Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач 18.11.2019 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які б претендували на вищевказане спадкове майно спадкодавця - немає. В зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок і, як наслідок, неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, останній змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в зв`язку зі зайнятістю на роботі, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, позов визнають в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 213/2019, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с.5-7), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . (а.с.10) Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно - на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Заповіт спадкодавцем на належний їй житловий будинок за життя не складався. Згідно ст. 549 ЦК в редакції 1963, діючого на момент відкриття спадщини позивач є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк прийняв фактично спадкове майно після смерті матері, але юридично спадкових прав своїх не оформив, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області за № 424 від 14.11.2019 (а.с.10). Сестра позивача - [PERSON] 15.11.2019 подала до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. заяву, в якій зазначила, що вона спадщину після матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , не приймала, на неї не претендує, до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде, не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано сину спадкодавця [PERSON] , позивачу по справі (матеріали спадкової справи). Інших спадкоємців, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця - немає. Маючи намір юридично оформити свої спадкові права, позивач звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом (матеріали спадкової справи). Проте, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений спадковий житловий будинок приватним нотаріусом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок та запропоновано звернутися до суду (а.с.20). Позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв у спадщину спадковий житловий будинок, але через відсутність правовстановлюючих документів на нього не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нього, звернувся до суду з даним позовом. Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно була спадкодавець та що позивач фактично прийняв будинок у спадщину, підтверджується: довідкою Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області №424 від 14.11.2019, виписками з по господарської книги №1 за: 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2015-2020 роки, виданих виконавчим комітетом Крив`янської сільської ради Таращанського району Київської області, (а.с.10-15). За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] до житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: житловий будинок з прибудовою, погріб, господарський блок, вбиральня, гараж, ганок, колодязь, ворота з хвірткою, ворота, огорожа. Загальна площа приміщень будинку становить 67,9 кв.м., житлова площа - 32,2 кв.м. Ринкова вартість будинку, господарських будівель та споруд, згідно звіту про оцінку майна №19-1266, становить 62790,00 грн. (а.с.17-19). При винесенні рішення суд враховує положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року) визначено, що щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved