overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач 17.06.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі договору міни квартири від 17.10.2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 2094, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім неї зареєстрований її знайомий [PERSON] відповідач по справі. З січня 2014 року відповідач разом зі своєю сім'єю постійно проживає в квартирі його дружини за адресою [ADDRESS], а у спірній квартирі не проживає та не користується нею, не несе жодних витрат по її утриманню та по оплаті комунальних послуг. Від добровільного зняття з реєстрації відповідач ухиляється. У результаті чого, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. Відповідач не є членом її сім'ї, його-відповідача речі знаходяться за місцем його проживання. На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди у користуванні нею квартирою № 46 у буд. 60 по вул. Каштанова у м. Нікополь Дніпропетровської області, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за фактичним місцем проживання, вказаним у позові, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.\~16,319,321,383,386,391\~ЦК України\~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору міни квартири від 17.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2094 (а.с.3-7). Згідно довідки ТОВ КК «[PERSON] Нікополь» № 4263 від 14.05.2015 року, у спірній квартирі з 25.12.2012 року зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9). З акту № 372 від 12.06.2015 року, складеного ТОВ КК «[PERSON] Нікополь», вбачається, що [PERSON], зі слів сусідів, з січня 2014 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. (а.с. 8). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO] з 25.12.2012 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.11). Позивач вимушена нести додаткові витрати за відповідача по оплаті за комунальні послуги. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. У добровільному порядку відповідач не бажає вирішити спір. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач 17.06.2016 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5026,20 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8172559802ГМ/2013-10 від 16.10.2013 р. відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі не більше 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 01.04.2016 р. утворилась заборгованість у сумі 5026,20 грн., що складається з 3752,13 грн. заборгованості за кредитом, 904,93 грн. заборгованості по відсотках, 284,33 грн. пені по несплаченому кредиту, 84,81 грн. пені по несплачених відсотках. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не зявився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 16.10.2013 р. між сторонами укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8172559802ГМ/2013-10, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.3-6). У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 01.04.2016 р. утворилась заборгованість у сумі 5026,20 грн., що складається з 3752,13 грн. заборгованості за кредитом, 904,93 грн. заборгованості по відсотках, 284,33 грн. пені по несплаченому кредиту, 84,81 грн. пені по несплачених відсотках, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.7-10). З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 5026,20 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 1378,00 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач 17.07.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.12.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім нього зареєстрований його рідний брат [PERSON] відповідач по справі. З лютого 1998 року відповідач за зазначеною вище адресою не проживає та не користується нею, ніяких особистих речей у належній позивачу квартирі немає. Від добровільного зняття з реєстрації відповідач ухиляється. На даний час він оформлює субсидію по оплаті комунальних послуг, а тому вимушений звернутися до суду для вирішення питання про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди у користуванні ним квартирою № 5 у буд. 72 по вул. Гагаріна у м. Нікополь Дніпропетровської області, шляхом зняття відповідача - [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с.17-19). Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.12.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3209 (а.с. 4-7). Згідно довідки ТОВ КК «[PERSON] Нікополь» № 7081 від 13.07.2015 року, у спірній квартирі з 01.11.2011 року зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9). З акту № 425 від 13.07.2015 року, складеного ТОВ КК «[PERSON] Нікополь», вбачається, що [PERSON] зі слів сусідів, з лютого 1998 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. (а.с. 8) За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO] з 20.05.1999 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.13). З позову вбачається, що речей відповідача у спірній квартирі немає. Позивач на даний час оформлює субсидію по оплаті комунальних послуг у зазначеній квартирі. Крім того, порушуються його права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. У добровільному порядку відповідач не бажає вирішити спір. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач 17.07.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що з 25.11.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є малолітня дитини [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, просив суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем та розглядати справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І- НО №072679, виданого 25.11.2006 року відділ реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецькій області, сторони перебувають з 25.11.2006 року у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено актовий запис №177. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 108928, виданого 20.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Киїіського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 158, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі\~ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, те, що шлюбні відносини припинились, та обидві сторони бажають розірвати шлюб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач 17.07.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя та обов»язки, втратили почуття один до одного. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач 20.03.2018 року подав заяву про визнання позову, в якій зазначив, що погоджується на розірвання шлюбі, примирення не можливе. Діти залишаться проживати из позивачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, у відносинах відсутнє порозуміння, не ведуть спільне господарство, примирення з відповідачем не можливе, мешкають окремо. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу, примирення не можливе. Діти залишаться проживати из позивачем. Суд, заслушавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.11.2011 р. Сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач 17.07.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] ([PERSON]) [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у шлюбі з 29 червня 2016 року, шлюб зареєстрований Приморським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про що складено відповідний актовий запис №882 від 29.06.2016 року та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №256803. Від шлюбу сторони мають дітей: - [PERSON] Курош, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №505369. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, несумісністю характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів та спору щодо місця проживання дітей на даний час немає. Ухвалою Приморського районного суду міста [PERSON] від 27.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 12.10.2018 року. У підготовче засідання 12.10.2018 року сторони не зявилися, розгляд справи було відкладено на 26.11.2018 року. У підготовче засідання сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Подали до суду заяви в яких просили розглядати справу за їх відсутності. [PERSON] [PERSON] подала заяву зареєстровану в реєстрі за №2094, згідно якої надала згоду на розірвання шлюбу, тобто визнала позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач 17.07.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що сторони уклали шлюб 19.12.14 р. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Сторони спільно не проживають більше 2 - х років, так як між ними немає взаєморозуміння. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 14.08.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 16.09.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають одну спільну неповнолітню дитину, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.12.14 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ у Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 19.12.14 р., актовий запис № 556. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач 17.08.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], про що 21.02.2014 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Полтавського району складено відповідний актовий запис за № 08 та видано свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. Спадковий будинок належить померлій відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 04.05.1989 року секретарем виконавчого комітету Кіровської сільської ради Полтавського району. Спадкоємцями на майно померлої є її діти - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до заповіту, складеного 23.05.2007 року, [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла гр. [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова ( вдівець ) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов»язкова частка ). Відповідно до ст. 1241 ЦК України, будучи пенсіонером, він являється спадкоємцем на обов»язкову частку у спадщині після померлої. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законе має право прийняти спадщину або не прийняти її. В установлений ст. 1269 ЦК України строк гр. [PERSON] подала до Полтавської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на майно померлої. Вказаний факт підтверджується довідкою № 02-14, виданою 03.07.2015 року Полтавською районною ДНК. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки № 920, виданої 10.08.2015 року виконавчим комітететом Кіровської сільської ради Полтавського району, до управління спадковим майном у шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] фактично приступив її син - [PERSON], шляхом догляду за спадковим майном та проведення ремонту у спадковому будинку. Так як, старенька матір потребувала догляду, до дня смерті він постійно без реєстрації з нею проживав. Гр. [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадщині після смерті померлої матері на його користь, про що свідчать подана нею заява. Отже, після відмови гр. [PERSON] від прийняти спадщини після смерті [PERSON], він є єдиним спадкоємцем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач 17.08.2015 року звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з 01 березня 2013 року сторони у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 151. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Суд про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2013 року сторони у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 151. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач 17.08.2016 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 03.02.2010 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони не зійшлися характером і подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що з відповідачкою вони не проживають з 2011 року. У кожного з них є вже своя сімя, тому нема сенсу зберігати цей шлюб. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності та визнання нею позовних вимог. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 03.02.2010 року (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO](а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved