Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 листопада 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Барвінковій (стара назва [PERSON]) №37 загальною площею 39,6 кв.м., а житлова площа взагалі 26,3 м. кв. в с. Качалівка, Краснокутського району, Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Барвінковій (стара назва [PERSON]) №37 загальною площею 39,6 кв.м. з господарськими будівлями в с. Качалівка, Краснокутського району, Харківської області, домовившись з гр. [PERSON] про ціну та всі істотні умови, [PERSON] сплатила їй 28,0 тис грн., про що було вказано в розписці про отримання нею коштів. Дана розписка про отримання грошових коштів продавцем за вказаний будинок була вчинена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] пообіцяла нотаріально оформити договір купівлі-продажу, однак після продажу будинку [PERSON] змінила місце реєстрації та проживання, виїхала за межі Харківської області. На даний час [PERSON] є пенсіонером, людиною похилого віку мешкає у [ADDRESS], тобто в зоні бойових дій під час проведення Антитерористичної операції(АТО), у звязку з чим від незалежних від відповідача життєвих обставин, не дає можливості зявитися для оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку тобто, належним чином виконати домовленості. Тому вищезазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом своїх законних прав. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак надала заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Треті особи [PERSON] та Качалівська сільська рада Краснокутського району, Харківської області також до суду не зявились однак надали заяви з проханням справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідачка [PERSON] надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, окрім цього зазначила, що дійсно вона вказаний житловий будинок, що розташований по вулиці Барвінковій (стара назва [PERSON]) №37 загальною площею 39,6 кв.м., а житлова площа взагалі складає 26,3 кв.м. в с. Качалівка , Краснокутського району, Харківської області, домовившись з гр. [PERSON] про ціну та всі істотні умови, яка сплатила їй 28,0 тис грн., про що було вказано в розписці про отримання нею коштів. Дана розписка про отримання грошових коштів продавцем за вказаний будинок була вчинена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] після чого вона пообіцяла нотаріально оформити договір купівлі-продажу, однак після продажу будинку змінила місце реєстрації та проживання, виїхала за межі Харківської області. На даний час відповідачка є людиною похилого віку мешкає у [ADDRESS], тобто в зоні бойових дій під час проведення Антитерористичної операції(АТО), у звязку з чим від незалежних від відповідача життєвих обставин, не може зявитися для оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку тобто, належним чином виконати домовленості. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що відповідачу [PERSON] згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67427663 від 06.09.2016 року наданою Краснокутською РДА, власником вказаного житлового будинку та земельної ділянки, наданої для ведення особистого підсобного господарства, будівництва, та обслуговування вказаного житлового будинку, являється [PERSON], [INFO] на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер б\\н, від 23 листопада 1973 року та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 034252 від 07 лютого 2001 року, виданого Качалівською сільською радою Краснокутського району, Харківської області, згідно якого відповідачеві надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га, розташованою по вулиці Жовтневої Революції (нинішня назва Барвінкова) №37 в селі Качалівка, Краснокутського району, Харківської області для ведення особистого (нині селянського) господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку. В березні 2015 року [PERSON] домовившись з гр. [PERSON] про ціну та всі істотні умови, сплатила їй 28,0 тис грн., про що було вказано в розписці про отримання нею коштів. Дана розписка про отримання грошових коштів продавцем за вказаний будинок була вчинена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] пообіцяла нотаріально оформити договір купівлі-продажу, однак після продажу будинку [PERSON] змінила місце реєстрації та проживання, виїхала за межі Харківської області при цьому передала позивачці всі технічні та правовстановлюючі документи на житловий будинок, а також ключі від нього. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Після укладення договору між позивачем та відповідачем не виникло жодних непорозумінь. Окрім цього згідно довідки Качалівської сільської ради Краснокутського району, Харківської області № 531 від 26 вересня 2016 року та відповідно до записів будинкової книги, у вказаному будинку зареєстрована та постійно проживає донька позивачки разом зі своєю сімєю [PERSON] [INFO], яка являється третьою особою по матеріалам цивільної справи. З матеріалів справи вбачається, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, це підтверджено письмовими доказами, наданою розпискою від 29 вересня 2015 року. Дана розписка про отримання грошових коштів продавцем за вказаний будинок була вчинена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] пообіцяла нотаріально оформити договір купівлі-продажу, однак після продажу будинку [PERSON] змінила місце реєстрації та проживання, виїхала за межі Харківської області. На даний час [PERSON] не зважаючи на домовленість, категорично відмовляється від його виконання, посилаючись на похилий вік та хворобу, а також що вона мешкає у [ADDRESS], тобто в зоні бойових дій під час проведення Антитерористичної операції(АТО), у звязку з чим від незалежних від відповідача життєвих обставин, не може зявитися для оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку тобто, належним чином виконати домовленості в зв'язку з чим позивач не має змоги самостійно в установленому законом порядку оформити право власності на зазначений об'єкт нерухомого майна. Відповідно ст.219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо судом встановлено, що він відповідав справжній волі особи, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджає обставина, яка не залежить від її волі. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Барвінковій (стара назва [PERSON]) №37 загальною площею 39,6 кв.м. а житлова площа 26,3 м.кв. в с. Качалівка Краснокутського району Харківської області укладений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений, саме через ухилення в подальшому відповідача від такого посвідчення. Судом встановлено, що отримання коштів відповідачем за продаж житлового будинку з господарськими будівлями є свідченням того, що дана особа прийняла на себе певні зобовязання, також даний факт підтверджується наданою відповідачем розпискою, окрім того на вказаний житловий будинок ніхто не претендує, спадкоємці відсутні та вимог ніхто не предявляє та сторонами досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов та судом також встановлений факт ухиляння відповідача [PERSON] від нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись своєчасно та належним чином. Ст.525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Оскільки згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, поясненнями сторін, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ст. 657 ЦК України від 16.01.2003 № 435-IV договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.\~ Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.59 ЦПК України допустимими письмовими доказами в підтвердження укладення договору чи виконання його однією із сторін являється розписка, в якій містяться дані про те, що продавець отримав від покупця всю суму вартості товару, чи частково, паспортні дані продавця, його власноручний підпис. Згідно з вимогами\~ст. 55 Конституції України\~права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»\~«Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (\~ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд на підставі ст.ст.\~10,\~11,\~27,\~60 ЦПК України\~розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, враховуючи той факт, що матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги позивача, та враховуючи ту обставину, що визнання відповідачем позову в разі задоволення позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до задоволення позовних вимог На підставі вищевказаного та

Outcome: approved