Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] „Дефіс подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] „Дефіс 32170 гривень та судові витрати. В якості підстав позову представник [PERSON] „Дефіс зазначив, що [PERSON] працювала на посаді продавця магазину „Продукти № 8 у відділі гуртово-роздрібної торгівлі [PERSON] „Дефіс. 24 грудня 2013 року з [PERSON] та з іншими продавцями магазину був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність. 01 жовтня 2014 року в магазині „Продукти № 8 розташованому в смт. Кельменці вул. Довженка № 6-Б, було проведено ревізію і виявлено нестачу на суму 55833 гривні 29 копійок. Було встановлено, що [PERSON] продала товар не проводячи його через касовий апарат і взяла на власні потреби кошти в сумі 31170 гривень. Крім того, продавці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] передали магазин іншим продавцям з нестачею 4663 гривні 29 копійок та зобовязалися повернути нестачу. [PERSON] сплатила 554 гривні 43 копійки, а решту не повернула. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача в судове засідання не зявився. Ліквідатор [PERSON] „Дефіс [PERSON] надіслав до суду заяву у якій просить провести судове засідання за наявними матеріалами без участі позивача. Судом досліджені наступні докази: копію трудової книжки [PERSON] серії УКР №2691577 заповненої 05 червня 2000 року, копія договору про колективну матеріальну відповідальність від 24 грудня 2013 року укладеного між [PERSON] „Дефіс та колективом працівників, копію інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей [PERSON] „Дефіс від 01 жовтня 2014 року, копію письмових пояснень [PERSON] від 01.10.2014 року, копію письмових пояснень [PERSON] від 01.10.2014 року, копію письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 01.10.2014 року, копії листів [PERSON] „Дефіс № 304 від 20.10.2014 року, № 371 від 14.11.2014 року, копію реєстру рекомендованих листів ТОВ „Дефіс від 18.11.2014 року, копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.11.2014 року №5800300441372, копію реєстру рекомендованих листів ТОВ „Дефіс від 22.10.2014 року, копію фіскального чеку №4909 від 22.10.2014 року, копію картки рахунку 37.5 сформованої 21.08.2015 року. Судом встановлено, що з 24 грудня 2013 відповідачка [PERSON] працювала на посаді продавця у відділі гуртово-роздрібної торгівлі [PERSON] „Дефіс. Вказана обставина стверджується копіює трудової книжки [PERSON] 01 жовтня 2014 року під час інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в магазині „Продукти №8 , який розташований в смт Кельменці вул. Довженка №6б, було виявлено недостачу в сумі 55833 гривні 29 копійок. Продавець цього магазину [PERSON] письмово пояснила директору [PERSON] „Дефіс , що взяла з каси гроші в сумі 31170 гривень і зобовязується повернути ці кошти протягом двох тижнів. Продавець цього магазину [PERSON] письмово пояснила директору [PERSON] „Дефіс, що взяла з каси гроші в сумі 20000 гривень і зобовязується повернути ці кошти протягом тридцяти днів. Решту недостачі в сумі 4663 гривні 29 копійок продавці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пообіцяли повернути при нарахуванні розрахунку. Вказані обставини стверджуються копією інвентаризаційного опису від 01 жовтня 2014 року, письмовими заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу повернення грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно до ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ст. 599 ЦК України. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року (далі Цивільний кодекс України) зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобовязань за цим договором, порушила свої зобовязання по поверненню сум збитків заподіяних нею [PERSON] „Дефіс. Згідно до ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку або коли шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції). В діях відповідачки [PERSON] вбачаються ознаки злочину передбаченого ст. 191 КК України. Крім того, частину шкоди в сумі 1554 гривні 43 копійки, завдано нестачею продукції. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Зокрема з відповідачки на користь позивача слід стягнути 32170 гривень в рахунок відшкодування шкоди. Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачка [PERSON] своєчасно виконала свої грошові зобов'язання, а відповідачка в порушення ст. 60 ЦПК України не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили ту обставину, що вона відшкодувала [PERSON] „Дефіс заподіяні збитки. На підставі ст. ст. 11,22, 386, 525,526, 536 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, ст. 134 КЗпП України,

Outcome: approved