Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 квітня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. В позовній заяві посилався на те, що в період жовтень-грудень 2013 року під керівництвом відповідача [PERSON] виконував будівельні роботи в Житомирській області. Вказував, що замовник таких робіт повністю розрахувався за виконані будівельні роботи з відповідачем [PERSON] як бригадиром, але відповідач кошти позивачу не повернув. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь вартість виконаних робіт в сумі 8000 грн., а також понесені судові витрати, що складаються з витрат на правову допомогу та судового збору. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань та заперечень з приводу позовних вимог до суду не подавав. За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не з'явилися, на підставі наявних в справі доказів та матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в період жовтень-грудень 2013 року в складі групи осіб під керівництвом відповідача [PERSON], який фактично виконував функції бригадира, виконував будівельні роботи в Житомирській області на умовах платності. Зазначена обставина визнавалася відповідачем [PERSON] в наданих особистих поясненнях до правоохоронних органів під час проведення перевірки наявності в його діях ознак кримінального правопорушення за зверненнями [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За змістом положень ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на зміст ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON], використовуючи на власний розсуд надані йому процесуальні права, жодних заперечень (усних та/чи письмових) суду не надав, не повідомляв суд про наявність доказів на спростування вимог позивача [PERSON] та не заявляв відповідні клопотання. Тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, виходить з розміру заборгованості, зазначеної позивачем в поданій до суду заяві в сумі 8000 грн. При цьому суд враховує ту обставину, що факт наявності заборгованості перед позивачем [PERSON] визнавався відповідачем в письмових поясненнях, наданих до органів внутрішніх справ. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суду коштів в розмірі 8000 грн. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 300 грн. на правову допомогу та в розмірі 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved