Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 вересня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 14 грудня 2014 року померла її баба [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Рогізна, вул. Ворошилова, 20 та земельна ділянка площею 4,896 га, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку та житловий будинок, після смерті [PERSON], яка померла 14 грудня 2014 року. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити позов та розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 14 грудня 2014 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 320029 (а.с.4). Після [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Рогізна, вул. Ворошилова, 20 (а.с.13-14) та земельна ділянка площею 4,896 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012788 (а.с.16). Позивач [PERSON], [INFO], є онукою померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.5-7,9). Відповідач [PERSON], [INFO], є сином померлої [PERSON] та батьком позивача [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.5-9). Державний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 14 грудня 2014 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку та житловий будинок не видавались. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку та свідоцтво право власності на житловий будинок було втрачено (а.с.18), що стверджено відмовою в.о. державного нотаріуса [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право власності на спадкову земельну ділянку та житловий будинок (а.с.12), тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.10.2015 року, будинок, що розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Рогізна, вул. Ворошилова, 20, не зареєстровано, відомості відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved