Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач 15.05.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в сумі 36099,04 грн. та 1500,00 грн. в якості відшкодування за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля Toyota Camry, а всього 37599,04 грн. Позов мотивований тим, що 21.02.2017 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем Chevrolet Aveo SF69, д.н. [NUMBER] по вул. Чекістів в м. Херсоні, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лютеранською, не надав переваги в русі транспортному засобу Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП, автомобіль Toyota Camry, отримав механічні пошкодження. 13.03.2017 року згідно постанови Білозерського районного суду Херсонської області, [PERSON] за скоєне ДТП був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику т/з Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку становить 36099,04 грн. Між ТДВ «СТ» Домінанта» та [PERSON] було укладено договір АК/1976323 від 20.10.2016 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 19.05.2017 року [PERSON] звернувся з заявою до ТДВ «СТ» Домінанта» про відшкодування збитків згідно вищевказаного договору, проте до теперішнього часу ТДВ «СТ» Домінанта» не відшкодувала завдані збитки. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 травня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи по суті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , розгляд справи відкладено. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явився про про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчив вимоги позовної заяви, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] 21.02.2017 року о 10-00 год. керуючи транспортним засобом автомобілем Chevrolet Aveo SF69, д.н.з. [NUMBER] по вулиці Чекістів в м. Херсоні при виїзді на нрегульоване перехрестя з вулицею Лютеранською, не надав переваги у русі транспортному засобу Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження. Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.03.2017 р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення (арк. справи 5). У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно заяви від 19.05.2017 року від [PERSON] на ім`я В.о. директора ТДВ «СТ» Домінанта» [PERSON] просить відшкодувати йому матеріальні збитки, отримані в результаті ДТП згідно полісу АК/1976523 страхувальником за яким виступає [PERSON] , у даній заяві [PERSON] вказує, що власником транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (арк. справи 19). В матеріалах справи міститься довіреність на отримання відшкодування, посвідчена у м. Люблін 22.03.2017 року у нотаріальній конторі нотаріусами цивільного товариства [PERSON] , переклад якої засвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. 05.04.2017 року, відповідно до даної довіреності [PERSON] уповноважив отримувати та укладати договори відшкодувань (ліквідації пошкоджень), що виникли внаслідок автомобільних аварій/дорожньо-транспортних пригод, отримувати грошові засоби як відшкодування зі страхування, оформленого для транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] (арк. справи 37-39). Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №287/4-17 складеного 03.05.2017 року ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 36099,04 грн. (арк. справи 7-29). Відповідно до дублікату квитанції №0.0.760911470.1 від 10.05.2017 року [PERSON] на рахунок ФОП [PERSON] сплачено 1500,00 грн за оцінку матеріального збитку автомобіля Toyota Camry, д.н.з. [NUMBER] (арк. справи 30). За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частинами першою та другою ст. 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), складеного страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. За змістом ч. 2 ст. 8, ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, коли такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. За визначенням даним в ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому необхідних документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.2.ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати); за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін. Судом встановлено, що внаслідок ДТП, що сталася 13.05.2017 року, в ході якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль, є страховим випадком, який був передбачений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених зі страховою компанією ТОВ «СТ «Домінанта»». Тому страховик (відповідач у справі) зобов`язаний сплатити страхове відшкодування позивачу відповідно до вимог п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як особі, у віданні якої перебуває транспортний засіб. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви, оскільки він особою звільненою від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 31 березня 2021 року.

Outcome: approved