Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач 11 лютого 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], КЖЕП «Центральний» про усунення перешкод в користуванні власністю та визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 05 листопада 1994 року по 22 січня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від сумісного шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] З 24 листопада 1995 року позивач зареєстрований та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS]. В 1996 році зазначена квартира була приватизована на сім'ю з чотирьох осіб: позивача, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Квартира складається з трьох житлових кімнат площею 10,9 кв.м., 18,0 кв.м. та 15,1 кв.м. [PERSON] в спірній квартирі не проживає впродовж тривалого часу. В жовтні 2012 року позивач поселився до житлової кімнати площею 10,9 кв.м., де мешкав до грудня 2013 року. В квітні 2013 року [PERSON] без згоди позивача поселила до квартири свого чоловіка [PERSON] та зайняла кімнату позивача. Повернувшись з відрядження у листопаді 2013 року, позивач з'ясував, що не має можливості знаходитись в належній йому частині квартири. Позивач просив суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS]; виділити в користування позивача житлову кімнату площею 10,9 кв.м.; виділити в користування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житлові кімнати площею 18,0 кв.м. та 15,1 кв.м.; у спільному користуванні залишити коридор площею 5,2 кв.м., кухню площею 7,5 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м., коридор площею 2,9 кв.м, кладову площею 1,7 кв.м.; зобов'язати відповідачів не чинити позивачу перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні 1/4 частиною квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Письмових заяв не надходило. До суду надійшла заява КЖЕП «Центральний» з проханням розглядати справу без участі їх представника та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 18). Зазначена квартира складається з: 1 - коридор площею 5,2 кв.м., 2 - житлова площею 10,9 кв.м., 3 - житлова площею 18,0 кв.м., 4 - житлова площею 15,1 кв.м., 5 - кухня площею 7,5 кв.м., 6 - кладова площею 1,7 кв.м., 7 - туалет площею 1,1 кв.м., 8 - коридор площею 2,9 кв.м. Загальна площа квартири - 62,4 кв.м., житлова - 44,0 кв.м. (а.с. 14). На спірну квартиру відкритий особовий рахунок [NUMBER], основним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с. 13). Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Таким чином, з урахуванням|з врахуванням| житлової площі спірної квартири, яка складає, - 44,0 кв.м. і кількості осіб|облич,лиць|, зареєстрованих в даній квартирі, на кожного з тих, що проживають доводиться|припадає,приходиться| по 7,3 кв.м. житлової площі. З урахуванням того, що позивач|позовниця,позивачка| просить виділити йому в користування житлову кімнату площею 10,9 кв.м., а [PERSON], [PERSON], [PERSON] - житлові кімнати площею 18,0 кв.м. та 15,1 кв.м. в квартирі [ADDRESS], що, на думку суду, порушує права відповідачів на житло, закріплене ст. 6 Конституцій України, оскільки у разі|в разі| задоволення позовних вимог, норма житлової площі буде значно менша від встановленої|установленою| законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що позивач проживає [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем в порушення вимог ст. ст. 10, 59-60 ЦПК України не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які свідчили б про чинення позивачу з боку відповідачів перешкод у користуванні 1/4 частиною спірної квартири. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed