Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач 14 квітня 2015 року звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 31грудня 1993 року по 2010 рік. Рішенням апеляційного суду Херсонської області ( провадження № 22-ц/791/2143/2013) визначено , що їх подружжям в період шлюбу було придбано автомобіль марки DAEWOO SENS ,2005 року випуску , реєстраційний № [NUMBER] , та легковий автомобіль Ford Fiesta та за нею визнано право власності на 1/2 вказаних транспортних засобів . Оскільки [PERSON] в порушення вимог ст. 369 ЦК України розпорядився даними транспортними засобами без її згоди , а саме автомобіль Ford Fiesta він продав [PERSON] , а автомобіль DAEWOO SENS продав [PERSON] , просила суд захистити її порушене право шляхом компенсації яка полягає в тім що, ? частка транспортного засобу - Ford Fiesta , яка є найменш цінною і яка належить [PERSON] обміняти на ? частку транспортного засобу DAEWOO SENS , яка є найбільш коштовною яка належить їй , у зв'язку з чим просила суд визнати не дійсним агентський договір купівлі-продажу транспортного засобу Ford Fiesta, визнати за нею право власності на транспортний засіб Ford Fiesta та витребувати його у [PERSON] , і залишити за [PERSON] право власності на транспортний засіб DAEWOO SENS . Позивач до судового засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином , через представників. Раніше допитна в судовому засіданні підтримала в заявлений позов і просила суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені в первісній позовній заяві та заяві поданій на виконання ухвали суду ухваленої на підставі ст. 121 ЦПК України. Представник позивача , за довіреністю [PERSON] та його представник за договором - адвокат Пасічніченко О.П. , в судовому засіданні підтримали позов заявлений позивачем та просили суд задовольнити його посилаючись на підстави викладені в первісній позовній заяві та заяві поданій на виконання ухвали суду ухваленої на підставі ст. 121 ЦПК України. Зазначили про те, що підстав для відмови в задоволені позову з підстав спливу позовної давності не має, так як цей строк було перервано коли позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, для вказані транспортні засоби, крім іншого рухома мого та не рухомого майна , були предметом розгляду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився , про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , через представника . Раніше допитаний в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю , посилаючись в обґрунтування своєї позиції на письмові заперечення подані суду в порядку ст. 128 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON], за довіреністю [PERSON] , в судовому засіданні просив суд з урахуванням положень ч.3 ст.267 ЦК України відмовити позивачу в задоволенні позову в наслідок спливу позовної давності, посилаючись на підстави викладені в заяві від 09 листопада 2015 року. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився , про дату , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , в порядку ст. 74-76 ЦПК України. Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] до судового засідання не з'явився , про дату , час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74-76 ЦПК України. Вислухавши сторони та їх представників , дослідивши матеріали справи суд встановив , що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі , відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 31 грудня 1993 року виданого МВ ЗАГС м. Умань Черкаської області та копії рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 14 грудня 2010 року, з 31 грудня 1993 року по 03 грудня 2010 року. В період шлюбу , а саме 13 квітня 2005 року [PERSON] зареєстрував на себе право власності на транспортний засіб DAEWOO SENS реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі акту від 18 березня 2005 року. Відповідно до повідомлення УДАІ УМВС України в Херсонській області від 28 вересня 2011 року зазначений транспортний засіб було знято з обліку для реєстрації [PERSON] який діяв по дорученню ( ВМЕ 237520 від 18 квітня 2009 року . За заявою [PERSON] від 04 листопада 2010 року довіреність відмінена ) і станом на 01 лютого 2013 року його було зареєстровано за [PERSON] , на підставі довідки - рахунку КІМ №457340 від 28 січня 2011 року ПП «Авто-Ліга». Транспортний засіб FORD FIESTA 2008 року випуску , двигун [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] реєстраційний [NUMBER] належав [PERSON] За довіреністю виданою [PERSON] на ім'я [PERSON] ( довіреність 3-1446) вказаний транспортний засіб реалізовано 17 грудня 2010 року за договором комісії № 299 комісіонером ПП «ЕЛВІС» [PERSON] За даними УДАІ УМВС України в Херсонській області від 03 лютого 2011року , вказаний транспортний засіб взятий на реєстраційний облік і власником його зазначено [PERSON] 12 травня 2009 року [PERSON] видала довіреність [PERSON] на розпорядження усім належним їй майном , присудженим майном та грошима . Зазначена довіреність була посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Голодюк О.М. за реєстровим № 831. 19 жовтня 2010 року [PERSON] повідомила [PERSON] про скасування даної нею довіреності, про що нотаріус також повідомив [PERSON], шляхом направлення рекомендованого листа на його адресу 20 жовтня 2010 року , про що свідчить копія квитанції № 90065 від 20 жовтня 2010 року. Ці дії, на думку суду, свідчать про дотримання [PERSON] вимог ч.2 ст.249 ЦК України в частині , щодо негайного повідомлення представника про скасування довіреності. 