Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 липня 2017 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою. В своєму позові [PERSON] вказала, що в її користуванні знаходиться земельна ділянка, розташована по вул.Тиха в с.Баштанків, Кодимського району, Одеської області. Власником сусіднього домоволодіння є відповідач [PERSON] Протягом тривалого часу відповідач [PERSON] створює їй перешкоди у використанні земельної ділянки, зокрема висадила дерева на відстані від 0,5 метрів до 3 метрів від межі, внаслідок чого на її земельній ділянці утворюється тінь та сирість, не ростуть сільськогосподарські культури. На неодноразові її звернення про дотримання відповідачем правил добросусідства, а саме видалення дерев, відповідач не реагує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, зобовязавши відповідача зрізати дерева, які знаходяться біля межі та затіняють її земельну ділянку. Відповідач [PERSON] заявленого [PERSON] позову не визнала, вказавши, що дерева дійсно ростуть біля межі, але зрізати їх вона не буде, оскільки і на земельній ділянці позивача ростуть дерева біля межі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, прийшов до такого висновку. Відповідно до частини 3 статті 158 Земельного кодексу України спори щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні громадян, вирішують органи місцевого самоврядування, якими відповідно до Закону України „Про місцеве самоврядування України є сільські та міські ради. У разі незгоди власників або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, спір вирішується судом (частина 5 ст.158 ЗК). У такому разі, як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд перевіряє правильність рішення органу місцевого самоврядування та вирішує спір по суті. Судом встановлено, що Баштанківська сільська рада Кодимського району Одеської області намагалась у встановленому законом порядку вирішити виниклий між сторонами спір, проте через відсутність згоди сторін цього зроблено не було (повідомлення Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області №В-90 від 29 листопада 2013 року). З цих підстав, вказаний позов є підсудним Кодимському районному суду Одеської області. За загальним правилом, визначеним у частині 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, за змістом ст.11 ЦПК України, право визначення меж та предмету позову, а також підстав позову, надано позивачеві. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є користувачем земельної ділянки, розташованої по вул. Тиха в с.Баштанків, Кодимського району, Одеської області, яка межує із земельною ділянкою, користувачем якої є відповідач [PERSON] (довідка Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області №532 від 03 травня 2017 року). Відповідно до частин 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно вимог\~Земельного кодексу України\~власники земельних ділянок зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон (п.«г» та «е» ч.1 ст.91 ЗК). Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).\~ Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. При цьому, необхідність дотримання правил добросусідства покладається як на власників земельних ділянок так і на землекористувачів. З наданого Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області акту обстеження земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] від 27 вересня 2017 року вбачається, що на межі земельних ділянок, користувачами яких є вказані особи, розташовані такі дерева: а) на земельній ділянці, яку використовує [PERSON]: - горіх на відстані 2.8 м. від межі земельних ділянок; - акація на відстані 2.10 м. від межі; - акація на відстані 1.90 м. від межі; - акація на відстані 1.90 м. від межі; - акація на відстані 2.40 м. від межі; - акація на відстані 2.50 м. від межі; - акація на відстані 2.00 м. від межі; - акація на відстані 1.80 м. від межі; - акація на відстані 2.00 м. від межі; - груша на відстані 2.80 м. від межі; - яблуня на відстані 3.10 м. від межі; - яблуня на відстані 2.60 м. від межі; - яблуня на відстані 3.20 м. від межі; - яблуня на відстані 3.40 м. від межі; - яблуня на відстані 3.30 м. від межі; б) на земельній ділянці, яку використовує [PERSON]: - горіх на відстані 1.30 м. від межі; - горіх на відстані 2.00 м. від межі; - горіх на відстані 2.20 м. від межі; - горіх на відстані 3.20 м. від межі; - горіх на відстані 2.50 м. від межі; - слива на відстані 2.50 м. від межі; - слива на відстані 2.50 м. від межі; - слива на відстані 2.70 м. від межі; - горіх на відстані 2.80 м. від межі; - вишня на відстані 0.80 м. від межі; - вишня на відстані 0.80 м. від межі; - яблуня на відстані 0.90 м. від межі; - яблуня на відстані 0.70 м. від межі; - горіх на відстані 0.30 м. від межі; - горіх на відстані 0.10 м. від межі; - горіх на відстані 2.50 м. від межі; - горіх на відстані 1.90 м. від межі. Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населений пунктів» від 6 вересня 2005 року №2807-IV та підпунктом 2.1 пункту 2 «Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10 квітня 2006 року, визначено поняття зелених насаджень, якими є деревна, чагарникова, квіткова та травяна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту. Відповідно до статті 26 цього Закону благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником або користувачем цієї ділянки. В статті 23 цього ж Закону вказано, що благоустрій території житлової забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також встановлених будівельних норм, державних стандартів, норм і правил. Відповідно до пункту 5.12 Державних будівельних норм і правил 360-92** «Містобудування. Планування і забудова сільських і міських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування №44 від 17 квітня 1992 року, та Таблиці 5.2 цих Правил, які набули чинності з 01 січня 2006 року, відстань від осі стовбура дерева до зовнішньої сторони будинку чи споруди, меж земельних ділянок має бути не менше 5 метрів для дерев та 1.5 метри для кущів. Окрім цього, пунктом 2.21 та Таблицею 5 Державних будівельних норм 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України», затверджених наказом Держбуду України від 24 березня 1992 року №37, які були чинними з 01 квітня 1994 року до \~01 січня 2006 року, передбачалось, що відстань від осі стовбура до зовнішніх стін та споруд має становити не менше 5 метрів для дерев та не менше 1.5 метра для кущів, а до межі сусідньої земельної ділянки - не менше 3 метрів для дерев та 1 метра для кущів. Наведені нормативи стосувались дерев з діаметром крон до 5 метрів та підлягали збільшенню для дерев з кроною більшого діаметру. Гілки дерев та кущів не повинні перетинати меж сусідніх ділянок. Вказані Державні будівельні норми втратили чинність з 01 січня 2006 року, оскільки з того часу це питання вже не є компетенцією центральних органів влади, а віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перешкодою у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Окрім цього, як вбачається зі змісту статті 109 ЗК України, дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації таких дерев повинен один нести витрати на їх ліквідацію, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Виходячи з викладеного, суд вважає, що вимоги про ліквідацію дерев можуть пред'являтися лише у разі їх знаходження на спільній межі і лише в тому випадку, якщо вони не є межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками. В інших випадках застосовуються положення статті 105 ЗК України, якою врегульовані наслідки проникнення гілок і коренів дерев з однієї земельної ділянки на іншу. З акту обстеження Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області вбачається, що дерева, які перебувають на земельній ділянці [PERSON], не перебувають безпосередньо на межі спірних земельних ділянок, їх крони перетинають межу та затіняють земельну ділянку [PERSON], створюючи перешкоди у вільному використанні нею земельної ділянки. З цих підстав, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити, оскільки дії відповідача [PERSON], які полягають у вирощуванні дерев на відстані від 0.5 до 3 метрів від межі із земельною ділянкою позивача, суттєво обмежують та ускладнюють використання земельної ділянки за призначенням, а тому підлягають припиненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved