Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач 25.10.2018 р. [PERSON] звернулась до суду із позовоною заявою, відповідно до уточнених позовних вимог прохала суд визнати за нею право власності на квартиру за адресою: місто Полтава, майдан Соборний[ADDRESS], загальною площею 87,7 кв.м.: 1-а кімната (1) площею 58,9 кв.м., санвузол (2) площею 7,5 кв.м., балкон площею 21,3 кв.м., в якості відступного шляхом припинення існуючого зобовязання по сплаті 50\~000 американських доларів на користь [PERSON] за договором позики від 02.10.2017 р. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 жовтня 2017 року [PERSON] передала відповідачу [PERSON] 50 000 (пятдесят тисяч) доларів США зі встановленим строком повернення 01.10.2018 р., а відповідач зобов'язалась повернути позику. Згідно з додатковою угодою до договору позики від 01.08.2018 року сторони узгодили, що відповідач, у випадку відсутності коштів для повернення позики, в порядку виконання зобов'язання, бере на себе зобовязання передати позивачу у власність, в якості відступного, належне на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру адресою: місто Полтава, майдан Соборний[ADDRESS]. Оскільки взяті на себе зобов'язання по поверненню грошового боргу відповідач не виконала, звернулась до суду за захистом свого права. 20.11.2018 року позивач [PERSON] уточнену позовну заяву підтримала, прохала задовольнити. 21.11.2018 р. відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до частини 3 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України (неявка у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам, встановив наступне. Відповідач [PERSON] по договору позики від 02 жовтня 2017 року отримала від позивача 50 000 американських доларів зі строком повернення - 01 жовтня 2018 року. Згідно з Додатковою угодою до Договору позики від 01.08.2018 р. сторони домовились, що у випадку відсутності у Позичальника можливості повернути грошові кошти, останній зобовязується передати позивачу у власність, в якості відступного, належне на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру адресою: місто Полтава, майдан Соборний[ADDRESS]. З інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Витяг з реєстру № 140393537 від 05.10.2018 р.) встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою місто Полтава, майдан Соборний[ADDRESS]; загальною площею 87,7 кв.м.: 1-а кімната (1) площею 58,9 кв.м., санвузол (2) площею 7,5 кв.м., балкон площею 21,3 кв.м.; номер запису про реєстрацію права власності: 28255138 від 03 жовтня 2018 року, реєстраційний номер нерухомого майна 342787353101. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Сторонами додатково встановлений порядок припинення зобов'язання боржника, шляхом передачі відступного у разі неможливості повернення основного зобовязання у вигляді належного відповідачу нерухомого майна. Право власності відповідача на зазначене в Додатковій угоді нерухоме майно (квартиру) підтверджене належними доказами у справі. Статтею 638ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно з ч. 1 ст 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав, а саме передав відповідачу грошові кошти розміром 50 000 американських доларів, про складена розписка. В обумовлені договором строки відповідач, як Позичальник, позику не повернув. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач у строк, зазначений у договору, позику не повернув, то зобов'язання припиняється шляхом передачі відступного квартири за адресою місто Полтава, майдан Соборний[ADDRESS]; загальною площею 87,7 кв.м.: 1-а кімната (1) площею 58,9 кв.м., санвузол (2) площею 7,5 кв.м., балкон площею 21,3 кв.м. Згідно зі ст. 600 ЦК України зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Відповідно до гл. 50 Цивільного кодексу України припинення зобов'язань може здійснюватися повністю або частково на підставах, передбачених законом або договором. Письмовими доказами у справі підтверджений факт того, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов (ціна, передача у власність). Суд виходить з того, що наявність вищенаведених характеристик відступного, як способу припинення зобов'язання, дозволяє боржнику замінити виконання власних зобовязань виконанням шляхом переданням відступного у вигляді нерухомго майна, який конкретно не застерігався сторонами раніше при укладенні первісного договору. Отже сторони домовилися про припинення всіх зобов'язань за договором позики внаслідок надання відповідачем відступного, відповідно до умов Додаткової угоди, оскільки предметом відступного, нарівні з грошима, можуть бути інше майно. При цьому, позивач, сторона договору, підписавши договір та Додаткову угоду до нього, погодився отримати відступне вартістю менше (визначена Звітом про оцінку від 07.11.2018 р. (виконавець ПП «Бізнес Капітал», код ЄДРПОУ 32461098, сертифікат субєкта оціночної діяльності № 466/17 від 24.05.2017р., виданий ФДМ України) від розміру осносного зобовязання. На підставі ст. ст. 600, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved