Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.11.1958 року. 18.11.1981 року її чоловікові на підставі рішення виконкому Харцизької міської ради № 653 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на підставі типового проекту за адресою: [ADDRESS]. 16.03.2001 року [PERSON] отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0822 га за цією ж адресою для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. 19.12.2001 року комісією Харцизької міської ради домоволодіння визнано готовим до експлуатації та прийнято комісією, після чого 11.02.2002 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Харцизької міської ради № 94 від 06.02.2002 року отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS]. 04.12.2001 року її чоловіком був отриманий технічний паспорт на житловий будинок, складений КП «БТІ» м.Харцизька, із якого вбачається, що домоволодіння складається з двоповерхового житлового будинку загальною площею 113,3 кв. м., житловою площею 53,4 кв. м., літньої кухні площею 18,6 кв. м., гаражу площею 14,6 кв. м. та огорожі. Згідно з даними Харцизького КП «БТІ» право власності на нерухоме майно за вказаною адресою до 08.12.2012 року було зареєстроване за [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності. 30.01.2012 року в будинку сталась пожежа, якою був повністю знищений 2 поверх та передпокій з тамбуром на першому поверсі. Після пожежі [PERSON] занеміг та зліг, адже тяжко переживав зруйнування будинку, побудованого власними силами. Внаслідок недуги [INFO] року [PERSON] помер у м.Харцизьку Донецької області. Ще до смерті чоловіка їх родині вдалось частково відновити домоволодіння після пожежі, для чого вони власними силами зробили дві добудови до будинку площами 11,2 кв. м. та 3,4 кв. м. Через хворобу власника та необхідність терміново відновлювати будинок, що є єдиним місцем для проживання їх родини, дозвіл компетентних органів на виконання будівельних робіт вони не отримували, проект також не замовляли. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті чоловіка. 05.06.2013 року у передбачений законом шестимісячний строк вона звернулась до державного нотаріуса Першої харцизької державної нотаріальної контори Нагорняк Т.А. із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого державним нотаріусом зареєстрована спадкова справа № 54567306. Після дослідження правовстановлюючих документів на спадкову масу та виявлення об'єктів самочинного будівництва у вигляді прибудов до житлового будинку, зроблених у 2013 році, державний нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видавши їй 29.11.2013 року постанову про відмову у здійсненні нотаріальних дій. Одразу після отримання такої відмови вона поїхала на прийом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області для узаконення самочинно зроблених прибудов, на що їй надалі роз'яснення, що Інспекція не має повноважень щодо реєстрації декларацій про готовність до експлуатації об'єктів, самочинно зведених у 2013 році. Відповідач, на якого покладений обов'язок надання дозволу на будівництво об'єктів містобудування, вирішення питання щодо розташування та проектування нового будівництва тощо, усунути їй перешкоди в оформленні спадкових прав не в змозі у позасудовому порядку. Право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS] набуто правомірно, пройшло державну реєстрацію, тобто до складу спадщини може бути включений цей житловий будинок згідно з даними технічної інвентаризації, що була проведена у 2001 році при прийомі житлового будинку в експлуатацію. Разом з тим, протягом життя спадкодавця кількість та об'єм належного йому майна змінились в сторону зменшення внаслідок пожежі, в результаті чого загальна площа будинку зменшилась і стала 78,90 кв. м., житлова площа - 42,30 кв. м. Такі кількості зміни в площі домоволодіння жодним чином не впливають на право спадкоємця вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно, адже не містять ознак самочинного будівництва. Однак, спадкодавцем дійсно у 2013 році самочинно були здійснені дві прибудови до житлового будинку, позначені на плані літ. «а3» та літ. «а4», оскільки були побудовані хоча й на відведеній для будівництва земельній ділянці, належній спадкодавцю, проте без належного дозволу відповідача та затвердженого проекту. При цьому ввести такі прибудови в експлуатацію в Інспекції ДАБК в Донецькій області як в компетентному органі, що є обов'язковою передумовою набуття права власності у встановленому законом порядку, є неможливим з огляду на законодавчий пробіл в цій частині. Так, відповідно до п.1.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 р. № 91, цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, збудованих до 31.12.2009 р., а також механізм проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж. В даному ж випадку прибудови були самочинно заведені у 2013 році, тобто поза строків, зазначених вищевказаним Порядком, що виключає можливість їхнього введення в експлуатацію через органи державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно з Роз'ясненнями, наведеними ВССУ в Листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Згідно з роз'ясненнями, наданими Міністерством юстиції України в Методичних рекомендаціях стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає державній реєстрації, затверджених Наказом від 14.04.2009 р. №660/5, при здійсненні державної реєстрації прав власності на нерухоме майно слід ураховувати ч.1 ст.186 ЦК України, згідно з якою річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Так, приналежність не має самостійного значення та за призначенням без головної речі використовуватися не може, а тому, незалежно від головної речі і має допоміжний статус. За загальним правилом приналежність наслідує долю головної речі. Визначення речі приналежністю визначається її природними властивостями, а також характером відносин, що виникають з приводу господарського призначення речі. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року у м.Харцизьку, на житловий будинок загальною площею 78,90 кв. м., житловою площею 42,30 кв. м., з господарськими прибудовами та спорудами, а саме: літньою кухнею площею 18,6 кв. м., позначеною на плані літ. «Б», гаражем площею 14,6 кв. м., позначеним на плані літ. «Д», огорожею № 1, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Виконавчого комітету Харцизької міської ради - в судове засідання не прибув, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду. Представник третьої особи - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області - в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 листопада 1958 року (а.с.5). 18.11.1981 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Харцизької міської ради № 653 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку на підставі типового проекту за адресою: [ADDRESS]. 16.03.2001 р. [PERSON] отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0822 га за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку. 04.12.2001 року [PERSON] отриманий технічний паспорт на житловий будинок, складений КП «БТІ» м.Харцизька, із якого вбачається, що домоволодіння складається з двоповерхового житлового будинку загальною площею 113,3 кв. м., житловою площею 53,4 кв. м., літньої кухні площею 18,6 кв. м., гаражу площею 14,6 кв. м. та огорожі (а.с.21-23). 11.02.2002 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Харцизької міської ради № 94 від 06.02.2002 року отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7, 18). 04 серпня 2010 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, а також усе те, на що він буде мати право за законом, він заповів [PERSON] (а.с.14). З акту про пожежу, складеного 30 січня 2012 року, вбачається, що 28 січня 2012 року у будинку [ADDRESS] виникла пожежа, внаслідок якої знищено дерев'яне перекриття на площі 70 кв. м., покрівля - шифер по дерев'яній обрешітці на площі 100 кв. м., а також речі б/в та меблі (а.с.16). [INFO] року [PERSON] помер (а.с.6), після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. 13 червня 2013 року виданий технічний паспорт на одноквартирний (садибний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], з якого вбачається, що домоволодіння за вищезазначеною адресою складається з житлового будинку загальною площею 78,9 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., літньої кухні, гаражу та огорожі (а.с.40-44). З довідки Харцизького комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації за № 453 від 25.06.2013 року, виданої на ім'я [PERSON], вбачається, що згідно архівних даних нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], до 31.12.2012 року було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 07.02.2002 р., виданого Виконавчим комітетом Харцизької міської ради на підставі рішення № 94 від 06.02.2002 р.; рішення судів і інші документи про розділ, виділ часток відносно вказаного нерухомого майна зареєстровані не були; згідно акту-прийому індивідуального жилого будинку за вказаною адресою від 05.12.2001 р., затвердженого рішенням Виконкому Харцизької міської ради № 860 від 19.12.2001 р., загальна площа будинку складає 113,30 кв. м., житлова - 53,40 кв. м.; станом на 21.06.2013 р. виявлені самовільні добудови д будинку: прибудова а3 - 2013 р., прибудова а4 - 2013 р., загальна площа будинку складає 78,90 кв. м. (в акті прийому - 113,30 кв. м.), житлова площа - 42,30 кв. м. (в акті прийому - 53,40 кв. м.), змінено функціональне призначення кімнати - гараж площею 20,40 кв. м. використовується як житлова кімната (а.с.17). Відповідно до п.1.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 р. № 91, цей Порядок встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, збудованих до 31.12.2009 р. без дозволу на виконання будівельних робіт, заяви про прийняття в експлуатацію яких подано до 21.12.2012 р., а також механізм проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж. В даному випадку прибудови були самочинно зведені у 2013 році, тобто поза строків, зазначених вищевказаним Порядком, що виключає можливість їхнього введення в експлуатацію через органи державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно з Роз'ясненнями, наведеними ВССУ в Листі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ від 30.08.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п.7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинками 3, 5 ст.376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст.376 ЦК України) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Постановою державного нотаріуса Першої харцизької державної нотаріальної контори Нагорняк Т.А. про відмову у здійснені нотаріальної дії від 29 листопада 2013 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] р., на спірний житловий будинок з господарськими прибудовами та спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS], оскільки в інший спосіб це зробити не можливо.

Outcome: approved