Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач 31.03.2021 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. було вчинено виконавчий напис № 59358 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості у розмірі 75019,50 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, Клименко Р. В. відкрито виконавче провадження № 64171208 від 18.01.2021 року. Вважає, що вказаний виконавчий напис було видано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.\~всупереч вимог діючого законодавства, зокрема ст.\~87,88 Закону України «Про нотаріат». Також зазначає, що з дня виникнення права вимоги у Банку до неї минуло більше трьох років, тому виконавчий напис було вчинено поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги , тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13\~847,00 грн. Ухвалою судді від 06.04.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. надати відповідні документи, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 19.04.2021 року (а.с. 53). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. В матеріалах справи наявне повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», що ними надано приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі (а.с. 54). Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 20.04.2021 року (а.с. 56). До суду повернувся конверт з ухвалою суду від 25.01.2021 року, як не вручений приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.\~у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 57). Пояснень чи відзиву на позов від третіх осіб до суду не надходило. Належним чином завіреної копії виконавчого напису № 59358 від 05.10.2020 року до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.\~ вчинено виконавчий напис № 59358 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № R53400247301В від 27.04.2012 року, укладеним з Акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення Прав Вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління активами «Прімоколект-Капітал», правонаступником якого на підставі Договору про відступлення Прав Вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД». Стягнення заборгованості, згідно вказаного виконавчого напису провадиться за період з 11.08.2020 по 14.08.2020 року у розмірі\~75019,50 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту\~63913,99 грн., прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 10\~605,51 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,00 грн. Також з [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» АЛАНД» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає\~11\~511, 15 грн.\~(а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р. В. від 18.01.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 64171208 з виконання виконавчого напису № 59358 від 05.10.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.\~ про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 75019,50 грн. (а.с. 13). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14\~Закону «Про\~нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті \~Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як вбачається із Договору № R53400247301В від 27.04.2012 року, позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі 27.04.2017 року або достроково у випадках передбачених цим Договором (а.с. 15). При цьому позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася, що останній платіж за вказаним договором вона здійснювала у 2012 році. Виконавчий напис вчинено 05.10.2020 року, при цьому відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити точну дату здійснення позивачем останньої виплати по кредиту та, відповідно, дату, з якої у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Враховуючи наявні документи у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчого напису було здійснено після спливу трьох років з дати виникнення права вимоги, що суперечить\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18. Відповідач, незважаючи на подання відзиву, не надав суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам по собі факт існування виконавчого напису не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Подання позивачем даного позову суд розцінює як незгоду [PERSON] із пред`явленою їй заборгованістю, а, отже, наявністю спору. Суд також приймає до уваги, що 26.11.2014 року до\~постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені\~постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису\~постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису\~05.10.2020\~року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172\~передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Кредитний договір № R53400247301В від 27.04.2012 року, який став підставою для видачі спірного виконавчого напису, не є нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). З урахуванням всього вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.\~з порушенням вимог статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги та відсутності обставин для визнання суми боргу безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 12 485 грн. (а.с. 22-36), витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. за подання до суду позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в рамках зазначеної цивільної справи в розмірі 454,00 грн., а всього до стягнення 13\~847,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved