Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої на підставі договору діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи - Енергодарський МВ УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання обєктом права власності (квартирою) шляхом зняття з реєстрації, у якому просить визнати [PERSON], втратившим право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 29 в будинку № 46 по проспекту Будівельників у м.Енергодар Запорізької області, а також усунути перешкоди у здійсненні права власності належній їй, на праві спільної сумісної власності майном вищезазначеної квартири, шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 21.05.1996 року на родину з чотирьох осіб: її - [PERSON], [INFO], її колишнього чоловіка - [PERSON],[INFO], її сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], 21.04.1992року народження, Виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів видано ордер на житлове приміщення за № 409 на квартиру [ADDRESS]. Відразу після отримання ордеру, вона [PERSON] зі своєю родиною вселилася в отриману квартиру та зареєструвала в ній всіх членів своєї сімї. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.12.1999 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] був розірваний. У звязку з цим, відповідач [PERSON] виїхав з квартири де проживав з родиною та знявся з реєстраційного обліку. 10.05.2011 року вона, [PERSON], разом зі своїми дітьми скористалася правом на приватизацію державного житлового фонду та приватизувала квартиру в якій проживала разом з дітьми, та даний факт підтверджується свідоцтвом № 6491, яке було видано ОП ЗАЕС НАЕК «Енергоатом», згідно якого квартира за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, квартира [ADDRESS], належить їй та її дітям на праві спільної сумісної власності. У 2002 році відповідач [PERSON] знов прийшов до неї [PERSON] та попросив її тимчасово зареєструвати його в вищезазначеної квартирі у звязку з тим, що йому необхідно виїхати за кордон на заробітки, а без реєстрації місця проживання він не зможе оформити документи та пообіцяв, що після оформлення усіх юридичних питань повязаних з виїздом за кордон він негайно зніметься з реєстрації. Маючи надію, що реєстрація відповідача буде дійсно носити короткочасний характер, вона [PERSON] погодилася на це. Але з того часу, відповідач жодного разу не приїздив до неї, навіть не телефонував їй, та місце його перебування їй не відоме з 2002 року. Відтак з 2002 року відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, не користується квартирою, його особистих речей у квартирі не має. За період відсутності в спірній квартирі відповідач не приймає участі в оплаті за житло та комунальні послуги. В добровільному порядку вирішити питання зняття з реєстрації відповідача [PERSON] не вдається через те, що у неї [PERSON] відсутній звязок з відповідачем. На сьогоднішній день, відповідач [PERSON] фактом своєї реєстрації в її квартирі створює їй [PERSON] некомфортні умови та додаткові матеріальні збитки. У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, надали заяви у яких просить суд справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі і просить його задовольнити та розглянути справу в порядку заочного рішення. ( а.с. 28,36,37), Третя особа - Енергодарський МВ УДМС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності ( а.с. 22) Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви у яких просить суд справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі і просить його задовольнити ( а.с. 29,30). Відповідач у судове засідання двічі не зявився, про час розгляду справи своєчасно попереджений, що підтверджується копіями повісток, та об'явою в газеті « Запорізька правда» № 12 від 31.03.2016 року ( а.с. 35) заперечень не надіслав, у звязку з чим суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і повинен бути задоволений з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Вимоги позивачки підтверджується копією свідоцтва № 6491 про право власності на житло (а.с.8), довідкою з ЖЕД -1 № 437 від 16.02.2016 року (а.с.9), актом не проживання з ЖЕД -1 від 12.02.2016 року (а.с.10), копією договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 27.01.2016 року (а.с.12), копією договору № 110460015 про користування електричною енергією від 26.01.2016 року (а.с.13).

Outcome: approved