Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 вересня 2016 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON], Київської районної в м. Полтаві ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності. Посилалися на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], спадкоємцем майна якого вона є. Вказувала, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з 2/3 частин житлового будинку в [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0522 га з цільовим призначенням для ведення садівництва. Також позивач посилалася на те, що частка померлого в спільній сумісній власності на земельну ділянку визначена не була, що позбавляє її можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на відповідну частину земельної ділянки. В своїй позовній заяві просила суд встановити частку померлого в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги та погодився з ними. Представник Київської районної в м. Полтаві заперечував щодо задоволення вимог до ради, вважаючи, що орган місцевого самоврядування жодним чином не порушував прав позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала земельна ділянка за адресою в [ADDRESS] площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]. Також відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала земельна ділянка за адресою в [ADDRESS] площею 0,0522 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер [NUMBER]. Іншим співвласником зазначених земельних ділянок є відповідач [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON], будучи донькою померлого, в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем його майна. Судом встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON] Другою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 404/2015, з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач [PERSON] 29 серпня 2016 року державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я позивача [PERSON] на 2/3 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці [ADDRESS] Також постановою нотаріуса від 01 вересня 2016 року позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (земельні ділянки) за адресою [ADDRESS] з посиланням на те, що земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності. Разом з тим, як встановлено судом, померлому [INFO] [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належали земельні ділянки по [ADDRESS] Невизначеність часток співвласників земельної ділянки позбавляє позивача права у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину на відповідну частину земельної ділянки. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За нормами ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно зі ст. 372 ЦПК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як встановлено судом, до позивача [PERSON] в порядку спадкування перейшло право власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Дослідженими в справі доказами встановлено, що за життя між співвласниками земельної ділянки по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди щодо фактичного порядку користування спільною земельною ділянкою. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував щодо задоволення позовних вимог, також просив суд встановити його частку в праві власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва саме в розмірі 1/3 частки, стверджуючи, що саме така частка знаходиться в його фактичному користуванні. Тому суд приходить до висновку про необхідність визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, між співвласниками в наступних частках: [PERSON] - 2/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки. Також необхідно встановити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою в [ADDRESS] площею 0,0522 га, цільове призначення - для ведення садівництва, між співвласниками в наступних частках: [PERSON] - 2/3 частки, [PERSON] - 1/3 частки. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач Київська районна в місті Полтаві рада жодним чином не порушувала прав позивача. Позовні вимоги [PERSON] до відповідача Київської районної в м. Полтаві ради заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: partial