Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач 15.07.2016 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 89265,74 грн., 3 % річних у розмірі 9561,35 грн. та судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору і витрат на правову допомогу. Заявлений позов обґрунтовував тим, що протягом 2008-2010 р.р. між ним та відповідачем укладено договори позики грошових коштів, а саме: 17.07.2008 р. на 30000 грн., з яких повернуто 7150 грн., 09.09.2008 р. на 15000 грн., 24.06.2010 р. на 13100 грн., 30.07.2010 р. на 8000 грн., 29.09.2011 р. на 10500 доларів США. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2014 р. його позов про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних втрат, відсотків за порушення грошового зобовязання задоволено частково; стягнуто з відповідача на його користь 142845 грн. боргу, 3077,80 грн. інфляційних втрат, 9393,26 грн. 3% річних, всього 155316,06 коп. боргу за договорами позики та 2527,61 грн. судових витрат. Рішенням Тисменицького районного суду від 30.06.2015 р. частково задоволено його позов, стягнуто з відповідача на його користь 18097,56 грн. інфляційних втрат, 1972 грн. 3% річних та судові витрати. На даний час вказані два судові рішення, які набрали законної сили та звернуті до виконання, не виконані, оскільки відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обовязків. Оскільки рішення суду залишилось невиконаним, відповідач не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, тому позивач як кредитор має право на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Загальна сума грошового зобовязання за першим судовим рішенням складає 157843,67 грн. З урахуванням того, що другим судовим рішенням з відповідача стягнуто інфляційні втрати та 3% річних за період з 05.02.2014 р. до 18.03.2015 р. від частини загальної суми грошового зобовязання, а саме від суми 58950 грн., просив стягнути з відповідача за цей період інфляційні втрати та 3% річних від решти суми у 98893 грн., а саме 49352,41 грн. інфляційних втрат та 3308,17 грн. 3% річних та стягнути з відповідача за період з 18.03.2015 р. до 11.06.2016 р. від загальної суми 157843 грн. інфляційні втрати у розмірі 39913,33 грн. та 6253,18 грн. 3% річних. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не зявився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2014 р. (а.с.5-9) з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача [PERSON] 142845 грн. боргу, 3077,80 грн. інфляційних втрат, 9393,26 грн. 3% річних, всього 155316,06 коп. боргу за договорами позики та 2527,61 грн. судових витрат. Визначена судовим рішенням загальна сума грошового зобовязання відповідача складає 157843,67 грн. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.06.2015 р. з відповідача стягнуто на користь позивача за період з 05.02.2014 р. до 18.03.2015 р. 18097,56 грн. інфляційних втрат та 1972 грн. 3% річних від частини загальної суми грошового зобовязання, а саме від суми 58950 грн. (а.с.10-14). Вказані два судові рішення, які набрали законної сили та звернуті до виконання, на даний час не виконані. Згідно вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з вимогами п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період з 05.02.2014 р. до 18.03.2015 р. від суми грошового зобовязання 98893 грн. (15784358950) та про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних за період з 19.03.2015 р. до 11.06.2016 р. від загальної суми грошового зобовязання 157843 грн. З урахуванням індексів інфляції, починаючи з лютого 2014 р. до лютого 2015 р. включно, суд визначає суму інфляційних втрат у розмірі 34909,23 грн. згідно наступного розрахунку: перемножений індекс інфляції за вказаний період 135,3% х 98893 грн.) = 133802,23 грн. 98893 грн. Розрахунок 3 % річних : 98893 грн. х 3% = 2966,79 грн. : 365 дн. = 8,128 грн. х 407 дн. = 3308,10 грн. З урахуванням індексів інфляції, починаючи з березня 2015 р. до травня 2016 р. включно, суд визначає суму інфляційних втрат у розмірі 61243,08 грн. згідно наступного розрахунку: перемножений індекс інфляції за вказаний період 138,8% х 157843 грн.) = 219086,08 грн. 157843 грн. Розрахунок 3 % річних : 157843 грн. х 3% = 4735,29 грн. : 365 дн. = 12,97 грн. х 451 дн. = 5849,47 грн. Загальний розмір інфляційних втрат становить 96152,31 грн. З огляду на те, що позивач заявив до стягнення 89265,74 грн. інфляційних втрат, суд стягує з відповідача інфляційні втрати у розмірі, що заявлений позивачем 89265,74 грн., та 3 % річних у сумі 9157,57 грн. З відповідача слід частково стягнути у користь позивача понесені останнім судові витрати, зокрема, 984,23 грн. витрат за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволеного позову. Щодо стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. згідно оригіналу квитанції від 02.09.2016 р. (а.с.32), суд враховує, що стороною позивача не надано розрахунку витрат, не деталізовано, які саме правові послуги вартують 4000 грн. Суд визначає розмір компенсації витрат на правову допомогу відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (1378 х 40% = 551,20 грн.) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. З огляду на викладене суд визначає до стягнення 1102,40 грн. витрат на правову допомогу (551,20 грн. за складання позовної заяви та 551,20 грн. за супровід справи в суді). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625 ч.2 ЦК України,

Outcome: partial