Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 червня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 01 червня 2001 року Грабовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено запис за № 3 та видано свідоцтво про одруження серії І-ИД 014190. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказує, що із відповідачем не зійшлися характерами у звязку з чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 01 червня 2001 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 3 Грабовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 014190. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 103912 від 07 травня 2002 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний запис за № 725 та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 004164 від 23 березня 2005 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено відповідний запис за № 539. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сторони не зійшлися характерами у звязку з чим між ними припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved