Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.02.2018 р. звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила: стягнути з відповідача на її користь шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, в розмірі 10958,65 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 07.11.2017 р. квартиру [ADDRESS] (загальна площа 46,1 кв.м.), власником якої є позивач, було залито холодною водою з вини відповідача [PERSON] , як власника квартири [NUMBER] , яка розташована поверхом вище, в результаті чого позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. Факт заподіяння шкоди майну позивача підтверджується даними Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 04.12.2017 р. та Звіту про незалежну оцінку від 05.02.2018 р., затвердженого директором ПП «Пліч-Опліч». Згідно Звіту про незалежну оцінку від 05.02.2018 р., розмір матеріального збитку, завданого внутрішньому оздобленню квартири внаслідок залиття, яке сталося 07.11.2017 р., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає: 5043,65 грн. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінила в сумі 5000,00 грн. Загальний розмір відшкодування, який позивач просить стягнути з відповідача, становить - 10958,65 грн., з яких: 5043,65 грн. - витрати на ремонт; 915 грн. - оплата послуг експерта ПП «Пліч-Опліч»; 5000,00 грн. - на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. При цьому, позивач посилається на те, що вона намагалася вирішити спір позасудовим порядком, шляхом переговорів з відповідачем. Проте, жодного разу відповідачем не було прийнято її пропозицій про відшкодування витрат на ремонт квартири. Крім того, вона зверталася до ЖЕД № 901 з письмовими заявами щодо факту залиття квартири. Таким чином, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку заподіяних матеріальних збитків не відшкодував та ігнорував звернення позивача з проханням відшкодувати збитки, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.02.2018 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 05.03.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.09.2018 р. до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У поданому відзиві представник відповідача вказав на те, що причиною аварії є пошкодження стояка холодного водопостачання у зв`язку з тривалим терміном його експлуатації. Відповідно до Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 18.05.2016 р., укладеного між відповідачем та ЖЕД № 901, у якому ЖЕД № 901 є Виконавцем, Виконавець зобов`язаний утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям (п.п. 3 п. 13 Договору). Таким чином, вина відповідача, що призвела до заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди, внаслідок залиття квартири, відсутня, оскільки саме Виконавець має нести відповідальність за неналежне надання послуг, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню позивача. 08.10.2018 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги, а заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає необґрунтованими. Ухвалою суду від 17.10.2018 р., постановленою на місці та занесеною до журналу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». 07.03.2019 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла позовна заява в новій редакції, відповідно до якої позивач просить: стягнути солідарно з [PERSON] , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на її користь 5043,65 грн. - матеріальної шкоди; 5000,00 грн. - моральної шкоди; 900,00 грн. - послуги оцінювача, а всього стягнути 10943,65 грн. Ухвалою суду від 25.04.2019 р., постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». 15.07.2019 р. та 27.01.2020 р. до суду від представника відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». У поданих поясненнях представник відповідача посилається на те, що залиття квартири [ADDRESS] , виникло з вище розташованої квартири [NUMBER] , внаслідок пошкодження стояка холодного водопостачання, у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. При цьому, доступ до інженерних комунікацій в квартиру [NUMBER] обмежений внутрішнім опорядженням, а саме закладення стояка лічкувальною пліткою. Таким чином, у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» була відсутня можливість своєчасно ліквідувати аварійну ситуацію. Тому, представник відповідача вважає, що власником квартири [NUMBER] порушено державно-будівельні норми, а тому саме відповідач [PERSON] має нести відповідальність за завдану шкоду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог до відповідача з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вважаючи, що саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» має нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу, внаслідок залиття квартири. Представники відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» просили відмовити в задоволенні позовних вимог до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» з підстав, викладених у письмових поясненнях на позовну заяву, вважаючи, що саме відповідач [PERSON] має нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу, внаслідок залиття квартири, оскільки останнім було обмежено доступ до інженерних комунікацій в квартиру [NUMBER] внутрішнім опорядженням, а саме закладення стояка лічкувальною пліткою, в зв`язку з чим у них була відсутня можливість ліквідувати аварійну ситуацію. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.01.1996 р. ЖЕУ Південно-Західної залізниці м. Києва згідно з розпорядженням (наказом) від 05.01.1996 р. № 1270. Дана квартира [NUMBER] складається з 2-х кімнат жилою площею 27,8 кв.м. Загальна площа квартири - 45,8 кв.м., що підтверджується даними технічного паспорту до довідкою про показники об`єкта нерухомого майна, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 24.05.2011 р. № 74177. 07.11.2017 р. мало місце залиття квартири позивача, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складеного 04.12.2017 р., затвердженого начальником ЖЕД-901 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Так, вбачається, що комісією у складі: провідного інженера виконавця послуг [PERSON] - голови комісії, майстра технічної дільниці [PERSON] , майстра ремонтної дільниці [PERSON] , слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика) [PERSON] , представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, гарячого та холодного водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, складено акт про те, що в будинку [ADDRESS] , трапилось залиття. В квартирі мають місце сліди залиття, а саме: кімната площею 8,9 кв.м. (шпалери), стеля площею 8,9 кв.м. (клейове фарбування). Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС (або ХВП), є: залиття виникло з вище розташованої квартири [NUMBER] внаслідок пошкодження стояка холодного водопостачання у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. Доступ до інженерних комунікацій в межах квартири [NUMBER] обмежений внутрішнім опорядженням, а саме закладено личкувальною плиткою, тому не видалося можливим оперативно виявити та усунути аварійне пошкодження. Судом встановлено, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, позивач [PERSON] звернулася до Приватного підприємства «Пліч-Опліч», що підтверджується укладеним 18.01.2018 р. договором № 18/11/25 про надання експертної послуги. Відповідно до Висновку № 13/51-05 про розмір матеріального збитку, складеного 05.02.2018 р. оцінювачем ПП «Пліч-Опліч», розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , станом на дату складання висновку становить 5043,65 грн. з врахуванням ПДВ. Вбачається, що за проведення експертизи позивачем було сплачено 900,00 грн., що підтверджується копією рахунку-фактури № 000001329/1 від 18.01.2018 р. та даними квитанції про оплату № 9 від 05.02.2018 р. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується даними інформаційної довідки № 113867093 від 13.02.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.З системного аналізу норм чинного цивільного законодавства України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок спростування презумції вини шляхом доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди. Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на Акт комісії ЖЕД-901 від 04.12.2017 р. та Висновок № 13/51-05 про розмір матеріального збитку, складений 05.02.2018 р. оцінювачем ПП «Пліч-Опліч». Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Акт комісії ЖЕД-901 про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складений 04.12.2017 р., та Висновок № 13/51-05 про розмір матеріального збитку, складений 05.02.2018 р. оцінювачем ПП «Пліч-Опліч» є належними і допустимими доказами в силу положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України і містять відомості щодо майнової шкоди та розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна. Відтак з урахуванням вищенаведених доказів судом встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] , що належить позивачу на праві власності, виникло з вище розташованої квартири [NUMBER] , внаслідок пошкодження стояка холодного водопостачання у зв`язку з тривалим терміном експлуатації. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.01.2011 р. № 20 «Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві ради майна, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації» будинок [ADDRESS] передано на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, яке в подальшому відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 р. № 270/270 перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Таким чином, багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , закріплено на праві господарського відання та обліковується на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відповідно до додатку 2 до розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.05.2015 р. № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації» (зі змінами від 11.11.2016 р. № 838). До предмету діяльності КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» належать, зокрема, надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, надання послуг з аварійного обслуговування внутрішньобудинкових та зовнішніх інженерних мереж, надання консультативних послуг та ін., що передбачено Статутом підприємства. Згідно ст.ст. 1, 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного житлового будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в ред. станом на 07.11.2017 р.)., - аварія - пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; - виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; - внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура до них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; - комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; - управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору; - утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; - якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону, житлово-комунальні послуги поділяються за: 1) функціональним призначенням; 2) порядком затвердження цін/тарифів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права і обов`язки виконавця комунальних послуг Так, зокрема виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини (п.п. 1, 2, 7, 10 ч. 2). Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом №76 Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 встановлено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Правил встановлено, що планові огляди житлових будинків розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди). Відповідно до Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 18.05.2016 р., укладеного між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» в особі начальника ЖЕД № 901, та [PERSON] , у якому ЖЕД № 901 є Виконавцем, Виконавець зобов`язаний утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям (п.п. 3 п. 13 Договору). Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», як виконавця послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS] , покладено обов`язок по утриманню в належному технічному стані зазначеного будинку, здійснення технічного обслуговування і ремонту внутрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій в межах зазначених чинним законодавством меж відгалуження (зон відповідальності). Представники відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» просили відмовити в задоволенні позовних вимог до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» з підстав, викладених у письмових поясненнях на позовну заяву, вважаючи, що саме відповідач [PERSON] має нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу, внаслідок залиття квартири, оскільки останнім було обмежено доступ до інженерних комунікацій в квартиру [NUMBER] внутрішнім опорядженням, а саме закладення стояка лічкувальною пліткою, в зв`язку з чим у них була відсутня можливість ліквідувати аварійну ситуацію. Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів того, що залиття квартири позивача відбулось саме з винних дій власника квартири [NUMBER] - [PERSON] , КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» суду не надало та таких доказів матеріали справи не містять. При цьому, будь-яких доказів того, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» належним чином виконувало обов`язки, покладені на нього Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом №762 Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року щодо перевірки стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта та утримування внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснення їх технічного обслуговування та ремонту, останнім також не надано. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону, беручи до уваги вищенаведені обставини та те, що позивач [PERSON] зазнала матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири саме внаслідок неправомірних дій відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» як виконавця послуг з утримання та ремонту будинку, враховуючи, що вказана матеріальна шкода підтверджена висновком експерта та становить 5043,65 грн., суд вбачає необхідним стягнути вказані грошові кошти з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь позивача [PERSON] . Також з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь позивача підлягають стягненню 900 грн. витрат на оплату послуг експерта. Задовольняючи позов про відшкодування матеріальної шкоди саме з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», суд враховує, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Вказане житлове приміщення належить йому на праві приватної власності. Разом з тим, останній не має права самовільно втручатися в механізми сантехнічного обладнання та здійснювати будь-які роботи з його заміни. При цьому, встановлено, що останнім не було здійснено будь-яких протиправних дій щодо стояка холодного водопостачання, через пошкодження якого і відбулося залиття квартири позивача. Натомість відповідальною особою за комплексне обстеження елементів приміщень будинку, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, є відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено її майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді. З огляду на те, що внаслідок залиття квартири, що сталося з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», позивач зазнала душевних страждань, суд враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди позивачу, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. В частині позовних вимог до відповідача [PERSON] суд вважає можливим відмовити у зв`язку з тим, що завдані позивачу матеріальна та моральна шкоди саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», а у правовідносинах, що склалися, солідарна відповідальність не передбачена. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вбачає необхідним стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., так як позивач при подачі позову звільнена від його сплати на підставі закону. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial