Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 13 грудня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Черкаському міському управлінні юстиції, актовий запис № 1077. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2017 р.н. Протягом двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося , що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. В них постійно виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Просить суд строку на примирення не надавати, майнового спору між ними немає. Згоду про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто, дитина буде проживати з матір`ю. Просить шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 13 грудня 2016 року у відділі РАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1077. 27 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Також вказала, що просить суд залишити їй прізвище теперішнє [PERSON] . Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Також вказав, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 13 грудня 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1077. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають,як сім`я 1,5 місяця.. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved