Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач 22.09.2015 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 1998 року по 12 квітня 2013 року. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2013 року шлюб розірвано. В період шлюбу народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір*ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до заочного рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2011 року з відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з вересня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, судове рішення про стягнення аліментів відповідач не виконує та ухиляється від сплати аліментів, жодного разу аліменти не сплатив. Будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає. У відповідності до довідки-розрахунку по аліментах ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві від 06 травня 2015 року № 821/14 заборгованість відповідача по аліментам станом на 06 травня 2015 року складає 39299,99 грн. Протягом останніх чотирьох років відповідач з дітьми не спілкується та їх вихованням і оздоровленням не займається. Не цікавиться навчанням дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлене ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Фактично він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків по вихованню дітей. Вказані обставини підтверджуються довідкою Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.06.2015 року № 395, довідкою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Ш.Гребля Хмільницького району Вінницької області від 22.06.2015 року № 15, характеристикою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Ш.Гребля, Хмільницького району, Вінницької області, характеристикою Державного професійно-технічного закладу «Хмільницького аграрного центру професійно-технічної освіти» від 07.07.2015 року, актом від 02.07.2015 року. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дітей просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та відносно малолітної доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з обставин викладених в позові та просила позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з*являвся про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Треті особи в судове засідання не з*явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третіх осіб. Вислухавши пояснення позивача, прослухавши технічну фіксацію судового засідання Хмільницького міськрайонного суду від 29.04.2016 року про допит свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони з 15 квітня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 січня 2013 року шлюб розірвано. В період шлюбу народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір*ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до заочного рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2011 року з відповідача на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з вересня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте, судове рішення про стягнення аліментів відповідач не виконує та ухиляється від сплати аліментів, жодного разу аліменти не сплатив. Будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає. У відповідності до довідки-розрахунку по аліментах ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві від 06 травня 2015 року № 821/14 заборгованість відповідача по аліментам станом на 06 травня 2015 року складає 39299,99 грн. Як пояснювала позивач, останні чотири роки відповідач з дітьми не спілкується та їх вихованням і оздоровленням не займається. Не цікавиться навчанням дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлене ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Фактично він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов*язків по вихованню дітей. Вказані обставини підтверджуються довідкою Широкогребельської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.06.2015 року № 395, довідкою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Ш.Гребля Хмільницького району Вінницької області від 22.06.2015 року № 15, характеристикою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с.Ш.Гребля, Хмільницького району, Вінницької області, характеристикою Державного професійно-технічного закладу «Хмільницького аграрного центру професійно-технічної освіти» від 07.07.2015 року, актом від 02.07.2015 року, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачки [PERSON], яка була допитана в якості свідка. Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував. Хмільницькою райдержадміністрацією надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та відносно малолітної доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Суд вважає доведеним, що відповідач ухилився від виконання своїх обов*язків, оскільки він протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. При постановленні законного й справедливого рішення, суд враховує положення Європейської Конвенції «Про права дитини», в ч.2 ст.6 в якій зазначено, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини, а в. ч.1 ст.19 зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. З урахуванням вищевикладеного та виходячи з інтересів дітей, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved