Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.03.2018 року звернувся до суду з позовом до Ворошиловської районної в місті Донецьку ради про визнання права власності на квартиру, у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г., він є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В січня 2018 року позивачем було втрачено правовстановлюючі документи на квартиру, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 85,7 кв.м., номер запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 364 в книзі 8/44дк-66. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.03.2018 року позовну заяву [PERSON] до Ворошиловської районної в місті Донецьку ради про визнання права власності на квартиру, у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, проти винесення заочного рішення у справі не заперечували. Представник відповідача Ворошиловської районної в місті Донецьку ради у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 223 , 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трухіною І.Г. 29.03.2004 року, [PERSON] придбав у [PERSON] у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 85,7 кв.м. та житловою площею - 55,8 кв.м. Відповідно копії до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 3219616 від 31.03.2004 року, виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», чотирикімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2004 року, номер запису № 436 в книзі 8/44дк-66. Позивачем в газеті «Експрес об'ява» № 31 (5251) 10-16 серпня 2018 року, розміщено оголошення щодо втрати правовстановлюючого документу (договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2004 року) та оригіналу витягу № 3219616 від 31.03.2004 року на квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, на підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правом ірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № [NUMBER] від 22.12.2017 року,чотирикімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2004 року. Дата внесення запису 31.03.2004 року. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи обставини справи, те що позивач на теперішній час позбавлений можливості відновити оригінал правовстановлюючого документу на належне йому нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved