Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 06 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Д017/АК-035.07.2. 17 червня 2009 року назву Банку офіційно змінено з Відкритого Акціонерного товариства «Родовід Банк» на [PERSON] акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК». Відповідно до умов Кредитного договору Банк взяв на себе зобов»язання відкрити відповідачу [PERSON] відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобілю на загальну суму 23527,00 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу [PERSON] Банком у відповідності до положень кредитного договору. Факт видачі кредиту відповідачу [PERSON] за Кредитним договором підтверджується виписками з особового рахунку та заявою на видачу готівки № 340_29 від 06.07.2007 року. Таким чином, Банк в повному обсязі виконав свої обовязки перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Кредит був виданий відповідачу [PERSON] під обовязок сплати ним Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9,0% процентів річних; щомісячної плати за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів, що встановлюється в розмірі 0,2% відсотки від суми виданого кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] взяв на себе обовязок: -починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 280,10 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3. Кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку та відповідно до Додаткового Договору від 30.01.2009 року до Кредитного договору №Д017/АК-035.07.2 від 06.07.2007 року, за взаємною домовленістю сторони дійшли згоди про зміну п.3.1. Кредитного договору та виклали його у наступній редакції: «починаючи з 01 лютого 2009 року, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною Додаткового договору, на рахунок, вказаний у пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку»; -повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше 04.07.2014 року; -сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також «04 липня 2014 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом»; - щомісяця, до 10-го числа (включно), сплачувати Банку плату за проведення розрахунків згідно п.1.5.1. Кредитного договору. Всупереч умовам Кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобовязання відповідача [PERSON] повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 04 липня 2014 року, відповідачем [PERSON] грубо порушуються вищезазначені умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу він ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідач [PERSON] до теперішнього часу не виконав зобовязання щодо: -повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від Банку та неповернуті Банку за кредитним договором в сумі 16843,74 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок три долара США 74 центів) доларів США; -сплати процентів, які складають грошову суму у розмірі 6674,35 (шість тисяч шістсот сімдесят чотири доларів США 35 центів) доларів США; -сплати плати за проведення розрахунків, яка складає грошову суму в розмірі 20633,02 (двадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 02 копійки) гривень. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, з боку відповідача [PERSON] мало місце порушення зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом чи плати за проведення розрахунків, відповідач [PERSON] зобов'язується сплачувати Банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п.1.5. кредитного договору, від суми простроченого платежу та відповідно до п.2 Додаткового договору сторони дійшли згоди про зміну п.3.9. Кредитного договору та виклали його в наступній редакції: «за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості». Також, відповідно до ч.1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту, процентів, плата за проведення розрахунків, пеня, відповідальність за порушення грошового зобовязання та інфляційні втрати), станом на 27 червня 2014 року складає грошову суму в розмірі 23518,09 (двадцять три тисячі пятсот вісімнадцять доларів США 09 центів) доларів США та 159853,74 (сто пятдесят девять тисяч вісімсот пятдесят три гривні 74 копійок) гривень, зокрема: - заборгованість за кредитом 16843,74 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок три долара США 74 центів) доларівСША; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6674,35 (шість тисяч шістсот сімдесят чотири доларів США 35 центів) доларів США; - заборгованість з плати за проведення розрахунків 20633,02 (двадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 02 копійки) гривень; - пеня за прострочку виконання грошових зобовязань 117356,42 (сто сімнадцять тисяч триста пятдесят шість гривень 42 копійки) гривень; - відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно ст.625 ЦК України 19559,40 (девятнадцять тисяч пятсот пятдесят девять гривень 40 копійок) гривень; - сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом 2304,90 (дві тисячі триста чотири гривні 90 копійок) гривень. В якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] перед Банком за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № Д017/АК-035/2.07.2 від 30.01.2009 року. У відповідності до пункту 1.1. Договору поруки відповідач [PERSON] зобовязався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором. Відповідно до п.1.3. договору поруки, поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах і в ті ж строки, що і Позичальник. Невиконання Поручителем своїх зобовязань за договором поруки призвело до порушеню ним положень статей 526 та 554 ЦК України. Таким чином, позивач проситьстягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором № Д017/АК-035.07.2 від 6 липня 2007 року в розмірі 23518,09 доларів США та 159853,74 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «РОДОВІД БАНК» - [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, мотивуючи свою думку долученими до матеріалів справи письмовими запереченнями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає частково, відповідно до поданих письмових заперечень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити частково, оскільки до кожної з вимог заявленої банком необхідно застосовувати відповідні терміні давності в межах річного та трирічного термінів, у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості з плати за проведення розрахунків відмовити за необґрунтованістю. Вислухавши поясненні сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Д017/АК-035.07.2. (а.с.5-7). 17 червня 2009 року назву Банку офіційно змінено з Відкритого Акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на [PERSON] акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи (а.с.41). Відповідно до умов Кредитного договору Банк взяв на себе зобовязання відкрити відповідачу [PERSON] відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобілю на загальну суму 23527,00 доларів США. Сума кредиту в повному обсязі була надана відповідачу [PERSON] Банком у відповідності до положень кредитного договору. Факт видачі кредиту відповідачу [PERSON] за Кредитним договором підтверджується виписками з особового рахунку та заявою на видачу готівки № 340_29 від 06.07.2007 року (а.с.9 30). Таким чином, Банк в повному обсязі виконав свої обовязки перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором. Кредит був виданий за умови сплати Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9 (девять) процентів річних (пункт 1.5. Кредитного договору). Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] взяв на себе обовязок: -починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 280,10 доларів США на рахунок, вказаний у пункті 1.3. Кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку та відповідно до Додаткового Договору від 30.01.2009 року до Кредитного договору №Д017/АК-035.07.2 від 06.07.2007 року, за взаємною домовленістю сторони дійшли згоди про зміну п.3.1. Кредитного договору та виклали його у наступній редакції: «починаючи з 01 лютого 2009 року, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною Додаткового договору, на рахунок, вказаний у пункті 1.3. кредитного договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку»; -повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше 04.07.2014 року; -сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також «04 липня 2014 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом»; - щомісяця, до 10-го числа (включно), сплачувати Банку плату за проведення розрахунків згідно п.1.5.1. Кредитного договору. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено понятті зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторону (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати пислугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. У відповідності до положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч умовам Кредитного договору, зокрема, якими передбачено зобовязання відповідача [PERSON] повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше 04 липня 2014 року, відповідачем [PERSON] грубо порушуються вищезазначені умови кредитного договору, від добровільного погашення боргу він ухиляється, внаслідок чого утворилась заборгованість, про яку він був повідомлений, що підтверджується вимогою від 21 жовтня 2010 року, що була направленаі [PERSON] (а.с.79). Відповідач [PERSON] до теперішнього часу не виконав зобовязання щодо: -повернення в повному обсязі кредитних коштів, які ним були отримані від Банку та неповернуті Банку за кредитним договором в сумі 16843,74 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок три долара США 74 центів) доларів США; -сплати процентів, які складають грошову суму у розмірі 6674,35 (шість тисяч шістсот сімдесят чотири доларів США 35 центів) доларів США; -сплати плати за проведення розрахунків, яка складає грошову суму в розмірі 20633,02 (двадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 02 копійки) гривень. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином, з боку відповідача [PERSON] мало місце порушення зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 3.9. кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів за користування кредитом чи плати за проведення розрахунків, відповідач [PERSON] зобов'язується сплачувати Банку за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої у п.1.5. кредитного договору, від суми простроченого платежу та відповідно до п.2 Додаткового договору сторони дійшли згоди про зміну п.3.9. Кредитного договору та виклали його в наступній редакції: «за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості». Також слід зазаначити, що відповідно до ч.І статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту, процентів, плата за проведення розрахунків, пеня, відповідальність за порушення грошового зобовязання та інфляційні втрати), станом на 27 червня 2014 року складає грошову суму в розмірі 23518,09 (двадцять три тисячі пятсот вісімнадцять доларів США 09 центів) доларів США та 159853,74 (сто пятдесят девять тисяч вісімсот пятдесят три гривні 74 копійок) гривень, зокрема: - заборгованість за кредитом 16843,74 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок три долара США 74 центів) доларів США; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6674,35 (шість тисяч шістсот сімдесят чотири доларів США 35 центів) доларів США; - заборгованість з плати за проведення розрахунків 20633,02 (двадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 02 копійки) гривень; - пеня за прострочку виконання грошових зобовязань 117356,42 (сто сімнадцять тисяч триста пятдесят шість гривень 42 копійки) гривень; - відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно ст.625 ЦК України 19559,40 (девятнадцять тисяч пятсот пятдесят девять гривень 40 копійок) гривень; - сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом 2304,90 (дві тисячі триста чотири гривні 90 копійок) гривень (а.с.31-33). В якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] перед Банком за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № Д017/АК-035/2.07.2 від 30.01.2009 року (а.с.35,36). У відповідності до пункту 1.1. Договору поруки відповідач [PERSON] зобовязався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором. Відповідно до п.1.3. договору поруки, поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах і в ті ж строки, що і Позичальник.. Згідно з пунктом 2.1. Договору поруки, у випадку невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку зобовязаний погасити в повному обсязі заборгованість Позичальника за Кредитним договором за рахунок власних коштів на рахунок Банку в строк трьох робочих днів після одержання вищезазначеного письмового повідомлення. 21 жовтня 2010 року Банк надіслав на адресу Поручителя лист № 151.6-11-6.6/7575, в якому повідомив його, що Боржник не виконує свої зобовязання за Кредитним договором, сповістив про розмір заборгованості Боржника перед Банком за Кредитним договором та вимагав погаситивказану заборгованість (а.с.80). Однак Поручитель не виконав зазначену вимогу Банку і внаслідок цього, заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком залишається непогашеною і на даний момент. Невиконання Поручителем своїх зобовязань за договором поруки призвело до порушеню ним положень статей 526 та 554 ЦК України. Неповерненням отриманого кредиту та відсотків за його користування в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобов'язання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Невиконання грошового зобов'язання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 3.2 Кредитного договору № Д017/АК-035.07.2., позичальник повинен повернути одержаний кредит не пізніше 14.07.2014 року, а пунктом 7.6 даного договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту надання позичальнику кредитних коштів відповідно до умов цього договору і діє до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим договором. Суд зауважує на тому, що пунктом 3.1. Кредитного договору передбачені щомісячні платежі за кредитом до 10 числа кожного календарного місяця в сумі 280,10 доларів США. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, а погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як вбачається з наданих представником позивача документів, відповідач перестав виконувати щомісячні зобовязання з 01.12.2008 року. Разом з тим, відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмову у позові в цій частині. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ст.. 257 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З даної конкретної справи, витікає, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного 10 числа місяця, а процентів кожного місяця до 10 числа, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Отже, аналізуючи умови договору сторін від 06 липня 2007 року № Д017/АК-035.07.2. та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи положення ст.. 257 ЦК України, а також момент, коли [PERSON] перестав виконувати зобовязання за кредитним договором, тобто почав порушувати права банку, суд робить висновок, що банк має право на отримання всіх документально підтверджених, несплачених відповідачами сум щомісячних платежів за період з 14.11.2011 року, які мають нараховуватися щомісячно по 280.10 доларів США у термін сплати вказаний в договорі. Отже, загальна сума кредитної заборгованості в межах строку позовної давності, на яку має право банк, визначається шляхом помноження щомісячного платежу на кількість місяців за три роки, що складає: 36 х 280.10 = 10083,6 доларів США. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлюється, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином сума індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми заборгованості за кредитом в межах строку позовної давності, на яку має право банк, та визначені у письмових розрахунках (а.с. 31-33), за період з 14.11.2011 року по 27.06.2014 рік, складають 1960,61 грн. (індекс інфляції) та 10827,72 грн. (3% річних), відповідно. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст.. 266, ч. 2 ст. 158 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином з відповідачів підлягає стягнення сума пені (в межах наданого розрахунку, а.с. 31) за період з 14.11.2014 року по 27.06.2014 року у розмірі 20685,72 грн. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», щодо стягнення з відповідачів заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 6674,35 доларів США, та з плати проведення розрахунків у сумі 20633,02 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не були обґрунтовані та не доведені позивачем, в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження цієї заборгованості та її розрахунку. В звязку з чим не підлягають задоволенні і вимоги позивача, щодо нарахованих пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат до даних сум заборгованостей, які не підтверджені документально. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати у розмірі пропорційному від задоволених вимог судом, у сумі 1218 грн. (а.с.3).

Outcome: partial