Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що являється рідною дочкою [PERSON] [INFO] досягла повноліття. Позивач зазначає, що в 2019 році вступила на денну (заочну) форму навчання в Приватний вищий навчальний заклад «Буковинський Університет», «облік і оподаткування» (заочно) Компютерні науки» (денна), строком на 3 роки 10 місяців. Вказала, що проживає із матір`ю. Відповідач не надає жодної допомоги на її утримання. Їй відомо, що батько офіційно працевлаштований, працює водієм швидкої допомоги в м. Заставна, інших дітей на його утриманні не має. Просить суд стягувати із [PERSON] аліменти на її користь в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення нею навчання, але не довше ніж до дсягнення нею двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупуності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною дочкою відповідача [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2002 року ( а.с.8). Крім того судом встановлено, що донька відповідача [PERSON] навчається у ПВНЗ «Буковинський університет». Термін закінчення навчання в університеті 30.06.2023 року. (а.с.11). Згідно акту обстеження умов проживання №43 від 28.01.2021 року позивач [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище та стан здоровя дитини, те що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштованим, який спроможний заробляти та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 30.06.2023 року, тобто до закінчення нею навчання. Крім того, за правилами ст.141ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved