Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 липня 2020 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] померла її баба, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,1406 га, 0,1308 га та 0,0844 га, які розташовані в межах Логвинської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені спадкові земельні ділянки після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,1406 га, кадастровий номер 3221684001:01:024:0010, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 701333 (а.с.30); земельна ділянка площею 0,1308 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Логвин, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 701334 (а.с.31); земельна ділянка площею 0,0844 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Логвин, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 701334 (а.с.31). Позивач [PERSON] , [INFO] , є онукою померлої [PERSON] , що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем за законом. Відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми померлої [PERSON] , що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцями першої черги, які не претендують на зазначені спадкові земельні ділянки. Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно (а.с.34), тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved