Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.04.2015 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягувати із відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліментів на її утримання під час перебування у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частки всіх видів доходу щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі, а тому суд ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6), яка в даний час проживає із матір'ю та перебуває на її утриманні, згідно акту обстеження житлових умов (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня, а тому позивач має право на стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Згідно ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач є працездатним, працює і має стабільний заробіток, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, а відтак зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини та дружини під час вагітності. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд погоджується із доводами позивачки про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частці від його заробітку, оскільки останній працює та має стабільний дохід, а тому приймає визнання відповідачем позову, оскільки задоволення позову не порушуватиме права відповідача та відповідатиме положенням чинного сімейного та трудового законодавства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі 1/3 від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та у розмірі ? від усіх видів його доходу на утримання вагітної дружини. У відповідності до ст.ст. 88,367 ЦПК України, суд також стягує з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved