Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] у м.Донецьк, Україна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25.06.2019 року (а.с.8). Постановою державного нотаріуса Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареника О.О. від 27.06.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із пропущенням 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини, передбаченого ст.1270 ЦК України. Як встановлено у судовому засіданні позивачка, [PERSON] , яка відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, у строк визначений\~статтею 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після померлого чоловіка, [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до ст.1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно з положеннями\~статті 48 ЦПК України\~сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. \~ \~ \~ \~Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Таким чином, при відсутності інших спадкоємців, відповідачем у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачка звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, тобто не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, оскільки УПФУ у м.Краматорську не є спадкоємцем щодо майна померлого [PERSON] . В той же час, як встановлено з матеріалів справи місцем проживання спадкодавця [PERSON] було м. Єнакієве Донецька область, тобто територія, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Позивач вперше звернулась із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареника О.О., а тому слід дійти висновку, що місцем відкриття спадщини є саме м. Краматорськ та належним відповідачем у справі є відповідна територіальна громада, у даному випадку Краматорська міська рада. Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області не є належним відповідачем щодо висунутих позивачкою [PERSON] позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Оскільки позивачкою подано заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання про заміну відповідача від неї не надходило, то суд, в силу ч.2 ст.51 ЦПК України не має можливості замінити неналежного відповідача тією особою, яка повинна відповідати за позовом. У пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для\~відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в\~порядку,\~визначеному\~ статтею 33 ЦПК України\~(2004 р.), норми якої кореспондуються зі\~статтею 51 ЦПК України\~(в редакції\~Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд\~відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області не є належним відповідачем по справі, позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем не заявлено, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Також суд вважає за потрібне роз`яснити, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з таким самим позовом до належного відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні вимог позивача відмовлено, то витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed