Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягувати з неї на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення позивачем навчання, мотивуючи тим, що є повнолітньою дочкою відповідача, продовжує навчання та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможна надавати. Позивач подала заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 090773; навчається в Новочорторийському державному аграрному технікумі І рівня акредитації на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю ветеринарна медицина за рахунок державного бюджету, термін навчання становить з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою Новочорторийського державного аграрного технікуму за № 222 від 21.09.2016 року. Відповідно до ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дослідженням доказів судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання денної форми в Новочорторийському державному аграрному технікумі за рахунок державного бюджету та не спроможна сама себе утримувати. Доказів того, що відповідач немає змоги допомагати повнолітній доньці, яка навчається, так як немає доходу, неспроможна його одержати, має на утриманні інших осіб чи з інших обставин, відповідач суду не надала. А тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання, але не більше строку навчання. Позов в частині вимоги стягувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму не підлягає задоволенню, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved