Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач 12.01.2018 р. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів та просив суд ухвалити рішення , яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO], встановити опіку над малолітньою дитиною [PERSON] [INFO] та призначити її опікуном [PERSON] [INFO], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] р. в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він [PERSON] є дідом малолітньої [PERSON] [INFO]. Його донька [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27 лютого 2010 р. В подальшому відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 лютого 2016 р. шлюб розірвано. Від даного шлюбу у його доньки [PERSON] народилась донька [PERSON] [INFO] Вказує, що починаючи з 2011 р. донька з відповідачем проживали окремо, не мали спільного бюджету, дитина з моменту народження проживала в його позивача родині та квартирі, відповідач жодним чином, дитиною не цікавився і участі в її вихованні та утриманні не приймав. [INFO] р. померла донька позивача [PERSON] і з цього часу лише він позивач та його дружина опікуються дитиною, створюють умови для її нормального життя та повноцінного розвитку. Він-позивач займається вихованням дитини та бажає взяти її під піклування. Відповідач самоусунувся від її виховання взагалі. Крім того, матеріальної підтримки дитині не надає, не цікавиться її розвитком, її станом здоров'я, а також не дбає про її інтереси, не сплачує аліменти на її утримання, не беруть участі у її вихованні. Враховуючи наведене та посилаючись на ст.ст. 4, 5, 19, 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 191, 243, 244 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що на час коли народилась його онука [PERSON] її батько відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі, таким чином жодної участі у житті дитини не приймав, в 2017 р. звільнився з місць позбавлення волі і після смерті доньки надав дозвіл нотаріально засвідчений щодо того що не має заперечень проти позбавлення його батьківських прав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в нотаріально посвідченій заяві від 05.12.2017 р. просив розглядати справу в його відсутності, що суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] р., відповідно до свідоцтва про народження її матірю вказано [PERSON] а батьком [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з рішення Святошинського районного суду м.Києва від 18 лютого 2016 р. шлюб зареєстрований 27.02.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10-11). Відповідно до довідки про звільнення [NUMBER] [PERSON] 20.10.2017 р. звільнився з місць позбавлення волі в зв»язку з відбуттям покарання (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] поставлений на облік потенційних опікунів в службі в справах дітей Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації за №21 від 18.12.2017 р. ( а.с. 14). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працює машиністом різальних машин ТОВ «Український прапор» (а.с. 15), згідно до висновку про стан здоровя може бути опікуном ( а.с. 16), до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 17), є власником ј частини квартири [ADDRESS] Відповідно до акту обстеження умов проживання в квартирі [ADDRESS] стоворено належні умови для проживання дитини (а.с. 19). Відповідно до наданої суду заяви дружина позивача [PERSON] не має заперечень щодо призначення її чоловіка опікуном над дитиною та за станом здоров»я також не має протипоказань для призначення опікуном (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] р. (а.с. 30). Відповідно до заяви посвідченої приватним нотаріусом КМНО Харченко Л.В. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] та задоволення вимог [PERSON] ( а.с. 13). Як видно зі змісту висновку Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.04.2018 року № 108-5391, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] [INFO] Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] [INFO] однак не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. Тривалий час, не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно висновку Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.04.2018 року № 108-5391, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] [INFO] з вказаним висновком суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Що стосується встановлення піклування над малолітньою дитиною та стягнення аліментів, суд встановив наступне. Статтею 43 СК України передбачено що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, зокрема піклування встановлюється - над дитиною у віці від 14 до 18 років. У відповідності до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. На підставі ст. 60 ч. 4 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Позивач просить призначити піклувальником над малолітньою [PERSON] саме його, оскільки він є рідним дідом дитини, та малолітня онука проживає разом з ним та його дружиною, він повністю піклується про фізичний та духовний стан дитини, забезпечує всім необхідним. Відповідно до висновку Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.04.2018 року № 108-5391, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити позивача опікуном над його ж малолітньою онукою [PERSON] [INFO] В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, суд встановив наступне. Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідача батьківських прав, суд стягує із нього аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, останній зобов'язаний утримувати свою дитину, незалежно від її місця проживання, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору за три позовних вимоги на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved