Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач 12.11.2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 17056,68 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Позов мотивований тим, що 22.12.2019 року о 17:00 годині [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», р/н [NUMBER] , в районі будинку № 2-А/1 по вул. Данила Галицького в м. Дніпрі, рухаючись в бік вул. Маяковського, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, через що допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] , отримав технічні ушкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Opel Zafira», р/н [NUMBER] , не була застрахована. 08.04.2020 року МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28729,76 грн. Проте вказаної виплати було недостатньо для відновлення автомобіля «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] . Згідно висновку № 7262 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 30.01.2020 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] , становить 40450,44 грн. Таким чином, розмір фактичного завданого позивачу матеріального збитку (40450,44 грн.) перевищує розмір страхового відшкодування (28729,76 грн.) на 11720,68 грн. Також відповідач поніс збитки: оплата послуг евакуатора для транспортування автомобіля з місця ДТП - 1600 грн.; оплата за проведення експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ - 3500 грн.; витрати на оплату поштових послуг - 236 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, завданої позивачу з вини відповідача становить 17056,68 грн. внаслідок ДТП та пошкодження майна, позивачу було завдано моральну шкоду, оскільки він переживав моральні страждання та хвилювання. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 3000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. У заяві від 04.08.2021 року позивач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Моторного (транспортного) страхове бюро України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 22.12.2019 року о 17:00 годині [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», р/н [NUMBER] , в районі будинку № 2-А/1 по вул. Данила Галицького в м. Дніпрі, рухаючись в бік вул. Маяковського, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, через що допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження (а.с. 26, 27). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с. 27). В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Opel Zafira», р/н [NUMBER] , не була застрахована. Власником автомобіля марки «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] , є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 14). 08.04.2020 року МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28729,76 грн. (а.с. 9). Встановлено, що [PERSON] управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, отже він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди. Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 року по справі № 200/21325/15-ц (61-37571св18). Згідно висновку № 7262 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 30.01.2020 року, складеного експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І., вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Toyota Yaris», р/н [NUMBER] , становить 40450,44 грн. (а.с. 16-25). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Отже, позивач, отримавши від страховика страхове відшкодування, якого недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, має право на відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, одержаною ним від страховика. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2018 року по справі № 477/2154/16-ц (61-19561св18). Таким чином, розмір фактичного завданого позивачу матеріального збитку (40450,44 грн.) перевищує розмір страхового відшкодування (28729,76 грн.) на 11720,68 грн. Також відповідачем понесені збитки на: оплату послуг евакуатора для транспортування автомобіля з місця ДТП - 1600,00 грн. (а.с. 31-32); оплата за проведення експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ - 3500,00 грн. (а.с. 8); витрати на оплату поштових послуг - 236,00 грн. (а.с. 13). Загальна сума матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП становить 17056,68 грн.: 11720,68 грн. (різниця між матеріальним збитком та виплаченим страховим відшкодуванням) + 1600,00 грн. (послуги евакуатора для транспортування автомобіля з місця ДТП) + 3500,00 грн. (оплата за проведення експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ) + 236,00 грн. (витрати на оплату поштових послуг) = 17056,68 грн. Крім того, в результаті пошкодження транспортного засобу в ДТП позивач зазнав моральної шкоди, яка виразилась у душевних переживаннях у зв`язку з пошкодженням майна, порушенням звичних умов життя. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. На підставі ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведені [PERSON] обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач зазнав моральної шкоди у зв`язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 39), його позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved