Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач 14.02.2014 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові посилаючись на те, що має спільну малолітню дитину з відповідачем - [PERSON],[INFO], яка перебуває на її утриманні, у матеріальному забезпеченні якого відповідач, який офіційно не працевлаштований, регулярної участі не приймає, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - 1000 грн. на місяць. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно якій позовні вимоги підтримала, справу просила слухати за її відсутності, про згоду на розгляд справи в заочному порядку не повідомила. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України: за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON],[INFO], батьком та матір'ю якого є відповідач та позивач відповідно (свідоцтво про народження дитини [NUMBER], видане Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 05.03.2012 р.) Участі в утриманні малолітнього сина відповідач не приймає. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний до її утримання, а тому позов підлягає задоволенню частково. При цьому суд виходить з того, що дохід відповідача є нерегулярним, оскільки він згідно твердженню позивача є не працевлаштованим офіційно, що унеможливлює контроль за розміром належних до сплати аліментів, а тому їх розмір слід визначити у твердій грошовій сумі. Так, за главою 15 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог - з 14.02.2014 р. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial