Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач 22.02.2019 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] В квартирі зареєстровані її тітка та дядько, проте там ніколи не проживали, їх особистих речей в квартирі немає. Реєстрація відповідачів в квартирі спричиняє позивачу збитки, адже збільшується сума оплати житлово-комунальних послуг. Ухвалою суду від 26.02.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 11.03.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.04.2019 року. У підготовчому засіданні 24.04.2019 року, було задоволено клопотання представника позивача про допит свідків та протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.07.2019 року. У судовому засіданні 03.07.2019 року ухвалено розгляд справи проводити в заочному порядку, розгляд справи відкладено на 27.08.2019 року. У судове засідання 27.08.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] про що свідчить договір купівлі-продажу від 15.09.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною А.О. та зареєстрований в реєстрі за №4661. З Довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №83 від 21.01.2019 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON] Сусіди позивачки [PERSON] [PERSON] склали Акт про те, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]

Outcome: approved