Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

позивач 30.01.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України, так як відповідач зареєстрований у вказаному житловому приміщенні з 23.07.2013 року, але жодного дня не проживав за даною адресою та не сплачував комунальні платежі. Згідно заяви від 06.03.2014 року (а.с.75-77) [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила припинити реєстрацію місця проживання [PERSON] [ADDRESS] з тих підстав, що відповідач не набув права на проживання в належній позивачу на праві власності квартирі і його реєстрація повинна бути припинена. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.02.2014 року об'єднано в одне провадження з даною справою позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про вселення та визнання права на проживання в квартирі, яку він подав до суду 21.01.2014 року та по якій відкрито провадження згідно ухвали судді від 10.02.2014 року (а.с.30, 53) Свою позовну заяву [PERSON] мотивував тим, що [PERSON] вчинила перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], в якій він зареєстрований з 23.07.2013 року як член сім'ї власника, постійно в ній проживав, але [PERSON] зібрала його речі, вигнала з квартири та поміняла замки. Іншого житла для проживання він не має. З позивачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 07.07.1995 року, який згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2014 року розірвано. Позивач зазначає, що як колишній член сім'ї власника житла має право на проживання в спірній квартирі, котра має три ізольовані кімнати жилою площею 55,1 кв.м. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримали, проти задоволення позову [PERSON] заперечували, посилаючись на безпідставність його вимог. [PERSON] та його представник проти позовних вимог [PERSON] заперечували, просили задовольнити позовні вимоги [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним частково задовольнити вимоги [PERSON], виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.1995 року, який розірваний згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2014 року (а.с.39,40) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КП «Деснянське» від 27.01.2014 року у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], зареєстровані крім власника її мати - [PERSON], син сторін [PERSON] та з 23.07.2013 року зареєстрований чоловік власника - [PERSON] На підтвердження факту не проживання [PERSON] за місцем реєстрації позивач надала копію акту від 29.01.2014 року, затвердженого начальником ЖРЕД №2 КП «Деснянське», який підписаний [PERSON], сусідами [PERSON] та [PERSON] та в якому зазначено, що [PERSON] зареєстрований з 23.07.2013 року за адресою [ADDRESS], але жодного дня не проживав. (а.с.5) Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що приблизно місяця три не зустрічав [PERSON], але раніше кожного ранку та ввечері, а іноді і в обід бачив його у дворі. Його машина часто ночувала під вікнами. [PERSON] два роки назад возив свого сина та онуків свідка до школи, бо всі вони вчилися в одній школі №15. Свідок завжди сприймав позивача і відповідача як сім'ю, зразкове подружжя, на його очах зростав син сторін, про якого батько дуже добре піклувався. Інший свідок позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON], коли приходила до неї на процедури, то скаржилася, що не живе з чоловіком подружнім життям, що її чоловік приїздить і їде, тобто постійно з нею не живе. Натомість допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] постійно проживав із своєю сім'єю за адресою [ADDRESS], зробив ремонт у вказаній квартирі, з цієї квартири їздив на роботу, а з роботи повертався додому, приїздив за вказаною адресою на обід, виносив сміття, відвозив дружину та сина на роботу та школу і забирав їх назад. Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з 1999 року знайомий із сім'єю [PERSON], бо разом працював з [PERSON] Так як [PERSON] багато приділяв уваги сім'ї, адже йому зранку необхідно було відвезти дружину на роботу, сина - в школу, а тещу - на дачу, а ввечері привезти всіх додому, а тому [PERSON] недостатньо приділяв уваги роботі, з приводу чого виникали між ним та свідком суперечки, бо [PERSON] не міг навіть поїхати у відрядження. Також свідок пояснив, що [PERSON] постійно доглядав за хворим батьком, який проживав у [ADDRESS], дружина йому взагалі не допомагала. Після смерті батька [PERSON] продав квартиру, в якій жив батько, а всі гроші віддав дружині. Наприкінці серпня 2013 року свідок був у квартирі [ADDRESS], бо приїздив забирати [PERSON] на роботу, так як у останнього була несправна машина. Свідок бачив, як [PERSON] доглядав за матір'ю позивача в той час, як вона з сином були на відпочинку. Упродовж серпня та на початку вересня свідок щодня забирав [PERSON] на роботу саме з цієї квартири, в якій постійно багато років жив [PERSON] Свідку відомо, що [PERSON] був змушений переїхати жити на [ADDRESS], де він працює, так як позивач викинула його речі, вигнала з квартири та поміняла замки від дверей. Ці факти йому відомі від [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що з середини грудня 2013 року він постійно бачить [PERSON] на [ADDRESS], там він ночує після того, як його вигнала дружина з квартири та поміняла замки від дверей. Це йому повідомив [PERSON] Свідок влітку 2013 року підвозив [PERSON] з бази по [ADDRESS] додому, так як вона разом з чоловіком смажили там шашлики, тобто між ними були добрі відносини. Свідок [PERSON], який проживає в [ADDRESS], тобто є сусідом, суду показав, що ще влітку 2013 року [PERSON] жив по сусідству з дружиною та сином. Його машина ночувала у дворі. Приїздив на обід додому. У кінці серпня 2013 року свідок приходив до [PERSON] в квартиру [ADDRESS] з приводу працевлаштування. Двері йому відчиняв відповідач. Свідок перестав бачити [PERSON] у грудні 2013 року. Свідок [PERSON], який проживає в [ADDRESS] суду показав, що [PERSON] постійно проживав в дружиною, сином та тещею в квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою. Влітку свідок систематично бачив відповідача, коли відпочивав на лавочці у дворі. Він постійно приїздив, привозив продукти, його машина ночувала у дворі. Влітку 2013 року [PERSON] та [PERSON] несли велику сумку яблук додому і пригощали яблуками свідка. Сім'я [PERSON] живе разом близько 15 років, цю сім'ю свідок вважав зразковою. Свідку відомо, що у відповідача жив батько в тому ж районі, який помер, про що він знає зі слів [PERSON] Свідку також відомо, що років сім тому [PERSON] зробив капітальний ремонт у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] суду повідомила, що образилася на чоловіка, бо дізналася, що він живе з іншою жінкою, а тому вирішила розійтися з ним. Також [PERSON] суду повідомила, що дійсно змінила замок у вхідних дверях квартири, так як загубила ключі. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначив, що 26.05.2003 року за гроші від продажу його квартири (придбаної до шлюбу) та батьківської квартири він придбав трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться поруч з квартирою [ADDRESS], де епізодично ночував, доглядаючи за тяжко хворим старим батьком [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. Весь цей час позивач вказує, що проживав за адресою: [ADDRESS], крім сім'ї, близьких родичів не мав. Також [PERSON] зазначив, що 23.05.2013 року за спільною згодою подружжя він продав квартиру [ADDRESS]. Гроші від продажу квартири в сумі 47,4 тисячі доларів США віддав дружині [PERSON], з яких 20 тисяч доларів США було віддано доньці відповідача від першого шлюбу [PERSON] на придбання житла в м. Харкові. Гроші віддані за умови, що донька подарує свою частку в квартирі [ADDRESS] матері - [PERSON], що і було виконано. Інші гроші в сумі 27,4 тисячі доларів США залишилися у відповідача [PERSON] З 23.07.2013 року [PERSON] був зареєстрований і продовжував проживати в [ADDRESS]. З договору дарування частини квартири від 27.09.2013 року, укладеного між [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] дійсно подарувала [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Доводи позивача, викладені в його позовній заяві, підтверджуються матеріалами справи та показами допитаних в судовому засіданні свідків, а також визнанням [PERSON] факту того, що вона змінила замок у вхідних дверях квартири. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. [PERSON] 31.01.2014 року звертався до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області із заявою про вжиття заходів реагування до бувшої дружини [PERSON], яка вигнала його з квартири та поміняла замки. Проте, з матеріалів перевірки вбачається, що [PERSON] двері квартири дільничному інспектору не відчинила та через двері повідомила, що спілкуватися з працівниками міліції не буде і відмовляється від надання будь - яких пояснень згідно ст. 63 Конституції України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перешкоджає колишньому чоловіку [PERSON] у користуванні житлом, що підтверджується матеріалами справи, а тому вимоги [PERSON] щодо вселення у спірну квартиру, зобов'язання надати ключі від квартири та не чинити перешкод у користуванні нею підлягають задоволенню. Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги [PERSON] про визнання права на проживання в спірній квартири, оскільки він зареєстрований в [ADDRESS] як чоловік власника, тобто набув право на користування житлом, і у зв'язку з припиненням сімейних відносин не втратив право на користування цим жилим приміщенням. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживав у спірній квартирі, а тому підстав для визнання його таким, що втратив право на користування житлом та припинення його реєстрації немає, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. У зв'язку із задоволенням позовних вимог [PERSON], з [PERSON] на його користь підлягають стягненню понесенні судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial