Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач 25 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 14 вересня 2007 року ВРАЦС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 14 вересня 2007 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що з листопада 2016 року між ним та відповідачкою припинені шлюбні стосунки, з цього часу вони не ведуть спільного господарства, подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки між ними повністю втрачено почуття любові та поваги, зазначає, що після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю, спір про поділ майна відсутній, а також між ними є домовленість щодо добровільного надання коштів на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст. 110, 112 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що з січня 2017 року він з відповідачкою проживають окремо не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що вони з чоловіком не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають та не підтримують шлюбних стосунків, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2007 року, про що є актовий запис № 1275 (а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з січня 2017 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved