overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.01.2017р звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з 23 березня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Вказує, що від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що їх сімя розпалась і вони припинили шлюбні відносини по причині відсутності між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіря. Вважає, що збереження сімї неможливо. Вже більше року вони не проживають разом, як чоловік та дружина. Просить шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, у відповідності до міркування позивача та згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №281383, виданого 23.03.2012р виконкомом Красноторської селищної ради місто Краматорськ Донецької області, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2012 року, актовий запис №6. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю, стосунки між собою сторони не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які не повязані шлюбним побутом, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити „Панкратова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON], 17.02.1981 р.н, яка мешкає в с. Затишшя Подільського району Одеської області, звернулась 09.12.2016 року в суд з цим позовом та в кінцевому просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. Підставою цьому зазначала те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, за час яких народилась спільна дитина. Відповідач визнав своє батьківство щодо дитини, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 09.12.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.02.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 11.11.1995 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного, напруженої ситуації в сім'ї, внаслідок чого з грудня 2013 року вони припинили свої сімейні стосунки і спільне проживання. Посилаючись на викладене, та зазначивши, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві, та на розірванні шлюбу наполягав без надання строку на примирення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 11.11.1995 року (а.с.6). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8), та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з грудня 2013 року і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.02.2015 року звернувся до Хотинського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 03 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 13. Вказує, що в них з дітей немає. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився надав до суду заяву відповідно до якої просив справу слухати у його відсутності позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 03 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ за № 035533 від 03.02.2008 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що підтвердив позивач у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того на підставі ст. 88 УПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.02.2017 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 06.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 06.11.2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №3449. Позовна заява мотивована тим, що подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на сімейні відносини та обовязки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини, відповідач протягом спільного проживання неодноразово застосовував до дружини фізичну силу, постійні сварки відбувалися в присутності малолітньої дитини подружжя, що негативно впливає на її психічний стан. Протягом останніх 2-х років позивач та відповідач спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Позивач дійшла висновку, що подальше збереження сімї не можливе, шлюб існує формально. На відновлення подружніх відносин позивач не згодна. За час шлюбу в подружжя народилася дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Викладене стало підставою для звернення позивача до відповідача з позовом про розірвання шлюбу до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача та відповідача, тому позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.03.2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який було зареєстровано 25.12.2014р. відділом РАЦС Приморського РУЮ в Запорізькій області, актовий запис № 108. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач на позові наполягає; відповідачка не заперечує. Тому за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України суд розглядає справу у попередньому засіданні, без участі сторін та без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 25.12.2014р., який було зареєстровано відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 108 (а.с. 6). Між сторонами перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Спір про розподіл майна відсутній. Про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено, суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.03.2016р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15.08.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізькій області, актовий запис № 263. В суд сторони не прибули: позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує; відповідач двічі не появився про причини неявки не повідомив. Тому суд розглядає справу за правилами заочного провадження, без участі сторін та без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 15.08.2012р., який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізькій області, актовий запис № 263, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження, у сторін від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], 22.04.2013р. народження (а.с. 6). За довідкою про склад сімї, позивач [PERSON] з дитиною проживає в [INFO] (а.с. 7). Позов обґрунтовано тим, що сторони з березня 2015р. проживають окремо, між ними перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст.111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище сторони не змінюють. Спір про розподіл майна та проживання дитини відсутній. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.03.2016р. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частити від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 15.03.2016р. та до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьох років. В суд сторони не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивач на позові наполягає, відповідач заперечень не має. Тому, за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України суд розглядає справу у попередньому засіданні, без участі сторін та без технічної фіксації. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Так, сторони уклали шлюб 28.12.2013р., який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Згідно свідоцтва про народження, у сторін від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). За довідкою про склад сім'ї, виданою виконкомом Новоолексіївської сільської ради, позивач з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). За довідкою УСЗН [PERSON] отримала в лютому 2016р. дохід в сумі 130 грн. у вигляді допомоги по догляду за дитиною до 3-х років (а.с. 5). Згідно довідки Приморського районного центру зайнятості, [PERSON] працює на посаді провідного юрисконсульта, та отримав дохід за лютий -березень 2016р. в сумі 4925,63 грн. (а.с. 18). Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За положеннями ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів утримання дружини, суд враховує фактичні обставини справи, надані сторонами докази щодо їх майнового стану, а також засади справедливості, добросовісності, розумності. Також суд враховує, що відповідач не заперечував проти утримання дружини при розгляді справи. Враховуючи майновий стан відповідача, суд визначає розмір утримання на дружини -1/4 частину всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Так як позивачка не сплачувала судовий збір, то його стягнення покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.03.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не в повному обсязі утримує свою сім»ю, нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання сім»ї. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання позивача оскільки працює ОП «Шахта Стаханова» та отримує постійний доход. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 17.06.2016 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не в повному обсязі утримує свою сім»ю, нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання сім»ї. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання позивача оскільки працює ОП «Шахта Стаханова» та отримує постійний доход. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved