Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

позивач 30.11.2017 року звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 29.05.2006 року йому належить на праві власності земельна ділянка, площею 3,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ворсівської сільської ради Малинського району (кадастровий номер [NUMBER]). 12.01.2015 року між ним та ТОВ « ТД Малос » було укладено договір відповідно до якого відповідачу було передано в оренду земельну ділянку площею 3,5800 га в т.ч. 3,5800 га рілля, з кадастровим номером [NUMBER] строком на десять років. Відповідно до умов договору орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року та становить 1200,00 грн., однак відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати виконав частково, сплативши лише 500,00 грн. за 2015 рік, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на час розгляду справи заборгованість по орендній платі становить 1900,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, свого представника не направив, повідомлений про час та місце судового розгляду в силу ст. 74 ЦПК України належним чином. Будь-яких заяв, клопотань по суті позову до суду не подав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Встановлено, що [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], від 29.05.2006 року є власником земельної ділянки площею 3,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ворсівської сільської ради Малинського району (кадастровий номер [NUMBER]). 12.01.2015 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до яких передано в оренду земельну ділянку площею 3,58 га в т.ч. 3,58 га рілля, з кадастровим номером [NUMBER] строком на десять років. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що в період з 2015 року по 2017 рік вона отримала орендну плату за укладеним договором оренди земельної ділянки лише в розмірі 500 грн. внаслідок цього станом на на час розгляду справи утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 1900,00 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає примусовому стягненню грошові кошти в сумі 1900,00 гривень, а також 640,00 грн. судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved