Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 серпня 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, який уточнила в поданій до суду 27 серпня 2018 року заяві. Посилалася на те, що є власником 1/5 частини жилого будинку по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її онуком та за вказаною адресою знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає без поважних причин. В своїй позовній заяві просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду. Треті особи в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, вважають їх такими, що підлягають задоволенню. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, третіх осіб, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], відповідно до договору дарування від 06 квітня 2002 року є власником квартири 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS]. Треті особи є співвласниками будинку. Відповідач [PERSON], [INFO] народження, знаходиться на реєстраційному обліку в квартирі [ADDRESS], але в будинку за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS], наявність реєстрації відповідача в будинку, співвласником якого є позивач, порушує права позивача на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов'язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved