Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач 16.07.2018 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 05.01.2015 року між [PERSON], [PERSON] що діяли як позикодавець та [PERSON] що діяла як позичальник укладено договір позики. Сума позики за договором складала 11 000,00 дол. США строком до 31.12.2015 року. Того ж дня, а саме 05.01.2015 року між [PERSON], [PERSON] що діяли як позикодавець та [PERSON] що діяла як позичальник укладено ще один договір позики у розмірі 3000 дол. США строком до 31.12.2015 року. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 25.10.2015 року, видане Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 10999. З цього приводу у Спадковому реєстрі було внесено реєстраційний запис за номером 58276145 з відомостями про спадкодавця [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 08.05.2017 року, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 4965. З цього приводу у Спадковому реєстрі було внесено реєстраційний запис за номером 60715324 з відомостями про спадкодавця [PERSON] Єдиним спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] є позивач, який прийняв спадщину від померлих батьків. По теперішній час відповідачем умови договору виконані не були Ухвалою суду від 20.07.2018 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху, позивачу надано 10-деннй термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 31.07.2018 року провадження по справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін з проведенням підготовчого засідання на 24.10.2018 року. Ухвалою суду від 24.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.01.2019 року. У судовому засіданні 22.01.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, 05.01.2015 року між [PERSON], [PERSON], що діяли як позикодавець та [PERSON], що діяла як позичальник укладено договір позики. Сума позики за договором складала 11 000,00 дол. США строком до 31.12.2015 року. Процентна ставка за договором позики становить 2 % щомісяця, що складає 220 дол. США. 05.01.2015 року між [PERSON], [PERSON] що діяли як позикодавець та [PERSON] що діяла як позичальник укладено ще один договір позики у розмірі 3000 дол. США строком до 31.12.2015 року. Процентна ставка за договором позики становить 2 % щомісяця, що складає 60 дол. США. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 25.10.2015 року, видане Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 10999. З цього приводу у Спадковому реєстрі було внесено реєстраційний запис за номером 58276145 з відомостями про спадкодавця [PERSON] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 08.05.2017 року, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 4965. З цього приводу у Спадковому реєстрі було внесено реєстраційний запис за номером 60715324 з відомостями про спадкодавця [PERSON] Згідно довідки Першої Одеської нотаріальної контори за № 1155/02-14 від 23.09.2017 року [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] та [PERSON], який є їхнім сином. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК (у редакції, чинній на час укладення договору позики) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Як вбачається зі змісту договорів позики від 05.01.2015 року термін надання позики позичальнику, тобто [PERSON], визначається з моменту підписання відповідної розписки і складає до 31.12.2015 року. Однак, розписка на підтвердження укладення договорів позики від 05.01.2015 року в матеріалах справи не міститься, тобто факт передачі між [PERSON], [PERSON], що діяли як позикодавець та [PERSON], що діяла як позичальник суми у розмірі 11 000,00 дол. США та 3000 дол. США відсутній. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Outcome: dismissed