Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

позивач 21.02.2019 року звернувся до суду з позовною заявою, вимогами якої просить стягувати з відповідача, як матері їхньої дочки, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, окрім продуктів харчування, яких вистачає на декілька днів, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку, оскільки дитина відвідує гуртки, заняття з логопедії та психології, що потребує значних витрат для забезпечення їй гармонійного розвитку та відпочинку. Позивач в судове засідання не з'явивсь, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги змінив, зменшивши суму стягнення аліментів на дочку в розмірі 1500,00 грн., змінені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надавши заяву та довідку про доходи та витрати на дитину. Відповідач до суду не зявилася, повідомлялася належно, будь-яких заяв, клопотань по суті позову до суду не подала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони в період з початку 2011 року по жовтень 2017 року проживали однією сім'єю без укладення шлюбу, від якого мають дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач, будучи працездатним та отримуючи дохід, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дитини позивач та відповідач не вирішили. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Судом не здобуто, а сторонами не надано доказів про розмір одержуваного доходу відповідача по справі. \~ \~ \~ \~Враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обовязку сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2019 року та до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved