Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач 28.12.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2001 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2273 на праві приватної власності належить житловий будинок № 22 по вул. Чкалова у с. Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області. У вказаному будинку крім неї зареєстровані її син [PERSON] та його дружина [PERSON] відповідач по справі. За вказаною адресою відповідач не проживає з 29.10.2011 року, її речей у будинку також немає. Факт не проживання відповідача у її будинку підтверджується актом від 27.12.2017 року. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим будинком і зняти її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася був належним чином за місцем реєстрації, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, що повернулося на адресу суду 02.04.2018 року (а.с. 22). [PERSON] ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що житловий будинок № 22 по вул. Чкалова у с. Новоіванівка Нікопольського району Дніпропетровської області належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2001 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2273 (а.с. 5). У вказаному будинку крім позивача зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 27.12.2017 року за № 634-0213 (а.с. 7). Також за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 08.09.2006 року (а.с. 13). [PERSON] від 27.12.2017 року, складеного комісією при виконавчому комітеті Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, [PERSON], [INFO] зареєстрована з 08.09.2006 року за адресою Нікопольський район, с. Новоіванівка, вул. Чкалова, буд. 22, але за даною адресою не проживає з 29.10.2011 року і по цей час. Особистих речей [PERSON] в будинку немає (а.с.6). Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації відповідачів з реєстраційного обліку є передчасними і в їх задоволені слід відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закона України\~ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила права проживання житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує.

Outcome: partial