Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 26.04.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що з 1997 року вона проживає в частині житлового будинку по [ADDRESS]. Підставою що надала їй привід для проживання за вищевказаною адресою є та обставина, що колишня власниця [PERSON], яка за станом здоров'я не могла проживати у приватному будинку, переїхала жити до свого сина - [PERSON] А пізніше вона дізнавшись з оголошення про продаж частини житлового будинку, оскільки на той час житла у місті Котовськ не мала, вирішила придбати частину будинку, що належить [PERSON] За вказану частину будинку, а саме 1/2, вона сплатила [PERSON] 3000 доларів, та з того часу, на скільки вона пам'ятає, почала мешкати за вказаною адресою. Тривалий час, чи то з її зайнятості та постійними від'їздами до Тарутинського району Одеської області, чи з підстав поганого самопочуття [PERSON] угоду купівлі-продажу 1/2 частини будинку ми не оформляли. [INFO] [PERSON] померла, та можливість посвідчити угоду купівлі-продажу частини будинку, без оформлення спадщини на сина померлої [PERSON] - [PERSON] не було. Сам [PERSON] маючи на меті оформити спадщину отримав у Котовському МРБТІ відповідь, що у зв'язку із пошкодженням правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу домоволодіння від 09.07.1939 року, видати витяг про з реєстру прав власності не вбачається можливим. З часу придбання нею вказаної 1/2 частини будинку по [ADDRESS], у 1997 році минуло 20 років. [PERSON] як єдиний можливий спадкоємець до неї претензій з приводу користування вказаною частиною будинку не пред'являв. На даний час вона продовжує безперешкодно користуватися вказаною 1/2 частиною будинку, що розташований [ADDRESS], але вона не має можливості оформити субсидії, приватизувати земельну ділянку, та взагалі розпоряджатися вказаним майном як придбаним, тому змушена звернутися до суду з заявою про визнання права власності в порядку набувальної давності. Позивач просив суд визнати за нею, [PERSON], іпн [NUMBER], в порядку набувальної давності, право приватної спільною часткової власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А, А1», загальною площею 85,1 кв. м, житловою площею 39,6 кв. м, з відповідною частиною господарських споруд та будівель, що розташований [ADDRESS]. Позивач та її представник за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Третя особа [PERSON] не заперечував у позові. Відповідач у судове засіданні не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій проти позову не заперечував. Вислухавши сторону позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім відсутності заперечень з боку відповідача стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як вбачається з копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 20.12.2016 року КП «Інвентаризатор», власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS], вказано: [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/4 частина, [PERSON] - 1/2 частина літ. «А, А1», загальною площею 85,1 кв. м, житловою площею 39,6 кв. м, з відповідною частиною господарських споруд та будівель. Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, оціночна вартість 1\\2 частини житлового будинку у [ADDRESS], складає 49800,00 грн. 1/2 частина житлового будинку у [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу б/н від 10.06.1939 року, посвідченого державним нотаріусом Котовському району МАРСР. [PERSON] померла 08.12.2000 року. За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 20 травня 2015 року у справі №3-87гс15 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Викладені позивачем обставини справи підтверджуються показами свідків [PERSON] і [PERSON], які свідчили, що є сусідами заявниці. Дійсно остання десь в 1997-1998 роках придбала вказаний будинок у попередньої власниці. Однак документально це не оформлено, оскільки остання померла. З того часу вона, заявниця, постійно поживає у цьому будинку своє родиною, утримує його та володіє ним як власним. Ніхто до неї претензій з приводу будинку не пред'являє. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами у [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved