Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач 21.01.2020 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина, не цікавиться його культурним та духовним розвитком. Відповідач ухиляється від витрат необхідних для [PERSON] на одяг, лікування, продукти харчування, відпочинок, предметів для розвитку та інших витрат. Оскільки відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним і може таку надавати, тому вона змушена звернутися до суду та просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходить з наступного. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народився син, [PERSON] , [INFO] /а.с. 2-3/. Також судом встановлено, що [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Виходячи із вищенаведеного, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей, який батьки повинні забезпечити дітям, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 21.01.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved