Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.12.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] за місцем свого постійного проживання в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області у віці 94 років померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2, 1159 га, розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, а також земельна частка /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвет» розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» /с. Широкий Берег Великописарівського району Сумської області/ у розмірі 4 197 грн, які мати успадкувала після смерті [INFO] свого чоловіка /батька позивача/ [PERSON], фактично в порядку ст.549 ЦК УРСР, /який діяв на час відкриття спадщини/, але юридично свої спадкові права не оформила. Після смерті спадкодавця вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 03.04.2012 Вільненською сільською радою, реєстровий номер 21, який не змінювався та не відмінявся. Інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовилися. Вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу у встановлений законом строк. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно є неможливим через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, в зв'язку з чим державний нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії. Тому прохає визнати за нею право власності на це спадкове майно у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує /а.с.3/. Представник відповідача в судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.40/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років в смт. Велика Писарівка Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.5/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвет» розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлому згідно сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], зареєстрованого за № 162 від 16.12.1996, вартість земельної ділянки становить 40 430 грн /а.с.7, 34-35/, та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» /с. Широкий Берег Великописарівського району Сумської області/ у розмірі 4 197 грн, що належить померлому відповідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства /майновий сертифікат/ серія [NUMBER], виданого 05.03.2012 Вільненською селищною радою /а.с.8/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 06.11.2017 за № 1016 [PERSON], померлий [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS]. На момент його смерті за цією адресою разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], 1923 року народження. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.15/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт після смерті [PERSON] відсутній, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с. 43/. [INFO] померла [PERSON] у віці 94 років в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2, 1159 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що належить померлій відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстровано за № 268 від 17.05.2004, вартістю 25 390 грн /а.с. 9, 36-370/, а також земельної частки /паю/ і майнового паю, які вона фактично успадкувала після смерті чоловіка [INFO] [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 03.04.2012 Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 21 /а.с.10/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 06.11.2017 за № 1017 [PERSON], померла [INFO], була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. На момент її смерті разом з нею проживали та були зареєстровані донька [PERSON], 1951 року народження та син [PERSON], 1963 року народження. Заповіт від її імені, посвідчений сільською радою 03.04.2012, реєстровий номер 21, не змінювався та не відмінявся /а.с.14/. Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини у нотаріальному порядку /а.с.13, 27-30/. Позивач прийняла спадщину за заповітом шляхом подання заяви 13.11.2017 про прийняття спадщини через приватного нотаріуса, яка зареєстрована в реєстрі за № 1233 /а.с.42/. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] є чинним, після її смерті зареєстрована спадкова справа 17.10.2017, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.31-32, 44-45/. 28.11.2017 приватний нотаріус Васильченко Н.В. надав позивачу письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], через відсутність оригіналу правоустановчого документу /а.с.18/. Оригінали сертифікату на право на земельну частку /пай/ на ім'я [PERSON] та державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] втрачено, про що зроблені відповідні оголошення у місцевій газеті /а.с.16-17/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Оскільки мати позивача [PERSON] постійно проживала з чоловіком на час відкриття спадщини, розпорядилася його майном, тобто фактично вступила у володіння спадковим майном відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Тому після її смерті відкрилася спадщина і на майно померлого [INFO] [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач є спадкоємцем за заповітом, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved