Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.07.2015 р. звернулась до суду з позовом до державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на наступні обставини. На підставі наказу №72-к від 06.05.2015 р. її було звільнено з підприємства ДП «Селидіввугілля» за скороченням штату з 06.05.2015 р. В порушенні ст.116 КЗпП України їй до теперішнього часу в повному обсязі не виплачені всі суми, які належать їй при звільненні. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати при звільненні з 06.05.2015 по 06.07.2015 р. в сумі 14608,44 грн. та починаючи з 07.07.2015 р. і по день ухвалення рішення. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Наполягала на задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії у про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як встановлено судом, на підставі наказу №72-Квід 06.05.2015 р. [PERSON], начальника відділу з питань трудових відносин, оплати та нормування праці було звільнено 06.05.2015 р. у звязку із скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього заробітку відповідно до ст.44 ЗЗпП України; разової допомоги, як робітнику пенсійного віку в розмірі тримісячного середнього заробітку відповідно до п.8.9 розділу 8 колдоговору виконавчого апарату ДП «Селидіввугілля» на 2010-2015 р.р. Згідно з вимогами ст.47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строк, зазначений у ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з наданої позивачем копії довідки №10/840 від 16.07.2015 р., заборгованість по заробітній платі ДП «Селидіввугілля» перед [PERSON] на момент звільнення 06.05.2015 р. склала 44382,69 грн., яка остаточно була виплачена позивачу 03.07.2015 р. Відповідно до наданих до суду заперечень, відповідач визнає факт остаточного розрахунку із позивачем 03.07.2015 р. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем надано довідку про розмір її середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. Так, середньоденна заробітна плата позивача складає 347,82 грн. Кількість робочих днів за період з 07.05.2015 року по 02.07.2015 року\~становить 38 робочих дні (з урахуванням ст.73 КЗпП України, листа Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 р. №10196/0/14-14/13 та встановленого графіку роботи на підприємстві). Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 347,82 грн. х 38 днів = 13217,16 грн. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Виходячи з викладеного вище, суд задовольняє вимоги позивача частково відповідно до наведеного розрахунку в сумі 13217,16 грн., при цьому відмовляючи в іншій частині вимог, виходячи із заявленої позивачем суми, що підлягає стягненню з відповідача. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України\~пропорційно до задоволеної частини вимог\~в сумі 243,60 грн.\~\~

Outcome: partial