Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.01.2018 року звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий інститут «Земресурс», в якому просив суд зобовязати відповідача виконати в натурі його зобовязання за договором про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.04.2016 року № 22/16-пр, укладеним між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий інститут «Земресурс», шляхом передачі позивачу розробленого та виготовленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Головка, 9г, під гараж № 70. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 20.04.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 22/16-пр розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Головка, 9г,гараж № 70. За умовами договору відповідач зобовязаний до 20.08.2016 року провести поточні роботи, скласти проект і передати його на розгляд та затвердження Державної служби з питань геодезії , картографії та кадастру. На виконання умов договору позивачем сплачено аванс в розмірі 500 грн. 17.01.2018 року [PERSON] звернувся до відповідача ТОВ «НВІ «Земресурс» з проханням повідомити дату завершення виконання робіт щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Головка, 9г, гараж № 70. 18.01.2018 року позивачу надано письмову відповідь за вих. №20, про те, що у звязку з відмовою деяких експертів в погодженні проектів на підставі того ,що на їх думку надання дозволів районним у місті радам суперечить законодавству України, наказом № 101 від 04.04.2017 року Держгеокадастр анулював сертифікати інженерів-землевпорядників, що виконували роботи на території міста. Позивач не погоджується з позицією підприємства і вважає, що це є невиконання зі сторони позивача взятих на себе зобовязань , що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіславши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ТОВ НВІ «Земресурс» до суду свого представника не направив, надіслав до суду листа, у якому не заперечував проти позову та при його вирішенні покладається на розсуд суду.\~\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що рішенням Подільської районної у м. Полтаві ради сьомого скликання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 29.09.2016 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 36 м. для індивідуального гаражного будівництва за адресою: м. Полтава, вул. Головка, 9г, гараж № 70, згідно з кадастровим планом виготовленим ТОВ НВІ «Земресурс» ( а.с.6). Рішенням двадцять третьої сесії Подільської районної у м. Полтаві Ради сьомого скликання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 24.10.2017 року термін дії рішення продовжено ще на 1 рік ( а.с. 7). На час розгляду справи, будь-яких даних про скасування вказаних рішень, у звязку з перевищенням органом місцевого самоврядування своїх повноважень під час їх прийняття, суду не надано. 20 квітня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий інститут «Земресурс» укладено договір № 22/16-пр про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ( а.с. 8). За умовами договору відповідач зобовязаний в термін до 20.08.2016 року виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Загальна вартість робіт була визначена сторонами в 1000 грн. на виконання умов договору [PERSON] вніс авансовий платіж в сумі 500 грн. ( а.с. 12) . 17.01.2018 року [PERSON] звернувся до відповідача ТОВ «НВІ «Земресурс» із заявою (а.с.11) з проханням повідомити дату завершення виконання робіт щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Полтава, вул. Головка, 9г, гараж № 70. 18.01.2018 року ТОВ «НВІ «Земресурс» надав позивачу письмову відповідь за вих. №20, в якій зазначив, що ним зібрані всі документи, що необхідні для формування проекту, але виникла технічна перешкода. До вирішення питання легітимності рішень районних у місті рад підприємство змушене призупинити виконання робіт. Невиконання своїх зобовязань за Договором відповідач обґрунтовує відмовою деяких експертів в погодженні проектів на підставі того, що на їхню думку надання дозволів районними у місті радами суперечить законодавству України, наказом 101 від 04.04.2017 року Держгеокадастр анулював сертифікати інженерів-землевпорядників, що виконували роботи на території міста. Також у відповіді відповідач послався на Постанову КМУ від 31.08.2016 року № 580 «Про деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», яка начебто заважає йому виконати зобовязання по договору. Позивач не погоджується з позицією підприємства та вважає, що це є невиконанням зі сторони відповідача взятих на себе договірних зобовязань. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіби, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадлках.. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], так як відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязаннь за умовами договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved