Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

позивач [PERSON] акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21913,43 грн., а також 1762,00 грн. судового збору. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 29.11.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z70.977.76325. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 23600,00 грн., зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановлені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повність виконав свої зобовязання згідно Кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Про те, відповідач не повернув отриманий кредит встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 30.07.2018 р. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 06.08.2018 р. становить. 21913,43 грн. Відтак, у зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, 11 червня 2018 року на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань. Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення Кредитором цієї вимоги виконати зобов'язання по Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором. Також Відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги [PERSON] будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із Відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір Кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 11.09.2018 р. у справі відкрито провадження. Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу на адресу місця проживання та на адресу місця реєстрації, яка зазначена у довідці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області було скеровано судову повістку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, до суду повернулися із позначками «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення». У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Суд встановив, що 29.11.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z70.977.76325. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 23600,00 грн., зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановлені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повність виконав свої зобовязання згідно Кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Про те, відповідач не повернув отриманий кредит встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за Кредитним договором. Як вбачається із наданої в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON] був здійснений 30.07.2018 р. У зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, 11 червня 2018 року на адресу [PERSON] [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення Кредитором цієї вимоги виконати зобов'язання по Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором. Також Відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банк будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із Відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір Кредитора. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 статті ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки розрахунку заборгованості, яку суд приймає до уваги, у відповідач станом на 06.08.2018 року виникла заборгованість у сумі 21913,43 грн., яка складається з наступного: 11651,07 грн. основний борг; 2282,93 грн. - прострочений борг; 369,40 грн. прострочені проценти; 28,63 грн. строкові проценти; 649,00 грн. нарахована плата за обслуговування кредиту; 3057,19 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 3875,21 грн. разом пеня. Згідно ст.ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. З огляду на те, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобовязань, в судове засідання не зявилася та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved