Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] заявив позов до [PERSON], [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції про виключення відомостей про особу як батька з актового запису та оспорювання батьківства, який мотивує тим, що мав інтимні стосунки з відповідачкою, яка завагітніла та 24.04.2014 народила дитину, сина [PERSON]. Батьками дитини за заявою про добровільне визнання батьківства було записано позивача та відповідачку. В теперішній час відповідачка проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, а нещодавно повідомила позивача, що він не є біологічним батьком дитини, таким є її теперішній цивільний чоловік [PERSON], який не заперечує з приводу того, що це його дитина. У звязку з цим, позивач вирішив звернутися до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження, запису про нього, як про батька дитини. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, своєчасно в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує тв визнає той факт, що син [PERSON], [INFO], не є рідною дитиною позивача. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутності, заперечень щодо позовних вимог немає. Вивчивши та дослідивши представлені сторонами докази, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ФМ № 280818 від 07.05.2014 року, [PERSON] народився 24.04.2014 року, його батьком у свідоцтві зазначений позивач [PERSON], а матір'ю - відповідачка [PERSON]. Згідно\~ст.136 Сімейного кодексу України\~\~особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового записи про її народження. Оспорювання батьківства можливе після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Як вбачається із роз'яснень даних у пункті 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до п.9 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Статтею 143 ЦПК України\~встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2\~ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст.\~58,\~59 ЦПК України. Таким чином, враховуючи те, що сторони не заявили клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, а також те, що матеріалами справи достовірно не підтверджено відсутності кровного споріднення позивача та дитини [PERSON], [INFO], суд, не зважаючи на те, що позивач та відповідачка вказують, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON], не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів.

Outcome: dismissed