Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач 25.09.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за період з 01.03.2007 року по 31.05.2010 року у розмірі 2018 грн. 49 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], та є власником (наймачем) зазначеної квартири. Вказаний будинок перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Заборгованість відповідача за послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території за період з 01.03.207 року до 31.05.2010 року складає 2018 грн. 49 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зазначив, що строк позовної давності на пред*явлення позову не сплив, оскільки відповідач визнав свій борг, сплативши в листопаді 2012 року 50 грн. та грудні 2013 року 50 грн. Відповідач проти позову спочатку заперечував, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. Після витребування судом та дослідження письмових доказів, які підтверджують сплату ним в межах строку позовної давності заборгованості, проти позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП Жилкомсервіс від 09.09.2013\~ року відповідач є власником зазначеної квартири ( а.с.4). Будинок № 28 по вул. 17-го Партзїзду м Харкова перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно до рішення Харківського міськвиконкому Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова № 1186 від 20.12.2006 року виконавцем послуг з утримання будинку, споруд і при будинкової території для відповідача у 2007-2010 роках було КП Жилкомсервіс. На підставі публічного договору Про надання житлово-комунальних послуг між КП\~ Жилкомсервіс та відповідачем склалися фактичні договірні відносини (зобов'язання), щодо послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, оскільки [PERSON] отримує ці послуги, та на нього в КП Жилкомсервіс відкрито особовий рахунок. Таким чином, відповідач є споживачем послуг з утримання будинку та споруд при будинкової території за вищевказаною адресою ( а.с.5). В період з 01.03.2007 року до 31.05.2010 року КП Жилкомсервіс надало відповідачу послуги по утриманню будинку та споруд і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS]. Проте, відповідач належним чином не сплачує за надані послуги , внаслідок чого за період з 01.03.2007 року по 31.05.2010 року відповідачу була нарахована заборгованість в розмірі 2068 грн. 49 коп. ( а.с.6-8). Відповідно до п.п.5 п.3 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 10 ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду, власник квартири багатоквартирного будинку є співвласником допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязаний брати участь у загальних витратах, повязаних з утримання будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки майна. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з договором Про відступлення права вимоги № 21 від 14.06.2010 року КП\~ Жилкомсервіс передало позивачу право вимоги у боржника вищезазначеної заборгованості. ( а.с.9-12). Відповідно до ст.\~ 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Як встановлено судом, відповідачем 17.11.2012 року в квитанції по оплаті комунальних послуг за жовтень 2012 року зазначена оплата боргу за травень 2010 року по коду 002- тобто за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, Таку ж оплату боргу відповідач здійснив в грудні 2013 року, сплативши додатково в квитанції за грудень 2013 року заборгованість за травень 2010 року за утримання будинку та прибудинкової території ( а.с.67-68). Вказані дії безумовно підтверджують той факт, що відповідач визнавав свій борг, сплачував його і тому перебіг позовної давності перервався і на момент подачі позову 25.09.2013 року позивачем він не сплив. З урахуванням сплачених відповідачем сум заборгованість перед позивачем за послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території склала 1968 грн. 49 коп. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КСП Харківгорліфт обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь КСП Харківгорліфт підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1968,49 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial