Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач 26.08.2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики з урахуванням фінансових санкцій в зв»язку з невиконанням грошового зобов»язання про те, що 12 серпня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] (Позичальник) був укладений договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3408. Відповідно до преамбули договору - сторони діяли добровільно, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства України. Відповідно до п.1.1. договору позики Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти, а Позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) без врахування відсотків. Відповідно до п.1.2. договору Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 237000 (двісті тридцять сім тисяч) гривень 00 коп. Відповідно до п.2.1. договору позика надається строком на один рік, тобто терміном до дванадцятого серпня 2014 року включно. Відповідно до п.2.2. договору сторони підтвердили, що Позикодавець передав Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця гроші у розмірі 237000 (двісті тридцять сім тисяч) гривень 00 коп. Також відповідно до п. 4.12. договору дружиною відповідача [PERSON] була надана письмова згода на укладання, договору позики,підпис на заяві якої посвідчено 12 серпня 2013 року [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3407. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як передбачено ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 237000 (двісті тридцять сім тисяч) гривень 00 коп. в позику строком на 1 (один) рік, а саме з 12 серпня 2013 року по 12 серпня 2014 року включно, то починаючи з 13 серпня 2014 року у відповідача виникає обов'язок по виконанню грошового зобов'язання щодо повернення позивачу суми позики (боргу). Позивач в усній формі вимагав повернення боргу, але до теперішнього часу відповідач борг не повернув, мотивуючи це відсутністю коштів. Позивач згідно даних зобов'язальних правовідносин належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов'язання не виконав, отримані у борг кошти у визначений термін не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Також, як передбачено ч. І ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.4.1. договору - у разі не повернення Позичальником позиченої суми грошей до вказаного в договорі строку, Позикодавець вправі пред'явити договір до стягнення будь-яким способом на його розсуд відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.4.5. договору - у випадку порушення Позичальником строку повернення позики згідно п.2.1 цього договору, Позикодавець має право вимагати від Позичальника сплатити неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми заборгованості та у формі штрафу у розмірі 7,5% від розміру позики. Прострочення повернення боргу становить 6 днів. Розрахунок пені: 237000*( 12,5*2)%*6 = 355 грн. 50 коп. Розрахунок штрафу: 237000* 7.5% = 17 775 грн.00 коп. Всього борг за договором позики з урахуванням штрафних санкцій становить: 237000,00 + 355,50+17 775,00 = 255 130 грн. 50 коп. Просить стягнути борг за договором позики з урахуванням фінансових санкцій в зв»язку з невиконанням грошового зобов»язання. В судове засідання позивач не з»явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги, зазначені у позовній заяві, підтримав повністю, просить позов задоволити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. В судовоме засідання відповідач не з»явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що в справі є повідомлення про вручення йому особисто судової повістки на 20 та 30.10.2014 року, про причини неявки суд не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення справи, тому суд вважає, що є всі підстави для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, мав можливість подати суду свої докази та заперечення, а також у справі є достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, і вважає, що за даних обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України 1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 3. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення і вважає, що за даних обставин позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги підтверджені наявністю договору позики і позивач правильно послався на положення матеріального права, а відповідач не надав будь-якого заперечення або обгрунтування невиконання ним своїх договірних зобов»язань та сум пред»явлених позивачем до стягнення. Суд вважає, що таке рішення не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст. ст. 526,629,1046,1049, ЦК України та

Outcome: approved