overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2014 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 1 січня 2011 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований виконкомом Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, в наслідок яких їх сім'я розпалась і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з січня 2014 року разом не проживають. Примиренні між ними виключається. Через органи РАЦС відповідачка відмовляється розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, заперечень проти задоволення позову не надходило. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1 січня 2011 року. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені, з січня 2014 року разом не проживають, від шлюбу дітей не мають. Відповідачка відмовляється через ограни РАЦС розірвати шлюб. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що з 2012 року не підтримують шлюбно-сімейних відносин, сімя припинила своє існування. Позивач звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом оголошення в засобах масової інформації. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Мороз) [PERSON], [INFO], з 09 вересня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя не склалося через часті сварки з різних побутових причин. Вказував, що з січня 2016 року фактичні шлюбні відносини припинено, сторони втратили почуття любові та поваги. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи наявність повторної неявки відповідача в судове засідання, суд, з урахуванням норм ст. 157 ЦПК України, приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Легка) [PERSON], [INFO], з 05 березня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Зазначала, що на примирення не згода. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду, клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], 25 червня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2017 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона 23 квітня 2010 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, вже майже рік разом не проживають, спільного господарства не ведуть.. На сьогоднішній день її чоловік матеріальної допомоги на утримання дітей сплачує лише 400-500 гривень у місяць, чого не вистачає. У вихованні дітей участі не приймає. Відповідач працює і має змогу надавати матеріальну допомогу. У звязку з тим, що шляхом переговорів та спроб домовитися з відповідачем про його участь в утриманні дітей їй не вдалося, тому вона просить стягувати з відповідача аліменти примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Згідно телефонної розмови просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони від шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5,6), які знаходяться на утриманні матері. Відповідач, як батько дітей, в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на дітей не надавав, хоч працює і має можливість надавати таке утримання. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі та на підставі статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 гривень в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебуває\~\~з відповідачем у\~\~ зареєстрованому шлюбі , від якого сторони мають\~\~дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із позивачем і знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу V-НО № 270240, виданого 17 жовтня 1987 року Українською міською радою м. Селидове Донецької області. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 291009, виданого 17 травня 2002 року виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст.\~180,\~181,\~182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебуває\~\~з відповідачем у\~\~ зареєстрованому шлюбі , від якого сторони мають\~\~дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із позивачем і знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 269738, виданого 12 лютого 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст.\~180,\~181,\~182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 вересня 2006 року Кривенській сільській раді Підволочиського району, актовий запис № 1, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, проте через несумісність характерів спільне подружнє життя не склалося, збереження шлюбу стало неможливим та суперечить їх інтересам, протягом двох років проживають окремо, перспективи на сумісне проживання немає, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, терміну на примирення не надавати, справу розглянути у її відсутності, після розірвання шлюбу діти проживатимуть з нею. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Відповідач [PERSON],будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати, терміну на примирення не надавати. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON] ) зареєстрували шлюб 01 вересня 2006 року у Кривенській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується їх свідоцтвами про народження серії [NUMBER] З пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, збереження шлюбу стало неможливим, та суперечить їх інтересам, проти надання терміну на примирення сторони заперечують. В силу ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 вересня 2006 року у Кривенській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1- слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] залишити шлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , 25 липня 2019 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити його інтересам. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилась, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 21 жовтня 1998 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1388 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , 25 липня 2019 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, відповідач зловживає алкогольними напоями, перестали вести спільне господарство. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 28 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1827 Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved