Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.06.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем майна померлого за заповітом і в установлений законом строк прийняв спадщину. При зверненні до нотаріальної контори виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Погрібна С.С. відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення об'єкту нерухомого майна, побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володів ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Землянківської сільської ради, однак за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним, в порядку спадкування після [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON] не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Землянківської сільської ради, представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації, Глобинської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надали. Відповідач своєю заявою до суду підтвердив визнання ним позову, прохав розглянути справу без участі його представника. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] помер [PERSON]. За життя - 9 березня 2010 року, він склав заповіт, посвідчений секретарем Землянківської сільської ради Магденко А.В. за реєстровим № 7, згідно якого усе належне йому майно заповів [PERSON], [INFO]. Таким чином, позивач є спадкоємцем майна померлого батька за заповітом. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Із копії спадкової справи № 68/2013, наданої Глобинською державною нотаріальною конторою і дослідженої судом , вбачається, що позивач вважається таким, що прийняв спадщину в установлений законом строк (на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України), оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Погрібна С.С. постановою від 1 червня 2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у селі [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця, який посвідчує право власності на вказане нерухоме майно. Згідно розпорядження № 4 Землянківського сільського голови від 15.02.2016 року «Про перейменування вулиць Землянківської сільської ради» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту житловий будинок літ. «А», убиральня літ. «В», колодязь питний літ. «К» - були збудовані у 1977 році, прибудова літ. «а» - у 1978 році, сарай літ. «б», сарай - гараж - л. кухня літ. «Б» - у 1979 році, веранда літ. «а1», ганок літ. «а1г» - у 1998 році. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. На час створення майна спадкодавця виникнення в громадянина права власності на житловий будинок пов»язувалося із фактом збудування ним цього будинку з додержанням вимог чинного на той час законодавства , а також наявністю запису в погосподарських книгах сільської ради про громадянина, як власника будинку. Діючі на той час правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Згідно записів в погосподарській книзі №6 Землянківської сільської ради за [PERSON] під № 0413-1 значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці площею 0,1298 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 06.06.2016 року № 883/02-04 вбачається, що спадковий житловий будинок та господарські будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину за заповітом, має право на успадкування названого майна і набуття на нього права власності. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved