Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 вересня 2020 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, який уточнив в поданій до суду 24 вересня 2020 року заяві. Позовна заява обґрунтована тим, що 04.10.2019 в м. Полтаві по вул. Грушевського, 18 сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є відповідач [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено належний позивачу [PERSON] автомобіль Hundai IX 35, д.н.з. [NUMBER] . Позивач вказував, що відповідач [PERSON] свою вину визнав, було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), яке було передано до ПАТ «НАСК «Оранта», де було застраховано відповідачем цивільно-правову відповідальність. 05.11.2019 затверджено страховий акт, визначено суму страхового відшкодування в розмірі 29146,98 грн, яка перерахована позивачу страховою компанією 22.11.2019. Позивач зазначав, що з розміром страхового відшкодування не погодився, замовив незалежну експертиз, отримав висновок експерта № 1843 від 22.11.2019, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого йому, як власнику транспортного засобу Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , станом на 04.10.2019 склала 60878,01 грн. Звертався з заявою до ПАТ «НАСК «Оранта» про здійснення перерахунку, листом від 17.01.2020 страхова компанія повідомила, що висновок експерта № 1843 від 22.11.2019 не приймається страховою компанією до уваги. 07.09.2020 позивач отримав висновок експерта № 1365 від 07.09.2020, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , станом на 04.10.2019 склала 60878,01 грн. Вважає, що страхова компанія не повністю виплатила страхове відшкодування та, враховуючи ліміт відповідальності, має додатково сплатити 18853 грн. Також вважає, що [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність за завдану шкоду та з урахуванням страхового відшкодування мають відшкодувати йому 10878,01 грн на відшкодування спричиненої шкоди та 2000 грн розмір франшизи. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь страхове відшкодування в розмірі 18853 грн. Просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на його користь суму франшизи в розмірі 2000 грн, 10878,01 грн різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Просив також стягнути з відповідачів понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2020 року відкрито провадження в даній справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Бибик В.А. 13.10.2020 подано до суду заяву з проханням розглядати справу з викликом сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.10.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката Бибик В.А. про розгляд справи з повідомленням сторін в судовому засіданні. 21.10.2020 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що дійсно 04.11.2019 по вул. Грушевського, 18 в м. Полтаві відбулася ДТП за участі водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ВАЗ21074, д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] . Сторонами було складено повідомлення про ДТП (європротокол), яке передали до страховика [PERSON] - ПАТ «НАСК «Оранта». Вважає, що позивачем не надано доказів, які б вказували на те, що відповідач [PERSON] є заподіювачем шкоди, а повідомлення про ДТП не є належним доказом. Також вважає, що НАСК «Оранта» здійснила правильний розрахунок завданої шкоди. В задоволенні позовних вимог просив суд відмовити. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2020 року за заявою позивача встановлено [PERSON] встановлено строк подання відповіді на відзив тривалістю 13 днів з дня отримання відзиву на позовну заяву. 08.11.2020 відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 07.10.2019 ПАТ «НАСК «Оранта» було письмово повідомлено до ДТП, яка сталася 04.10.2019 за участю транспортних засобів ВАЗ21074, д.н.з. [NUMBER] , забезпеченого в ПАТ «НАСК «Орана» та Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , забезпеченого в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» було прийнято рішення про розподіл відповідальності, за результатами якого визначено цивільно-правову відповідальність саме водія транспортного засобу ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . За заявою [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу, визначено матеріальний збиток, завданий власникові пошкодженням транспортного засобу Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , визначено суму страхового відшкодування в розмірі 29146,98 грн, виплату якої здійснено [PERSON] 14 листопада 2019 року. Позовні вимоги [PERSON] вважає безпідставними та необґрунтованими, в їх задоволенні просить відмовити. 12.11.2020 представником позивача [PERSON] адвокатом Хворост Д.М. (дата поштового відправлення 09.11.2020) подано до суду клопотання про витребування доказів та про призначення експертизи. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Хворост Д.М. про витребування доказів та про призначення експертизи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу Hundai IX 35, легковий універсал, 2011 року випуску,реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11). Також встановлено, що 4 жовтня 2020 року в м. Полтаві по вул. Грушевського, 18 на перехресті з вул. Ціолковського, близько 15 год 58 хв, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ВАЗ21074, д.н.з. [NUMBER] , належного [PERSON] , забезпеченого в ПАТ «НАСК «Орана», під керуванням водія [PERSON] , та Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , забезпеченого в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», під керуванням водія [PERSON] , який є також власником транспортного засобу. Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання. Встановлено, що учасники ДТП скористались правом, визначеним пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), у якому зазначена схема ДТП, прізвище водіїв, назви транспортних засобів та їх пошкодження (а.с. 178). Встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», поліс АМ№9807739 від 08.04.2019, страхова сума визначена в розмірі 100000 грн, сума франшизи склала 2000 грн. 07.10.2019 (а.с. 179) відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» було письмово повідомлено про ДТП, в повідомленні відповідач [PERSON] виклав свою думку щодо наявності його вини у вчиненні ДТП. Також 07.10.2019 позивач [PERSON] (а.с. 180) подав до ПАТ «НАСК «Оранта» заву про страхове відшкодування, в якій зазначив, що згоден доручити оцінку завданої шкоди по калькуляції, складеній у відповідності до вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», спеціалістом страховика, з способом, розміром визначення страхового відшкодування згоден. Встановлено, що 07.10.2019 представником страховика АТ «НАСК «Оранта» було проведено первісний технічний огляд пошкодженого транспортного засобу Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , 09.10.2019 - додатковий огляд з метою визначення завданих збитків (а.с. 183-186). 31.10.2019 складено зведену таблицю даних попереднього розрахунку розміру збитків, завданих власнику транспортного засобу Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , з визначенням розміру збитків - 31146,98 грн (а.с. 192). 04.11.2019 (а.с. 193) страховиком прийнято рішення щодо розподілу відповідальності учасників ДПТ та визначено вину водія [PERSON] 04.11.2019 (а.с. 194) страховою компанією здійснено розрахунок страхового відшкодування та 05.11.2019 (а.с. 195) складено страховий акт № ОЦВ-19-16-16062/1, згідно з яким визначено суму страхового відшкодування в розмірі 29146,98 грн, з розрахунку: 31146,98 грн (розмір матеріального збитку з врахуванням зносу деталей, що змінюються) мінус 2000 грн франшизи. Встановлено та не заперечується позивачем [PERSON] , що 14.11.2019 сума страхового відшкодування 29146,98 грн страховою компанією виплачена позивачу в повному обсязі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що з розміром визначеного страхового відшкодування не погодився, замовив незалежну експертизу, отримав висновок експерта, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого йому, як власнику транспортного засобу Hundai IX-35, д.н.з. [NUMBER] , станом на 04.10.2019 склала 60878,01 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306). Судом встановлено, що саме відповідач [PERSON] станом на час ДТП, що відбулася 04.10.2019, керував транспортним засобом ВАЗ 21074, д.н.з. [NUMBER] , належним відповідачу [PERSON] . На час ДТП [PERSON] мав право керувати зазначеним автомобілем, отже, є належним володільцем. Вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] є повністю безпідставними та не ґрунтуються на нормах ст. 1187 ЦК України. Тому суд приходить до висновку про відмову позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] повністю. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Пунктом 2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Указана норма кореспондується зі статтею 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial