Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.06.2020 року звернулася до Кілійського районного суду за позовом до [PERSON] з вимогою стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову та до досягнення нею повноліття. З позовної заяви вбачається, що 13 червня 2015 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені у кінці 2017 року. Останнім часом, з 2017 року, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини - [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб, його стан здоров?я дозволяє працювати. Ухвалою судді від 15 червня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі, про що повідомлені сторони. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 13 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 701. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. [INFO] в шлюбі народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , про що 15.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 12689, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції. Відповідно до довідки про склад сім?ї № 159, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області 06.02.2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім?ї входять: [PERSON] , [INFO] , донька. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , як батько [PERSON] , повинен утримувати свою малолітню доньку, однак суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у сумі 2000 гривень є необґрунтованими. Дослідивши позовну заяву, надані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки підлягають задоволенню частково. Зважаючи на те, що позивачем було зазначено, що відповідач отримує дохід, але не зазначено, якого розміру дохід та де саме працює відповідач тобто факти, які б свідчили про його здатність сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 2000 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, з дня подання позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial