Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON]\~в\~інтересах\~малолітньої [PERSON]\~звернулася до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON]у якому вказала, що [PERSON] та відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] належить 1\\2 частина квартири на підставі рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 02 лютого 2018 року. Разом з [PERSON] співвласниками квартири є: [PERSON] 1\\4 частина квартири, [PERSON] 1\\4 частина квартири. 06.10.2011 право спільної часткової власності пройшло державну реєстрацію. Загальна площа квартири становить 69,05 кв.м, в тому числі житлова площа 40,4 кв.м., підсобної площі 27,0 кв.м, корисної площі 67,4 кв.м. Квартира складається: з трьох кімнат: № 2 площею 14,3 кв.м., кімната №5 площею 9,6 кв.м., №6 площею 16,5 кв.м.; з кухні №7 площею 10,6 кв.м., з ванної кімнати № 4 площею 2,6 кв.м., з туалету №3 площею 1,0 кв.м.; з коридору № 1 площею 11,5 кв.м., з комори: №8 площею 1,3 кв.м.; з лоджії площею 1,645 кв.м. Вважає, що [PERSON] в користування згідної її частки в праві власності на квартиру може бути виділені кімната № 5 площею 9,6 кв.м., кімната № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією площею 1,645 кв.м. виділена кімната № 6 площею 16,5 кв.м., а відповідачам в спільне користування може бути виділена кімната № 6 площею 16,5 кв.м. В спільному користуванні [PERSON] та відповідачів необхідно залишити: кухню №7 площею 10,6 кв.м., ванну кімнату № 4 площею 2,6 кв.м., з туалет №3 площею 1,0 кв.м.; з коридор № 1 площею 11,5 кв.м., з комору №8 площею 1,3 кв.м. Частка [PERSON] житлової площі в спірній квартирі складає: 20,2 кв.м., і вона згодна на виділення в користування кімнати площею 25,545 кв.м. Просить суд визначити порядок користування квартирою № 75 у будинку № 8 по вулиці Дорошенка у місті Запоріжжі, що є спільною частковою власністю: [PERSON], [PERSON], [PERSON]; встановити порядок користування квартирою № 75 у будинку № 8 по вулиці Дорошенка у місті Запоріжжі наступним чином: виділити [PERSON] у користування житлові кімнати № 5 площею 9,6 кв.м. та № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією площею 1,645 кв.м., та виділити у спільне користування [PERSON], [PERSON] кімнату № 6 площею 16,5 кв.м., а в загальному користуванні залишити наступні приміщення: кухню №7 площею 10,6 кв.м., ванну кімнату № 4 площею 2,6 кв.м., з туалет №3 площею 1,0 кв.м.; з коридор № 1 площею 11,5 кв.м., з комору №8 площею 1,3 кв.м. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати. 23.05.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 05.06.2018 року до суду від служби (управління) у справах дітей відділу по Хортицькому району надійшла заява про залучення до справи у якості третьої особи орган опіки\~та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. 09.07.2018 року до суду від відповідачів [PERSON],\~[PERSON] надійшов відзив на позов у якому відповідачі вказали, що згодні з позовними вимогами в частині визначення порядку користування квартирою, та не згодні з позовними вимогами в частині стягнення з них судових витрат. Також просять розглядати справу за їх відсутності. 10.07.2018 року від КП «Наше місто» надійшли пояснення на позов, в яких вказано, що вони не являються належною стороною по справі, а належною стороною є Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя». Ухвалою суду від 10.07.2018 року залучено до участі у справі, в якості третіх осіб: орган опіки та піклування районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя». Позивач [PERSON]надала заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів судових витрат. Ухвалою суду від 16.08.2018 року, залишено без розгляду частину позовних вимог про стягнення з відповідачів [PERSON],\~[PERSON]\~судових витрат.\~ Позивач [PERSON]надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа: орган опіки та піклування районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району, у судове засідання не зявився, представник надав заяву про підтримання позовних вимог. Третя особа: ТОВ «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя» у судове засідання не зявилася, самостійних вимог не заявляє. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 02 лютого 2018 року за [PERSON] визнано право власності \~на 1\\2 частину квартири [ADDRESS](а.с.18-19). Право власності \~[PERSON] на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.20). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, [PERSON], [PERSON] належить на праві власності по 1\\4 частині квартири [ADDRESS], за кожною(а.с.17). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до технічного паспорту на квартиру, квартира [ADDRESS] загальною площею 69,05 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м., складається з трьох кімнат: № 2 площею 14,3 кв.м., кімната №5 площею 9,6 кв.м., №6 площею 16,5 кв.м.; з кухні №7 площею 10,6 кв.м., з ванної кімнати № 4 площею 2,6 кв.м., з туалету №3 площею 1,0 кв.м.; з коридору № 1 площею 11,5 кв.м., з комори: №8 площею 1,3 кв.м.; з лоджії площею 1,645 кв.м.(а.с.14-16). Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995р., квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Суд вважає, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Оскільки в даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, то застосування критерію необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення з забезпеченням відповідності ідеальних часток реальним, суд вважає не обов'язковим. Суд вважає необхідним виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно і вважає допустимим відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 6-1500цс15. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При визначенні конкретного порядку користування суд виходить з того, що частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними, на ідеальну частку у праві спільної власності на спірну квартиру [PERSON]В.(1\\2 частина) припадає 20,2 кв.м. житлової площі, а [PERSON], [PERSON] припадає по 10,1 кв.м. житлової площі. Кімнат, які б відповідали розміру ідеальних часток кожної зі сторін, в квартирі немає. Разом з тим, згідно з технічним планом спірної квартири в ній є дві ізольовані житлові кімнати № 5 площею 9,6 кв.м. та № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією. Перевищення ідеального розміру частки [PERSON], складає 3,7 кв.м., а перед кожним з інших співвласників складає 1,85 кв.м. житлової площі перед кожним. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не призведе до суттєвого порушення прав та законних інтересів відповідачів, як співвласників квартири. Відповідно до\~ст.\~206\~ч.4\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~

Outcome: approved