Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дуванова Л.Л., звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовом про визнання права на земельну частку (пай) до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, третя особа Біловодська районна державна адміністрація Луганської області, посилаючись на наступне. 20 травня 1997 року позивачу у встановленому порядку було видано сертифікат серії ЛГ № 0141434 на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 11,96 умовних кадастрових гектарів, який було зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 177. Вказана земельна ділянка розташована за межами населеного пункту та враховується за землями Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області (Новолимарівський старостинський округ). На підставі розпорядження голови Біловодської районної державної адміністрації від 26 березня 2009 року № 97 [PERSON] , як власнику однієї земельної частки (паю) із земель колишнього КСП ім.Леніна, було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складення документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку. Однак позивач [PERSON] не має змоги оформити право власності на вказану земельну ділянку в зв`язку з втратою сертифіката на право на земельну частку (пай), який відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є основним документом, який підтверджує право на земельну частку (пай). Оскільки він позбавлений можливості отримати сертифікат на право власності на земельну частку(пай) в позасудовому порядку, так як Біловодською районною державною адміністрацією Луганської області та Головним управлінням Держгеокдастру у Луганській області йому відмовлено в видачі його дубліката, та, як наслідок, не може оформити право власності на земельну ділянку, то, посилаючись на Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП ім.Леніна (Новолимарівський старостинський округ Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області) у розмірі 11,96 умовних кадастрових гектарів, яка належить йому на підставі сертифіката на право власності на земельну частку серії ЛГ № 0141434 від 20 травня 1997 року. Позивач та його представни в судове засідання не прибули, надавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Третя особа в судовому засіданні також присутньою не була, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Заяв та клопотань не надала, причини неявки суду не повідомила, що не перешкоджає розглядові справи за відсутності її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого Біловодським РС УДМС України в Луганській області 24 січня 2015 року, є громадянином України. З 15 жовтня 1963 року по 15 квітня 1997 року позивач працював та був членом КСП ім.Леніна (с. Новолимарівка Біловодського району Луганської області), що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] , виданою 15 жовтня 1996 року КСП ім.Леніна. З листа від 15 жовтня 2020 року за вих. № 01.3-31/2212 за підписом заступника селищного голови Біловодської селищної ради, наданого у відповідь на адвокатський запит, слідує, що Біловодська районна державна адміністрація Луганської області не має можливості видати [PERSON] засвідчену копію сертифіката на право власності на земельну частку(пай), посилаючись на те, що згідно ч.12 «Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», розроблених на підставі постанови КМУ від 12 лютого 1996 року № 187 «Про стан реформування земельних відносин», відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) проводиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу. Листом від 13 листопада 2020 року № 13-ш/889 голова Біловодської районної державної адміністрації Луганської області, відповідаючи на запит позивача [PERSON] , повідомляє, що видача дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0141434 від 20 травня 1997 року не надається можливим з причин відсутності на балансі райдержадміністрації таких сертифікатів, та рекомендує звернутися до суду. Листом від 22 жовтня 2020 року № 18-15/837 голова Біловодської районної державної адміністрації Луганської області, відповідаючи на адвокатський запит, підтверджує, що сертифікати на право власності на земельну частку (пай) з числа земель колишнього КСП ім. Леніна, видавалися на підставі розпорядження голови Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 27 лютого 1997 року № 91. З копії розпорядження голови Біловодської районної державної адміністрації Луганської області від 27 лютого 1997 року № 91 вбачається, що комісією з розпаювання земель розраховано розмір земельного паю, який склав 11,96 умовних кадастрових гектарів з вартістю паю в 27792,79 грн. Листами від 20 жовтня 2020 року № 29-12-03-7564/2-20 (у відповідь на адвокатський запит) та від 10 грудня 2020 року № 31-12-0.3-9084/2-20 (у відповідь на звернення позивача) Головне управління Держгеокдастру у Луганській області відмовляє в видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай), посилаючись на відсутність бланків таких сертифікатів на балансі управління та вказує, що видача таких дублікатів є компетенцією райдержадміністрацій. З копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (том VIII) слідує, що позивач [PERSON] 20 травня 1997 року отримав сертифікат серії ЛГ №0141434 на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі 11,96 умовних кадастрових гектарів з числа земель колишнього КСП ім.Леніна, про що свідчить запис за № 177. Відповідно до довідки, виданої ПрАТ «Агротон» позивачу [PERSON] , в період з 2008 по 2018 рік земельна ділянка (пай) розміром 11,96 умовних кадастрових гектарів з земель колишнього КСП ім. Леніна в межах колишньої Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області, право на яку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0141434 від 20 травня 1997 року мав [PERSON] , перебувала в оренді в ПрАТ «Агротон», однак в зв`язку з втратою сертифіката договір оренди земельного паю поновити не надається можливим. Довідкою від 13 січня 2021 № 5, виданою Біловодською селищною радою Біловодського району Луганської областіпідтверджується, що позивач [PERSON] відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0141434 від 20 травня 1997 року має право на земельну ділянку площею 11,96 умовних кадастрових гектарів з посиланням на «Список власників сертифікатів КСП ім.Леніна Біловодського району, для отримання в приватну власність земельної частки (паю) у натурі». З копії «Списку власників сертифікатів КСП ім.Леніна Біловодського району, для отримання в приватну власність земельної частки (паю) у натурі» вбачається, що за № 18 в ньому значиться позивач [PERSON] , який має сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0141434. Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що державний акт на право власності на землю взамін сертифікату на земельну частку (пай) по КСП ім.Леніна на землях колишньої Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області (натепер Новолимарівський старостинський округ Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області) позивач не отримував. Доводи позивача про втрату виданого йому сертифікату на право на земельну частку (пай) учасниками судового розгляду не спростовуються Відповідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). З наведеного слідує, що за позивачем належить визнати право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім.Леніна у розмірі 11,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до сертифікату серії ЛГ № 0141434 від 20 травня 1997 року На підставі викладеного,

Outcome: approved