою сторін та здійснивши виплату за 2015 р. несплаченої орендної плати за користування належної [PERSON]В, земельної ділянки, площею 4,2700 га, кадастровий номер 1422483900:44:000:0024. Також [PERSON] у вказаному листі було зазначено, що у випадку не надіслання додаткової угоди про розірвання договору оренди землі та несплати орендної плати за 2015 р., він буде змушений звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.43). Як вбачається з повідомленя [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» за вих. № 2925 від 18 травня 2016 р. на звернення [PERSON] (а.с.44) до [PERSON], як до спадкоємця орендодавця та нового власника земельної ділянки окрім права на отримання орендної плати, перейшов і обовязок, щодо невтручання у реалізацію права [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» за договором оренди, користуватись земельною ділянкою до 2032 р. Крім того, п. 37 договору передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, та звернено увагу, що [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» належним чином виконує свої зобовязання за договором оренди, та в подальшому не має намірів розривати договір оренди земельної ділянки, у звязку з чим на адресу [PERSON] надіслано проект додаткової угоди до Договору про внесення змін в частині власника земельної ділянки. 20 березня 2017 р. [PERSON] на ім*я Генерального директора [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» було надіслано лист-повідомлення про заперечення щодо внесення змін та продовження договору оренди землі, в якому відповідач просив: надіслати на його адресу додаткову угоду про розірвання договору оренди землі від 25 травня 2012 р. з зазначенням підстав передбачених п. 36 та ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», а саме за взаємною згодою сторін, та повернути належну йому земельну ділянку, надіславши на його адресу акт прийому-передачі землі, складений відповідно до чинного законодавства України; здійснити виплати за 2014-2016 роки включно несплаченої орендної плати за користування належною [PERSON] земельною ділянкою та надіслати на його адресу довідку про заборгованість щодо несплаченої орендної плати за користування [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» на праві оренди земельною ділянкою, площею 4,27 га, кадастровий № 1422483900:44:000:0024. Також просив вважати цей лист-повідомлення про заперечення щодо внесення змін та продовження договору оренди землі, невід*ємною частиною до договору оренди землі від 25 травня 2012 р., який зареєстрований за №142240004002028. Про результат розгляду звернення просив оповістити у встановленому законом порядку та строк. Вказний лист-повідомлення вручено представнику [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» 24 березня 2017 р., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.47). Як вбачається з відповіді [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» на лист [PERSON] від 24 березня 2017 р. за вих. № 348-3 від 21 квітня 2017 р. (а.с.79), у ньому зазначено про підстави припинення договори оренди землі у відповідності до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі»; зміст ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» та належне виконання [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» всіх зобов*язань згідно укладених договорів оренди землі, в т.ч. і по виплаті орендної плати за користування орендованими земельними ділянками. Вважає обставини, викладені у листі-проханні щодо розірвання укладеного договору оренди землі у звязку зі зміною власника земельних ділянок, необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам законодавства. Позивач просив повторно розглянути пропозицію додаткової угоди в частині зміни сторони орендодавця протягом 15 днів з дня отримання цього листа, з підписанням вказаної додаткової угоди, отриманої [PERSON] 30 серпня 2016 р. Щодо невиплати орендної плати [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» з врахуванням п. 9 укладеного договору оренди землі просив надати розрахунковий рахунок (№ рахунку в банку, МФО банку) для перерахування орендної плати за користування земельною ділянкою, що перейшла у власність [PERSON] та знаходиться в оренді підприємства або в разі неможливості та відсутності рахунку в банку звернутися за адресою підприємства, для виплати суми орендної плати за попередні періоди, а також просив повернути на адресу підприємства підписані додаткові угоди. Вказаний лист-відповідь направлено на адресу [PERSON] 22 травня 2017 р. (а.с.80, 81). Як зазначив представник відповідача, відповідачем [PERSON] не було отримано відповідь на його лист-заперечення від 20 березня 2017 р., інформація про що відсутня на сторінці «Укрпошта» в інтернет-мережі (а.с.104), тому відповідач вважав що [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» прийняло його пропозицію щодо розірвання договору оренди землі та відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 373 ЦК України у нього не було перешкод самостійно визначити спосіб та порядок користування, розпорядження належною йому власністю. Так, 29 листопада 2017 року [PERSON] та СФГ «Надія» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,27 га, у тому числі: земельна ділянка площею 4,27 га ріллі, кадастровий номер 1422483900:44:000:0024, строком на двадцять років (а.с. 48-49). Згідно з пунктом 40 цього договору він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 49 зворот). Згідно з п.п. 7, 9, 12 цього договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній (та/або у формі надання послуг), формі у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься один раз на рік з 01 листопада по 31 грудня місяця поточного року. Розмір орендної плати переглядається кожен рік (а.с. 48). Відомості про реєстрацію вказаного договору оренди внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації іншого речового права № 105596938 від 29 листопада 2017 р. (а.с.50). При цьому, відповідно до повідомлення Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за вих. № 274/113-18 від 04 квітня 2018 р. (а.с.133) в Управлінні міститься сформований адміністраторами автоматизованої системи державного земельного кадастру аркуш Книги записів договорів оренди земельних ділянок у електроному вигляді, що свідчить про внесення відповідних відповідей до [PERSON] книги на земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:44:000:0024, що обліковувалась на праві приватної власності гр. [PERSON] [PERSON] книги у паперовому та електронному вигляді щодо підтвердження факту державної реєстрації в архіві Управління відсутній, про що також зазначено у відповіді за вих. № 95-0.62-2595/2-18 від 19 квітня 2018 р. (а.с.145). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ст. 125, ч.5 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній станом на 25 травня 2012 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. [PERSON] оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові № 6-643цс16 від 13 червня 2016 року. Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» № 1878-VІ встановлено, що до 1 січня 2012 року, (9 грудня 2011 року дію вказаної норми продовжено до 1 січня 2013 року), державна реєстрація, зокрема договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Згідно з ч.1 п.2.8 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України 02.07.2003 р. №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 р. за № 641/7962, оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі. Міськрайонним управлінням юстиції у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за вих. № 274/113-18 від 04 квітня 2018 р. (а.с.133) повідомлено, що в Управлінні міститься сформований адміністраторами автоматизованої системи державного земельного кадастру аркуш Книги записів договорів оренди земельних ділянок у електроному вигляді, що свідчить про внесення відповідних відповідей до [PERSON] книги на земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:44:000:0024, що обліковувалась на праві приватної власності гр. [PERSON] Таким чином, договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,27 га, укладений 25 травня 2012 року між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] з додержанням вимог ст. 125, ч.5 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній станом на 25 травня 2012 року), та реєстрація права позивача за даним договором оренди землі проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, що відповідає положенням ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У примірнику договору оренди земельної ділянки (а.с. 4-7) наявні всі реквізити: зазначена дата державної реєстрації договору оренду земельної ділянки, реєстраційний номер, міститься підпис посадової особи та відбиток печатки державної установи. Зазначене свідчить, що Договір оренди землі від 25 травня 2012 р. між [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест», який пройшов державну реєстрацію у відповідності до діючого на період проведення такої реєстрації законодавства, є чинним, не припиненим, не розірваним, та не визнаним недійсним, тому доводи представників відповідачів про невідповідність проведеної державної реєстрації даного договору оренди землі не можуть бути прийняті до уваги. Такі доводи сторони відповідачів спростовуються викладеними вище обставинами, дослідженими у судовому доказами та не знайшли свого підтвердження за показаннями допитаного за клопотанням представника відповідача свідка [PERSON] Укладення між відповідачами договору оренди земельної ділянки та його реєстрація 29 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не вказує на його законність, оскільки його недійсність встановлена при укладенні, у період дії іншого попереднього договору оренди, строк якого не закінчився. Таким чином, право позивача [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» як орендаря земельної ділянки є порушеним. Такі висновки суду узгодуються із висновками Верховного Суду у постанові від 29 січня 2018 року по цивільній справі № 192/1776/16-ц. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Статтею 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи зазначене, в силу приписів ст.ст. 203, 215 ЦК України наявні правові підстави для визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки кадастровий № 1422483900:44:000:0024, площею 4,27 га, укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія», право оренди за яким зареєстровано 29 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською міською радою Донецької області, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 23641820, та скасування запису про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі даного Договору. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог з відповідачів слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору (а.с. 1, 112). На підставі викладеного та

Outcome: approved