08 травня 2012 року представник позивача [PERSON] , за довіреність [PERSON] , в рамках цивільного провадження №2114/2-398/11 в заяві про уточнення позовних вимог зазначила про те що , оскільки [PERSON] розпорядився без її згоди транспортними засобами FORD FIESTA реєстраційний [NUMBER] та DAEWOO SENS реєстраційний номер [NUMBER], а гроші витратив на свої потреби , просила суд врахувати ці обставини та наполягала на збільшенні її частки в нерухомому майні яке було придбано в період шлюбу. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як встановлено судом , та проти чого не заперечував відповідач [PERSON], позивач зверталась до суду з позовом про поділ майна подружжя , де об'єктами спільної сумісної власності крім інших також зазначала спірні транспортні засоби. У зв'язку з чим суд вважає що , підстав для відмови у задоволенні позову , відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК України, а саме у зв'язку зі спливом позовної давності не має, що також узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14. За правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК Кодексу. Як встановлено судом , та проти чого не заперечував відповідач [PERSON] , транспортні засоби: FORD FIESTA реєстраційний [NUMBER] та DAEWOO SENS реєстраційний номер [NUMBER] були придбані сторонами під час шлюбу , тому з урахуванням положень ч.3 ст.368 ЦК України та ст. 61СК України вони є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя. Про те ,хоча позивач зазначала про , вчинення правочинів по відчуженню обох транспортних засобів без дотримання положень ч.3 ст. 65 СК України , тобто без її згоди , але наполягала на визнанні , з цих підстав не недійним лише правочину відносно транспортного засобу - FORD FIESTA реєстраційний [NUMBER] , суд з урахуванням положень ст.11 ЦПК України , розглядає питання по відновленню порушеного права позивача лише в цій частині , тобто в межах заявлених позовних вимог. Як уже зазначалось судом , [PERSON] скасувала видану на ім'я [PERSON] довіреність від 12 травня 2009 року , у зв'язку з чим у останнього не було як повноважень так і згоди на вчинення правочину , а саме відчуження транспортного засобу - FORD FIESTA реєстраційний [NUMBER] , від імені [PERSON] 17 грудня 2010 року за договором комісії № 299 комісіонером ПП «ЕЛВІС» на користь [PERSON] , на підставі чого суд вважає що вказаний правочин , на підставі ч.1,3 ст.203 ,ч.1 ст.215 ЦК України є недійсним. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем в частині визнання за нею право власності на даний транспортний засіб підлягають частковому задоволенню , а саме в частині визнання за нею та відповідачем права власності на його ? частку. Частинами 2 та 3 ст. 70 СК України визначено обставини за яких суд може відступити від засади рівності часток подружжя, однак позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того , що вказані обставини існують , а посилання позивача в обґрунтування заявлених нею позовних вимог в цій частині , на те що ? частку транспортного засобу - Ford Fiesta , яка є найменш цінною та належить [PERSON] необхідно обміняти на ? частку транспортного засобу DAEWOO SENS , яка є найбільш коштовною і належить їй , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать ст.71СК України, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів існування домовленостей між нею та відповідачем [PERSON] з приводу поділу цього майна таким способом. Відповідно до п.2,3 ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом(вендикаційний позов). Вендикація як спосіб захисту порушеного права застосовується якщо: особа є власником майна яке вибуло з його володіння не з його волі ; річ знаходиться у володінні тієї особи до якої спрямовується вимога ; річ збереглась в натурі. Отже , закон не передбачає витребування майна від добросовісного набувача особою яка володіє часткою від нього, на підставі чого суд вважає що позовні вимоги позивача в цій частині є не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеній в справі №6-165цс13 зазначалось про те що , у разі вчинення правочину представником суду слід з'ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин. Наведені раніше судом посилання на заяву позивача про уточнення позовних вимог, при розгляді справи, про поділ майна подружжя де остання зазначила про те що , оскільки [PERSON] розпорядився без її згоди транспортними засобами FORD FIESTA реєстраційний [NUMBER] та DAEWOO SENS реєстраційний номер [NUMBER], а гроші витратив на свої потреби , просила суд врахувати ці обставини та наполягала на збільшенні її частки в нерухомому майні яке було придбано в період шлюбу , свідчать про її фактичне схвалення цих правочинів , тому на думку суду правильним способом захисту порушеного права позивача , з урахуванням положень ст. 71 СК України , буде позов про стягнення компенсації вартості ? частки майна що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя , але оскільки такі позовні вимоги не заявлялись позивачем суд , з урахуванням вимог ч.1 ст. 11ЦПК України суд обмежений у застосуванні такого способу захисту самостійно. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати в розмірі 243.6 грн.

Outcome: partial