Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач 12 вересня 2018 року звернувся до суду з позовом і просить, з урахуванням уточненої позовної заяви від 05 грудня 2018 року, в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 22.1/12-КЛТ-09 від 17 квітня 2009 року, яка станом на 05 червня 2018 року становить 12 461 690,43 грн, звернути стягнення на належне відповідачу на праві власності майно - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом її реалізації на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 квітня 2009 року між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого з 17 червня 2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на ПАТ «Родовід Банк», та ТОВ «ТММ-Будкомплект» був укладений Кредитний договір № 22.1/12-КЛТ-09. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору цим договором встановлюється мета, порядок та умови видачі (надання) банком в майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в гривні в межах загальної суми 7 410 790, 00 грн на основі додаткових договорів про видачу (надання) кредиту (траншу) до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 2.9 договору процентні ставки за користування кредитами визначаються додатковими договорами за кожним окремим кредитом (траншем). 17 квітня 2009 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ТММ-Будкомплект» була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору, відповідно до п. 4 якої процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 22% річних. 29 січня 2010 року була укладена Додаткова угода №2 до Кредитного договору, відповідно до п. 1.2 якої строк повернення заборгованості за Кредитним договором встановлено 01 лютого 2010 року та за п. 1.3 нараховані проценти за користування кредитними коштами за період з 30 листопада 2009 року по 01 лютого 2010 року. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.9 Кредитного договору та додаткових угод № 1 та № 2 ТОВ «ТММ-Будкомплект» мало погасити заборгованість за кредитами повністю не пізніше 01 лютого 2010 року та сплачувати проценти за користування ними. Згідно з п.п. 3.1.7.1 Кредитного договору банк має право стягувати пеню за несвоєчасне погашення кредитів, а також за несвоєчасну сплату процентів, комісій за цим Договором у розмірі, що встановлений в пункті 3.4.8 цього Договору. Пунктом 3.4.8. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами за користування ними сплатити банку пеню від суми простроченого платежу за кожний день такої прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за умови її нарахування банком. На забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ТММ-Будкомплект» за Кредитним договором від 17 квітня 2009 року між ВАТ «Родовід Банк» та ТОВ Фірма «Т.М.М.» був укладений Договір іпотеки № 22.1/12-3-09, яким ТОВ Фірма «Т.М.М.» передало в іпотеку банку нерухоме майно, яке стане власністю банку в майбутньому згідно з Інвестиційно-підрядним договором №36/06-06 на виконання робіт по будівництву житлового будинку з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально-культурного побуту на [ADDRESS] від 15 червня 2006 року, що укладений між Іпотекодавцем та Благодійним фондом «Солом`янка» і буде збудовано за адресою: [ADDRESS]. 02 лютого 2010 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 34. На підставі та в порядку виконання зазначеного договору зобов`язання ТОВ «ТММ-Будкомлект» за Кредитним договором № 22.1/12-KЛT-09 від 17 квітня 2009 року було погашено за рахунок переданої на баланс ПАТ «Родовід Банк» земельної ділянки площею 3 га, кадастровий номер 32231868:03:009:0004, розташованої за адресою: с. Підгірці Обухівського району Київської області. У зв`язку з цим 02 лютого 2010 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ТММ-Будкомплект» був укладений Договір про припинення дії Кредитного Договору № 22.1/12-КЛТ-09 від 17 квітня 2009 року, яким сторони дійшли згоди про розірвання Кредитного договору. У березні 2012 року прокуратурою Обухівського району Київської області був поданий позов про визнання недійсним Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 02 лютого 2010 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк», скасування державної реєстрації права власності ПАТ «Родовід Банк» на земельну ділянку, витребування земельної ділянки у ПАТ «Родовід Банк» та визнання права власності на земельну ділянку за державою в особі Обухівської районної державної адміністрації. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2012 року позов був задоволений частково, визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02 лютого 2010 року за реєстраційним №34; визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності ПАТ «Родовід Банк» на земельну ділянку площею 3 га, розташовану в с. Підгірці Обухівського району Київської області, кадастровий № 32231868:03:009:0004; витребувано в ПАТ «Родовід Банк» на користь держави в особі Обухівської районної державної адміністрації зазначену земельну ділянку. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2012 року рішення суду залишено без змін. На підставі вказаного судового рішення ПАТ «Родовід Банк» відновив облік заборгованості позичальника «ТММ-Будкомплект» за Кредитним договором № 22.1/12- KJIT-09 від 17 квітня 2009 року. 21 січня 2013 року в зв`язку з непогашенням позичальником заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним договору від 02 лютого 2010 року про припинення дії кредитного договору № 22.1/12-KJIT-09 від 17 квітня 2009 року, солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з TOB «ТММ Будкомплект» та ТОВ Фірма «Т.М.М.», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна за договором іпотеки, які належать на праві власності іпотекодавцю - ТОВ Фірма «Т.М.М.». Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року за касаційною скаргою банку був визнаний недійсним договір від 02 лютого 2010 року, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ТММ-Будкомплект» про припинення дії кредитного договору № 22.1/12- KJIT-09 від 17 квітня 2009 року. В інший частині справу направлено на новий розгляд. Позивач вказує, що враховуючи те, що виконання зобов`язання за Кредитним договором не відбулося та у зв`язку з визнанням недійсним Договору від 02 лютого 2010 року, зобов`язання за Кредитним договором є дійсними та підлягають виконанню. Станом на 05 червня 2018 року розмір заборгованості TOB «ТММ Будкомплект» за Кредитним договором становить 12 461 690,43 грн. За цей час об`єкт незавершеного будівництва, який є предметом іпотеки, було закінчено будівництвом та введено в експлуатацію. 27 жовтня 2010 року видано Акт готовності об`єкта - житлового будинку з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально-культурного побуту будівельною адресою [ADDRESS] до експлуатації та прийнято рішення комісії, згідно з яким закінчений будівництвом об`єкт вважати готовим до експлуатації. 05 листопада 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві видано сертифікат відповідності КВ 000442 закінченого будівництвом об`єкта-житлового будинку. 13 січня 2011 року розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №4 житловому будинку присвоєно поштову адресу - [ADDRESS] . Листом Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» від 19 червня 2018 року №906-1043 надано копії наказів Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з яких вбачається, що іпотекодавцю - ТОВ Фірма «Т.М.М.» були видані Свідоцтва про право власності на квартири в даному будинку, а саме: квартири № 8 , 20 , 29 , 39 , 50 , 53 , 54 , 58 , 66 , 70 , 76 , 88 , 96 , 98 , 122 , 129 , 130 , 131 , 137 , 147 , 152 , 158 , 161, 162, 164, 168, 172, 173, 177, 178, 182, 183, 188. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужування об`єктів нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна № 20593880000 за квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить відповідачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 13 березня 2013 року та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. Позивач вважає, що оскільки Кредитний договір, як і Договір іпотеки, є чинними, ПАТ «Родовід Банк» має право на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, а тому просить задовольнити позов. Протоколом автоматизованого розподілу від 12 вересня 2018 року справу було розподілено на суддю Лазаренко В.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 11 березня 2019 року справу було розподілено на суддю Усатову І.А. Ухвалою судді від 14 березня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження. 10 вересня 2019 року до суду надійшли пояснення від третьої особи - ТОВ Фірма «Т.М.М.». У поясненнях третя особа вказала, що на дату державної реєстрації права власності за відповідачем квартира була власністю ТОВ Фірма «Т.М.М.» і не перебувала в заставі (іпотеці), а також не була під забороною відчуження. У свою чергу на дату реєстрації права власності на квартиру за ТОВ Фірма «Т.М.М.» остання теж не була предметом іпотеки згідно з договором від 17 квітня 2009 року, укладеного між банком та ТОВ Фірма «Т.М.М.». Також третя особа просить врахувати, що договір іпотеки від 17 квітня 2009 року не є чинним, що підтверджується його виключенням з Державного реєстру іпотек, а також виключенням запису про обтяження нерухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація вилучення запису від 03.02.2010), Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису від 03.02.2010) та Інформаційною довідкою від 23.05.2016 № 59671527. 11 листопада 2020 року до суду надійшов відзив на позов. Відповідач вказав, що наявне рішення Солом`янського районного суду міста Києва за тотожним спором на користь відповідача (справа № 760/404/19), залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.06.2020, а ухвалою ВС від 26 жовтня 2020 року касаційну скаргу визнано неподаною і повернуто скаржнику. Також відповідач вказав, що позовні вимоги покладають на нього індивідуальний надмірний тягар, оскільки мова йде про фактичне позбавлення права власності добросовісного набувача. Крім цього, відповідач просить суд урахувати, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду, оскільки таке право виникло в останнього з 16 серпня 2021 року, тобто з дня, коли набрало законної сили рішення Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2012 року. Ухвалою суду від 15.02.2021 закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. 01 червня 2021 року до суду надійшли пояснення позивача. У поясненнях позивач вказав, що рішення суду в іншій справі, на яке посилається відповідач, не є преюдиційним, оскільки ця справа має інший склад учасників. Також позивач вважає, що відповідно до ч. 5 ст. 5 закону України «Про іпотеку» У разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Стосовно наявності запису про іпотеку у державних реєстрах позивач вказав, що у даному випадку іпотека виникла під час дії норм, які не передбачали її обов`язкової реєстрації, а наявність запису про іпотеку в реєстрі впливала лише на пріоритет задоволення вимог іпотекодержателя залежно від дати її внесення. Позивач вважає, що іпотечний договір від 17 квітня 2009 року є дійсним, оскільки недійним у судовому порядку не визнавався. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, про його проведення були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов`язання та зазначає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 586 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернуто стягнення. За змістом ч. 2 ст. 583 ЦК заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ч. 2 ст. 5 Закону предметом іпотеки може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору. Згідно з ч.1 ст.7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Частиною 11 ст.33 Закону визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Судом встановлено, що 17 квітня 2009 року між ВАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ТММ-Будкомплект» був укладений Кредитний договір № 22.1/12-КЛТ-09. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором між ВАТ «Родовід Банк» та ТОВ Фірма «Т.М.М.» 17 квітня 2009 року був укладений Договір іпотеки № 22.1/12-3-09. Відповідно до п.1.1. договору ТОВ Фірма «Т.М.М.» передає в іпотеку банку нерухоме майно, яке стане власністю банку в майбутньому згідно з Інвестиційно-підрядним договором №36/06-06 на виконання робіт по будівництву житлового будинку з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально-культурного побуту на [ADDRESS] від 15 червня 2006 року, що укладений між іпотекодавцем та Благодійним фондом «Солом`янка» і буде збудовано за адресою: [ADDRESS] , а саме квартири з другого по двадцять другий поверх будинку. 02 лютого 2010 року між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] був укладений Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 34. За умовами даного договору [PERSON] в рахунок погашення зобов`язання ТОВ «ТММ-Будкомлект» перед банком за умовами Кредитного договору № 22.1/12-KЛT-09 від 17 квітня 2009 року, на баланс ПАТ «Родовід Банк» була передана земельна ділянка площею 3 га, кадастровий номер 32231868:03:009:0004, розташована за адресою: с. Підгірці Обухівського району Київської області. 02 лютого 2010 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ТММ-Будкомплект» був укладений Договір про припинення дії Кредитного Договору № 22.1/12-КЛТ-09 від 17 квітня 2009 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди про його розірвання. 03 лютого 2010 року на підставі заяви ПАТ »Родовід Банк» обтяження нерухомого майна, яке було предметом іпотеки - об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки було вилучено з Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 червня 2012 року за позовом прокурора Обухівського району Київської області був визнаний недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02 лютого 2010 року за реєстраційним №34; визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності ПАТ «Родовід Банк» на земельну ділянку та витребувано в ПАТ «Родовід Банк» на користь держави в особі Обухівської районної державної адміністрації зазначену земельну ділянку. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 серпня 2012 року рішення суду залишено без змін. На підставі даного судового рішення ПАТ «Родовід Банк» відновив облік заборгованість «ТММ-Будкомплект» за Кредитним договором № 22.1/12- KJIT-09 від 17 квітня 2009 року. З постанови Верховного Суду від 10 квітня 2018 року вбачається, що 18 січня 2013 року позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсним договору від 02 лютого 2010 року про припинення дії кредитного договору № 22.1/12-KJIT-09 від 17 квітня 2009 року, солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з TOB «ТММ Будкомплект» та ТОВ Фірма «Т.М.М.», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна за договором іпотеки, які належать на праві власності Іпотекодавцю - ТОВ Фірма «Т.М.М.». Рішенням Господарського суду м. Києва від 18 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду, в позові було відмовлено. Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року був визнаний недійсним договір від 02 лютого 2010 року, укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ТММ-Будкомплект» про припинення дії кредитного договору № 22.1/12- KJIT-09 від 17 квітня 2009 року. Встановлено також, що 27 жовтня 2010 року видано Акт готовності об`єкта - житлового будинку з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально-культурного побуту будівельною адресою [ADDRESS] до експлуатації. Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №4 від 13 січня 2011 року житловому будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Наказом Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради /Київська міська державна адміністрація/ № 309-С/Ю від 15 березня 2011 року ТОВ Фірма «Т.М.М.» були видані Свідоцтва про право власності на квартири в даному будинку, а саме: квартири № 8 , 20 , 29 , 39 , 50 , 53 , 54 , 58 , 66 , 70 , 76 , 88 , 96 , 98 , 122 , 129 , 130 , 131, 137, 147, 152, 158, 161, 162, 164, 168, 172, 173, 177, 178, 182, 183, 188. 13 березня 2013 року між ТОВ Фірма «Т.М.М.» та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Позняковою С.В. Вказане підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужування об`єктів нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна № 20593880000. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку об`єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, об`єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них. Обтяження об`єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. У пункті 3 ч.1 ст.18 Закону зазначено, що іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити, зокрема, опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. Зі змісту Договору іпотеки № 22.1/12-З-09 від 17 квітня 2009 року вбачається і цього не спростовував представник позивача, його предметом було нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця у майбутньому згідно з Інвестиційно-підрядним договором і буде збудоване в майбутньому з переліком кількості квартир на кожному поверсі будинку. Пунктом 1.1. Договору іпотеки як предмет іпотеки визначено нерухоме майно в об`єкті незавершеного будівництва з будівельною адресою, та перерахована різна кількість квартир на кожному поверсі з 2 по 22 - від 3-х до 9 квартир. Тобто, на момент укладення договору предмету іпотеки квартира [ADDRESS] , власником якої на даний момент є відповідач, не існувала як об`єкт права власності. Натомість існували майнові права ТОВ Фірма «Т.М.М.» на об`єкт незавершеного будівництва, на які 17 квітня 2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В. було накладено обтяження. У свою чергу після введення об`єкта незавершеного будівництва, яке було предметом іпотеки, в експлуатацію, сторонами Договору іпотеки опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, погоджений не був. Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору після оформлення встановленого законодавством документа про право власності іпотекодавця на нерухомість, що є предметом іпотеки, іпотекодержатель реєструє у встановленому законом порядку обтяження прав власника на нерухомість. Після закінчення будівництва нерухомості та оформлення встановленого законодавством документа про право власності іпотекодавця на нерухомість, іпотекодержатель за рахунок іпотекодавця реєструє у встановленому законом порядку обтяження прав власника на збудовану нерухомість, та ця нерухомість продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов іпотечного договору. У разі зміни в процесі будівництва характеристик нерухомості, яка є предметом іпотеки / зміна площі нерухомості, зміни у плануванні приміщень тощо/, нотаріус на підставі встановленого законодавством документа про право власності на нерухомість зобов`язаний зробити відмітку на примірнику іпотечного договору, який належить іпотекодержателю. Нотаріус за повідомленням іпотекодержателя накладає заборону на відчуження нерухомості, яка є предметом іпотеки. З іпотечного договору вбачається і даних обставин не спростовував представник позивача, що після введення будинку в експлуатацію умови іпотечного договору в цій частині банком виконані не були. Після введення будинку в експлуатацію та отримання іпотекодавцем Свідоцтв про право власності на квартири в будинку, будь-які угоди з приводу ідентифікації переданого в іпотеку майна та зміну предмета іпотеки між його сторонами не укладалися. З Інформаційної довідки № 137041980, наданої позивачем, вбачається, що квартира № 130 на дату державної реєстрації права власності за відповідачем була власністю ТОВ Фірма «Т.М.М.» і не перебувала в заставі (іпотеці), а також не була під забороною відчуження. Крім того, на якому поверсі будинку за адресою: [ADDRESS] знаходиться квартира № 130 , які її технічні характеристики, чи відповідають вони приведеним у пункті 1.1. договору і яка кількість квартир всього розташована кожному поверсі будинку, з позову не вбачається, і такої інформації представник позивача в судовому засіданні не надав. З матеріалів справи також не вбачається, яким чином позивач ідентифікував спірну квартиру як предмет іпотеки, з яких критеріїв виходив при зверненні до суду щодо того, чи є спірна квартира предметом іпотеки, виходячи зі місту п.1.1 договору. Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про іпотеку» у разі передачі в іпотеку об`єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю (споруду) іпотека не поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем) на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати її вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення, якщо інше не встановлено договором з покупцем. Після звернення стягнення до нового власника завершеної будівлі (споруди) або об`єкта незавершеного будівництва переходять визначені договором права і обов`язки забудовника щодо третіх осіб-покупців. З Інформаційної довідки № 137041980 вбачається, що квартира належала продавцю - ТОВ Фірма «Т.М.М.» на підставі Свідоцтва про право власності [NUMBER] від 23 березня 2011 року. Тобто, реєстрація права власності на квартиру як окремий об`єкт в житловому будинку є свідченням її виділення в окремий об`єкт права власності. Запис № 8655396 про обтяження нерухомого майна, яке було предметом іпотеки - об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] було вилучено з Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 03 лютого 2010 року приватним нотаріусом Палладій Н.В. за ініціативою позивача, що підтверджується копією витягу № 26104850 про реєстрацію у державному реєстрі іпотек (реєстрація вилучення запису). Після ухваленого судом рішення про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02 лютого 2010 року та в подальшому обтяження позивачем на предмет іпотеки не відновлювалося. Виходячи з викладеного вище суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed