Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач 22.12.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на дві земельні ділянки площею 0,3445 га та 2,1746 га, розташовані на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба по лінії батька - [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якої увійшла право власності на вказані земельні ділянки. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядилася, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово. Позивач, до дня смерті баби постійно проживав разом з нею, протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляв про відмову від такої, а тому вважається таким, що прийняв спадщин, інші спадкоємці, які прийняли спадщину та претендують на спадкове майно відсутні. Однак він не в змозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки втрачений оригінал державного акту на право приватної власності на землю. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, понесені судові витрати залишити за ним. Представник відповідача - Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладається на суд. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, понесені судові витрати просять покласти на позивача. Оскільки в судове засідання не явилися всі учасники справи, суд відповідно до вимог ст.223 та ст.247 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у їх відсутності та на підставі наявних у справі даних і доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 22.04.2004 року. До складу спадщини [PERSON] у відповідності до ст.1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку загальною площею 2,5191 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 001782 від 02.07.2003 року та витягів з Державного земельного кадастру, вказана земельна ділянка складається з двох ділянок: діл.1 площею 0,3445 га., кадастровий номер 4623682600:07:000:0015, та діл.2 площею 2,1746 га., кадастровий номер 4623682600:06:000:0106. За життя [PERSON] , своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, а тому спадкування її майна здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ч.1, 2 ст. 1258 ЦК України. Як слідує з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.2000 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва народження серії [NUMBER] від 18.12.1963 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 26.05.2018 року, [PERSON] змінив своє прізвище на прізвище « [PERSON] », про що зроблено актовий запис № 15. На підставі наведеного судом встановлено, що [PERSON] являється онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З довідки № 186 від 21.12.2020 року, яка видана Дмитрівським старостинським округом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області слідує, що [PERSON] , проживав без реєстрації в [ADDRESS] разом з своєю бабою, [PERSON] , до дня смерті її смерті [INFO] , вів з нею спільне господарство та займався похованням. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] , являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] , який прийняв в порядку спадкування належне померлій вказане вище майно, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто набув право власності на таке, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідач по справі - [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] , не прийняв та не претендує на таку,що підтверджується його заявою. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що позивач на час смерті спадкодавця постійно проживав разом з нею у зв`язку з чим прийняв спадщину; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved