Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 липня 2020 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 27 червня 2015 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1357, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . За час спільного життя у них народилась одна дитина, син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останнього часу в них з відповідачем погіршились сімейні стосунки, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та шлюб призвели до того, що вони на даний час не спілкуються один з одним, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного.. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, його представник подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність та задоволити позов. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності. Згодна на розірвання шлюбу, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1357, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час спільного проживання у сторін народилась одна дитина, син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Враховуючи те, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, через це шлюб фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved