Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділу РАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 154835. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2018 р.н. На даний момент спільного господарства не ведуть, з вересня 2019 року проживають окремо, майнового спору між ними немає. Згоду про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . 21 вересня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Також, вказала, що просить слухати справу без її участі. Відповідач [PERSON] через канцелярію судунадав суду заяву , в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Також зазначив, що просить розгляд даної цивільної справи провести без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 23 грудня 2017 року, відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб в Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис № 1769. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Батьком зазначений [PERSON] . При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved