Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач 21.11.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві. В обґрунтуванні позову зазначив, що він з 1984 року по 2003рік працював на шахтах ДП «Артемвугілля» на різних посадах. Через небезпечні та шкідливі умови праці на вугільних підприємствах комунальною лікувально-профілактичним закладом Донецька обласна клінічна лікарня профзахворювань було виявлено у нього професійне захворювання - вібраційна хвороба, пневмоконіоз та хронічний радикуліт, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 27.09.2013року , Актом розслідування професійного захворювання від 09.04.2003року та Актом розслідування професійного захворювання від 05.08.2002року. Висновком МСЕК від 22.05.2003 року йому з 15.05.2003 року було первинно встановлено 50% стійкої втрати працездатності, з них: 35% - за професійним захворюванням хронічний радикуліт та 15% - вібраційна хвороба. При переогляді МСЕК 24.07.2006 року позивачу було встановлено 60% стійкої втрати працездатності за сукупністю професійних захворювань, з яких 45% за професійним захворюванням - хронічний радикуліт та 15% за професійним захворюванням - вібраційна хвороба. Висновком МСЕК від 30.10.2013року йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями та третю групу інвалідності, з них: 30% - хронічний радикуліт, 15% - вібраційна хвороба та первинно 20% - пневмоконіоз. У зв'язку із втратою працездатності йому заподіяна моральна шкода, тому що він відчував фізичний біль і страждання, часто звертався за медичною допомогою й неодноразово проходив курс лікування в умовах стаціонару , повинен уживати медикаменти , що призвело до порушення його звичного укладу життя й це вимагає додаткових зусиль по її організації, стан здоров'я його не відновлений, моральні страждання, які він відчуває, оцінює в 80290,00 грн., які просить стягнути з відповідачів на його користь, а саме 22940,00 грн. з Державного підприємства «Артемвугілля» та 57350,00 грн. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області. Позивач в судове засідання з'явився, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі . Представник відповідача, ДП «Артемвугілля» Єрьоменко Д.Е., у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на ст. 233 КЗпП України. Представник відповідача, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області,Степанов О.В., що діє за довіреністю, позов не визнав, посилаючись, що факт заподіяння моральної шкоди позивачеві не встановлений, та позивачем пропущений строк позовної давності, тому просить у позові відмовити. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступного. [PERSON] з 1984 року по 2003 рік працював на різних шахтах ДП «Артемвугілля» на різних посадах. Внаслідок шкідливих умов праці позивач отримав професійні захворювання. Висновком МСЕК від 22.05.2003 року [PERSON] з 15.05.2003 року було первинно встановлено 50% стійкої втрати працездатності, з них: 35% - за професійним захворюванням хронічний радикуліт та 15% - вібраційна хвороба. При переогляді МСЕК 24.07.2006 року позивачу було встановлено 60% стійкої втрати працездатності за сукупністю професійних захворювань, з яких 45% за професійним захворюванням - хронічний радикуліт та 15% за професійним захворюванням - вібраційна хвороба. Висновком МСЕК від 30.10.2013року [PERSON] було встановлено 65% втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями та третю групу інвалідності, з них: 30% - хронічний радикуліт, 15% - вібраційна хвороба та первинно 20% - пневмоконіоз. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я , заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійними захворюванням та трудовим каліцтвом, що призвели до встановлення третьої групи інвалідності, обмеження його трудової діяльності за станом здоров'я, втраті працездатності, що було встановлено в судовому засіданні, тому суд доходить висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ГК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з ДП «Артемвугілля» суд виходить із глибини фізичних і моральних страждань, заподіяних позивачеві втратою професійної працездатності в результаті отримання професійного захворювання (пневмоконіоз), а також того, що в результаті цього [PERSON] первинно 30.10.2013 року встановлено 20 % стійкої втрати професійної працездатності і оцінює її в 6000 грн. Відповідно до п.п. «є»п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й профзахворювання» передбачене надання відповідачем соціальних послуг і виплат, у тому числі відшкодування моральної шкоди при наявності факту його заподіяння потерпілому. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(в редакції, що діяла на час, коли вперше позивачеві була встановлена стійка втрата професійної працездатності) у випадку наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому проводиться страхова виплата за моральну шкоду. При заподіянні трудовим каліцтвом, професійними захворюваннями моральних страждань у відповідача виникає обов'язок, встановлений ст. 28 названого Закону України по відшкодуванню моральної шкоди застрахованому. Стаття 34 ч. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачає, що одним з документів, необхідних для розгляду справи про страхові виплати є медичний висновок(в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Однак у відповідності зі ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, може, зокрема, полягати у фізичному болю та стражданнях, які особа перетерпіла у зв'язку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоров'я. У п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні та фізичні страждання. У зазначеному рішенні Конституційний Суд України роз'яснив, що положення ч. 3 ст. 34 названого Закону необхідно розуміти як визначення порядку, процедури і розмірів відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної умовами виробництва, в окремому випадку - лише при відсутності втрати професійної працездатності. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області суд виходить із глибини фізичних і моральних страждань, заподіяних позивачеві втратою професійної працездатності в результаті професійних захворювань (хронічний радикуліт, вібраційна хвороба), а також того, що в результаті цього [PERSON] первинно 22.05.2003 року встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності і оцінює її в 15000 грн. За вказаних підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 237-1 КЗпП України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та

Outcome: partial