Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 01 вересня 2020 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 2000,00грн. на 1/6 частину з усіх видів доходу до повноліття дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з 14.09.2013 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/1747/15-ц, провадження №2/210/1262/15 у твердій грошовій сумі 2000,00грн. до повноліття дитини. Такий розмір вважає занадто високим, з урахуванням заробітної плати, яку він отримує на посаді охоронця у ТОВ «Охоронний Холдінг Кривбас». Крім того, він мешкає разом із матір`ю, яка є пенсіонером та отримує пенсію 1638,00грн., тому звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованою в установленому порядку адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, які повернулися до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані суду докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 05.12.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень - заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/1747/15-ц, провадження №2/210/1262/15 від 17.08.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 07 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 20.10.2015 року. З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі обґрунтовано ч.1 ст.184 СК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення), якою визначено - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на скрутне матеріальне становище, у зв`язку з яким розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2000,00грн. є значним для нього, а грошей, що залишають після виплати всіх платежів, не вистачає на придбання продуктів харчування, одяг, взуття, оплату комунальних послуг, тому просить зменшити аліменти до 1/6 частки його заробітку доходу. Отже, в даному випадку позивач просить зменшити розмір аліментів також шляхом зміни способу їх присудження. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним - у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. Відтак, зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, узгоджуються з положеннями статті 192 СК України, оскільки зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Тобто, закон встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: 1) зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів; 2) зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров`я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпаним і розширеному тлумаченню не підлягає. З урахуванням вищезазначених правових норм суд при вирішенні питання зменшення розміру аліментів, має з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. На підтвердження підстав звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивачем надано довідку ТОВ «Охоронний Холдінг-Кривбас» №301 від 04.08.2020 року, відповідно до якої [PERSON] працював охоронцем з 01.01.2020 року по 21.04.2020 року. За період з січня 2020 року по квітень 2020 року нараховано 16869,13грн. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб 3036,45грн., аліментів за квітень 2020 року - 993,36грн. (а.с.8). З довідки №302 від 04.08.2020 року вбачається, що [PERSON] працює охоронцем з 26.06.2020 року у ТОВ «Охоронний Холдінг-Кривбас». За червень 2020 року отримав заробітну плату 1593,78грн. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб 286,88грн., інші нарахування в т.ч. у натуральній формі - 232,98грн. з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб 286,88грн., аліменти за червень 2020 року із заробітної плати не утримувалися (а.с.91). Матір позивача [PERSON] (місце проживання зареєстровано разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] ), є пенсіонером за віком, у період з січня 2020 року по червень 2020 року отримувала пенсію щомісяця в розмірі 1638,00грн. (а.с.10-15). Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Отже, стягнення аліментів у розмірі 2000,00грн. щомісяця забезпечує дитині майже стовідсотковий прожитковий мінімум, встановлений законодавцем (при мінімальному 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), разом із цим після відрахування із заробітної плати обов`язкових платежів та утримання аліментів, грошові кошти, що залишаються до виплати позивачу не відповідають прожитковому мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, проте не може взяти до уваги, що він має на утримані непрацездатну матір, так як відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його матір, отримуючи пенсію, потребує сторонньої матеріальної допомоги та саме відповідач надає їй таку допомогу, що вона не отримує доходи з інших джерел (чоловік, повнолітні дочка, син тощо). З урахуванням викладено, беручи до уваги пріоритет як найкращих інтересів дитини, її право на належний рівень життя, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження з 2000,00грн. до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial