Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі ПАТ «ВТБ Банк») звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17 вересня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Заява-договір на оформлення банківських продуктів № 25118600, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26251001782188 в рамках договору про обслуговування особистого зарплатного проекту, відповідно до вимог чинного законодавства, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», та надав кредит шляхом встановлення ліміту кредитування по картковому рахунку№26251001782188 в сумі 73109,16 грн. з процентною ставкою за дозволеним овердрафтом 0,001 % річних із строком кредитування до 18 березня 2017 року із урахуванням пролонгації первісного строку кредитування, яка відбулась на підставі протоколу засідання правління від 18 березня 2016 року №18. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 13 лютого 2017 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 68751,91 грн., з яких: 53038,51 грн. заборгованість по сумі ліміту кредитування, 15713,40 грн. заборгованість по сумі простроченого ліміту кредитування. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 68751 грн. 91 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Враховуючи умови\~ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлено, що 17 вересня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Заява-договір на оформлення банківських продуктів № 25118600, за умовами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26251001782188 в рамках договору про обслуговування особистого зарплатного проекту, відповідно до вимог чинного законодавства, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», та надав кредит шляхом встановлення ліміту кредитування по картковому рахунку№26251001782188 в сумі 73109,16 грн. з процентною ставкою за дозволеним овердрафтом 0,001 % річних із строком кредитування до 18 березня 2017 року із урахуванням пролонгації первісного строку кредитування, яка відбулась на підставі протоколу засідання правління від 18 березня 2016 року №18. Відповідно до п.п.4.1. договору відповідач засвідчила, що письмово ознайомлена та згодна з усіма вищенаведеними правилами, умовами та тарифами, у тому числі нарахування процентів, розміром і розрахунком всіх комісій. На виконання п.п.8.3.2.3. Правил відповідач зобовязалася здійснювати щомісячно оплату заборгованості за кредитним лімітом у розмірі не меншому, ніж мінімальний платіж згідно з чинними тарифами банку, що діють на дату встановлення кредитного ліміту та погасити повністю існуючу заборгованість за кредитним лімітом не пізніше закінчення його дії або дати, що визначена банком, як дата його зменшення. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого перед позивачем відповідно до умов кредитного договору станом на 13 лютого 2017 року в неї виникла заборгованість в розмірі 68751,91 грн., з яких: 53038,51 грн. заборгованість по сумі ліміту кредитування, 15713,40 грн. заборгованість по сумі простроченого ліміту кредитування. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого відповідачем не спростована. За змістом ч. 1 ст.\~ 1054\~ \~ ЦК України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України\~закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено \~ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги ПАТ « ВТБ Банк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved