Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач 30. 01. 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 29. 11. 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір безпроцентної позики, відповідно до якого він надав відповідачу по справі кошти в сумі 25 000 грн. Згідно даного договору відповідач зобов'язувався погашати отриману позику щомісячно частинами по 2 500 грн. протягом 10 місяців, тобто загальний строк повернення позики не повинен бути пізніше 15 вересня 2014 року. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується його розпискою від 29. 11. 2013 року. Зазначив, що перший платіж в рахунок погашення отриманої позики відповідач здійснив 12. 12. 2013 року. Натомість інших платежів ним здійснено не було. Станом на сьогоднішній день [PERSON] уникає спілкування, що дає підстави позивачу стверджувати про порушення відповідачем умов договору позики від 29. 11. 2013 року. Просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 22500 грн. та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його повністю задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що 29.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого Позикодавець [PERSON] передає у власність Позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 25 000 грн. строком до 15.09.2014 року. Отримана позика повертається частинами, а саме по 2500 грн. протягом 10 місяців щомісячно до 15 числа кожного місяця. Перший платіж в рахунок повернення позики Позичальник зобов'язується здійснити до 15 грудня 2013 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Факт одержання грошей підтверджується розпискою відповідача від 29.11.2013 року. Зі свого боку позивач обов'язок виконав, кошти відповідачу надав. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З пояснень позивача вбачається, що 12.12.2013 року відповідач здійснив лише один платіж в рахунок погашення заборгованості в сумі 2500 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 29.11.2013 року становить 22 500 грн. Оскільки вищезазначені умови договору та вимоги закону відповідачем не виконані, сума заборгованості у розмірі 22 500 грн. підлягає стягненню. Підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення судових витрат, оскільки згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved