Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 грудня 2016 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на спадкове майно. Посилався на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого бажає прийняти спадщину та звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори. Вказував, що [PERSON] є його матір'ю і також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначав, що в жовтні 2016 року дізнався, що державним нотаріусом 17 вересня 2016 року на ім'я матері [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтво складається з жилого будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] Також позивач [PERSON] посилався на те, що є інвалідом третьої групи безтерміново, отже, є непрацездатним та має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від заповіту. В своїй позовній заяві просив суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою полтавською державною нотаріальною конторою 17 вересня 2016 року на ім'я [PERSON] та визнати за ним право на 1/8 частину домоволодіння по [ADDRESS] як на обов'язкову частку у спадщині, що залишилася після смерті [PERSON]. У зв'язку зі смертю 10 березня 2017 року [PERSON] ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2017 року до участі в справі як правонаступника [PERSON] залучено [PERSON]. [PERSON] 12 грудня 2017 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави позовом до [PERSON] про зменшення обов'язкової частки у спадщині. Посилалася на те, що за життя [PERSON] та [PERSON] допомагали матеріально своєму синові [PERSON], будувати йому будинок по [ADDRESS] позивач [PERSON] не користувався, в ньому не проживав та не приймав участі в його утриманні. Також вказувала, що [PERSON] та [PERSON] за життя постійно хворіли, потребували сторонньої допомоги, [PERSON] не приймав участі у догляді за хворими батьками. З цих підстав просила суд зменшити розмір обов'язкової частки у спадщині [PERSON] після смерті [PERSON] до 1/10 частки. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2017 року цивільна справа за позовною заявою [PERSON] об'єднана в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити. Представник [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала ту обставину, що позивач [PERSON] має право на обов'язкову частку в праві на спадщину після померлого батька [PERSON], але вважає, що розмір такої частки має бути зменшено до 1/10 частини. Інші особи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, подали до суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] рок помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] 25 грудня 2013 року склав заповіт, згідно з яким все належне йому майно заповів повністю дружині [PERSON]. Позивач [PERSON], 1956 року народження, є сином [PERSON]. Як встановлено судом, що складу спадщини після померлого [PERSON] належить жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами в м. Полтаві, вул. Спартака, 94. Також судом встановлено, що Другою полтавською державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] року [PERSON] відкрита спадкова справа № 133/2016, з заявами про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON] та [PERSON] (дружина померлого). 17 вересня 2016 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в місті Полтаві, вулиця Спартака, 94. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Положенням частини першої статті 1241 дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 11.02.2014 р. N 1-рп/2014, згідно з яким в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов'язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Як встановлено судом та визнавалося всіма учасниками справи, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку визнаний особою з інвалідністю третьої групи. Оскільки позивач [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи, в силу норм ст. 1241 ЦК України він після померлого [INFO] року [PERSON] спадкує незалежно від заповіту половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом. При цьому позивач скористався своїм правом та 30 березня 2016 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За нормами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як встановлено судом, після померлого [PERSON] у разі спадкування за законом було б два спадкоємці - позивач [PERSON] як син померлого та [PERSON], як дружина померлого, відповідно, їх частки є рівними. Оскільки у разі спадкування за законом позивач [PERSON] спадкував би 1/4 частку в праві власності на жилий будинок по [ADDRESS] в порядку ст. 1241 ЦК України має право на 1/8 частку в порядку спадкування в праві власності на спірний жилий будинок. Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України, на яку посилається [PERSON] в поданій до суду позовній заяві, розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 19. роз'яснив, що суд може зменшити розмір обов'язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Як встановлено судом, позивач [PERSON], 1956 року народження, є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання довічно, з 1993 року перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері, постійно отримує підтримуюче лікування. Враховуючи викладене, встановлений судом стан здоров'я позивача, суд приходить до висновку, що та обставина, що [PERSON] не надавав матеріальної допомоги померлому [PERSON] та не приймав участі у догляді за хворим батьком не може бути оцінена як правова підстава для зменшення розміру його обов'язкової частки в спадщині в порядку ст. 1241 ЦК України. З цих підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Фактичне проживання позивача [PERSON] в будинку по [ADDRESS] а не за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання (за адресою знаходження спірного житлового будинку) жодним чином не може бути оцінено судом як інша обставина, що має істотне значення для зменшення розміру обов'язкової частки позивача в спадщині. Твердження [PERSON] про те, що між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] виникали сварки, що позивач зневажливо ставився до спадкодавця, принижував його, а [PERSON] неодноразово викликала наряди поліції не знайшли свого підтвердження дослідженими в справі доказами. На підставі викладеного, оскільки судом не встановлено підстав для зменшення розміру обов'язкової частки [PERSON] в спадщині, суд приходить до висновку, що виданим на ім'я [PERSON] 17 вересня 2016 року свідоцтвом про право на спадщину порушено право позивача на його обов'язкову частку у спадщині. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 19. роз'яснив, що у разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку. Тому з метою захисту прав позивача [PERSON], який будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON], у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, необхідно визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 17 вересня 2016 року на ім'я [PERSON] державним нотаріусом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на 1/8 частину зазначеного житлового будинку. Правові підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом в цілому відсутні, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1422,40 грн.

Outcome: partial