Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 квітня 2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просить про стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати у розмірі 43 930 грн. за період з липня 2019 року по квітень 2020 року. У позовній заяві зазначила, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді сестри медичної зі стоматології. Починаючи з 01 серпня 2017 року, після призначення на посаду головного лікаря [PERSON] та по сьогодні заробітна плати працівникам не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Відсутність нарахувань заробітної плати тривалий час та факт перебування у трудових відносинах підтверджуються доданою копією рішення Залізничного районного суду м. Львова щодо стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, яке не було оскаржено та набрало законної сили. Розмір заробітної плати, гарантований законом у 2018 році становив 3723 грн, з 01 січня 2019 року становить 4173 грн., а з 01 січня 2020 року становить 4723 грн. , тому заборгованість за вказаний вище період становить 43 930 грн., які просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі позивач отримала 28.04.2020 року про що розписалася в рекомендованому повідомленні про вручення. Відповідач отримав зазначену ухвалу 27.04.2020 року , про що також розписався в рекомендованому повідомленні про вручення, однак протягом строку, встановленого в ухвалі, не надав суду відзив на позовну заяву. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, 13.07.2020 року позивачем було подано клопотання про долучення доказів, зокрема довідки з пенсійного фонду а також копії трудової книжки позивачки. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює в Комунальній 3-й стоматологічній поліклініці м. Львова на посаді сестри медичної зі стоматології (а.с. 19-21). З виписки Пенсійного фонду з індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що заробітна плата позивачу не виплачується з серпня 2017 року (а.с. 15-18). Згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року по справі № 462/5316/18 на користь позивача стягнуто з Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова заборгованість по заробітній платі за період з січня по серпень 2018 року у розмірі 29784 грн. (а.с. 3-4). Згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07 серпня 2019 року по справі № 462/4172/19 на користь позивача стягнуто з Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2018 року по червень 2019 року у розмірі 39 930 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.. Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного Кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Розмір мінімальної заробітної плати на 2018 рік, затверджений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018р. від 7.12.2017 року №2246-УІІІ становить 3723 грн. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 р. було встановлено у 2019році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 4173 грн. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 4723 грн. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як убачається з розрахунку суми боргу, поданого позивачем у позовній заяві (який був скерований відповідачеві, та щодо якого відповідачем не подано жодних відзивів чи заперечень) заборгованість відповідача перед позивачем становить 43930 грн., а саме: 4173 грн. (мінімальний розмір заробітної плати у 2019 році) * 6 (період заборгованості у 2019 році) + 4723 (мінімальний розмір заробітної плати у 2020 році) * 4 (період заборгованості у 2020 році) = 43 930 грн. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 43 930 грн., за вищезазначеним розрахунком. Крім того, на користь держави слід стягнути з відповідача відповідний розмір судового збору.На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80грн.

Outcome: approved