overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася , надала суду заяву, в якій підтримала позов та просить слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та просив суд слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 044521 від 08 липня 2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 липня 2006 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-HO № 134265, виданого 23 квітня 2007 року Відділом реєстрацій актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився 06 квітня 2007 року , його батьком зареєстрований [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 610240, виданого 12 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 02 серпня 2014 року, його батьком зареєстрований [PERSON] . Відповідно до довідки № 837 від 23 листопада 2016 року, виданої КП « Комунальник» Селидівської міської ради, , [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] проживають разом із своєю матірю за адресою: м. Селидове, вул. Шевченко, 35. Відповідно до довідки про доходи № 29 від 08 грудня 2016 року, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів , загальна сума його доходу за період з 01 червня 2016 року по 30 листопада 2016 року становить 10\~402,94 гривень. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має малолітніх дітей і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року, подружнє життя не складається через несумісність характерів. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Лазарєва) [PERSON], [INFO], з 26 липня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 25 вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2015 року, що вступило в законну силу. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідач жодних заперечень щодо позовних вимог не надав. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2017 року предявив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що шлюб зареєстрований 25 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції . Від шлюбу 03 лютого 2010 народився син [PERSON] . Внаслідок різних поглядів на сімейне життя між ним та відповідачем виникали часті сварки, що призвело до того, що він та відповідач упродовж тривалого часу разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. У судове засіданні позивач [PERSON] не з»явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, вказав ,що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі . Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила , що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище Борук ) Н. Я. вступили у зареєстрований шлюб 25 квітня 2009 року, про що зроблено актовий запис за №364 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким 25 квітня 2009 року видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД №053843. Від шлюбу сторін 03 лютого 2010 року народився син [PERSON] , про що 12 лютого 2010 року зроблено актовий запис №338 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . Внаслідок різних поглядів на сімейне життя між сторонами виникали часті сварки, що призвело до того, що сторони упродовж тривалого часу разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 лютого 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, просив суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2015 року, яке вступило в законну силу. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 лютого 2017 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 05 серпня 2011 року, про що зроблено актовий запис № 1145 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції . Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року - син [PERSON] . Упродовж тривалого часу із 2016 року між ним та відповідачем через сварки та непорозуміння, фактично припинені шлюбні стосунки , вони перестали вести спільне господарство . За таких обставин просить шлюб розірвати оскільки між ним та відповідачем втрачені усі фізичні та духовні зв»язки , тому перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. У судове засідання позивач не з»явився , подав заяву у якій вказав, що просить просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, щодо примирення категорично заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явилася, попередньо подала до суду заяву, у якій зазначила, що просить цивільну справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнає , не заперечує щодо розірвання шлюбу . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований 05 серпня 2011 року, про що зроблено актовий запис № 1145 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , яким 05 серпня 2011 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON], [INFO] року - народився син [PERSON] . Через сварки та непорозуміння, із 2016 року між сторонами припинені шлюбні стосунки , вони перестали вести спільне господарство, втратили фізичні та духовні зв»язки. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача , що мають істотне значення , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

позивач [PERSON] 28 серпня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 02 червня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO].. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любови. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини . Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2001 року, про що відділом реєстраціі актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 131 (а.с 9 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 серпня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 18 лютого 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, матеріально сім'ї не допомагає. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з 2010 року . Позивачка вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 лютого 2009 року, про що виконкомом Олексіїво-Дружківської селищної ради м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 6 (а.с 5). Від шлюбу сторони мають - доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, матеріально сім'ї не допомагає. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з 2010 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 серпня 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що стосунки протягом тривалого часу не підтримуються, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач звернулася в суд з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами погоджується. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 29 квітня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з квітня 2017 року подружні стосунки припинено, сумісне життя стало неможливим. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Котелевець) [PERSON], [INFO], з 03 серпня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved