Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач 15.03.2019 звернувся до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , право власності на житловий будинок 1986 року забудови, загальною площею 90,9 кв. м, житловою площею 66,5 кв. м, допоміжною площею 24,4 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав до дня смерті за по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17.08.2018 по справі № 379/582/18 позивачу визначено додатковий строк на прийняття спадщини строком в три місяці. Маючи намір прийняти спадщину, він звернувся із заявою до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області. В.о. державного нотаріуса Калітенко Л.Б. заведено спадкову справу за № 37/2018, однак постановою від 05.03.2019 вих. 59/02-14 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Позивач вказує, що крім нього, у батька є син - [PERSON] та дочка [PERSON] , які залучені як треті особи по справі. Відповідно до Витягу із спадкового реєстру № 51545891 від 11.04.2018 виданого приватним нотаріусом Тіщенко Н.М. вбачається, що за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав задовольнити позов. Представник позивача - адвокат Якименко О.В. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що [INFO] помер батько позивача. Спадкодавець проживав у с. Крива Таращанського району. За життя батько склав заповіт на [PERSON] , яка в подальшому не звернулась до нотаріуса із заявою щодо прийняття спадщини. В 2018 році [PERSON] звернувся з позовом до суду і йому рішенням суду було надано додатковий строк на прийняття спадщини. Позивач у визначений судом строк звернувся до нотаріуса та подав заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на будинок. [PERSON] спадщину не прийняла і не зверталась до суду з позовом про надання додаткового строку про прийняття спадщини. Єдиним власником будинку був батько позивача - [PERSON] . Представник відповідача Крив`янської сільської ради Ковтун В.Г. (голова сільради) у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] помер в 2003 році. З 2003 року по 2018 рік ніхто не проживав у спадковому будинку [ADDRESS] був у запущеному стані. У [PERSON] було троє дітей. На момент смерті коло [PERSON] була його донька [PERSON] . Вона в селі не проживала, приїжджала, навідувала батька. Вона зареєстрована та проживала в м. Києві. З [PERSON] ніхто зареєстрований не був. На той час був інший голова сільради. За повторною довідкою щодо прийняття спадщини [PERSON] звернулась в 2019 році, однак вона не видала таку довідку. В 2015 та 2017 роках вона зверталась до [PERSON] , щоб та оформила спадкові права, оскільки знала про наявність заповіту на користь [PERSON] . Її, як голову сільради, наказували за те, що в центрі села знаходиться занедбаний будинок. З 2017 році в цьому будинку проживає [PERSON] . Він навів порядок, територія прибрана, загороджено. Після смерті [PERSON] . [PERSON] інколи приїжджала до будинку, жалілася сусідам, що будинок обікрали, але в поліцію не зверталась. [PERSON] після смерті батька також з`являвся до будинку, як і [PERSON] [PERSON] доглядали соціальні працівники. [PERSON] рішенням суду поновлено строк на прийняття спадщини. На підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову порушує права, свободи і інтереси [PERSON] було продовжено судовий розгляд. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки до суду не повідомив, проте подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Шумов О.В. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судові засідання, призначені на 16.12.2019 та 31.01.2020 не з`явилися. Представник третьої особи - Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі у зв`язку з великою завантаженістю в роботі та веденням нотаріусом двох нотаріальних контор (Таращанської РДНК та Рокитнянської РДНК). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у 2003 році вона була секретарем Крив`янської сільради. Вона підписувала довідку на ім`я [PERSON] про те, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки остання проживала до дня смерті з батьком по [ADDRESS] та прийняла на охорону будинок, який належав батькові. 19.02.2004 року [PERSON] приїжджала, приходила в сільраду та дзвонила дочці, яка хворіла. [PERSON] здійснювала піклування за батьком. За [PERSON] був також закріплений один соціальний працівник. Було таке, що закріплялись соціальні працівники і за людьми, які мали дітей. Акт обстеження за участю депутата не складався. Однак, вона бачила, що [PERSON] здійснювала догляд за батьком, вона постійно була в селі, хоча не була зареєстрована в селі. Їй не відомо, що [PERSON] офіційно працювала. [PERSON] приходила чи не щовечора дзвонить. Про крадіжку з означеного будинку вона чула. Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово учасників справи, показання свідка, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що 05.08.2003 виконавчим комітетом Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області складено відповідний актовий запис № 12, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 11.04.2018 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (том1 а.с.9). До дня смерті він був зареєстрований та проживав одиноко в [ADDRESS] , і являвся власником даного житлового будинку (том1 а.с.10-14). Той факт, що позивач являється сином померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копію експертного висновку № 307/191 від 25.04.2018 Інституту української мови Національної академії наук України (том1 а.с.65-66). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало померлому за життя, в тому числі, і на згаданий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. За життя, а саме 10.02.1998 [PERSON] склав заповіт, посвідчений 10.02.1998 секретарем виконавчого комітету Крив`янської сільської Ради народних депутатів Таращанського району Київської області Переляк Г.С., зареєстрований в реєстрі за № 1, яким він зробив заповітне розпорядження. А саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті заповідає дочці [PERSON] . Заповіт зроблено вдома, бо заповідач хворий. По проханню заповідача заповіт підписала [PERSON] (том1 а.с.59). Відповідно до довідки № 91 Крив`янської сільради від 19.02.2004 року, [PERSON] на протязі шестимісячного терміну прийняла все спадкове майно, оскільки проживала в спадковому будинку разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. (т.1 а.с.94). Відповідно до п.1 листа № 24-753/0/4-3 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яким відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17.08.2018 по справі № 379/582/18 [PERSON] (позивачу) визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та проживав в [ADDRESS] , в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало законної сили 28.09.2018 (том1 а.с.62-63). Позивач [PERSON] є таким, що спадщину після смерті батька прийняв, оскільки у визначений судом строк звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області із відповідною заявою (том1 а.с.57). 15.11.2018 нотаріусом було заведено спадкову справу за № 37/2018, номер у Спадковому реєстрі: 63328697 (том1 а.с.68). Проте, постановою № 59/02-14 від 06.03.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок у зв`язку з неподанням документу, що підтверджує право власного померлого [PERSON] на житловий будинок (том1 а.с.25). Крім того, 25.04.2019 [PERSON] звернулася до Таращанського районного суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом (том1 а.с.137-141). Ухвалою суду від 24.10.2019 (том1 а.с.205) об`єднано цивільну справу № 379/367/19 номер провадження 2/379/291/19 за позовом [PERSON] до Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Таращанська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в одне провадження з цивільною справою № 379/609/19 номер провадження 2/379/381/19 за позовом [PERSON] до Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: Таращанська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Присвоєно об`єднаній справі за позовами [PERSON] , [PERSON] до Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області, треті особи: Таращанська районна державна нотаріальна контора Київської області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування єдиний унікальний номер 379/367/19. Також, ухвалою суду від 24.10.2019 (том1 а.с.210-211) визнано обов`язковою явку у судове засідання, призначене на 13 год 30 хв 16.12.2019, позивача (третьої особи) - [PERSON] . В судові засідання, призначені на 16.12.2019 та 31.01.2020 позивач [PERSON] та її представник адвокат Шумов О.В. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явилися. У зв`язку з чим, на підставі п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України судом 31.01.2020, за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Якименка О.В., постановлено ухвалу про залишення позову [PERSON] до Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа: Таращанська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - без розгляду. На підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що на момент розгляду справи існує спір між двома спадкоємця після смерті [PERSON] - це його син [PERSON] та дочка [PERSON] . Як вбачається зі змісту статтей 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Незважаючи на роз`яснення головуючим наслідків незалучення належного відповідача, таке клопотання заявлено не було. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Від позивача клопотання про заміну неналежного відповідача не надходило. Отже, незважаючи на визнання позову відповідачем - Крив`янською сільською радою Таращанського району Київської області, судом продовжено розгляд справи, оскільки можуть бути порушені права та інтереси інших осіб. Суд вважає, що сільська рада не є належним відповідачем, оскільки вбачається спір про право між [PERSON] та [PERSON] , на яку складено заповіт і в матеріалах справи міститься довідка про прийняття нею спадщини. Однак, [PERSON] позивачем не залучена в якості відповідача. При пред`явленні позову до не до всіх відповідачів суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. При цьому за клопотанням позивача у випадку неможливості розгляду справи без участі співвідповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин (наприклад під час розгляду справ про захист гідності, честі та ділової репутації за участю засобів масової інформації) суд залучає його чи їх до участі у справі. При цьому неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої судом встановлено, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим проведено її заміну або ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Отже, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed