Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач, 26 квітня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби - [PERSON], померлої 11 березня 2014 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 11 березня 2014 року померла його баба [PERSON]. Після смерті баби залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 5,33 га вартістю 160766,66 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069437, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП-СТОВ «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області, розміром 3709 грн., на підставі свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000025, виданого [PERSON] сільською радою 18 серпня 2003 року на ім»я померлої. Він, як спадкоємець за заповітом, у визначений законом строк, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Збереглась лише його ксерокопія. Інші спадкоємці, які мали право на обов»язкову частку у спадщині дочка померлої, а його мати [PERSON], від спадщини відмовилась, надавши відповідну заяву. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 5,33 га вартістю 160766,66 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069437, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої 11 березня 2014 року [PERSON], який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП-СТОВ «маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області на підставі свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000025, виданого [PERSON] сільською радою 18 серпня 2003 року на ім»я померлої. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником: земельної ділянки площею 5,23 га, вартістю 160766,66 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0.1-781/2-16 від 05 квітня 2016 року) та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП-СТОВ «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області, розміром 3709 грн. (Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000025, видане 18 серпня 2003 року [PERSON] сільською радою). 11 березня 2014 року [PERSON], померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №367271, видане 13 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Як убачається з дослідженого судом Заповіту від 11 лютого 2014 року, зареєстрованого в реєстрі [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за №05, [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 5,33 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069437, виданого 10 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на підставі свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000025, виданого 18 серпня 2003 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, заповідала [PERSON]. Отже, спадкоємцем за заповітом залишився позивач [PERSON]. Спадкоємці як за законом мали право на обов»язкову частку у спадщині (ст.1241 ЦК України) [PERSON], як дочка спадкодавця, від спадщини відмовилась, надавши заяву, що зареєстрована в реєстрі [PERSON] сільської ради за №5 від 24 березня 2016 року. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористався, подавши заяву у визначений законом строк (ч.1 ст1269 ЦК України) до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №325/02-14 від 19 квітня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№15 від 09 квітня 2016 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 5,33 га вартістю 160766,66 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069437, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої 11 березня 2014 року [PERSON], який був утрачений; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП-СТОВ «маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області на підставі свідоцтва на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000025, виданого [PERSON] сільською радою 18 серпня 2003 року на ім»я померлої. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved