Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач 4 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом\~до ТОВ «РАО Груп» про захист прав споживача шляхом стягнення попередньої оплати за товар, штрафу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 26 липня 2018 між ним та ТОВ «РАО Груп» був укладений Договір поставки № 26-07/03 (далі - Договір). Згідно п.1.1., п.1.2. Договору, відповідач зобов'язався поставити та передати йому у власність котел твердопаливний Raotherm Eko Duo line 20 кВт (далі товар) на умовах і в порядку визначених договором та протоколом-специфікацією, яка є додатком №1 до договору, протягом 30 робочих днів з дати зарахування передоплати за товар згідно рахунку-фактури. Відповідно до п.4.3. Договору, товар вважається зданим постачальником і прийнятий покупцем після підписання відповідних актів прийому-передачі/видаткових накладних. Місце передачі товару - склад постачальника. На підставі рахунку на оплату №19 від 26 липня 2018 року він, на виконання п.3.3. договору, сплатив відповідачу передоплату у розмірі 30 000 гривень. Відповідно до п. 3.3, 3.5 договору, про готовність до передачі товару відповідач повинен був повідомити його письмово. Однак відповідач поставку товару на 30 робочий день з моменту здійснення передоплати, тобто збіг 12 вересня 2018 року, як передбачено п.1.1. Договору та протоколом-специфікацією, не здійснив, чим в односторонньому порядку порушив взяті на себе за договором зобов'язання. 19.10.2018 позивач направив відповідачу претензію в якій просив повернути передоплату у розмірі 30 000 грн.. 25.10.2018 відповідач надав Гарантійний лист, яким гарантував відвантаження товару до 16.11.2018. Однак повідомлення про готовність товару до відвантаження позивач від відповідача до цього часу не отримав. За таких обставин позивач вважав, що оскільки відповідачем були порушені умови Договору, то ТОВ «РАО Груп» зобовязано повернути йому суму передоплати 30\~000 гривень та відповідно до п. 6.2. Договору сплатити штраф в розмірі 5% від вартості товару, в сумі 2 981,38 грн.. Крім того, вважав що згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач повинен відшкодувати йому завдану моральну шкоду. При цьому посилався на те, що невиконання відповідачем умов договору призвело до порушення його законних прав та інтересів, завдало йому душевних страждань і переживань. Стверджував, що невиконання відповідачем умов договору (непоставка товару), ігнорування в подальшому прав позивача (неповернення передоплати незважаючи на письмові вимоги), викликало у нього тривалі душевні і нервові страждання і переживання, враховуючи, що зимою будинок залишився без опалення, відсутні кошти для придбання котла в іншого продавця, він вимушений вже більше 2-х місяців витрачати свій час на спілкування із відповідачем, який не реагує на його прохання. Завдані йому моральні страждання оцінив у 5000 гривень, які просив стягнути із відповідача. Ухвалою суду від 06.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 06.12.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти розміщені на банківських рахунках ТОВ «РАО Груп». В судовому засіданні позивач підтвердив обставини викладені у позові, наполягав на задоволенні позовних вимог. Додатково пояснив, що після внесення передоплати в сумі 30\~000 гривень на протязі місяця чекав коли буде готовий його котел. Однак після спливу вказаного строку відповідач не повідомляв про готовність котла. Тоді він сам почав телефонувати до ТОВ «РАО Груп». Його просили чекати і він чекав до 19.10.2018. Після чого надіслав претензію відповідачу в якій просив повернути передоплату. Однак на його претензію відповідач передоплату не повернув, а запропонував приїхати до м. Рівне і забрати котел. Він винайняв вантажну машину, взяв із собою кошти для повного розрахунку за котел та 25.10.2018 приїхав до м. Рівне. Однак при прибутті до ТОВ «РАО Груп» виявилось, що замовлений ним котел не готовий. Натомість відповідач видав йому гарантійний лист, в якому зобовязався виконати замовлення у строк до 16.11.2018. Він повернувся до м. Черкаси і став чекати повідомлення відповідача про готовність котла. Однак ні до 16 листопада 2018 ні пізніше такого повідомлення не отримав. Навпаки відповідач почав уникав телефонних розмов, а на початку грудня 2018 року директор ТОВ «РАО Груп» запропонував йому звернутися до суду для вирішення даної ситуації. Після того як в судовому засіданні представник відповідача повідомив, що котел готовий і його можна забрати чим вирішити спір в позасудовому порядку, він звернувся до відповідача. Однак зясувалося, що замість замовленого ним котла із лівим бункером, ТОВ «РАО Груп» пропонує йому придбати котел із правим бункером, який технічно не може бути розміщений в котельні його будинку. У відповіді на відзив [PERSON] не погодився із доводами відповідача та просив врахувати, що з 31.07.2018 від ТОВ «РАО Груп» не надходило повідомлень про готовність товару до відвантаження, а крім того відповідачем не надано жодних доказів фізичного існування обладнання замовленого за Договором поставки від 26.07.2018. Представник відповідача адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених у відзиві. Додатково пояснив, що Договір поставки №26-07/03 від 26.07.2018 не містить визначеного терміну в якій ТОВ «РАО Груп» має надіслати [PERSON] повідомлення про готовність товару до відвантаження. Також заперечував факт перебування [PERSON] 25.10.2018 у м. Рівне. У відзиві на позові відповідач заперечував проти задоволення позову. Свої заперечення обґрунтував тим, що між сторонами було дійсно укладено Договір поставки №26-07/03 від 26.07.2018. Однак умови цього Договору порушив саме позивач, якій не вніс повної оплати замовленого товару, як це передбачено п. 3.2, 3.3 Договору. Отже обовязок поставки товару у відповідача не настав. ТОВ «РАО Груп» неодноразово повідомляло [PERSON] про готовність товару до відвантаження, однак позивач в односторонньому порядку відмовляється від оплату товару. За таких обставин посилаючись на ст. 526, 538, 626, 629, 638, 693, 706, 712 ЦК України просив відмовити у задоволенні вимог [PERSON] про повернення передоплати та стягнення штрафу. Крім того вважав, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є недоведеними, оскільки відповідач не вчиняв незаконних дій, а [PERSON] не вказав з яких міркувань він виходив визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди та якими доказами підтверджено її заподіяння. За таких обставин відповідач просив суд повністю відмовити у задоволенні позову [PERSON] та стягнути із позивача витрати відповідача на правову допомогу. Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази надані сторонами, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~638\~Цивільного кодексу\~України,\~- договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). 26 липня 2018 року між сторонами укладено «Договір поставки №26-07/03», за яким постачальник (ТОВ «РАО Груп») зобовязалось передати у власність покупця ([PERSON]П.), а покупець прийняти та оплатити Котел твердопаливний «RAOTHERM» Eko Duo line 20 кВт на умовах і у порядку, визначених цим Договором, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікації, видаткових накладних, які є невідємною частиною цього Договору (а.с. 4-8). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON] повідомив, що замовлений котел мав намір використовувати не у підприємницькій діяльності, а в особистих цілях для обігріву приватного будинку. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами можуть бути застосовані положення Закону України «Про захист прав споживачів» та загальні положення цивільного законодавства про купівлю-продаж. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1, 2 ст. 693 ЦК України, - якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до\~статті 530\~цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення\~статті 538\~цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до п. 3.2 Договору загальна вартість договору згідно Специфікації становить 59627,50 грн. з урахуванням ПДВ. \~ \~ \~ \~Згідно Додатку №1 «Протокол-специфікація» до Договору поставки від 26.07.2018, - найменування товару Котел твердопаливний Raotherm Eko Duo line 20 кВт; вартість з ПДВ 59627,5 гривень; в комплект поставки входять пульт керування, вентилятор, запальничка, чавунний пальник, паспорт та керівництво з експлуатації; строк поставки Товару складає 30 (пятнадцять) робочих днів з дати зарахування передоплати за Товар згідно рахунку-фактури (а.с. 9). \~ \~ \~ \~26.07.2018 ТОВ «РАО Груп» виставлено [PERSON] рахунок №19 на оплату товару - Котел твердопаливний Raotherm Eko Duo line 20 кВт, вартістю з ПДВ 59627,5 гривень. Пунктом 3.3 Договору сторони погодили наступний порядок оплати Обладнання: - Покупець оплачує 50%, від загальної вартості Обладнання згідно п.3.2 цього Договору, шляхом передплати протягом 5 календарних днів з моменту підписання даного Договору та виставлення рахунку Постачальником; - решту 50% від загальної вартості Обладнання згідно п.3.2 цього Договору, Покупець зобовязується сплатити протягом 5 календарних днів з дати повідомлення Покупця про готовність Обладнання до відвантаження. \~ \~ \~ \~Відповідно до Платіжного доручення №2977576590 від 30.07.2018 [PERSON] сплатив на користь ТОВ «РАО Груп» грошові кошти в сумі 15\~000 гривень за котел Raotherm Eko Duo line 20 кВт згідно рахунку №19 від 26.07.2018 (а.с. 19). \~ \~ \~ \~Відповідно до Платіжного доручення №2980441117 від 31.07.2018 [PERSON] сплатив на користь ТОВ «РАО Груп» грошові кошти в сумі 15\~000 гривень за котел Raotherm Eko Duo line 20 кВт згідно рахунку №19 від 26.07.2018 (а.с. 20). \~ \~ \~ \~Таким чином [PERSON] згідно п.3.3. Договору сплатив на користь відповідача передоплату в сумі 30000 гривень, що становить понад 50% вартості товару. \~ \~ \~ \~Згідно п.4.1. Договору строк поставки встановлюється сторонами впродовж 30 (тридцяти) банківських днів. 19.10.2018 [PERSON] звернувся із письмовою претензією до ТОВ «РАО Груп» (а.с. 15) в якій у звязку із не поставкою обладнання вимагав повернути сплачену передоплату в сумі 30\~000 гривень та сплатити штраф в розмірі 5% вартості товару. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК). Натомість відповідачем на надано належних та достовірних доказів на підтвердження повідомлення [PERSON], як покупця про готовність обладнання до відвантаження. Навпаки, зі змісту Гарантійного листа від 25.10.2018, яким ТОВ «РАО Груп» гарантує [PERSON] відвантаження котла Eko Duo line 20 кВт у виконанні (бункер лівий) до 16.11.2018 (а.с. 17) вбачається, що станом на 25.10.2018 товар за договором не виготовлено. Відповідь ТОВ «РАО Груп» від 30.11.2018 на Претензію №2 (а.с. 62), за твердженням [PERSON] отримана тільки 05.01.2019, тобто вже після подачі позову та відкриття провадження у справі. Вказані обставини відповідачем не спростовані та доказів отримання [PERSON] вказаної відповіді до подання позову, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи із аналізу змісту Договору від 26.07.2018, суд приходить до висновку, що ТОВ «РАО Груп» мало б повідомити покупця [PERSON] про готовність обладнання (котла) до відвантаження не пізніше 30 банківських днів з дня отримання передоплати в розмірі 50% вартості товару, тобто не пізніше 12.09.2018. Саме таким чином і споживач розумів умови Договору. Суд відхиляє доводи представника відповідача на те, що Договір від 26.07.2018 взагалі не передбачає строків в які ТОВ «РАО Груп» має повідомити [PERSON] про готовність обладнання до відвантаження, оскільки такі положення суперечили б засадам зобовязання - добросовісність, розумність та справедливість (ч.3 ст. 509 ЦК). За таких обставин, оскільки продавець (ТОВ «РАО Груп»), який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець ([PERSON]П.) відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України на свій розсуд має право вимагати або передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. \~ \~ \~ \~Оскільки позивач\~бажає повернення\~суми попередньої\~оплати то\~із ТОВ\~«РАО Груп»\~на користь\~[PERSON]\~необхідно стягнутипопередню оплату за товар в сумі 30\~000 (тридцять тисяч) гривень за Договором поставки №26-07/03 від 26 липня 2018 року. \~ \~ \~ \~Крім того відповідач допустив прострочення поставки обладнання на понад 5 календарних днів, а тому позивач має право на отримання штрафу передбаченого п.6.2. Договору. Так, відповідно до п. 6.2 Договору - за прострочку поставки Обладнання більше ніж на 5 робочих днів Постачальник сплачує штраф у розмірі 5% від вартості Обладнання. За таких обставин із ТОВ «РАО Груп» на користь [PERSON] необхідно стягнути штраф в сумі 2981, 37 гривень (із розрахунку 5% від 59627,5 грн.) за прострочення поставки товару. Разом із тим судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Так заявляючи вимоги про стягнення з ТОВ «РАО Груп» моральної шкоди, [PERSON] послався на норми\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~і зазначив, що моральна шкода була йому заподіяна саме як споживачу. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», -споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У\~ст. 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Таким чином аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує заподіяння йому моральної шкоди обставинами, які не повязані із завданням шкоди майну чи здоровю. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, - Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач [PERSON],\~на підставі\~положень Закону\~України «Про\~захист прав\~споживачів»,\~звільнений від\~сплати судового збору в сумі 704,8 грн. при поданні позову. Тому судовий збір в розмірі 612,05 грн. (пропорційно до суми задоволений вимог що становить 86,84% від заявлених), підлягає стягненню на користь держави із відповідача ТОВ «РАО Груп». На підставі викладеного, та

Outcome: partial