Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Якобишеної Т.Д. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 18.02.2013 року було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис 02. [PERSON] та [PERSON] фактично почали проживати з початку 2012 року та під час фіктичних шлюбних стосунків, у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо від дитини, на її утримання у добровільному порядку кошти не надає, виходячи з чого позивач просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 2218 гривень на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак від її представника [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Справа до суду надійшла 27.02.2020 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 03.04.2020 року, також 03.04.2020 року, перенесено підготовчий розгляд справи на 28.04.2020 року, також 28.04.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 12.05.2020 року, також 12.05.2020 року відкладено судовий розгляд справи на 18.05.2020 року Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який народилися від фактичних шлюбних стосунків та проживає, разом із своєю матір`ю - позивачем по справі. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на їх утримання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 27.02.2020 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що діти сторін проживають з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітей, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні.

Outcome: partial