Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Пробіжанської Н.П. звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її вітчим [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить земельна ділянка площею 1, 08 га, що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради та яка належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ТР № 024517. Поряд з тим зазначила, що померлий за життя зробив заповітне розпорядження, яким все належне йому майно заповів їй, а тому на дану спадщину вона претендує як спадкоємець за заповітом. З приводу оформлення спадщини звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено, у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , померлий записаний як [PERSON] , а згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ТР № 024517, власником такої є [PERSON] . А тому просила суд визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті вітчима [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 1, 08 га, що знаходиться на території Дзвиняцької сільської ради Борщівського району, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ТР № 024517. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Пробіжанська Н.П. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності та відсутності позивача, при цьому зазначила, що позов підтримує. Представник відповідача Мельнице-Подільської селищної ради в судове засідання не з`явився. Від селищного голови Боднарчука В.В. до суду надійшла письмова заява, згідно якої просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, крім цього зазначив що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с. Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 вересня 2017 року Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 10 серпня 2017 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мельнице-Подільської селищної ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 853. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку позивач прийняла, оскільки проживала разом з ним на день смерті, крім того 25 січня 2018 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №11/2018. 13 березня 2020 року позивач звернулася із відповідною заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , померлий записаний як [PERSON] , а згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія IV-ТР № 024517, власником такої є [PERSON] . Тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності даного майна померлому та наступної належності позивачу як спадкоємцеві за заповітом. Наведене вбачається з довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 01.06.2020 року, листа Борщівської державної нотаріальної контори №207/02-14 від 13.03.2020 року, матеріалів спадкової справи №11/2018, відкритої до майна померлого [PERSON] . Судом встановлено, що померлому [PERSON] на підставі рішення Дзвиняцької сільської ради №74 від 29 грудня 2000 року, 12 лютого 2001 року Дзвиняцькою сільською радою було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ТР № 024517, площею 1, 08 га, яка розташована на території Дзвиняцької сільської ради, цільове призначення якої для ведення сільського господарства, що зокрема вбачається з копії вказаного державного акта. Однак у такому при написанні прізвища власника земельної ділянки допущено помилку, і замість [PERSON] , зазначено Домитрак. Згідно виписок із по господарських книг Дзвиняцької сільської ради за 1986-2020 роки, в [ADDRESS] , проживав та був зареєстрований [PERSON] . Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради №178 від 01 червня 2020 року, особи з анкетними даними [PERSON] , на території Дзвиняцької сільської ради не було і не має. Відповідно до довідки Мельнице-Подільської селищної ради №180 від 01 червня 2020 року, позивач [PERSON] разом із своєю матір`ю [PERSON] доглядали, утримували, опікувались та здійснювали поховання [PERSON] . Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого відділом у Борщівському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області 16.06.2020 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1, 0840 га, що розташована на території Дзвиняцької сільської ради, становить 35279, 78 грн. Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №207/02-14 від 13.03.2020 року, матеріалів спадкової справи №11/2018, відкритої до майна померлого [PERSON] . Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved