Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач 27.04.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона 11.11.2004 року народила дочку [PERSON]. Відповідач визнав дитину, у свідоцтві про її народження його вказано як батька дитини. Дочка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час відповідач відбуває покарання у Пятихатській виправній колонії № 122. Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 25 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.23). У заяві уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття, на уточнених позовних вимогах наполягає. Вказала, що із запереченнями відповідача не згодна, оскільки ні відповідач, ні його мати матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона працює та отримує заробітну плату у розмірі 1800,00 грн., однак цих коштів не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Відповідачу за місцем відбування покарання у Пятихатську виправну колонію Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 122) направлявся позов з доданими документами для вручення та відібрання пояснень (а.с.13,15,18). Згідно заяви відповідача від 15.06.2015 року, що надійшла до суду 25.06.2015 року, відповідач з позовом не згоден та просить відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на наступне. Вказав, що приймається участь в утриманні дитини, так як його матір допомагає своїй онуці, придбаває їй необхідне та передає. Враховуючи те, що позивач веде аморальний спосіб життя, ніде не працевлаштована, то його мати не передає їй гроші, так як вони не будуть витрачені на утримання його дочки. Він не має можливості сплачувати аліменти, так як відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відбуває покарання у Пятихатській виправній колонії № 122, він не працевлаштований, не отримує заробітної плати та не має інших доходів. Зазначив, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. 11.11.2004 року народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої Серія І-КИ № 013928, видане від 30.03.2005 року (а.с.3), батьком дитини записаний [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.3). 24.02.2012 року позивач (до укладення шлюбу [PERSON]О.) зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «Головіна» (а.с.6). Дитина проживає з позивачем (а.с.5), перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2014 року відповідач був засуджений до 4 років 6 місяців волі за ст.186 ч.2, ст.70 ч.4, ст.71 ч.1 КК України (а.с.13,19). Згідно листа № 122/5-2720 від 18.05.2015 року, № 122/5-3384 від 18.06.2015 року (а.с.13,19), відповідач відбуває покарання, визначене вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.01.2014 року у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у Пятихатській виправній колонії Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 122). Початок строку покарання 14.07.2013 року, кінець строку покарання 02.10.2017 року. На даний час відповідач відбуває покарання. Згідно довідки, виданої Пятихатською виправною колонією Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 122), за період відбування покарання в установі заробітна плата [PERSON], [INFO], не нараховувалась у звязку з тим, що він згідно ч.1 ст.188 КВК України був не працевлаштований (а.с.21). Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Суд не приймає до уваги посилання відповідача, в обгрунтування своїх заперечень на позов, на те, що він приймає участь в утриманні дитини, так як його-відповідача матір допомагає своїй онуці, придбаває їй необхідне та передає, оскільки така допомога є правом бабусі. Доказів на підтвердження надання регулярно допомоги від імені відповідача на утримання дитини, всупереч вимогам ч.3 ст.10 ЦПК України, суду предявлено не було. Посилання відповідача на те, що він перебуває в місцях позбавлення волі, не працевлаштований не отримує заробітної плати та не має інших доходів як на підставу для відмови в позові, - суд до уваги не приймає, оскільки перебування в місцях позбавлення волі не позбавляє відповідача зобовязання утримувати дитину та виплачувати аліменти на її утримання. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved