Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач 25.01.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини.\~ 30.04.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на три роки, на підтвердження якого відповідачем було власноруч написано розписку, за умовами якої відповідач отримав від нього кошти у сумі 70000 грн. 00 коп. та зобовязувався їх повернути до 30.04.2016 року. У вказані строки [PERSON] позику в порушення своїх договірних зобовязань не повернув. Добровільно врегулювати спір не вдається, відповідач в усній формі відмовився сплати заборгованість, на зв'язок не виходить. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 70000 грн. 00 коп. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю (а.с.32,34). Представником позивача до заяви був наданий оригінал розписки від імені [PERSON] від 30.04.2013 року (а.с.33). У заяві позивач зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації: [ADDRESS] (а.с.26). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 01.09.2017 року о 15.30 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.30). Також судова повістка направлялась відповідачу за адресою, вказаною в розписці: [ADDRESS] (а.с.26). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 01.09.2017 року о 15.30 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.31). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається врученою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем в обґрунтування вимог позову було надано до суду оригінал розписки від 30.04.2013 року (а.с.33). В розписці від 30.04.2013 року зазначено, що [PERSON], [INFO], [NUMBER], ІПН [NUMBER], що проживає за адресою: [INFO], взяв у [PERSON] 70000 грн. 00 коп. та зобовязався повернути зазначену суму до 30.04.2016 року. У зазначений у розписці строк 30.04.2016 року позивачу відповідачем грошові кошти в сумі 70000 грн. 00 коп. повернуті не були. Таким чином розмір заборгованості складає 70000 грн. 00 коп. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача борг по розписці від 30.04.2013 року в розмірі 70000 грн. 00 коп. Позивач, згідно п.9 ч.1 ст.5\~Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, при подачі позову судовий збір ним не сплачувався. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 700 грн. 00 коп.

Outcome: approved