Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.10.2019 року звернулась до суду з позовом, який був уточнений, в якому зазначила, що 05.08.2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею, відповідач проживає окремо. 06.03.2020 року за рішенням суду шлюб розірвано. Відповідач самоусунувся від виховання наших дітей, не дає кошти на їх утримання з лютого 2018 року. Відповідач не цікавиться станом здоров`я та матеріальним становищем наших дітей, також жодним чином не допомагає їй піклуватися про їхніх дітей, не допомагає їй в побуті. Крім того відповідач є ігроманом, він викрадає кошти з сімейного бюджету і витрачає їх на азартні ігри (двічі по 10.000 гривень протягом останніх трьох років відповідач витратив на азартні ігри (дані кошти виплатила нам держава в якості соцдопомоги на дітей), крім того відповідач здав в ломбард ювелірні вироби, які належали їй та дітям). Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей по 1/3 частки від усіх видів заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на кожну\~дитину відповідного\~віку,\~щомісячно до\~повноліття дітей,\~починаючи з\~01.10.2019\~рокута стягнути з відповідача на її користь по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Додала, що за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 06 березня 2020 року шлюб між ними розірваний. Рішення набрало законної сили 14.04.2020 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ\~від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.\~9\~Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 05 серпня 2015 року, в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції,\~актовий запис № 2021, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного життя сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується наданими копіями свідоцтва про народження. Діти проживають з позивачем, що не запечилось відповідачем. Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов`язок по утриманню своїх дітей. Разом з тим, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей по 1/3 частки від усіх видів заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В силу ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач [PERSON] має можливість надавати їй таку допомогу, оскільки знаходиться у працездатному віці, являючись батьком двох дітей, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та її матері до відповідного віку. Приймаючи до\~уваги викладене,\~оцінивши можливість\~відповідача надавати\~матеріальну допомогу\~матері дитини\~ [PERSON] ,\~з урахуванням\~принципів розумності\~та справедливості,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити позовні\~вимоги і\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~аліменти на\~утримання [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки від усіх видів заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на кожну\~дитину відповідного\~віку,\~щомісячно до\~повноліття дітей,\~починаючи з\~01.10.2019\~рокута стягнути з відповідача на її користь по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто по [INFO] включно. В силу ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 1681,60\~грн. в дохід держави.

Outcome: approved