Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.06.2016 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.01.2000 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Чкалівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сімя фактично розпалась, з січня 2016 року разом не проживають. Причиною розпаду сімї є те, що вони з відповідачкою не зійшлися характерами, в результаті чого виникали постійні сварки. Вони не зберегли почуття взаємної любові та поваги. Шлюб існує формально. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до судового засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність та розірвати шлюб. Відповідачка до судового засідання повторно не зявилася, та не повідомила про причини своєї неявки, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Суд вважає можливим, відповідно до ст. 169 п. 4 ЦПК України, визнати причину неявки відповідача неповажною і ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою позивача. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторони в обґрунтування позову та ті обставини, що подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, оскільки сімя зруйнувалася остаточно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, п.п. 3-12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, ст. 51 Конституції України відповідно до яких, сімя охороняється державою та при ухваленні рішення про розірвання шлюбу суд зясовує всі обставини справи та приймає заходи до примирення подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сімя зруйнувалася остаточно і відновити її не можливо, оскільки стосунки між подружжям суперечать їх інтересам та інтересам їхньої дитини, дружини проживають окремо один від одного, тому збереження сімї стало недоцільним. Отже, слід розірвати шлюб. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів обставини, на які він посилався, а саме факт недоцільності спільного проживання з відповідачкою та факт неможливості збереження сімї. Таким чином позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову і розірвання шлюбу. Оскільки позов задоволений в повному обсязі, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне сплачені судові витрати в розмірі 551,20 гривень судового збору, віднести на рахунок відповідачки і стягнути на користь позивача. На підставі зазначеного, ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України; п.п. 3-12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11; ст. 51 Конституції України і

Outcome: approved