Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач 30 березня 2021 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів та припинення стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 18 січня 2012 року Любашівським районним судом Одеської області було ухвалено рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . 17 вересня 2013 року Любашівським районним судом Одеської області було ухвалене рішення, згідно з яким [PERSON] була усиновлена [PERSON] та внесено відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] . Згідно листа Любашівського РВ ДВС його заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] на користь [PERSON] становить 72911 грн. 83 коп. Таким чином, він не зазначений в свідоцтві про народження [PERSON] як батько, а тому просив припинити стягнення з нього аліментів на її утримання, а також звільнити його від сплати заборгованості по сплаті аліментів. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахування клопотання представника позивача та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. 18 січня 2012 року Любашівським районним судом Одеської області, було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO], на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , в розмірі % частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 20 грудня 2011 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з 29.08.2018 року аліменти нараховуються у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18.01.2012 року Любашівським районним судом було видано виконавчого листа №1518/788/2011 року про стягнення аліментів, за котрим Любашівським РВ ДВС в Одеській області було відкрито виконавче провадження та нараховувалась заборгованість по аліментам. Станом на 24.03.2021 року заборгованість по сплаті аліментів становить 72 911.83 грн. 17 вересня 2013 року Любашівським районним судом по справі №507/1293/13-ц було винесено рішення відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , була усиновлена [PERSON] , також даним рішенням було внесено зміни в актовий запис про народження [PERSON] № [INFO] , записавши її прізвище, ім`я по батькові, як [PERSON] , а в графі батько записано [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Відповідно до ст. 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Приймаючи до уваги, що [INFO] [PERSON] , на утримання якої з позивача були стягнуті аліменти, була усиновлена, її батьком зазначений [PERSON] , суд вважає, що із зазначеної дати позивач втратив обов`язок по утриманню [PERSON] , так як він не зазначений її батьком, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved