Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Харченко О.М., звернувся до суду з даним позовом до Новоайдарської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка на час смерті мешкала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважав, що померла [PERSON] не має спадкового майна, тому не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В травні 2021 року позивач випадково дізнався, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянки (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0092956 від 27.01.1997 року, зареєстрованого 20.12.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1004. Крім позивача не має спадкоємців за законом, які б бажали прийняти спадщину після померлої [PERSON] . При зверненні позивача до приватного нотаріуса Щастинського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С., йому було роз`яснено, що на час звернення закінчився шестимісячний строк, який розпочався з часу відкриття спадщини, тому відповідно до ч. 1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину. Представник позивача зазначає, що спадщина була не прийнята позивачем в установлений законом строк з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що він вважав, що померла [PERSON] не залишила спадкового майна. Крім того, приватний нотаріус Щастинського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С. зазначила, що відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а саме згідно свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є донькою померлої [PERSON] . Факт зміни прізвища матері позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про одруження. Однак, факт зміни прізвища померлої [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » не підтверджується документально, оскільки не збереглося свідоцтво про шлюб. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд визначити для [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є бабою [PERSON] , [INFO] . Представник позивача адвокат Харченко О.М. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради Луганської області у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.10.2003 року Гречишкинською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с.12). Згідно довідки №257, виданої 09.08.2021 року виконкомом Новоайдарської селищної ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї одна (а.с. 14). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0092956 від 27.01.1997 року, зареєстрованого 20.12.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1004 (а.с.13). Спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру №64947123 від 28.05.2021 року (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.1968 року народження, матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.04.1966 року вбачається, що 01.04.1966 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , 1949 р.н., після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - [PERSON] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.02.1949 року, [PERSON] народилась [INFO] , в графі «мати» зазначена « [PERSON] » (мовою оригіналу). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2017 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років (а.с.10). Листом від 06.08.2021 року №396/01-16 приватний нотаріус Щастинського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С. роз`яснила позивачу [PERSON] необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні відносини між ним та [PERSON] (а.с.16). Листом від 06.08.2021 року №397/01-16 приватний нотаріус Щастинського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С. роз`яснила позивачу, що він вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , для вирішення питання спадкування позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с.17). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, показав суду, що він є двоюрідним братом позивача [PERSON] по лінії матері. Вказав, що навесні 2021 року разом з братом працювали на землі та знайшли документи на земельну частку (пай). Також повідомив, що у позивача є рідна сестра [PERSON] , яка проживає у м. Сєвєродонецьку. Мати [PERSON] була жива станом на 08.10.2003 року, померла приблизно 3-4 роки тому. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснив суду, що він є двоюрідним братом позивача по лінії батька. Пояснив, що навесні 2021 року [PERSON] знайшов документи на земельну ділянку, яка належала за життя [PERSON] . Зазначив, що йому відомо, що у позивача є рідна сестра [PERSON] , яка втратила зір та наразі проживає в м. Сєвєродонецьку. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З позову, пояснень представника позивача та показань свідків суд встановив, що причиною невчасного звернення до нотаріуса з метою прийняття спадщини є необізнаність позивача про існування спадкового майна його баби [PERSON] , а тому позивач цю обставину вважає поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. З цього приводу суд зазначає, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Також судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , з позовом [PERSON] звернувся у серпні 2021 року, жодних доказів, які б могли свідчити про поважність причин пропуску строку суду не надано. Крім того, пропуск позивачем строку для прийняття спадщини не може вважатися незначним, оскільки він складає більше18 років. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Позивачем не надано суду жодного доказу, який би слугував поважною причиною пропуску строку, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо спадкування за період з часу відкриття спадщини - 08 жовтня 2003 року і до моменту звернення до суду 12 серпня 2021 року. Крім того, під час судового розгляду встановлено, що у позивача є рідна сестра [PERSON] , яка як і він має право на спадкування спірної земельної ділянки, а тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання причини пропуску строку поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини також, виходячи з наступного. Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18): позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами в справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач звернувся до суду з позовом до Новоайдарської селищної ради про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] . Однак, заявлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини безпосередньо стосуються прав та обов`язків його сестри, яка до участі в справі в якості відповідача не залучена, клопотань про її залучення відповідачем за цим позовом позивач не заявляв. При цьому, Новоайдарська селищна рада в цьому випадку як орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем у справі. Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 272/1137/17. Щодо позовних вимог позивача про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON] є рідною бабою [PERSON] , то суд доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на зазначене. Позивач вказав, що [PERSON] є його рідною бабою та у зв`язку з тим, що було змінено її прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу, документально не можливо це підтвердити, оскілки втрачене свідоцтво про укладення шлюбу. Суд, допитавши свідків та дослідивши надані письмові докази, вважає, що на підтвердження родинних зв`язків між позивачем та померлою [PERSON] не надано достатньо допустимих та належних доказів, які б безсумнівно свідчили про наявність родинних відносин між зазначеними особами. Обов`язок доказування у даному випадку покладається на позивача згідно ст. 81 ЦПК України. Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом Жодних клопотань під час судового розгляду суду не заявлялось. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 наведено правовий висновок, згідно з яким юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження родинних відносин та наявність іншого спадкоємця, який не залучений до участі у справі, у даній позовній вимозі слід відмовити. Судовий збір у відповідності до ст. 141 ЦПК України покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed