Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.10.2020 року звернувся до суду з позовом, до Публічного акціонерного товариства «Платінум Банк» про поновлення строку для пред`явлення кредиторських вимог до банку, що ліквідується, яким просить поновити його строк для пред`явлення кредиторських вимог до ПАТ «Платінум Банк». В обґрунтування позову зазначив, що він аргументовано не міг пред`явити кредиторські вимоги до ПАТ «Платинум Банк» оскільки в період запровадження у банку процедури ліквідації Верховним Судом України розглядалась справа № 760/788/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Платинум Банк» про витребування суми депозиту та нарахованих відсотків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у поданому до суду відзиві. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» був укладений договір депозиту. В зв`язку з неповернення коштів [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Платинум Банк» про витребування суми депозиту та нарахованих відсотків», яка в період з січня 2015 року по жовтень 2020 року розглядалась в судах різних інстанцій. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2017 року Національним банком України було прийнято рішення № 14рт/БТ «Про внесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якого 11.01.2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням було розпочато процедуру виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 11.01.2017 року по 10.02.2017 року. 09.02.2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 501 відповідно до якого було продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» з 11.02.2017 року до 10.03.2017 року. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» було вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Платинум Банк». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 743 від 24.02.2017 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» призначено Ірклієнка Ю.П., якому делеговано всі повноваження ліквідатора, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум Банк» з 24.02.2017 року по 23.02.2019 року. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2001цс15. Відповідно до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. У разі ліквідації банку задоволення кредиторських вимог понад встановлену граничну гарантовану Фондом суму здійснюється у черговості, визначеній у статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі заявлення кредиторських вимог та їх включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п.6 розділу ІІ Положення «Про затвердження Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються» № 3711 від 21.08.2017 року заявлення кредиторами своїх вимог здійснюється протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. Вимоги, що надійшли після закінчення визначеного Законом строку для пред`явлення кредиторських вимог, вважаються погашеними. При цьому зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Повідомлення про відкликання ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» було офіційно оприлюднено 01.03.2017 року в газеті «Голос України», номер 39 (6544). Отже відповідно до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк закінчення прийняття кредиторських вимог до ПАТ «Платинум Банк» закінчився 30.03.2017 року. Проте позивач із заявою про включення кредиторської заборгованості до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку звернувся до відповідача лише 25.09.2020 року. Отже з огляду на вищевикладене, станом на 25.09.2020 року в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» були відсутні правові підстави для включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для поновлення строку для пред`явлення кредиторських вимог до ПАТ «Платинум Банк», у з чим суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову. Враховуючи вищенаведене, ст. 11, 509, 526, 530, 625, 1058, 1059, 1060, 1068, 1074 ЦК України, ст. 2, 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст. 3, 26, 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та

Outcome: dismissed