Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач 21 липня 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 15.03.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 22.06.2015 року в сумі 3190, 23 гривень. Оскільки відповідач добровільно суму боргу не погашає, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просив стягнути з відповідача в заборгованість за договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, в зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача, на підставі доказів, долучених до справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15 березня 2011 року № 008-07234-150311 ( а.с.3 -4 ), згідно умов якого позивачу була надана кредитна картка з лімітом 2600 гривень строком на 364 календарних днів (а.с.3-4). Згідно умов договору та Тарифів на обслуговування платіжних карток , відповідач зобов'язується у строк, визначений договором, виконати свої зобов?язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком , а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору (а.с.3-4). Позивач виконав обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору відкривши картковий рахунок та надавши кредит у сумі 2600 гривень (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що , станом на 22.06.2015 року виникла заборгованість в сумі 3190,23 гривень, яка складається з тіла кредиту (а.с.6). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 3190,23 гривень. Питання про судові втрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved