overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач 26.09.2016 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 23.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1025. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позов обґрунтовується тим, що між подружжям виникали часті конфлікти через несумісність характерів, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. У судове засідання позивач не зявилась, оскільки заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. /а.с.16/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлені, про час та місце проведення засідання повідомлявся відповідно до приписів статей 74, 77 ЦПК України. /а.с.12, 15/ Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 23.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1025, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ» №061674. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач 26.10.2015 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 4\~346,68 грн. Згідно позову, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З 01.01.2007 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу. Відповідач не оплачував надані послуги, допустив виникнення заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.08.2015 року в сумі 4\~346,68 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість. Також просить стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, але причину неявки не повідомив. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по обовязкам, що випливають з вказаного договору. Судом встановлено, що відповідач користувався послугами позивача з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до квартири [ADDRESS] та зобов'язаний вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, загальна заборгованість відповідача за період з 01.10.2013 року по 01.08.2015 року складає 4\~346,68 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати при зверненні до суду в розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

\~\~\~ Позивач 26.10.2015 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що 02.12.2011 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб про, що зроблено запис за № 03. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син, [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Працює, інших доходів немає. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, немає. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше встановленого мінімального розміру. \~\~\~\~ У судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову (а.с.6). \~\~\~\~ У судове засідання відповідач не з»явився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами. Згідно ст.174 ЦПК УКраїни у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову при наявності до того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач 26.10.2015 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не працює, влаштовуватися на роботу не хоче, а їй самій важко утримувати сина, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 1000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, отримує соціальну допомогу на сина по 840 грн. щомісячно, а відповідач коштів на утримання сина не надає вже 5 місяців. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутності та заперечення проти позову, в яких вказує, що він не працює, доходів не отримує, немає можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі, зазначені позивачем обставини в позові носять надуманий характер, тому просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, який проживає окремо від сина, а син проживає разом із позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2.стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4.інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї дитини, однак як встановлено судом, він ухиляється від виконання цього обов'язку, лише один раз 14.11.2015 року перерахував позивачу 380 грн., працездатний, однак не працює, в своїх запереченнях не надав докази на підтвердження наявності інших утриманців або неналежний стан здоров'я, а дитина знаходиться на утриманні позивачки, тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак враховуючи також обмежені можливості відповідача, великий розмір аліментів, які просить стягувати позивач, те, що обов'язок по утриманні сина лежить не лише на відповідачу, а й на позивачу, яка отримує допомогу на дитину в розмірі 840 грн., суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, присудивши стягнення аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно по 840 грн., що не буде перевищувати встановленого державою розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить з 01.09.2015 року 1455 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач 26.10.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з 05.10.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, просив суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем та розглядати справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-НО №295711, виданого 05.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 05.10.2012 року у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено актовий запис №109. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 520003, виданого 07.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 465, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 624766, виданого 16.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 20, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітнім дітям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач 26.10.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 29.08.2015 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області зроблено запис №941. Від даного шлюбу є неповнолітній син: [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини між нею та відповідачем ускладнились, немає взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини не підтримують тривалий час. Збереження сім»ї є неможливим та недоцільним. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу, прізвище просить залишити «[PERSON]». У судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подала (а.с.9). У судові засідання відповідач двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Оскільки від відповідача не надійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України; Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач 26.10.2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 24.09.1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач проводила час поза родиною, вчиняла сварки, скандали з різних причин. З серпня 2016 року вони фактично припинили шлюбні відносини, вважає, що збереження шлюбу між ними неможливо, майнового спору немає. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15.01.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. На адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без його участі, на позові наполягає в повному обсязі, примирення виключено. Судові витрати також просить стягнути з відповідача, прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідач також надала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти позову не має (а.с. 19). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 24.09.1994 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Виконкому Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис за № 873 (а.с. 4). Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що відповідач проводила час поза родиною, вчиняла сварки, скандали з різних причин. З серпня 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, позивач вважає, що збереження шлюбу між ним та відповідачем неможливо, майнового спору немає. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач 26.10.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач 26.11.2013 року звернувся з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства з квітня 1999 року не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Таким чином, суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.04.1998 року, від цього шлюбу мають малолітню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони з квітня 1999 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору на даний час немає, син залишається проживати з матір'ю. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач 26.11.2014 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2003 р. на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] було стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.10.2003 р. та до досягнення дитиною повноліття. Також на її утримання з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі 1/12 частини від його заробітку до досягнення донькою трирічного віку, тобто по [INFO] В даний час матеріальний стан [PERSON] суттєво змінився. У зв'язку з тим, що його дитина від першого шлюбу - [PERSON] досяг повноліття, виконавче провадження про стягнення аліментів на користь його матері завершено ще в 2007 р. Вважає, що у зв'язку із зміною матеріального становища відповідача, посилаючись на ст..192 СК України, можливо збільшити розмір аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з 1/6 до ? частини від заробітку доходу відповідача. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Розгляд справи за відсутності сторін відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2003 р. з [PERSON] на користь позивача стягнуто на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, та на утримання [PERSON], 1/12 частину з усіх видів заробітку до досягнення дитиною 3-х річного віку, тобто до [INFO] При постановленні зазначеного рішення та визначенні розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], судом було враховано, що з відповідача вже стягнуті аліменти на утримання сина. [PERSON], [INFO], вже досяг повноліття. Згідно інформації наданої 28.10.2014 р. Орджонікідзевським ВДВС Запорізького МУЮ, на виконанні в даному відділі перебуває тільки один виконавчий лист № 2-3495 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [INFO] у розмірі 1/6 частини доходів боржника щомісяця, починаючи з 22.10.2003 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я когось із них. Враховуючи, що після винесення рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 24.12.2003 р., [PERSON] припинив сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], суд задовольняє позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання доньки. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved