Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.10.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, тимчасово проживає у родичів в смт. Кириківка Великописарівського району по вулиці Заводській, 31, свого окремого придатного для проживання помешкання не має. Розмір його пенсії по інвалідності становить 1\~412 грн, що є недостатньою для проживання та лікування. Він має трьох повнолітніх дітей, відповідачів по справі, які матеріальної допомоги йому не надають. Вважає, що має право на стягнення з відповідачів на його користь аліментів по 200 грн з кожного, так як він є непрацездатною особою, наявність в нього скрутного матеріального становища та необхідність лікування, відсутність доходу для підтримання достатнього життєвого рівня. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що проживав з дружиною та дітьми до 2008 року. Після припинення шлюбних відносин з дружиною добровільно розподілили майно таким чином, що домоволодіння в смт. Кириківка В-Писарівського району по вулиці Заводській, 29, яке вони придбали у шлюбі, залишається їй з дітьми, а йому будинок по вулиці Горького, 12 в смт. Кириківка В-Писарівського району. В лютому 2017 року цей будинок згорів разом з документами, меблями та всіма речами. Він залишився без житла, пішов у будинок колишньої дружини, але його не пустили. До того ж, дружина звернулася до суду з позовом про визнання його втративши права на користування цим жилим приміщенням. В ході судового розгляду за ним залишили право користування житлом, але дружина забороняє там жити. З 2006 року є інвалідом 3 групи, з 15.03.2017 інвалідність надана довічно. Вважає, що має право на стягнення аліментів з повнолітніх дітей, так як є непрацездатним, основним його доходом є пенсія, працевлаштуватися на постійну роботу не може за станом здоровя, іноді підробляє. Потребує операції, яка коштує 4\~000 доларів США, зараз збудував тимчасове житло на місці згорівшого, де і проживає. Земельна ділянка, яка належить йому на праві власності, отримана ним під забудову, але на ній нічого не збудовано, продати її неможливо, так як вона нікому не потрібна. Прохає стягнути з кожного відповідача аліменти на його утримання по 200 гривень щомісячно. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.6/, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач в неї відібрав дитинство. Зараз вона проживає разом з дитиною, яка хворіє, має хронічне захворювання, перебуває у стані розлучення. Вважає, що третя група інвалідності є робочою і позивач може працевлаштуватися. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, надали письмовий відзив на позов, в якому вказали, що хоча позивач, їх батько, і має 3 групу інвалідності, що не позбавляє його права працевлаштуватися і отримувати дохід від трудової діяльності, він має відносно молодий вік 51 рік, є працездатним і може вести повноцінне життя. Твердження позивача про відсутність в нього житла не відповідають дійсності, оскільки в результаті пожежі пошкоджено тільки його майно, документи, речі, причиною чого була його недбалість. Звертають увагу суду на те, що позивач проживає один, не має утриманців, має земельну ділянку для ОСГ, господарські приміщення для ведення домашнього господарства, отримує пенсію, може працевлаштуватися. Проте, як [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років. [PERSON] теж має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, отримує виплати у мінімальних розмірах, не має свого житла. Тому вважають позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню /а.с.56-57/. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі /а.с.65/, відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено відповідними розписками /а.с.39,71/. З урахуванням думки позивача, його представника, відповідача [PERSON], суд вважає за можливо провести судовий розгляд без участі відповідачів [PERSON], [PERSON] Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні установлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], місце реєстрації смт. Кириківка Великописарівського району Сумської області, вул. Заводська, 29 є інвалідом третьої групи загального захворювання відповідно пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого довічно Пенсійним фондом України 15.03.2017 серії ААІ № 590766 /а.с.3-5/. Позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тобто відповідачів по справі /а.с.8-10/. Отримує пенсію як інвалід 3 групи у розмірі 1\~412 грн щомісячно /а.с.52/, має у власності земельну ділянку площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна земельна ділянка/ по вулиці Горького, 10 в с. Іванівка Великописарівського району Сумської області /а.с.53/, заборгованість за кредитом /а.с.55/. 2 лютого 2017 року в житловому будинку № 12 по вулиці Горького в с. Іванівка Великописарівського району Сумської області, де проживав [PERSON], виникла пожежа, в результаті якої знищена будівля будинку, документи власника, меблі, особисті речі та речі домашнього вжитку, що підтверджено довідкою Великописарівського районного сектору з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 03.02.2017 за № 44 /а.с.54/. Відповідно консультативного висновку спеціаліста від 15.02.2017 [PERSON] потребує оперативного лікування /а.с.7/. [PERSON] має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який має хронічне захворювання /а.с.30-31/. [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Кіру, [INFO] /а.с.60- 62/. [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Софію, [INFO], має статус безробітного, отримує допомогу по безробіттю у розмірі 544 грн /а.с.66-69/. Стаття 51 Конституції України закріплює обовязок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обовязок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до Закону. Таким чином, судом встановлено, що позивач має інвалідність третьої групи, тобто є непрацездатним. Його дохід становить 1\~452 грн у місяць, що не є меншим ніж прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність /1\~373 грн/, але є недостатньою для його потреб, оскільки він потребує оперативного лікування, не має власного житла. Тому суд дійшов висновку, що він має право на отримання аліментів від своїх повнолітніх дітей. В судовому засіданні відповідачі не надали доказів, що позивач позбавлявся відносно них батьківських прав або не виконував своїх батьківських обовязків, та не приймав участі в їх вихованні. Відповідно частини 1 статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що відповідачі мають на утриманні малолітніх дітей, не працюють, тому не мають можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі по 200 гривень щомісячно. Проте, вони зобовязані утримувати свого непрацездатного батька, який, як встановлено в судовому засіданні, потребує матеріальної допомоги. З урахуванням матеріального та сімейного стану відповідачів, суд дійшов висновку, що вони повинні сплачувати аліменти у розмірі по 100 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і довічно. При зверненні позивача до суду від був звільнений від сплати судового збору відповідно статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі по 213 гривень з кожного.

Outcome: partial