overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 11.08.2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Вказує, що у них склались різні погляди на сімейне життя, їхні відносини є формальними, вони втратили довіру і повагу одне до одного. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 11\~серпня 2016\~ року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~зроблено актовий\~запис №\~1325 Тернопільським\~міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] \~обґрунтовує свої\~позовні вимоги,\~між сторонами\~практично припинилися\~шлюбні стосунки,\~вони перестали вести спільне господарство, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.11.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 28.03.2003 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 28.03.2003 року складено відповідний актовий запис № 539. Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем мають різні характери, погляди на життя, шлюб, сімю та ведення спільного господарства. Через постійні конфлікти і суперечки протягом останнього часу спільне життя подружжя стало неможливим та нестерпним, сімейні відносини між ними погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач дійшов переконання, що сімя фактично перестала існувати, її відновлення неможливе, шлюб існує формально. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згоден, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Під час шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме з матірю. Майнових спорів між подружжям немає. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що причиною розладу сімейних відносин між подружжям стало те, що поведінка позивача в побуті та його ставлення до виконання сімейних обовязків не відповідає нормам моралі, з його боку відсутня повага до відповідача як до жінки, дружини та матері їх дитини, намагання відповідача зберегти сімю позитивних результатів не дали, сторони проживають окремо близько 6 місяців, спільне господарство не ведуть, за ініціативи позивача стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально, відповідач позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, просила справу розглядати у її відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та ознайомившись із запереченнями на позовну заяву, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.11.2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.12.2015 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходів, але не нижче 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. При розгляді справи в суді позивач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені в позові визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення в справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4\~ст.130 ЦПК України\~при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому\~ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини Згідно статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], яка народилась 23 червня 2014 року. Сторони не заперечували, що на даний час дитина проживає з матірю Відповідач своїх заперечень проти розміру аліментів визначеного позивачем не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо розподілу судового збору, то відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивача в даній справі було звільнено від сплати судового збору, а згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.12.2016 звернулася з даним позовом до суду і, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить постановити рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с. Пристроми, Переяслав-Хмельницького району, Київської області на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 травня 2016 року, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує довідкою Стовп'язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 1206 від 28 листопада 2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду направила заяву про зменшення позовних вимог з 1/3 частини на 1/5 частину всіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов про стягнення аліментів в розмірі 1/5 частки всіх видів своїх доходів визнав в повному обсязі, не заперечує поти його задоволення, наслідки визнання позову йому відомі і зрозумілі. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.12.2016 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 13.01.2010 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 13.01.2010 р. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.12.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 19.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 19.04.2005 року зроблено відповідний актовий запис №570. Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем мають різні погляди на життя, вирішення побутових проблем, подружжя поступово втратило взаєморозуміння, останні пять років сторони проживають окремо, подружні відносини та ведення спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям, позивач має іншу жінку, з якою бажає зареєструвати шлюб. Позивач дійшов переконання, що сімя фактично перестала існувати, її відновлення неможливе, шлюб існує формально. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згоден, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Від шлюбу подружжя має спільну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та проживатиме з нею після розірвання шлюбу. Майнових спорів між подружжям немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, просила справу розглядати у її відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач - [PERSON], 07.12.2016р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В позовній заяві позивачка зазначає, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у відділ ДРАЦС Бродівського РУЮ. Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], 2014р.н. Протягом останнього часу життя з відповідачем не складається, відповідач не поважає її, не дбає про сім'ю, не бере участі у вихованні дитини, має тяжкий характер, не забезпечує належним чином матеріально. Відповідач працює і може надавати допомогу дитині, з тих підстав змушена з даною заявою звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, враховуючи, що відповідач є працездатною людиною, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від суми сукупного доходу батька, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду із позовною заявою і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON], 07.12.2017 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка на день своєї смерті проживала у [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 5.82 гектари, яка розташована на території Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області. Він являється спадкоємцем за заповітом. Однак, він не може оформити спадщину так як пропустив строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач вказує, що він в шестимісячний термін не звернувся із заявою до нотаріальної контори в зв'язку з тим, що хворів. Тому, просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач надав до суду заяву про те, що він підтримує позов повністю та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 15). Відповідачі - [PERSON], [PERSON], Покровська сільська рада Любашівського району Одеської області надали до суду заяву про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 16-18). Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). З довідок Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області №№ 561, 562 від 29 листопада 2017 року видно, що [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 9-10). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Любашівською районною державною адміністрацією Одеської області 22 лютого 2006 року видно, що померла [PERSON], дійсно являлася власником земельної ділянки площею 5.82 гектари, яка розташована на території Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с. 11). Із заповіту посвідченого 26 червня 2006 року секретарем виконавчого комітету Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області видно, що [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку позивачу по справі (а.с.7). З повідомлення приватного нотаріуса Бобошко Н.Є., № 895/02-14 від 31.11.2017 року видно, що дійсно позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 5). Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлено в шість місяців. Тобто, граничний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO]. Згідно пояснень позивача, причиною пропуску строку стало те, що він хворів. Вказаний факт підтверджується довідкою з Любашівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 17 від 30.11.2017 року (а.с. 8). Враховуючи обставини, за яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини, суд рахує їх поважними та вважає за необхідне поновити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON], 07.12.2017 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом, в якому вказує, що 23 червня 2016 року помер [PERSON], який на день своєї смерті проживав у [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3.02 гектари, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона являється спадкоємцем за заповітом. Однак, вона не може оформити спадщину так як пропустила строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач вказує, що вона в шестимісячний термін не звернулась із заявою до нотаріальної контори в звязку з тим, що хворіла. Тому, просила суд визначити її додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач надав до суду заяву про те, що він підтримує позов повністю та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. ). Відповідач Ясенівська сільська рада Любашівського району Одеської області надала до суду заяву про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. ). Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 23 червня 2016 року (а.с. 6). З довідок Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області № 171 від 18 лютого 2017 року видно, що [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] (а.с. 8). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 085166 виданого Любашівською районною державною адміністрацією Одеської області 25 серпня 2005 року видно, що померлий [PERSON], дійсно являвся власником земельної ділянки площею 3.02 гектари, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с. 11). Із заповіту посвідченого 24 грудня 2015 року секретарем виконавчого комітету Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області видно, що [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку позивачу по справі (а.с.10). З повідомлення приватного нотаріуса [PERSON], № 319/02-14 від 11.05.2017 року видно, що дійсно позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 5). Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлено в шість місяців. Тобто, граничний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], є 23 грудня 2016 року. Згідно пояснень позивача, причиною пропуску строку стало те, що вона хворіла. Вказаний факт підтверджується довідкою з Зеленогірської амбулаторії ЗПСМ від 20.11.2017 року (а.с. 7). Враховуючи обставини, за яких позивач пропустила строк для прийняття спадщини, суд рахує їх поважними та вважає за необхідне поновити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved