Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві зазначила, що 29 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Однією сімєю сторони фактично не проживають з березня 2015 року, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з часу розпаду сімї коштів на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обємі, пояснила, що від шлюбу з відповідачем по справі мають сина [PERSON], [INFO], який на цей час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач фактично коштів на утримання сина не надає, але купляє синові іграшки та одяг, але для розвитку дитини необхідно гарне харчування, кошти на підтримання здоровя дитини тощо. Оскільки відповідач в добровільному порядку таких коштів не надає, а вона не має можливості забезпечити сина усім необхідним, вимушена була звернутися до суду з цим позовом, який просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує, що має надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а також зазначив про те, що після припинення шлюбних стосунків з позивачем по справі, купував синові іграшки та одяг, але розуміє, що цього недостатньо, тому не заперечує проти задоволення позову. Матеріалами справи установлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 070248, виданого 29 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 29 жовтня 2010 року, актовий запис №605. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище чоловіка не змінювалось. Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 144157, виданого 24 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, батьками [PERSON], [INFO], є: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Актовий запис № 47 від 24.01.2012 року. Згідно довідки №53 від 25 січня 2017 року, виданої виконкомом Косенівської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки квартального комітету №13 виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області №1729 від 23.01.2017 року, [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований в [INFO]. Разом з ним проживає його мати [PERSON], [INFO], людина похилого віку з вадами зору, яка потребує постійного нагляду і знаходиться на повному утриманні свого сина [PERSON] 11 вересня 2015 року Уманською районною державною адміністрацією Черкаської області складено висновок №5-03-2015 за результатами розгляду заяви [PERSON], щодо визначення способу участі заявника у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] Згідно обставин, викладених у висновку, заявник зазначив, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, а мати, в свою чергу, пояснила, що ніколи не перечила спілкуванню батька з сином. Висновком визначено доцільність участі батька (заявника) у вихованні сина [PERSON] та встановлено дні зустрічі батька з сином. Суд, вислухавши позивача, відповідача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народився син [PERSON], який проживає з матірю позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаних обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Оскільки судом встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини добровільно не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в примусовому порядку. У відповідності до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд також вважає, що при задоволенні позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved