Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в травні 2016 року звернулась до суду з позовом до об'єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання за спадкоємцем права забудовника. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує наступними обставинами. [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області помер чоловік позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, і позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину в порядку ст.ст. 1268-1270 ЦК України. За життя [PERSON] було надано право на будівництво гаража на земельній ділянці [NUMBER] Кооперативу № 2 м. Красний Лиман «Южний», до кінця 1983 року чоловік позивача побудував гараж на вказаній земельній ділянці. Однак після закінчення будівництва [PERSON] не завершив процедуру реєстрації права власності на вказаний гараж з невідомих позивачеві причин. В березні 2016 року позивач звернулась до Краснолиманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], а саме гараж, розташований по [ADDRESS], однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів. В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до відділу містобудування та архітектури Лиманської міської ради Донецької області із заявою про введення зазначеного гаража в експлуатацію. Проте відділом містобудування та архітектури було відмовлено позивачеві в реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації з тих підстав, що забудовником гаража був [PERSON]. який помер, а отже, і припинилась його цивільна правоздатність. З огляду на це, [PERSON] вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права, вказує на включення до складу спадщини прав забудовника на нерухоме майно та просить визнати за нею таке право як за єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, натомість надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала повністю та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а. с. 28). Відповідача Лиманську міську раду було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом (а.с.24), однак для участі в судовому засіданні представник міської ради не прибув, натомість надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с.26,27); заперечень проти позову висунуто не було. З огляду на це та відповідно до ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 25.08.1973 року Краснолиманським райбюро ЗАГС Донецької області, [PERSON] є чоловіком [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]»(а.с. 7,15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.07.2015 року відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с. 14). За життя [PERSON] було отримано дозвіл на виконання робіт щодо будівництва гаража для автомобіля на земельній ділянці [NUMBER] Кооперативу № 2 м. Красний Лиман «Южний» (а.с.12), для будівництва було здійснено відведення в натурі земельної ділянки площею 25,0 кв. м (а.с.13). [PERSON] не завершив процедуру реєстрації права власності на вказаний гараж з невідомих причин. На теперішній час будівлі зазначеного гаража присвоєна адреса [ADDRESS] (рішення виконкому Лиманської міської ради від 20.04.2016 року № 161, а.с.11), на будівлю гаража виготовлено технічний паспорт КП «БТІ м. Слов'янськ» (16-19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Померлий заповіту за життя не склав; єдиною спадкоємицею після його смерті є дружина [PERSON]. Інших спадкоємців, які б реалізували право на спадщину після смерті [PERSON], немає, що не заперечується сторонами по справі. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 5/2016 Краснолиманською державною нотаріальною конторою Донецької області на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом; 13.03.2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад та ? частину квартири; з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався (повідомлення Краснолиманської державної нотаріальної контори від 07.06.2016 року № 527/02-14, а.с.25) В березні 2016 року [PERSON] звернулась до Краснолиманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], а саме гараж, розташований по [ADDRESS], однак нотаріусом 30.03.2016 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів(а.с.8,9). Відмова у вчиненні нотаріальних дій позивачем в судовому чи адміністративному порядку оскаржена не була. В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до відділу містобудування та архітектури Лиманської міської ради Донецької області із заявою про введення зазначеного гаража в експлуатацію. Проте відділом містобудування та архітектури було відмовлено позивачеві в реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації з тих підстав, що забудовником гаража був [PERSON]. який помер, а отже, і припинилась його цивільна правоздатність (лист від 25.04.2016 року № 09-50/88, а.с.10). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право померлого [PERSON] на будівлю гаража як забудовника не є таким, що нерозривно пов`язане з особою померлого, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має, зокрема, той з подружжя, який пережив померлого. Отже, позивач [PERSON] згідно зі ст. 1261 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає, осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Судова практика виходить з того, що в разі якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у випадку смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини (п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). У зав'язку із несвоєчасним вирішенням питання про прийняття гаражу до експлуатація померлим [PERSON] позивач позбавлена можливості на сьогодні оформити свої спадкові права на це майно в органах нотаріату, а отже, її право оспорюється. Оскільки будівництво гаража здійснювалось померлим [PERSON] згідно з чинним на той час законодавством на підставі рішення виконкому місцевої ради, дозволу головного архітектора на виконання робіт з будівництва, то після смерті забудовника до завершення будівництва в порядку спадкування позивач [PERSON] набуває прав та обов'язків спадкодавця як забудовника на нерухоме майно. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Outcome: approved