Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач, 20 серпня 2015 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті рідного брата - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер рідний брат - [PERSON]. Після смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,51 га на території Шершенецької сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого, який був утрачений. Він, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, як особа, що проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,51 га на території Шершенецької сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], померлого [INFO], який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Шершенецької сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,51 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Шершенецької сільської ради за межами села (Інформація відділу Держземагенства в Кодимському районі №29-28-0. 13-1034/2-15 від 29 липня 2015 року). [INFO] [PERSON], помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 28 вересня 2006 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області). Як убачається з досліджених судом свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого Шершенецької сільською радою і серії [NUMBER], виданого Шершенецькою сільською радою, батьками [PERSON] і [PERSON] були [PERSON] і [PERSON]. Частиною першою статті 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім»я [PERSON] (лист державного нотарісуа №953/02-14 від 18 серпня 2015 року). Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№29 від 18 липня 2015 року). Згідно Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 13-1034/2-15 від 29 липня 2015 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу на ім»я [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 2,51 га на території Шершенецької сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], померлого [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved