Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Осьмак Я.В. звернулася до суду з позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог в позові вказала, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить їй - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.04.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №747. Відповідач [PERSON] у її будинку не проживає більше ніж один рік без поважної причини. У 1998 році чоловік позивача - [PERSON] під час життя зареєстрував у себе відповідача, оскільки він на той час проживав у м. Сватове. Потім, останній поїхав проживати до м. Луганська, де і проживає зараз. Наявність зареєстрованої особи у житловому будинку позбавляє її права отримати субсидію, вимушує сплачувати комунальні платежі та порушують право власності. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Ухвалою від 02 квітня 2019 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06 травня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та адвокат Осьмак Я.В., що діє в інтересах позивача в судовому засіданні участі не брали, від представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях участі не брав, повідомлений про дату та місце розгляду справи належним чином. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою - [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 квітня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №747 (а.с. 7 копія). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відомостями УДМСУ в Луганській області (а.с. 17). [PERSON] у будинку позивача не проживає більше ніж один рік без поважної причини, що підтверджено актом, складеним сусідами 14 березня 2019 року (а.с. 10). Наявність зареєстрованої особи у житловому будинку позбавляє власника права отримати субсидію, вимушує сплачувати комунальні платежі, та порушують право власності. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає. Окрім зазначеного, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем будь-яких угод щодо користування будинком не укладалося, в родинних відносинах вони не перебувають. Враховуючи те, що позивач є власником будинку по [ADDRESS] , відповідач обов`язки щодо утримання житла не несе, не є членом її сім`ї, а отже своєю реєстрацією чинить перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном, суд приходить до висновку, що право позивача на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. На підставі викладеного та

Outcome: approved