Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.11.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13 грудня 1998 року у віці 62 років в с. Нижня Кринка Совєтського району міста Макіївка Донецької області померла його рідна мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0175957 № 378 від 01.03.1997 року. Він являється спадкоємцем за законом першої черги як рідний син. Спадщину після смерті матері прийняв фактично шляхом спільної реєстрації з померлою за однією адресою. На даний час у нього виникла необхідність оформити свої спадкові права на спадок його матері. Однак звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини /м. Макіївка Донецької області/ він не мав можливості по причині бойових дій на вказаній території, яка входить в зону проведення АТО. Згідно до ст. 1221 ЦК України в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до ст.ст.9, 11-1 Закону України «Про забепечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців тощо. У звязку з чим він звернувся до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна матері у Великописарівському районі Сумської області. Однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій тому, що згідно наданих ним документів вбачається, що місцем відкриття спадщини є м. Макіївка Донецької області, відомості про заведення спадкової справи на імя [PERSON] відсутні. Він після смерті матері звертався до нотаріуса, проте документально підтвердити ці дані неможливо. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.6-7/, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.22/. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с. 27 /, в судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, з урахуванням думки представників позивача, третьої особи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 грудня 1998 року в с. Нижня Кринка Совєтського району м. Макіївка Донецької області у віці 62 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективні власності САПТЗТ «Родіна» розміром 2,46 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0175957, зареєстрованого за № 378 від 01.03.1997 року, вартість земельної ділянки становить 47\~721, 41 гривні /а.с.11, 10/. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син, родинні стосунки підтверджені /а.с.11/. Відповідно до довідки Совєтської районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області [PERSON] дійсно був зареєстрований зі своєю матірю [PERSON], [INFO], по вул. Колгоспній, № 38а в сел. Нижня Кринка, м. Макіївка Донецької області по день її смерті 13.12.1998 року /а.с.12/. Відповідно до довідки Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області [PERSON] була постійним мешканцем с. Сидорова Яруга, вул. Надії, буд. 52 до 20.08.1998 року. Заповіт від її імені в виконкомі Добрянської сільської ради не посвідчувався /а.с.13/. Приватний нотаріус Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] відмовив позивачу у письмовій формі у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері / а.с. 34/. Згідно до ч. 3 ст. 1221 ЦК України в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про забепечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 13.12.1998 року, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку з відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved