Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кулеба І.І., звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з належними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до заповіту, посвідченого02 серпня 2017 року, є спадкоємцем щодо усього належного [PERSON] майна, проте при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS] їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Зазначила, що спірне будинковолодіння побудоване у 1958 році, не є самочинним будівництвом, свідоцтво про право власності не зареєстроване, на житловий будинок виготовлено технічний паспорт. На підставі наведеного, а також з врахуванням того, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості, - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилася,представник позивача подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області (Підволочиської селищної ради), Тернопільської областів судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 25 травня 2020 року № 129 та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 25 травня 2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 111,7 м.кв., житловою площею 57,0 кв.м, по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , свідоцтво про право власності не зареєстроване, рік побудови житлового будинку - 1958. Факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] встановлений рішенням виконавчого комітету Староміщинської сільської ради № 2 від 06 лютого 2001 року «Про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна», що стверджується випискою з рішення № 352 від 27 травня 2020 року, виданою архівним відділом Підволочиської районної державної адміністрації. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №107. Із заповіту, посвідченого старостою с. Староміщина Підволочиського району 02 серпня 2017 року, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла дочці [PERSON] , [INFO] . Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 лютого 2018 року прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу з [PERSON] 12 березня 2016 року. [PERSON] , спадщину після смерті матері прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , в житловому будинку [ADDRESS] , що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 12-22 від 28 січня 2020 року. Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 25 травня 2020 року № 90/01-16 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , яка спадщину прийняла, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] їй відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно - житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 111,7 м.кв, житловою площею 57,0 кв.м. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Будь-яка інформація щодо можливих спадкоємців, які мають обов`язкову часту у спадщині після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в матеріалах справи відсутня. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved