Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.11.2017 року звернулася до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та відповідач [PERSON] мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] народження, на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку участі не приймає, що ставить її (позивача) у вкрай скрутне матеріальне становище, при цьому, зазначила, що вона з сином проживає окремо від відповідача, та з останнім досягти домовленості з приводу матеріального забезпечення дитини не вдалося, відповідач ухиляється від надання такої допомоги, більш того, відповідач інших аліментних зобов'язань, стягнень за виконавчими листами, як і інших неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних батьків на утриманні, - не має. Ухвалою суду від 15.11.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: шляхом уточнення позовних вимог в прохальній частині позову, зазначення платника, з якого позивач просить стягнути аліменти, зазначення стягувача аліментів, на користь якого підлягають стягненню аліменти. Ухвалою суду від 17.01.2018 року позивачу [PERSON] продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 15.11.2017 року. 13 березня 2018 року позивач [PERSON] на виконання ухвали суду від 15.11.2017 року подала до суду позов в новій редакції, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою (позивача [PERSON].) користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] народження, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] Ухвалою суду від 03.04.2018 року відкрито провадження у справі. Крім того, розгляд справи здійснено на підставі ч.4 ст.19 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами. При цьому, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання не подавали, а так само учасники справи не подавали і будь-яких інших заяв з процесуальних питань, крім тго, відповідач [PERSON] не подавав і відзив на позов. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 14.02.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, в якому батьками дитини [PERSON], [INFO] народження, зазначені: в графі «батько» - [PERSON] та в графі «мати» - [PERSON]. Судом також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.05.2013 року, яке набрало законної сили 31.05.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 14.02.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис №56, - розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем [PERSON], при цьому, між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дитини, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в примусовому порядку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов'язків щодо дитини, крім того, судом під час розгляду справи з наявних у справі доказів, та за відсутності будь-яких інших заяв, клопотань, заперечень зі сторони відповідача, не встановлено наявності на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, а також інших обставин, визначених ч. 1 ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при розгляді питання про стягнення аліментів та їх розмір, крім того, судом відзначається, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] народження, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв'язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позивачем позову, а саме: 13 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв'язку з чим судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за ставками судового збору на час подачі позивачем позову до суду, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved