Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2017 року предявив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що шлюб зареєстрований 30 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №1817. Від шлюбу народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого він та відповідач припинили вести спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище Плекан) О. Б. зареєстрували шлюб 30 вересня 2007 року, про що зроблено актовий запис за №1817 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 30 вересня 2007 року видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 034393. Від шлюбу сторін 10 жовтня 2008 року народився син [PERSON], про що 24 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України зроблено актовий запис за №2489. Спільне життя сторін не склалося, між ними виникали часті сварки та непорозуміння , внаслідок чого позивач та відповідач разом не проживають, припинили вести спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved