Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач 24.04.2017 року звернувся з позовом до суду до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, та уточнивши 23.05.2017 року свої позовні вимоги остаточно просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO]; визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] та складається із:земельної ділянки загальною площею 7,95 гектарів в межах згідно з планом, яках розташована на території [ADDRESS], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що [INFO] помер спадкодавець -[PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 7,95 гектарів в межах згідно з планом, котра розташована на території [ADDRESS], надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області /л.с.8/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,95 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS] надана для ведення особистого селянського господарства /л.с.10/. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу /л.с.9/. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку із пропуском визначеного чинним законодавством України строку для прийняття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується листом завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори №2706/02-17 від 22.12.2016 року /л.с.11/ . Як встановлено в ході судового розгляду справи позивач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини. Земельна ділянка, загальною площею 7,95 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на [ADDRESS] надана для ведення особистого селянського господарства, належала померлому [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26.05.2004 року, виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 20.11.2003 року №1587/2003 /л.с.10/, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені. Позивач звертався до відділу Держгеокадастру у Білгород - Дністровському районі Одеської області про видачу дублікату державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, однак йому було відмовлено в його отримані, оскільки позивач не є власником даного права. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки №1759 від 06.12.2016, виданої Випасненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON], [INFO] помер [INFO], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по день смерті /л.с.22/ Як видно з матеріалів справи, згідно паспортних даних позивача місцем її реєстрації є: [ADDRESS] з 17.01.1984 року /л.с.6/ Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем 1 черги до майна померлого за законом, звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, та не відмовилась від неї, тобто юридично прийняла спадщину, проживала разом з чоловіком [PERSON] на момент відкриття спадщини, що свідчить про фактичне прийняття позивачем спадщини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved