Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач 23.09.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на - житловий будинок в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області; - житловий будинок в с. Яблунівка, Підгаєцького району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 1,3786 га, розташовану на території Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка та рідна сестра її матері - [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на вказане вище майно. [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово. Спадкоємці першої та другої черги після смерті [PERSON] відсутні, оскільки єдиний спадкоємець другої черги, [PERSON] , яка являється сестрою померлої та матір`ю позивача - померла [INFO] . Позивач зазначає, що оскільки її матір, [PERSON] , померла до відкриття спадщини тому спадкування після смерті [PERSON] , здійснюється за правом представлення в порядку передбаченому ст. 1266 ЦК, згідно якої племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Вона до дня смерті спадкодавця проживала разом з нею та вела спільне господарство, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом 6-ти місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від такої, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала за собою право власності на житловий будинок в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області та втрачені оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно. Зазначає, що основною частиною нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших місцевостях, є житловий будинок в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області, тому звертається з даним позовом у Пустомитівський районний суд Львівської області. З цих підстав просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з вище зазначених підстав, позов просить задовольнити. Представник відповідача - Підгаєцької міської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача - Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник відповідача - Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що під час розгляду справи покладається на розсуд суду. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2018 року. Як слідує, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.1970 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.1989 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29.04.1976 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.08.1966 року, [PERSON] , являлася рідною сестрою матері позивача, [PERSON] та тіткою позивача. За життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, а тому спадкування її майна здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України. Судом встановлено, що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні., а рідна сестра померлої, [PERSON] , яка являється єдиним спадкоємець другої черги, померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2014 року. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як роз`яснено в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 п.5.3: «Спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених ст.1266 Цивільного кодексу України за умови якщо спадкоємець першої - третьої черги спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми ст.1266 Цивільного кодексу України застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 Цивільного кодексу України)». Оскільки [PERSON] , померла до відкриття спадщини після смерті своєї рідної сестри, [PERSON] , позивач як рідна племінниця померлої, являється спадкоємцем другої черги спадкування за правом представлення, згідно вимог ч.3 ст.1266 ЦК України За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно довідки Підгаєцької міської ради Підгаєцького району Тернопільської області № 617 від 28.05.2019 року, [PERSON] до дня смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею у [ADDRESS] , вели з нею спільне господарство. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на - житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 46,3 кв.м, житловою 24,6 кв.м., допоміжною 21,7 кв.м, що підтверджується довідками Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 49 від 25.01.2019 року та № 78 від 06.02.2019 року; - право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв.м, житловою 42,7 кв.м., підсобною 10.1 кв.м, що належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане Підгаєцькою держнотконторою 22.08.2000 року №1226; -право власності на земельну ділянку, площею 1,3786 га, яка розташована на території Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124887700:01:001:0446, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 193893 від 14.02.2005 року. Таким чином судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] являлася власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 1,3786 га, яка розташована на території Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, оригінали правовстановлюючих документів на які були втрачені. Окрім цього [PERSON] , являлася власником житлового будинку [ADDRESS] ,однак при житті не оформила за собою права власності на такий, оскільки померла. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення майна померлої [PERSON] , яка прийняла в порядку спадкування належні померлій житлові будинки та земельну ділянку, тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за того, що спадкодавець за життя не зареєструвала за собою право власності на житловий будинок в с. Липники, Пустомитівського району Львівської області та втратила оригінали правовстановлюючих документів на інше спадкове майно. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved