Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.09.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.1997 року йому на праві приватної власності належить жилий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Покровський р-н, с.Миролюбівка, вул.. Центральна, 69. У цьому будинку прописані: він [PERSON], його дружина [PERSON], його син [PERSON], його онук [PERSON], та його колишня невістка [PERSON], що підтверджується довідкою з місця мешкання, про склад сім»ї зареєстрованих у житловому приміщенні № 323 від 07.09.2017 року. [PERSON], [INFO], позивач прописав 17.06.2004 року за її проханням, оскільки вона на той час була дружиною його сина [PERSON]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON], зареєстрована проте не проживає і не зявляється за місцем реєстрації з травня 2015 року по цей час, що підтверджується актом від 07.09.2017 р. Реєстрація в даному будинку відповідача не дає сину позивача [PERSON] отримати за місцем його роботи ПАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська» право на забезпечення сім»ї побутовим паливом. Позивач [PERSON] у судовому засідання на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлена належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.1997 року позивачу на праві приватної власності належить жилий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Покровський р-н, с.Миролюбівка, вул.. Центральна, 69 (а.с.4). У будинку прописані: він [PERSON], його дружина [PERSON], його син [PERSON], його онук [PERSON], та його колишня невістка [PERSON], що підтверджується довідкою з місця мешкання, про склад сім»ї зареєстрованих у житловому приміщенні № 323 від 07.09.2017 року (а.с.8). [PERSON], зареєстрована проте не проживає і не зявляється за місцем реєстрації з травня 2015 року по цей час, що підтверджується актом від 07.09.2017 р. (а.с.12). Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved