Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2016 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що починаючи з 01.12.2006 р. отримувала рахунки Відповідача за ЖКП, якими за ці послуги було запропоновано сплачувати певні суми на його рахунок. Станом на червень 2014 р. нарахований борг за ЖКП у розмірі 20616,48 грн. Проте зазначає, що заборгованості за жодні послуги немає, що буде підтверджено в судовому розгляді квитанціями про сплату за ЖКП протягом оспорюваного періоду, а також підтверджується розрахунком неіснуючого боргу. Відповідачем постійно нараховуються значно завищені суми до сплати за ЖКП, які не відповідають чинним нормативно-правовим актам, що встановлені уповноваженим на це органом влади. У даній справі оспорює нарахування за послуги УБ, ЦО, ГВ і ХВ з 01.12.2006 р. по 30.06.2014 р. включно. Питання щодо «внесків» на розвиток ЖБК «Квазар-11», що встановлюються загальними зборами кооперативу не є предметом цього позову. З публікації в газеті «Хрещатик» від 06.05.2015 р. відомо, що постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 25.05.2006 р. у справі № 2а-1405/06, що залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2007 р. визнано не законним і скасоване рішення Київради від 24.11.2005 р. № 427/2888 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Києва», зобов`язано виконавчий орган Київської міської ради - Київську міську державну адміністрацію негайно прийняти розпорядження про визначення виконавців житлово-комунальних послуг для мешканців багатоквартирних будинків згідно з Порядком, затвердженим Наказом Держжитлокомунгоспу України 25.04.05 №60 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19.05.05 за №541/10281. Період з 01.12.2006 р. по 30.06.2014 р. складається з 91 місяців, протягом яких, відповідно чинних нормативно-правових актів, встановлених уповноваженим на це органом, до сплати підлягають наступні ЖКП. За послугу утримання будинку і прибудинкової території УБ (згідно розпорядження КМДА № 748 від 19.05.2000 р., зареєстрованого у Київському міському управлінні юстиції за № 54/246 від 19.05.2000 р.), виходячи із загальної площі квартири 72,80 кв.м. і тарифу 0,48 грн. для першого поверху будинку, що має більше ніж 12 поверхів = 34,944 грн. *91 міс. = 3179,90 грн. Послуга централізованого опалення ЦО (згідно розпорядження КМДА №1245 від 20.06.2002 р., зареєстрованого у Київському міському управлінні юстиції за № 46/429 від 27.06.202 р. в редакції розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003 р.) = 65,30 грн. *54,5383 Гкал = 3561,35 грн. Оскільки про кількість спожитих за 91 місяць Гкал по квартирі опалювальною площею 65,50 кв. м. відповідач ніколи не повідомляв (приховував інформацію), а загальнобудинковий лічильник тепла знаходиться у віданні Відповідача, тому ця кількість Гкал вирахувана з інформації про щомісячне зняття показників лічильника, отриманої нею від третіх осіб. Зазначає, що в порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п.12, 14 Правил, затверджених ПКМУ N9 630 від 21.07.2005 р. рахунки за послугу ЦО виставлялися за нормативами, а не за показниками загальнобудинкового (розташованого на вводі до будинку) лічильнику теплової енергії. Жодних заходів по утепленню місць загального користування будинку ніколи не вживалося. Інформація про спожиті Гкал за будинок площею 6194 кв. м вказує, що у неї відсутня і підлягає витребуванню у Відповідача, оскільки в порушення вказаних норм закону свої рахунки він виставляв відповідно до нормативів за 1 кв.м. опалювальної площі квартири. Обсяг споживання послуги ГВ становить 442 куб.м. станом на лютий 2011 р.; коли відбулася заміна старого лічильника, його показник дорівнював 1150 куб. м. За цю послугу (згідно розпорядження КМДА № 1245 від 20.06.2002 р., зареєстрованого у Київському міському управлінні юстиції за N2 46/429 від 27.06.2002 р. в редакції розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003 р.) сплаті підлягає = 3,72 грн. *442 куб. м. = 1644,24 грн. Обсяг споживання послуги ХВ становить 651 куб. м. Станом на лютий 2011 р., коли відбулася заміна старого лічильника, його показник дорівнював 1093 куб. м. За цю послугу (згідно розпорядження КМДА №1245 від 20.06.2002 р., зареєстрованого у Київському міському управлінні юстиції за № 46/429 від 27.06.2002 р. в редакції розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003 р.) сплаті підлягає = 0,82 грн. *651 куб. м. = 533,82 грн. Загалом підлягає сплаті за вказані 91 місяці оспорюваного періоду сума у розмірі 8919,31 грн. Разом із тим, протягом оспорюваного періоду нею саме за вказані ЖКП було сплачено 15248,86 грн. (УБ 5329,91 грн. (без внесків), ЦО 6217,01 грн., ГВ 2456,08 грн., ХВ 1245,86 грн.), що підтверджується розрахунком неіснуючого боргу. Поточне сальдо по розрахунках з Відповідачем за послуги є позитивним, але станом на кінець оспорюваного періоду, як вже підкреслювалося вище, заборгованість за послуги, на думку Відповідача, складає 20616,48 грн., однак за які саме послуги - зрозуміти неможливо . При цьому, Відповідач станом на 01.12.2006 р. також вказував про наявність заборгованості у розмірі 2834,29 грн., що не відповідає дійсності. Відповідно до постанови Кабміну № 664 від 29.07.2005 р. «Про заходи щодо проведення у 2005 році розрахунків з погашення зобов`язань держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР шляхом погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги» 10.12.2005 р. нею було погашено 1308,00 грн. за ЖКП у період 09.2004 р.-09.2005 p., а з рахунку в Ощадбанку списано 08.12.2005 р. розрахунковим чеком 3599,15 грн. Натомість, вказані суми не були відображені у сальдо Відповідача по розрахунках за ЖКП. В порушення вимог закону, відповідач від укладення договорів, що мають відповідати Типовим ухилявся; щомісячні нарахування за ЖКП проводив за тарифами, які в судому порядку визнані незаконними і нечинними з моменту прийняття. В порушення зазначених вимог закону, Відповідачем щомісячні нарахування за ЖКП проводилися з 01.12.2006 р. за тарифами, які в судому порядку визнані незаконними і нечинними з моменту прийняття постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 30.09.2014 р. у справі № 761/8760/14-а (2-а/761/220/2014), що залишена без змін ухвалою КААС від 15.01.2015 р. та постановою Шевченківського райсуду від 21.03.2014 р. у справі № 2-а118/11 (2-а/761/4/14) в якій ухвалою від 04.04.2014 виправлено описку і яка залишена без змін ухвалою КААС від 10.07.2014 р. До цього, у цій же справі було прийнято постанову Верховного Суду України від 28.11.2011 р. № 21-246а11 з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. При цьому зазначала що відповідно до правових висновків, зроблених у господарських справах постановами Верховного Суду України від 28.05.2013 р. № 3-9гс13, від 11.12.2012 р. № 3-59гс12, які є публічною інформацією:...із 22 липня 2010 року з повноважень органів місцевого самоврядування виключено право встановлювати тарифи на теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення для суб`єктів природних монополій. Постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 10.12.2010 р. у справі № 2а- 1888/10, яку, після скасування постанови КААС від 09.03.2011 р., залишено без змін ухвалою ВАСУ від 19.06.2014 р.: визнано неправомірними дії Київського міського голови щодо прийняття розпоряджень № 1332 від 30.11.2009 року про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення, № 1333 від 30.11.2009 щодо затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення, № 1335 від 30.11.2009 року про подовження дії розпоряджень виконавчого органу КМР № 978 та № 979 від 31.08.2009 року про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, № 191 від 30.03.2010 року щодо подовження дії розпоряджень КМР № 978 та № 979 від 31.08.2009 року, № 392 від 31.05.2010 року про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення; визнано зазначені розпорядження незаконними та нечинними з моменту прийняття. У цій же справі було прийнято постанову Верховного Суду України від 02.12.2014 р. № 21-470а14, яка є публічною інформацією, з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Також, постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 05.07.2007 р. у справі № 2а-166/07, що набрала законної сили ухвалою КААС від 23.13.2008 р. скасовано розпорядження КМДА № 641 від 30.05.2007 р. Крім того, постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 06.03.2007 р. у справі № 2а-412/07, що залишена без змін ухвалою КААС від 17.07.2008 р. скасоване розпорядження КМДА № 1574 від 30.10.2006 р. Також зазначала, що дію розпоряджень голови КМДА від 29.04.2009 р. №516 «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення», №518 «Про встановлення та погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», № 520 «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення» зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України № 842-р від 17.07.2009 р., а КМДА ухвалою ОАСК від 12.08.2009 р. у справі № 2а-9705/09/2670, залишеною без змін ухвалою КААС від 18.11.2010 р. заборонено здійснювати розрахунки з урахуванням та посиланням на тарифи, що запроваджені цим розпорядженням. Зазначає, що в умовах відсутності законно встановлених тарифів для населення у м. Києві оплата за послуги УБ, ЦО, ГВ і ХВ розрахована на підставі останніх чинних тарифів, котрі були встановлені до 01.12.2006 р. Це тарифи, затверджені розпорядженнями КМДА № 748 від 19.05.2000 р. «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві» (зареєстроване в Київському міському управлінні юстиції 19.05.2000 р. за № 54/246) і № 1907 від 14.10.2003 р., яким внесені зміни і доповнення до РКМДА від 20.06.2002 № 1245 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення» (зареєстроване в Київському міському управлінні юстиції 27.06.2002 за № 46/429). Посилаючись на ст.ст. 1, 8, 19, 21, 22 Закону України № 1023- ХІІ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 14, 18, 20, 26 Закону України № 1875- ІУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 16, 393 ЦК України, просить суд зобов`язати Житлово-будівельний кооператив «Квазар-11» здійснити по квартирі [ADDRESS] , мешканцем якої є [PERSON] помісячний перерахунок за період з 01 грудня 2006 р. по 30 червня 2014 р. включно за послугу утримання будинку і прибудинкової території -відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19.05.2000 р. «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Києві»; за послуги централізованого опалення (за показниками загально будинкового лічильника тепло), централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення -відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003 р., яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20.06.2002 р. «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення»; Зобов`язати Житлово-будівельний кооператив «Квазар-11» надати їй довідку про стан розрахунків на 01 липня 2014 р. по квартирі [ADDRESS] за послуги утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення з урахуванням проведених перерахунків; покласти на Відповідача усі витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Ухвалою від 31.03.2016 року по справі відкрито провадження. 11.08.2016 року відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності. Також просив суд врахувати , що у серпні 2011 року позивачка вже зверталася до суду з заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27.05.2010 по цивільній справі № 2-182/2010 в якій вже зазначала про рішення судів про скасування тарифів на житлово-комунальні послуги, тобто починаючи з 2011 року позивачу відомо про рішення на які вона посилається та просив з цих підстав в задоволенні позову відмовити. 12.08.2016 року відповідач подав заперечення на позові відповідно до яких просив суд врахувати, що він не є виробником послуг, а тому не є належним відповідачем. Починаючи з 2015 р. виробники почали укладати договори індивідуальні зі споживачами. Також посилалися на рішення господарського суду м.Києва від 08.02.2016 року відповідно до якого задоволено позов ПАТ «Київенерго» до ЖБК «Квазар-11» про стягнення основного боргу з них у розмірі 51607грн. 54 коп., пеню 16251 грн. 74 коп., 3 % річних в сумі 7786 грн. 37 коп., втрати від інфляції 68664 грн. 78 коп., вказують, що суд не визнав тарифи протиправними чи скасованими і прийняв їх до розрахунку боргу. Просили суд в задоволенні позову відмовити. 18.08.2017 року ТОВ ЖБК «КВАЗАР-11» звернувся до суду з зустрічним позовом, який судом об`єднано з первісним позовом. В обґрунтування позову вказують, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що знаходиться на утриманні ЖБК «Квазар-11». ЖБК «Квазар-11» створений 25.11.1983 року. Основним видом діяльності якого є обслуговування житлових будинків. Свою діяльність ЖБК здійснює відповідно до статуту та за рахунок внесків та платежів зроблених членами ЖБК. Будучи колективним споживачем комунальних послуг, ЖБК «Квазар-11», як абонент взяло на себе зобов`язання за договором № 26-0105, «На постачання теплової енергії у гарячій воді» від 13.01.2001 та за договором № 02942/405 на послуги водопостачання на водовідведення від 15.08.2003 приймати, оплачувати та забезпечувати таким чином надання субабонентам (якими є всі власники квартир у будинку) холодної води, водовідведення та теплової енергії у вигляді опалення та гарячої води. ЖБК «Квазар-11» утримує будинок та прибудинкову територію, сприяє у отриманні комунальних послуг, до 2015 року виступав колективним споживачем комунальних послуг, отримуючи в якості абонента теплову енергію, водопостачання та водовідведення і забезпечуючи її надання субабонентам, а власники квартир отримуючи ці послуги зобов`язані вчасно та в повному обсязі, щомісяця, сплачувати за це кошти. Зазначають, що відповідач неналежно оплачує послуги та витрати, пов`язані з обслуговуванням своєї квартири та будинку в цілому. Не вносячи в повній мірі плату за житлово-комунальні послуги, обслуговування прибудинкової території та ремонт будинку, відповідач перекладає цей обов`язок на інших мешканців будинку, які своєчасно вносять ці платежі. Протягом строку з 01 червня 2009 року по дату подання позову [PERSON] сплачувала за комунальні послуги нерівномірно та нерегулярно, виходячи з тарифів розрахованих на власний розсуд . Заборгованість її за попереднім періодом визначена рішенням Оболонського районного суду від 27.05.2010 року і не є предметом даного позову. Тому заборгованість за період з 01 червня 2009 року з урахуванням переплати, що була допущена нею протягом кількох місяців у загальному розмірі 148 грн. 81 коп., складає 17444 грн. 15 коп. Посилаються на ст.264 ЦК України яка регулює перебіг позовної давності, відповідно до якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання особою нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Зазначають, що протягом всього періоду який розглядається [PERSON] сплачувала в оплату комунальних послуг великі суми грошових коштів, що в кілька разів перевищували її зобов`язання за відповідний місяць, зменшуючи таким чином розмір її заборгованості, а тому вважають, що це свідчить про визнання нею боргу та переривання строків позовної давності. Також ЖБК звертався з заявою про видачу судового наказу, який було видано 04.03.2016 року, а потім скасовано, що також вважають, що це свідчить про переривання строків позовної давності. В зв`язку з цим просили суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 17444 грн. 15 коп., 3 % річних в сумі 2 469 грн. 77 коп., 17487 грн. 30 коп. в якості суми інфляційного знецінення невчасно сплачених або несплачених взагалі сум грошових зобов`язань відповідача, нараховані в порядку передбаченому ч.2 ст.625 ЦК України. Також просили суд покласти на [PERSON] підтверджені судові витрати, понесені ЖБК «Квазар-11», включно із витратами на правову допомогу в сумі 1932 грн. 07.11.2018 року позивач за зустрічним позовом подав позовну заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просив суд стягнути з [PERSON] на користь ЖБК «КВАЗАР-11» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2009 року по вересень 2018 року включно в сумі 20 695 грн. 25 коп., 3 % річних в сумі 3146 грн. 48 коп. та суми інфляційного знецінення в сумі 19749 грн. 65 коп. та судові витрати. 23.01.2019 року [PERSON] подала відзив на позов відповідно до якого просила в задоволенні зустрічного позову відмовити. Також посилалася на неякісне надання послуг стосовно утримання будинку та прибудинкової території та надала відповідні звернення, а також вказувала, що після внесення змін до законодавства в квартирі у неї встановлені лічильники відповідно до яких вона і сплачує послуги, а стосовно опалення, то нарахування повинні відбуватися відповідно до загальнобудинкового лічильника, однак показники лічильника їй не відомі і ЖБК не довів виходячи з яких сум проведені відповідні нарахування. Посилалась на відсутність укладеного договору з відповідачем. 12.04.2019 від ЖБК «Квазар-11» надійшла відповідь на відзив в якому зазначають, що відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє споживача від оплати отриманих послуг. Також зазначали, що врахування показань квартирних засобів обліку тепла, то ЖБК зверталося до директора ЖКІ КМДА, та отримали відповідь від 07.06.2013 № 058/3/1-4487 про те, що відповідно до СНиП 2.04.05-91 «Отопление вентиляция и кондиционирование» встановлення приладів регулювання та обліку тепла на опалення окремої квартири передбачено виключно у новобудовах з горизонтальною розводкою трубопроводів, у будинках старої забудови з вертикальною розводкою трубопроводів (до яких відноситься будинок по [ADDRESS] ) не передбачено встановлення по квартирних засобів обліку тепла. Відтак, взяти такі прилади на облік не представляється за можливе. На підтвердження того, що розводка трубопроводів у вищевказаному будинку є вертикальною додається витяг проекту 121-176-2.84. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є зобов`язання здійснити перерахунки за комунальні послуги (ЖКП) утримання будинків та прибудинкових територій (УБ), централізованого опалення (ЦО), та централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення (ГВ), централізованого водопостачання холодної води і водовідведення (ХВ) за період з 01.12.2006 р. по 30.06.2014 р. включно та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що знаходиться на утриманні ЖБК «Квазар-11». ЖБК «Квазар-11» створений 25.11.1983 року. Основним видом діяльності якого є обслуговування житлових будинків. Свою діяльність ЖБК здійснює відповідно до статуту та за рахунок внесків та платежів зроблених членами ЖБК. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як убачається зі змісту первісного позову позивач посилається на те, що відповідач нараховує їй до сплати суми за надані житлово-комунальні послуги за завищеними тарифами, які в судовому порядку визнані незаконними і не чинними з моменту прийняття. У період з 01.12.2006 року по 31 травня 2011 року, а також з 01.11.2013 по 30.06.2014. В ході розгляду справи встановлено, що між сторонами уже існували спори стосовно заборгованості за житлово-комунальні послуги. Так , рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 травня 2010 року по справі за позовом ЖБК «Квазар-11» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги позов задоволено та стягнуто солідарно заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах в сумі 6891 грн. 94 коп., пеню за прострочення виконання договору 818 грн. 34 коп. та судові витрати в сумі 1843 грн.01 коп., а всього - 9643 грн. 29 коп. (а.с.189-191 т.1) З вказаного рішення убачається, що заборгованість нарахована станом на 01.06.2009 року. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду м.Києва від 03.11.2010 року рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27.05.2010 в частині стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пені за прострочення виконання договору скасовано та ухвалено нове, яким ЖБК «Квазар-11» в задоволенні позову відмовлено у цій частині. (а.с.195-196 т.1) Наявність зазначених рішень сторони не оспорювали. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи наявність судового рішення яким встановлено існуючу у [PERSON] заборгованість перед ЖБК «Квазар-11» станом на 01.06.2009 року, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про проведення перерахунку за період з 01.12.2006 по 01.06.2009 року. Постановою Шевченківського райсуду м.Києва від 30.09.2014 р. у справі №761/8760/14-а (2-а/761/220/2014), що залишена без змін ухвалою КААС від 15.01.2015 р. визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття Розпорядження Київської міської державної адміністрації: № 640 від 30 травня 2007 року «Про погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води»; № 641 від 30 травня 2007 року «Про впорядкування розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та внесення змін до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.05.2000 № 748»; № 642 від 30 травня 2007 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води»; № 643 від 30.05.2007 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію». До цього, у цій же справі було прийнято постанову Верховного Суду України від 28.11.2011 р. № 21-246а11 з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Постановою Шевченківського райсуду від 21.03.2014 р. у справі № 2-а118/11 (2-а/761/4/14) в якій ухвалою від 04.04.2014 виправлено описку і яка залишена без змін ухвалою КААС від 10.07.2014 р.: визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття Розпорядження Київської міської державної адміністрації: № 978 від 31 серпня 2009 р. «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій»; № 979 від 31 серпня 2009 р. «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій»; № 980 від 31 серпня 2009 року «Про встановлення то погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення», № 981 від 31 серпня 2009 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1141 від 30 вересня 2009 року «Про продовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2009 № 978, № 979, № 980 та №981»; № 1192 від 15 жовтня 2009 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1193 від 15 жовтня 2009 року «Про продовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської роди (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2009 № 978, № 979, N 980» N 1292 від 17 листопада 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій»; № 1332 від 30 листопада 2009 року «Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення»; № 1333 від 30 листопада 2009 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів не комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1334 від 30 листопада 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій»; № 1335 від 30 листопада 2009 року «Про продовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2009 N9 978, № 979»; № 191 від 30 березня 2010 р. «Про подовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2009 N 978, N 979»; № 392 від 31 травня 2010 року «Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; № 1164 від 24 грудня 2010 р. «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структури і внесення змін до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2009 №978, № 979, від 14.08.2009 №902, від 02.03.2010 №114»; № 1221 від 29 грудня 2010 р. «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структури»; № 1222 від 29 грудня 2010 р. «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням, згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими Національною комісією регулювання електроенергетики України»; № 1241 від 30 грудня 2010 р. «Про подовження дії розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2009 N978 та від 31.08.2009 №979»; № 75 від 25 січня 2011 р. «Про внесення змін до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2010 № 1221»; № 80 від 25 січня 2011 р. «Про внесення змін та доповнень до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.06.2009 №758 та від 29.12.2010 №1220»; № 99 від 27 січня 2011 р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням»; № 101 від 27 січня 2011 р. «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення та тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються Київським квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22 лютого 2011 року № 234); № 857 від 31.05.2011 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням»; № 858 від 31 травня 2011 р. «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення та тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення»; № 859 від 31 травня 2011 р. «Про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води виконавцям цих послуг усім форм власності для здійснення розрахунків з бюджетними та іншими споживачами». Нарахування за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] за період з 01.06.2009 року по 30.06.2014 року здійснювалися відповідно до тарифів за житлово-комунальні послуги, прийнятих розпорядженнями КМДА, які в подальшому були скасовані постановами Шевченківського районного суду м.Києва від 21 березня та 30 вересня 2014 року. Отже, позивачу нараховувалася плата за комунальні послуги по тарифам, які були визнані недійсними. В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог [PERSON] в якій посилався на те, що остання зверталася в 2011 році до Оболонського районного суду м.Києва з заявою про перегляд рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27.05.2010 про стягнення заборгованості і однією із підстав були рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21 березня та 30 вересня 2014 року, якими скасовані тарифи за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст.267 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Враховуючи клопотання представника ЖБК «Квазар-11» про застосування строків позовної давності суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково в межах строків позовної давності. Суд доходить до висновку, що необхідно зобов`язати Житлово-будівельний кооператив «КВАЗАР-11» (код ЄДРПОУ 20033510) здійснити по квартирі [ADDRESS] , мешканцем якої є [PERSON] помісячний перерахунок за період з 01.03.2014 по 30 червня 2014 включно за послугу утримання будинку і прибудинкової території - відповідно до розпорядження КМДА № 748 від 19.05.2000 «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території в м.Києві»; за послуги централізованого опалення (за показниками загального будинкового лічильника тепла), централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення - відповідно до розпорядження КМДА № 1907 від 14.10.2003, яким внесені зміни і доповнення до розпорядження КМДА № 1245 від 20.06.2002 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення». В задоволенні решти вимог про зобов`язання здійснити перерахунок за період з 01.06.2009 року по 28.02.2014 слід відмовити через сплив строків позовної давності про що заявлено стороною у справі. Щодо вимог [PERSON] про зобов`язання надати довідку з урахуванням проведених перерахувань суд відмовляє, оскільки, відповідно до ст. 16 ЦК України не передбачено захист прав у такий спосіб. Стосовно зустрічних позовних вимог, то суд доходить наступних висновків. Відповідно до уточнених зустрічних вимог ЖБК «Квазар-11» просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 20695 грн. 25 коп. за період з 01.06.2009 по вересень 2018 року. (а.с.63-64 т.2) Як убачається з наданого суду розрахунку відповідачем періодично здійснювалися платежі по оплаті за житлово-комунальні послуги. Наявність боргів у відповідача [PERSON] позивач за зустрічним позовом доводить зведеною таблицею заборгованості. (а.с.65-66 т.) Однак чітко не убачається який саме борг нараховано відповідачу, виходячи з яких тарифів та за який період, суд вважає що лише зведена таблиця заборгованості не може бути належним доказом по справі. Одночасно суд зазначає, що з зведеної таблиці убачається нарахування кооперативом і нарахування коштів на капремонт, разом з тим ЖБК «Квазар-11» не надано доказів, які б вказували на затвердження розміру внесків на капітальний ремонт будинку в сумі 15 грн. 90 коп. чи-то в сумі 15 грн. 74 коп., як нараховував кооператив. В судовому засіданні представник ЖБК «Квазар-11» також посилався на те, що частина бухгалтерських документів у них вилучена Оболонським управлінням національної поліції у м.Києві у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження, а тому не можуть її надати суду. Зі змісту позову убачається, що позивач нарахував відповідачу борг за житлово-комунальні послуги в сумі 20695 грн. 25 коп., проте суду не надає відомості вузлів обліку споживання теплової енергії (ЦО), оскільки саме нараховані розміри також оспорює [PERSON] . Суд вважає, що відсутність вказаної інформації у позивача за зустрічним позовом також спростовує правомірність нарахованого боргу. У Постанові від 07.02.2019 у справі № 742/722/17 Верховний Суд зазначив, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В судовому засіданні [PERSON] також просила застосувати строки позовної давності до зустрічних вимог. Окрім того, посилалася і на неякісне надання послуг та на витяг з акту ревізійної комісії (а.с.40-41 т.2) яким зафіксовані порушення в роботі кооперативу. (а.с. 40-41 т.2) 26.04.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно даних норм виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Разом з тим, з таблиці нарахувань убачається, що в момент вже дії вищевказаного договору кооператив також нараховував послуги і стосовно холодного водопостачання позивачу. Як зазначала [PERSON] та не спростував представник ЖБК «Квазар-11» з 01.01.2003 року в кооперативі були встановлені загально-будинкові лічильники ЦО та ГВП, однак суду не надано доказів виходячи з яких показників лічильника [PERSON] ЖБК «Квазар-11» провів нарахування за період вказаний у зустрічному позові. З огляду на викладене суд доходить до висновку, що, в межах розгляду даної справи, ЖБК «Квазар-11» не надано суду належних доказів стосовно боргу у відповідача за зустрічним позовом перед позивачем з центрального опалення тощо та періоду у який вони виникли . Підстав для нарахування трьох відсотків річних та індексу інфляції відповідно до ст.625 ЦК України суд не вбачає, з огляду на недоведеність ЖБК «Квазар-11» невиконаного відповідачем грошового зобов`язання. Отже, доводи позивача за зустрічним позовом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні зустрічного позову ЖБК «Квазар-11» слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з ЖБК «Квазар-11» на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial