Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.05.2017 року (дата направлення позову поштою /а.с. 11/) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], зазначивши, що між нею та відповідачем 05.11.2012 року зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Конотопському району Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 13, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], подружнє життя з відповідачем не склалося внаслідок того, як зазначає позивач, що при вирішенні питань шлюбу та побуту, виховання дитини вона та відповідач не приходили до єдиної думки, внаслідок чого виникали конфлікти, на даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Всі ці події негативно вплинули на психологічний стан позивача і на здоровя дитини. Крім того, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча може надавати таку допомогу. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ЄРМОЛЕНКО» /а.с. 28/, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ЄРМОЛЕНКО. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини зазначені у позові визнав в повному обсязі, погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини своїх доходів починаючи, з дати звернення позивача до суду і до повноліття дитини, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи та інтереси інших осіб, а тому прийнято судом. Суд, оголосивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до свідоцтва про шлюб /а.с.7/ [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 05.11.2012 року, про що зроблено актовий запис №13 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Конотопському району Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, прізвище після реєстрації шлюбу дружини «ЄРМОЛЕНКО», чоловіка «ЄРМОЛЕНКО». Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони на примирення не згодні та подальше збереження шлюбу протиричить їх інтересам суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження /а.с.8/.Сторони не заперечували, що на даний час дитина проживає з матірю. У відповідності зі ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до\~ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надав заперечень проти розміру аліментів. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України, а саме: судовий збір в сумі 640,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду за вимогу про розірвання шлюбу /а.с.1/ підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]. Крім того, позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, враховуючи викладене, судовий збір в сумі 640,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved