Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 червня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] [INFO] року померла її мати [PERSON] Після їх смерті відкрилась спадщина на належний їм житловий будинок [ADDRESS], що складається з будинку з надвірними спорудами. Вона фактично прийняла спадщину, проживаючи в даному будинку, так як є спадкоємцем 1 черги. Коли вона почала оформлювати спадщину, з'ясувалось, що будинок належить [PERSON] - батькові її мати, що помер [INFO] року. Після смерті дідуся мати прийняла спадщину фактичним проживанням у будинку. За свідоцтвом про право на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори та 04 березня 2014 р. отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить визнати в порядку спадкування за законом право власності на будинок [ADDRESS], право користування присадибною ділянкою, зобов'язати нотаріальну контору видати їй свідоцтво про право на спадщину. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. У судове засідання з'явилась представник позивача [PERSON], яка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. С позовними вимогами погодився. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується актовим записом № 240 від 09 березня 1985 року (а.с.6). Після смерті якого відкрилась спадщина на будинок [ADDRESS]. 19 серпня 1958 року рішенням виконавчого комітету Дружківської міської Ради за № 169 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на його садибі по [ADDRESS] зі зносом старого будинку (а.с. 36 ). В 1962 року було складено акт приймання індивідуального домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.37-38) Із технічного паспорту на спадковий житловий будинок вбачається, що будинок був побудований у 1962 році. Однак, житловий будинок з надвірними побудовами був введений в експлуатацію, але право власності на нього не було зареєстроване в державної реєстраційної службі. В спадковому будинку залишилась проживати донька померлого [PERSON], яка своїм фактичним проживанням прийняла спадщину, що підтверджується домової книгою, згідною якої вона була зареєстровано у спадковому будинку та це було її постоянне місце мешкання з 29 серпня 1967 року (а.с.36 зворотний бік). Відповідно до ст. 549 ЦК України, яка діяла на час відкриття спадщини визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину у вигляді будинку [ADDRESS], після смерті свого батька [PERSON] [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується актовим записом № 14 (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що позивач після смерті [PERSON] продовжувала мешкати в будинку [ADDRESS], що підтверджує реєстрація в домової книзі (а.с.38) Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на спадщину. Нотаріусом державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] - на житловий будинок через відсутність належного оформленого правовстановчого документу на цей будинок (а.с. 15 ). Звертаючись в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, позивач посилалась на те, що нотаріальна контора не видає свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через те, що право власності на житловий будинок, що належав [PERSON] , не зареєстровано в державної реєстраційної службі України. Вчинити таку реєстрацію державна реєстраційна служба відмовляється через те, що документи, подані для проведення державної реєстрації не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Тому вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Судом встановлено, що будівництво жилого будинку [ADDRESS] здійснювалось згідно з законом. У всякому випадку цей факт не спростований матеріалами справи. Тому збудований померлим жилий будинок входить до складу спадщини, незважаючи на те, що він не був зареєстрованим в ДРС. А відтак, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на жилий будинок [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що умови для одержання [PERSON] в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутні через відсутність державної реєстрації права власності [PERSON] на спадковий жилий будинок. Тому [PERSON] вправі звернутися у суд з позовом про визнання за нею права власності на жилий будинок. Враховуючи, що її позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на жилий будинок ґрунтуються на законі то їх слід задовольнити На підставі ст. 10,11,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), на підставі ст. 182,331,376,1218 ЦК України, суд

Outcome: partial