Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] державна\~лабораторія Держпродспоживслужби\~в Полтавській\~областізвернувся до суду з позовом до [PERSON], визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ «СК «АХА Страхування», про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 155\~714 грн. 67 коп., посилаючись на те, що 21.12.2017 року о 18 годині 46 хвилин в м. Полтава водій [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Skoda», д.н.з. [NUMBER], рухаючись по вул. Ф. Матвієнка, при виїзді на перехрестя з вул. Героїв АТО не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», а саме не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення вимог роз. 33 дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 11 січня 2018 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Власником пошкодженого транспортного засобу « MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON] державна лабораторія Держпродспоживслужби в Полтавській області. Відповідно до рахунку-фактури № Y-00001357 від 8 травня 2018 року витрати на ремонт автомобіля [NUMBER], становлять 255 714,67 грн. Автомобіль «Skoda», яким керував відповідач мав страховий поліс № АК 6342335 від 04.04.2017 року, страховою компанією позивачу було перераховано як страхове відшкодування 100\~000 грн., тому сума майнової шкоди становить 155\~714 грн. 67 коп. Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року відкрито провадження по справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.27,42). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ «СК «АХА Страхування», будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи у судове засідання свого представника не направила, про причини його не прибуття суд не повідомила (а.с.26,34,45) Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши думку представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2017 року о 18 годині 46 хвилин в м. Полтава сталося ДТП за участю транспортного засобу марки «Skoda», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 11 січня 2018 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано [PERSON], який керував транспортним засобом «Skoda», д.н.з. [NUMBER], а саме за те, що він керував автомобілем [NUMBER], по вул. Ф. Матвієнка, при виїзді на перехрестя з вул. Героїв АТО не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», а саме не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив роз. 33 дорожнього знаку 2.1 ПДР (а.с.14). В результаті ДТП автомобіль [NUMBER], зазнав технічних пошкоджень, що підтверджено протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 22.01.2018 року, складеного судовим експертом [PERSON] (а.с.9-10). Власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON] державна лабораторія Держпродспоживслужби в Полтавській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО 640300 від 27.09.2016 року (а.с.11). 22.01.2018 року [PERSON] державна\~лабораторія Держпродспоживслужби\~в Полтавській\~областізвернулася до страхової компанії із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та із заявою про страхове відшкодування до АТ «СК\~«АХА Страхування»(а.с.12,7). Відповідно до рахунку-фактури № Y-00001357 від 8 травня 2018 року витрати на ремонт автомобіля [NUMBER], становлять 255 714,67 грн. (а.с.13). З листа АТ «СК «АХА Страхування» від 25.05.2018 р. до [PERSON] державної лабораторії Держпродспоживслужби в Полтавській області вбачається, що АТ «СК «АХА Страхування» розглянуто матеріали та обставини випадку за страховим полісом стосовно шкоди завданої транспортному засобу ««MITSUBISHI L200» д.н.з. [NUMBER] та повідомлено, що протягом трьох робочих днів буде виплачено страхове відшкодування в сумі 100\~000 грн. (а.с.8). Позивач у своїй позовній заяві підтверджує факт виплати йому страхового відшкодування в сумі 100\~000 грн. Відповідно до\~ст.55\~Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом.\~\~Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 4 \~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання . Відповідно до\~ч. 1 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1-2 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою іншій особі. Із ст.\~1\~Закону\~України «Про\~страхування» вбачається, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів . Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В п.п. 2, 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, про що свідчить постанова суду у справі про адміністративне правопорушення( справа № 554/10302/17, провадження № 3/554/28/2018 ), яка є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за\~ст.1166 ЦК України\~доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. На переконання суду, надані позивачем докази, зокрема постанова Октябрського районного суду м.Полтави від 11 січня 2018 року та копія протоколу огляду транспортного засобу «MITSUBISHI L200», д.н.з. [NUMBER], складений судовим експертом [PERSON] від 22.01.2018 р. , підтверджують факт спричинення шкоди позивачу, як власнику транспортного засобу, протиправність дій відповідача [PERSON], наявність його вини, а також причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та наслідками у виді шкоди. За таких обставин, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] прав та інтересів позивача. На обґрунтування своїх вимог щодо розміру шкоди позивачем було надано копією рахунку-фактури № Y-00001357 від 8 травня 2018 року, відповідно до якого витрати на ремонт автомобіля [NUMBER] становлять 255 714,67 грн. Позивачем зазначено, що АТ «СК «АХА Страхування» переховано 100\~000 грн. страхового відшкодування за страховим полісом, тому різниця в сумі 155\~714 грн. 67 коп. підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене суд вважає, що розмір матеріальної шкоди, яку прохає стягнути з відповідача позивач є обґрунтованою та доведеною, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача судовий збір у сумі 2\~335, 72 грн.

Outcome: approved