overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач 16.09.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, вирішується питання про його розірвання, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач працює неофіційно, отримує гроші, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, їй самій важко утримувати сина, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 800 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона працює підприємцем, її доходи становлять від 2500 до 3500 грн. в місяць. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти, однак не в заявленому розмірі, а в розмірі 600 грн., оскільки не впевнений, що гроші підуть на дитину, крім того, він офіційно не працює, має не завжди стабільні заробітки, в середньому 2500-3000 грн. на місяць, тому не зможе сплачувати аліменти в заявленому розмірі, інші аліменти з нього не стягуються, інших утриманців він немає, він є працездатним. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, який проживає окремо від сина, а він проживає разом із позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї дитини, однак як встановлено судом, він не виконує цей обов'язок, працездатний, однак офіційно не працює, інших утриманців немає, а дитина знаходиться на утриманні позивачки, тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню повністю, присудивши стягнення аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно по 800 грн., що не буде перевищувати встановленого державою розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а вказаний розмір не позбавить відповідача на прожитковий мінімум та можливість забезпечувати себе матеріально для задоволення фізіологічних потреб. Визначений розмір аліментів, а також дохід позивача дозволять забезпечити необхідний прожитковий мінімум на дитину, який станом на 01.05.2016 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач 16.09.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2014 року. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Згоди позивача щодо ухвалення заочного рішення до суду не надходило. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2014 року, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 12 квітня 2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №215. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені та подружжя проживають окремо, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач 16.09.20 р. звернулась до суду із вище вказаною позовною заявою (а. с. 1, 2). 19.02.21 р. судом ухвалене рішення у справі по суті спору, за яким позовну заяву було задоволено частково. Однак судом не було вирішено питання про судові витрати. Так відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах щодо вимоги майного характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 840 грн, 80 коп.. Позивач за законом звільнена від сплати судового збору у справах такої категорії. Таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній вище сумі на доход держави. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; Учасники справи належно повідомлені про розгляд справи. Суд вважає за можливе вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у справі у відсутності осіб, які не з`явилися.. Суд, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх у сукупності, приходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення з вирішенням питання про судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач 16.10.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 20.09.11 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що причиною розпаду їх шлюбу стало зловживання відповідачем спиртними напоями, він не працює, сім»ю не утримує, на краще змінюватись не бажає. Подальше спільне проживання сторін вважає неможливим. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 17.10.18 р. позовна заява була залишена без руху. 25.10.18 р. до суду надійшла виправлена позовна заява позивача. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Категорично заперечує проти надання строку для можливого примирення сторін. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що не прагне вживати заходів до збереження шлюбу з власної ініціативи. Категорично заперечує проти надання строку для можливого примирення сторін. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно з серпня 2018 р., мають двох спільних неповнолітніх дітей, але не бажають збереження шлюбу; категорично заперечують проти надання судом строку для їх можливого примирення, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 20.09.11 р. Кричевичівською сільрадою Ковельського р - ну Волинської обл., сторони уклали між собою шлюб 20.09.11 р., актовий запис № 02. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач 16.10.2013 року звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 02.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінію із визначеного банком ліміту кредиту, погоджено умови та строки повернення кредитних коштів позичальником. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строків погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 25.08.2013 року утворилась заборгованість в сумі 1750,00 грн. Вказуючи дані обставини, позивач просить стягнути суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. В заяві, що надійшла до суду, позивач просить розглядати справу у відсутності його представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 02.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на ім»я [PERSON] відкрито картковий рахунок та відновлювальну відкличну лінію із визначеного банком ліміту кредиту в розмірі 3000,00, погоджено умови та строки повернення кредитних коштів позичальником. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строків погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 25.08.2013 року утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 1750,92 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач 16.10.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказала, що вона з 30.08.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 30.08.2002 Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, сторони перебувають з 30.08.2002 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1117. Відповідно копії свідоцтва про народження виданого 11.04.2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 139, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог [PERSON] про залишення її прізвища «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач 16.10.2014 року звернулась з позовом до ПАТ «Міський комерційний банк», в якому просила стягнути на її користь заборгованість за договором строкового банківського вкладу №2630/10/181682 від 14.05.2014 року в розмірі 140 355,52 грн. В подальшому представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 10 000,00 дол. США, що еквівалентно 129 500,00 грн., відсотки за користування вкладом - 378,58 дол. США, що еквівалентно 4 902,61 грн., 3% річних в розмірі 80,19 дол. США, що еквівалентно 1 038,46 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. Позивач посилається на те, що 14.05.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №2630/10/181682 «Ваш стабільний» з виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 10 000,00 дол. США, з процентною ставкою 8,85 % річних строком на 31 календарний день.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач 16.10.2018 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухваленням судом заочного рішення. Відповідач двічі в судові засідання 26.11.2018 року та 18.12.2018 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 22.11.2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 110. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Близько року сторони не проживають однією сім'єю і фактично розірвали шлюбні стосунки. Між сторонами, на момент подачі позову, не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач 16.10.2018р. звернулась до суду із позовом, мотивуючи, що відповідач є батьком їх трьох неповнолітніх дітей. Оскільки діти перебувають на її утриманні, а відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 6000 грн. щомісячно. Представник позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач з позовом погодився частково, не проти сплачувати аліменти, але вважаю суму у 2000 грн. надвеликою, оскільки працює і має місячний дохід близько 4173 грн. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що позивач та відповідач є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживать з матір`ю. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Мінімальний розмір аліментів для дитини від 6 до 18 років у 2019р. складає з 1.01.2019р. по 1.07.2019р. - 1013,50 грн. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач у своєму позові та відповідач у наданому відзиві на позов, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов такого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та з урахуванням вищевикладених обставин, законним і справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно. Суд не приймає у якості доказу довідку №8 від 4.03.3019р. від КУ «Одеське обласне бюро СМЕ» надану відповідачем у судовому засіданні, оскільки її подано з порушенням вимог ст.83-84 ЦПК України і поважності пропуску строків подачі доказів відповідачем суду не надано. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач 16.10.2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване пощтове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач 16. 11. 2015 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що з вересня 1991 року він є наймачем трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. З моменту вселення по теперішній час він проживає за даною адресою. В даній квартирі крім позивача зареєстрований відповідач, що є його дядьком, але в квартирі не проживає, речей в квартирі немає, комунальні платежі за її утримання не сплачує. Позивач змушений сплачувати комунальні платежі згідно кількості зареєстрованих осіб, та не може оформити субсидію, у зв'язку з цим він звернувся до суду за захистом свої прав. Просив суд, визнати відповідача [PERSON], [INFO] року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, від отримання кореспонденції суду ухилився. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 20. 04. 1973 року був виданий ордер № [NUMBER] на право заселення до [ADDRESS] на ім'я [PERSON] , зі складом сім'ї три особи: він, дружина [PERSON] та позивач. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серії [NUMBER]. З моменту вселення по теперішній час позивач проживає в [ADDRESS], що підтверджується копією по квартирної картки. Відповідно до довідки про склад сім'ї № 7090 від 01. 09. 2015 року в квартирі [ADDRESS], крім позивача зареєстрований: але не проживає відповідач. Відповідач не проживає в даній квартирі, про що свідчить Акт опитування сусідів від 19. 01. 2016 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку, що необхідно визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому тривалий час без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved