Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (18016, [ADDRESS]) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] міської ради (18001, м. Черкаси, вул.. Б. Вишневецького, 36) про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач звернулася до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 13.02.2018 р. та просила видати свідоцтво про право власності. \~ \~ \~ \~Постановою від 22.08.2018 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у звязку з тим, що подано документ який підтверджує право власності на зазначену квартиру договір купівлі-продажу, який зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» ([PERSON] філія) 08.05.1998 р. за реєстровим №194-2, однак нотаріально посвідченим договір не був, що позбавляє можливості видати свідоцтво. \~ \~ \~ \~Договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» та зареєстрований КП «ЧООТБІ» про що видано довідку від 10.04.2018, відповідно до якої власником зазначеної квартири є померла мати позивача. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON], яка померла 13.02.2018 р. право власності на квартиру №214 в м. Черкаси, по вул.\~Припортовій, будинок 22, загальною площею 63,6 кв.м. та житловою площею 37,7 кв.м. 26 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача адвокат [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує та просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] надала суду клопотання про слухання справи без її участі. Також вказала, що при вирішенні справи по суті, при розподілі судових витрат просить врахувати, що [PERSON] міська рада не вчиняла будь-яких протиправних дій чи бездіяльності по відношенню до позивача та не покладати понесені позивачем судові витрати на [PERSON] міську раду. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені КЗпП України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] І-СР № 321053, 27 січня 2018 року помер [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу Серії № І-СР №305851 [PERSON] та [PERSON] 29 липня 1980 року уклали шлюб. Після заключення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Культенко». Позивач звернулася до суду з позовною заявою в звязку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно і вона позбавлена можливості оформити на нього право власності в нотаріальному порядку. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, спадкоємцем першої черги є [PERSON] Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 12/18, яка була відкрита після смерті [PERSON]. 23 лютого 2018 року [PERSON] було подано до Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] заяву, в якій зазначено, що спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] вона приймає. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] І-СР № 325770 13 лютого 2018 року померла [PERSON] Постановою про нотаріальну відмову від 22.08.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла 13 лютого 2018 року. Підставою відмови зазначено те, що під час розгляду заяви було встановлено, що [PERSON] в якості документа, який підтверджує право власності на зазначену квартиру надала договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» ([PERSON] філія) 08 травня 1998 року за реєстровим № 194-2, однак нотаріально посвідченим договір не був. Відповідно до Заповіту від 10.08.2006 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Згідно Довідки № 1652о від 10 квітня 2018 року, виданої директором КП «ЧООБТІ», станом на 01.01.2013 квартира [ADDRESS] зареєстровано у [PERSON] обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації за [PERSON] Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом ч. 2 ст. 328 ЦК України. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Outcome: approved