Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.04.2019 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить ј квартири [ADDRESS] , відповідачці [PERSON] на праві власності належить 1/1 частка зазначеної квартири. Квартира складається з 2-х кімнат, житловою площею 32,2 м2. 31 січня 2018 року вона виявила, що в цій квартирі проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх двоє дітей. Їй відомо, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності на лежить по 1/2 частці квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] вселила без її відома відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх двоє дітей [PERSON] та [PERSON] .Відповідачі в добровільному порядку на її вимогу виселитись з квартири не бажають. Просить суд зобов`язати [PERSON] не вселяти без її згоди будь-кого у квартиру [ADDRESS] та виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зі спірної квартири. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,зазначила, що спірна квартира розташована у 3-поверху 4-х поверхового будинку, складається з двох кімнат . Їй на підставі договору дарування належить ј частка спірної квартири, ј частка квартири зареєстрована на батька відповідача [PERSON] - [PERSON] , який помер у 2008 році. В квартирі вона не зареєстрована. Відповідач [PERSON] має реєстрацію місця проживання у спірній квартирі. Вона вселила свою родину в спірну квартиру без її згоди. Просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позовні вимоги не визнає, додала, що відповідач [PERSON] фактично проживає за кордоном, в спірну квартиру вселила свою матір- відповідача по справі [PERSON] , свого вітчима [PERSON] , та їх дітей [PERSON] та [PERSON] . Всі вони не зареєстровані у спірній квартирі, їх місце реєстрації у [ADDRESS] . То квартира маленька, однокімнатна, житлова площа 16 кв.м, загальна 19 кв.м, власниками є [PERSON] та [PERSON] . Однак близько 5 років вони проживають у спірній квартирі, в якій знаходяться всі їх речі. До 2015 року там проживала одна [PERSON] . Просила у позові відмовити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причина неявки суду невідома. Представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування Павловська Г.Г. в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття.47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Відповідно до ч.2 ст.17 ЦК місцем проживання неповнолітніх, які не досягли 15 років визнається місце проживання їхніх батьків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності ј частка квартири [ADDRESS] згідно договору дарування, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 27.09.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 27.09.2017 року та не оспорюється сторонами по справі. Як вбачається з копії витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно відповідачу [PERSON] на праві власності належить Ѕ частка спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2004 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спірній квартирі не зареєстровані, а зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що також не заперечувалось сторонами. Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2019 року співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] таким чином відповідачі житлом забезпечені. Суд вважає, що проживання відповідачів у спірній квартирі, які не є членами сім`ї співвласника, позивача по справі [PERSON] , перешкоджає останній у реалізації нею права власності у повному обсязі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що відповідачі забезпечені житлом, мають постійну реєстрацію у квартирі [ADDRESS] , яка належить їм на праві власності, а тому і права дітей [PERSON] , співвласниці цієї квартири, та [PERSON] не будуть порушені, а відповідно до вимог ст.17 СК вони мають проживати зі своїми батьками. Крім того суд вважає, що відповідач [PERSON] , яка з 2015 року не проживає у спірній квартирі, вселяючи відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх дітей без згоди співвласника [PERSON] , порушує права останньої, і такі порушення потребують усунення. Таким чином, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved