Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 8.07.2015 р. звернулася до суду із зазначеними вимогами, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути на її користь 44 103,35 грн. невиплаченої заробітної плати, 47 504,68 грн. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, 10 000,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що з 2.07.2007 р. працювала у публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», остання посада начальник відділу закордонного врегулювання страхових подій та контролю виплат, 30.04.2015 р. звільнена на підставі п.3 ст.38 КЗпП України, судовим наказом з відповідача стягнуто 7 971,06 грн. нарахованої та невиплаченої заробітної плати, залишок по заробітній платі складає 44 103,35 грн., термін затримки по виплаті розрахунку при звільненні складає 71 робочий день. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначила, що не може отримати кошти, необхідні для підтримання життєдіяльності, через відсутність грошей не може отримати вкрай необхідні для себе послуги, придбати ліки, у неї загострилися хронічні захворювання, не може повноцінно харчуватися, оскільки не має заощаджень та заробітна плата була єдиним джерелом її існування, в тому числі відсутність коштів позбавляє можливості спілкуватися з родичами, які мешкають за межами міста, й цим фактично порушено її нормальний життєвий уклад, що в свою чергу вплинуло на її психологічне становище, чим завдано моральних страждань тривалого характеру. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, визнання позовних вимог [PERSON] Встановлено, що позивач [PERSON] з 2.07.2007 р. працювала у відповідача публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» послідовно на посадах: головного фахівця відділу обслуговування програм перестрахованих ризиків управління відшкодування, заступника начальника відділу обслуговування програм перестрахованих ризиків, заступника начальника відділу регіонального врегулювання управління відшкодування, головного фахівця відділу реєстрації та обліку управління врегулювання страхових подій та контролю виплат, начальника відділу закордонного врегулювання страхових подій та контролю виплат, 30.04.2015 р. звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно п.3 ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Довідка публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» №546 від 21.05.2015 р. свідчить про те, що [PERSON] була нарахована заробітна плата: за листопад 2014 р. - 3 370,05 грн., за грудень 2014 р. - 2 608,69 грн., за січень 2015 р. - 2 368,42 грн., за лютий 2015 р. - 10 036,54 грн., за березень 2015 р. - 15 066,68 грн., за квітень 2015 р. - 13 034,87 грн., за травень 2015 р. - 2 641,25 грн., вихідна допомога при звільненні складає 18 854,64 грн., станом на 21.05.2015 р. перед [PERSON] існує заборгованість в розмірі 52 074,41 грн. Судовим наказом Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 р. стягнуто з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь [PERSON] 7 971,06 грн. нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, різниця нарахованої, але невиплаченої заробітної плати складає 44 103,35 грн. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд при розрахунку середньоденної заробітної плати позивача керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 8.02.1995 р., та погоджується із наданим [PERSON] розрахунком, який не заперечує відповідач, тому сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні по день фактичного розрахунку становить 669,08 грн. х 71 день = 47 504,68 грн. При таких обставинах звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав є обґрунтованим, при цьому суд враховує визнання відповідачем позову, ту обставину, що визнання публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода. Суд, вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, виходить із наданих [PERSON] доказів на підтвердження позовних вимог, терміну заподіяних страждань, їх характеру, враховує, що порушено нормальний життєвий уклад позивача, що в свою чергу вплинуло на її психологічне становище, чим завдано моральних страждань тривалого характеру, і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, при цьому суд враховує визнання відповідачем позову, ту обставину, що визнання публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1 159,68 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved