Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2018 року звернулася у суд з позовною заявою до відповідача - [PERSON], із залученням до участі у справі третьої особи - Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області, в якій, з урахуванням поданої 19.02.2019 року заяви про зміну предмета позову, просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 26 кв. м., житловою площею 26 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS], та на Ѕ частини житлового будинку (позначеного у технічному паспорті літерою А-1), з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а»), загальною площею 78,1 кв. м., житловою площею 39,7 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою В), що розташований у [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Ухвалою судді від 18.12.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 21.03.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Розгляд справи по суті відбувся 03.05.2019 року, без участі сторін та представника третьої особи. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Росохацькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 28.07.2016 року у відповідності до актового запису № 7. Про родинні відносини позивача з [PERSON] свідчить Свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане Росохацькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 28.08.1987 року згідно актового запису № 11, та свідоцтво про шлюб серія [NUMBER], видане відділом ДРАЦС по м. Стрий реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 16.07.2013 року у відповідності до актового запису № 193. На користь позивача 04.04.2016 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Росохацької сільської ради Пауш Г.І. від 04.04.2016 року за реєстр. № 20. Даний заповіт не змінений і не скасований, що підтверджується відповідною відміткою на ньому, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) 535823371 від 26.10.2018 року, оригінали яких містяться в Сколівській державній нотаріальній конторі. Внаслідок смерті матері відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Даний будинок належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів від 15.02.1990 року. За життя [PERSON] втратила оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. Згідно довідки Росохацької сільської ради від 06.12.2018 року № 740 даний будинок розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,03 га, яка перебувала в користуванні померлої [PERSON] згідно записів у погосподарській книзі. Щодо житлового будинку по [ADDRESS] то такий, згідно довідки Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області від 12.02.2019 року № 112, належав на праві особистої власності [PERSON]. [PERSON], яка доводилась матір'ю матері позивача, померла [INFO], що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане Сколівським ВР ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області від 02.03.2017 року згідно актового запису № 8. Однак, [PERSON] не оформила спадкові права за заповітом, посвідченим 01.04.2005 року секретарем Росохацької сільської ради Одинак Г.М. за реєстр. № 8, після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується відповідним заповітом та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 26.10.2018 року № 53823393. Позивач зазначає, що прийняла спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується заявою про прийняття спадщини, поданою 26.10.2018 року до Сколівської державної нотаріальної контори. Відповідач не претендує на обов'язкову частку у спадковому майні та не звертався до Сколівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 26.10.2018 року № 53823393. Проте Сколівська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить її постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2018 року № 975/02-31/636. Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з'явилася, хоча була належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання у справі. Разом з тим, позивач 03.05.2019 року подала суду письмову заяву вх. № 1971, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечила. Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з'явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - в.о. голови Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області Пауш Г.І. надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечує. У зв'язку із встановленням обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Оскільки у судове засідання не з'явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 03.05.2019 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід'ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], після смерті якої позивач має намір оформити спадщину за заповітом, померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 28.07.2016 року. Вказаний день смерті [PERSON] у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після неї. Як вбачається з довідки Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області № 742 від 06.12.2018 року спадкоємцями першої черги померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] У свою чергу, [INFO] у с. Мита Сколівського району Львівської області у віці 91 років померла бабця позивача - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданого 02.03.2017 року виконавчим комітетом Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області. Факт родинних відносин між спадкодавцями [PERSON], [PERSON]та позивачем [PERSON] підтверджується такими доказами. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Росохацькою сільською радою Сколівського району Львівської області 08.08.1987 року, батьками позивача [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133,135 Сімейного кодексу України від 02.03.2017 року батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 02.03.2017 року, 26.07.1975 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС по м. Стрий реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області від 16.07.2013 року, 16.07.1981 року [PERSON] та [PERSON] одружились. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За життя, а саме 01.04.2005 року, [PERSON] у Росохацькій сільській раді Сколівського району Львівської області склала заповіт, котрим старий житловий будинок і все майно та половину нового житлового будинку заповіла дочці [PERSON]. 04.04.2016 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт, котрим все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповіла своїй дочці [PERSON]. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи наявність складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту, який до дня її смерті нею не змінювався та не скасовувався, спадкування у даному випадку здійснюється за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, подала 26.10.2018 року до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач також у встановлені законом порядку та строки не відмовився від спадщини. Відтак, позивач вправі успадкувати усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи права та обов'язки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташовані у [ADDRESS] та по [ADDRESS], котрі є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавців, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з'ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння [ADDRESS] втрачене спадкодавцем, а свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння [ADDRESS] відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцями відповідних прав та обов'язків з вказаного приводу. Так судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] збудований у 1947 році. Загальна площа такого будинку становить 26,0 кв. м., з яких житлова площа 26,0 кв. м.. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1. Відмітка про самочинну побудову відсутня. Встановлено і те, що житловий будинок [ADDRESS] збудований у 1972 році. Загальна площа такого будинку становить 78,1 кв. м., з яких житлова площа 39,7 кв. м., а решту - допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1, з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а») та з господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічному паспорті літерами Б), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерами В). Відмітка про самочинну побудову відсутня. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області зобов'язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON], а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Судом також встановлено, що, незважаючи на викладене вище, спадкодавець [PERSON] своє право власності в органах БТІ не зареєструвала (не оформила). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). У матеріалах справи наявна довідка Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області № 740 від 06.12.2018 року про те, що на день смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], її дочка [PERSON] проживала разом з матір'ю в одному житловому будинку по [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0,03 га, яка перебувала у користуванні до дня смерті [INFO] [PERSON] згідно записів погосподарської книги. Згідно з довідкою Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області від 12.02.2019 року № 112, житловий будинок по [ADDRESS] належав на праві особистої власності [PERSON]. Відповідно до п. 3.1 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірні домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірні домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення. Судом також встановлено, що позивач, яка прийняла спадщину у встановленому порядку, зверталась до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів. Після вчинення вказаних дій позивач звернулася до суду. Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права спадкодавця [PERSON] за заповітом, оскільки інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку та прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], немає. На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 26 кв. м., житловою площею 26 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Б, В), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), навісом (позначений у технічному паспорті літерою Д), та господарською спорудою - огорожею № 1, що розташований у [ADDRESS], та право власності на Ѕ частини житлового будинку (позначеного у технічному паспорті літерою А-1), з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а»), загальною площею 78,1 кв. м., житловою площею 39,7 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями - сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою В), що розташований у [ADDRESS], - у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved