Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2016 року звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права спадкове майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON]. В позовній заяві позивач вказав, що 30 жовтня 1997 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді права на майновий пай члена КСП СТОВ «Маяк» с. Шершенці, Кодимського району Одеської області, посвідчений свідоцтвом серії ОД-ХІІ-ХІХ №000931. Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого за законом, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлого, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину (майновий пай) у звязку з відсутністю оригіналу документів, що підтверджує право власноті спадкодавця на це майно. В судове засідання позивач не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява № 02-16/273 від 23 листопада 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №273184, виданого 01 листопада 1997 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшло право на майновий пай члена КСП СТОВ «Маяк» с. Шершенці, Кодимського району Одеської області, посвідчений свідоцтвом серії ОД-ХІІ-ХІХ №000931. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] не склав заповіт, а тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом перщої черги є його син [PERSON] Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ЯЛ №942355, виданого 15 грудня 1954 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] Отже, за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв належну померлому спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом у вигляді права на майновий пай, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів документів, що підтверджує право власноті спадкодавця на це майно (відмова нотаріуса № 1012/02-14 від 18 жовтня 2016 року). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України він є таким, що у передбаченому законом порядку прийняв спадщину померлого [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття ним права власності на майнові паї. На підставі викладеного,

Outcome: approved