Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 березня 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказувала, що вона є власницею житлового будинку за вище вказаною адресою, в якому зареєстровані її донька [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] в належному їй будинку зареєстрований, але фактично жодного дня не проживав. Згідно акта відповідач з 2006 року по теперішній час у вказаному будинку не проживає, його особистих речей в даному будинку не має. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає, що порушує її права як власника, тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, наполягала на позовних вимогах та просила їх задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 41). Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за правилами п.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення у газеті на а.с.40. Представник третьої особи Кременчуцького районного сектору державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду (а.с.37). Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.38), своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу серії АЕР №332252 від 27 лютого 2002 року (а.с.7). Згідно довідки Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS]. Актом обстеження комісії в складі депутата Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району та інших осіб від 28 лютого 2014 року підтверджено, що [PERSON] у вказаному житловому будинку не проживає з 2006 року і по даний час (а.с.12). Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд визнає відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Outcome: approved