overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач 20.12.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 03.06.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вони з відповідачем проживають разом, однак в окремих кімнатах. Спільне господарство ними не ведеться, кожний з них має окремий бюджет. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з серпня 2016 року з причини подружніх зрад відповідача. На прохання розлучитись відповідач не реагує, вигнати його зі свого приміщення немає можливості. Подальше сумісне проживання погано впливає на дитину та суперечить її інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Зятюк, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказала, що шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Зятюк. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.15). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року з причини відсутності любові. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 03.06.2000 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2016 року. За посиланнями позивача причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали подружні зради відповідача. За посиланнями відповідача причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є відсутність любові. Сторони проживають за однією адресою, однак спільне господарство ними не ведеться, вони мають окремий бюджет. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач 20.12.2016 року звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування вказує, що сторони 30.06.2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає,що з липня 2015 року сторони не проживають спільно. Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріально дитині не допомагає. [PERSON] вказує, що позивач працює слюсарем та має офіційний дохід в розмірі приблизно 5 000 грн., інших осіб на утриманні не має. Підсумовуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, клопотань, заперечень на адресу суду не направляв. Причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2007 року (а.с.-8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO](а.с.7), яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ніякі стягнення з відповідача за виконавчими листами на час розгляду справи не проводяться. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, при цьому ухиляється від утримання дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач 20.12.2018 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 24.04.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося. Просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.01.2018 провадження у зазначеній цивільній справі відкрито. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, надали суду заяви, в якій підтримали позовні вимоги та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-КИ №401112, виданого 24.11.2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони перебувають з 24.04.2010 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 206. Суд, на підставі\~ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, те, що шлюбні відносини припинились, та обидві сторони бажають розірвати шлюб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач 20.12.2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив дітей залишити на подальше проживання з матірю. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила дітей залишити на подальше проживання при ній. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з'ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В звязку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд вирішив залишити їх на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач 20.12.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дитину залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив неповнолітню дитину, залишити на подальше проживання при матері. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з'ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач 20.12.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дитину залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив неповнолітню дитину, залишити на подальше проживання при матері. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дитину залишити на подальше проживання при ній. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сім`ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач 20 березня 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що 19 жовтня 1994 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 600 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині стягнення аліментів в сумі 600 грн. визнає. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 19 жовтня 1996 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], але матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач 20 березня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено в травні 2013 року, спільне господарство не ведеться, з листопада 2013 року відповідач відбуває покарання у виправній колонії. Родина розпалась з причини того, що сторони не знаходили взаєморозуміння між собою, діти проживають разом із нею. Вона прийшла до висновку, що шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач допитаний згідно окремого доручення, 09.04.2014 року у Донецькій виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області позовні вимоги визнав повністю, копію позовної заяви та додатків до неї отримав. Згоден на розгляд справи за його відсутністю. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 18.12.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане повторно 28.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старобешівського рай управління юстиції, зареєстроване 18.12.1999 року за №14 Виконкомом Петрівської селищної ради Старобешівського району Донецької області, зберегти неможливо з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітних сферах подружнього життя, що свідчить про те, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач 20 березня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі з 2013 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Хутір-Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від спільного життя з відповідачкою має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою він шлюбні відносини припинив з 2014 року, з тієї причини, що відповідачка поїхали з сином жити до м. Кривого Рогу, та й більше не повернулася залишилася там жити та подала позов про стягнення аліментів на утримання сина. На теперішній час він бажає з відповідачкою шлюб розірвати й на примирення не згоден, тому вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до судового засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з»явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заперечень проти позову до суду не надавала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Хутір - Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від спільного життя сторони мають неповнолітню сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили з 2014 року, з тієї причини, що відповідачка поїхали з сином жити до м. Кривого Рогу, та й більше не повернулася залишилася там жити та подала позов про стягнення аліментів на утримання сина. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідачки неможливе та недоцільне, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач 20 березня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що уклав шлюб з відповідачем 11 липня 2008 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 345. Від спільного подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2016 були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 11 липня 2008 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 345. /а.с. 5/ Від спільного подружнього життя дітей немає. Встановлено, що сторони припинили з липня 2016 року шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved