Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2016 року звернулася до суду з вище вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини зазначеної квартири. Спадкоємцями його майна другої та третьої черги є бабуся [PERSON] та дядько [PERSON] Позивач звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, та їй було відмовлено, оскільки відповідачі заперечують будь-які права позивача на вказане нерухоме майно, крім цього, у позивачки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, тому вона звернулась до суду і просить визнати за нею в судовому порядку право власності на 1/3 частину зазначеної квартири. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.10.2016 р. позов було задоволено. Ухвалою суду від 21.05.2018 року було скасовано заочне рішення, призначено справу до підготовчого засідання та замінено відповідачів на [PERSON] Ухвалою суду від 04.06.2018 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, направили заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач та його представник, будучи повідомленими, в судове засідання не з'явилися, відповідач направив заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку із наступним. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частки житлової квартири [ADDRESS]., що вбачається із копії свідоцтва про право власності на житло. Співвласниками іншої частки квартири були [PERSON], який 24.07.2015 р. подарував свою 1/3 частку зазначеної квартири [PERSON], та [PERSON], яка заповіла свою 1/3 частку [PERSON] та який після її смерті успадкував дану частку, що вбачається із договору дарування від 24.07.2015 р., витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.07.2015 р., копії заповіту від 05.09.2014 р., витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 05.09.2014 р., копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.01.2018 р., копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], копії спадкової справи № 33-2017 після смерті [PERSON] 06.03.2015 року було заведено спадкову справу №7-2015. Позивачка [PERSON] 06.03.2015 р. звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу їй було відмовлено в оформленні права власності на 1/3 частини зазначеної квартири, як спадкового майна після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], оскільки в позивачки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що вбачається із листа нотаріуса від 22.02.2016 р. Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON], позивач своєчасно звернулася за прийняттям спадщини, заповіт спадкодавцем не складався. Інших спадкоємців першої черги немає, що додатково підтверджується записом акта про народження № 2005 від 14.07.1986 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільною права є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що відповідачем заперечується право на спадкування [PERSON] за законом, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача, що позбавляє можливості позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, те, що інші спадкоємці першої черги відсутні, а тому суд приходить до висновку що позов є обґрунтований та такий слід задовольнити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved