overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач 21 січня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 13 серпня 2005року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №560. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 13 серпня 2005 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №560./а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO]./а.с.7/. Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач, 21 січня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що 15 листопада 2008 року він та відповідач зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №820. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON]. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини припинені з травня 2015 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, спір про майно у них відсутній. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, просив справу розглядати без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі 15 листопада 2008 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №820 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено також, що сторони з травня 2015 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач 21 січня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 20 вересня 2008 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №826. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Матеріальну допомогу на сина він надає добровільно. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства з відповідачкою припинені в січні 2015 року і з цього часу сторони проживають окремо. Між сторонами не було взаємопорозуміння, виникали сварки, конфлікти, суперечки. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала та просила суд їх задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 вересня 2008 року. Шлюб був зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №826 /а.с.6/ Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] актовий запис про народження № 1562 (а.с.7). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство з січня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорозуміння, у зв'язку з чим виникали сварки, конфлікти, суперечки. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач, 21 травня 2014 р., звернувшись з цим позовом до суду, остаточно просила розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв'язку з чим її збереження є неможливим і суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Посилалась на окреме проживання з відповідачем протягом останнього року, відсутність будь яких стосунків, спільного господарства та різні погляди на поведінку в родині. Відповідач проти задоволення позову і розірвання шлюбу не заперечував, про що подав до суду заяву відповідного змісту. У судовому засіданні встановлено наступне. 26 серпня 2005 р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №49, свідоцтво про одруження [NUMBER]. Після одруження прізвище подружжя [PERSON]. Від шлюбу у сторін народились діти: 1. син [PERSON], [INFO], що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №59, свідоцтво про народження [NUMBER]; 2. дочка [PERSON], 21 грудня 2009 р., що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №02, свідоцтво про народження [NUMBER]; 3. син [PERSON], [INFO], що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №59, свідоцтво про народження [NUMBER] Між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння через різні погляди на поведінку в сім'ї. З травня 2013 р. сторони мешкають окремо, будь яких стосунків між собою не підтримують, спільне господарство не ведуть. Питання між сторонами з приводу утримання та виховання дітей узгоджені. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які вони посилались суд дійшов до висновку про задоволення позову. Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з'ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує характер стосунків між сторонами, тривале окреме проживання і бажання кожного зі сторін розірвати шлюб, у зв'язку з чим вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач 21 травня 2015 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Однак, відповідно до рішення Любашівського районного суду Одеської області від 07 травня 2015 року, їх шлюб було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю.(а.с. 11). Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, аліменти на дитину платити згоден.(а.с. 9). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], народилась [INFO] та її батьком є відповідач по справі (а.с. 12). Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області № 456 від 12 червня 2015 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить, в звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач 21 червня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON] 17 жовтня 2014 року. Шлюб зареєстровано у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1701. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Під час знаходження в шлюбі з відповідачкою зясувалося, що в них повна несумісність до спільного життя: різні погляди на ведення господарства, виховання дитини та життя взагалі, у звязку з чим виникали скандали і з червня 2015 року вони перестали жити подружнім життям та вести спільне господарство. Позивач просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідачка не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 жовтня 2014 року. Шлюб зареєстровано у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1701 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що у звязку з тим, що у сторін несумісність характерів, різні погляди на ведення господарства, виховання дитини та життя взагалі, в сімї виникали скандали і з червня 2015 року вони перестали жити подружнім життям та вести спільне господарство. Майновий спір відсутній. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач 21 червня 2018 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Пояснила, що під час спільного проживання з відповідачем народилась дитина [PERSON] Дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, будучи працездатним має реальну можливість допомагати. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заперечень по суті позову не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] [INFO], підтверджується, що її батьком є відповідач (а.с.4). Дитина проживає з позивачем. \~( а.с.6). \~ \~ \~ \~ \~Суд при визначенні розміру аліментів у відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України\~ враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2018 рік » передбачено, що\~ у 2018 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст.184 СК України). Будь яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. \~ \~ \~ \~Тому суд з урахуванням досліджених обставин та наданих учасниками справи доказів, приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1200 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. \~ \~ \~ \~З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач 22.01.2014 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач 22.01.2015 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] , в якому просив\~ тягнути з\~ [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість\~ за спожиту електроенергію в сумі 1590,20 гривень . Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі отримували на підставі відкритого особового рахунку електричну енергію за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 106 кв. 9 , однак несвоєчасно та не в повному обсязі сплачували надані послуги, через що за період з 06.12.2007 року по 15.08.2012 року мають заборгованість у розмірі 1590,20 гривень. Ухвалою суду від 18 жовтня 2016 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] залишені без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до судового засідання не зявився, в звязку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України , зі згоди представника позивача, справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона( постачальник) зобовязана надавати іншій стороні (абоненту) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобовязаний сплачувати вартість прийнятих ресурсів та виконувати передбачений договором режим їх використання. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] на підставі відкритого особового рахунку № 23201173 надавалася електрична енергія за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості , наданого позивачем, відповідач [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі сплачував надані послуги. Сума боргу за період з 06.12.2007 року по 15.08.2012 року складає 1590,20 гривень (а.с.3-4) . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 1590,20 гривень . Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved