overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач 19 лютого 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 07 серпня 1998 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, серія [NUMBER], актовий запис №481. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явивлася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]».(а.с.14). В судове засідання відповідач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. (а.с.15) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 серпня 1998 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, серія [NUMBER], актовий запис №481 (а.с.7). Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.12,13). Встановлено також, що з 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач 19 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2003 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2003 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 89 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач 19 лютого 2015 року звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті баби - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті баби - [PERSON], яка померла [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що свідоцтво про смерть спадкодавця знаходилось у знайомих за місцем смерті баби - у Російській Федерації. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Черемушкінським відділом ЗАГС управління ЗАГС міста Москва, Російської Федерації [INFO]). Позивач є спадкоємцем за законом ( свідоцтво про народження [NUMBER], згідно якого батьком [PERSON] є [PERSON] та свідоцтво про народження серії [NUMBER], згідно якого матір»ю [PERSON] є [PERSON] ). Відтак, ту обставину, що спадкодавця померла за межами України у зв»язку з чим позивач своєчасно не отримав свідоцтво про її смерть, суд визнає поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач 19 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2012 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №702 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «Розіна» на «Зибіну» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач 19 серпня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Зазначила в позові, що під час шлюбу з відповідачем народилась дочка [PERSON] [INFO], яка є повнолітньою та навчається в Немішаївському агротехнічному коледжі Національного університету біоресурсів і природокористування України. Позивачем витрачаються кошти на придбання учбової літератури, продуктів харчування, транспортні витрати. [PERSON] на даний час тимчасово не працює , оскільки перенесла операцію. Відповідач має мінливі заробітки та має реальну можливість допомагати дочці. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу без його участі , позов визнає повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка , син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку , сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин , зазначених у статті 182 цього Кодексу . Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. З довідки Немішаївського агротехнічного коледжу Національного університету біоресурсів і природокористування України, видно, що [PERSON] навчається на другому курсі даного коледжу, закінчує навчання - 30 червня 2016 року . ( арк.с.7). Позивач несе витрати пов'язанні з навчанням дочки, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання дочки. Обставин які б перешкоджали відповідачу надавати дану допомогу в судовому засіданні не встановлено. Також суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими і погоджується з розміром аліментів, які просить позивач стягувати з відповідача - 300 грн. щомісячно. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач 19 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2002 року. Від сумісного подружнього життя спільних дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2003 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2002 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 290 /а.с.5/ Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з травня 2003 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач 19 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову не заперечувала. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.06.2001 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 19 серпня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] ; у цьому будинку з 2005 року зареєстрована відповідачка, яка на той час була співмешканкою сина позивача, але з серпня 2018 року у ньому не проживає, оскільки після сварки з сином виїхала до іншого населеного пункту на постійне місце проживання, тому позивач просить визнати її такою, що втратила право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Як вбачається з нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 15 серпня 1977 року, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за №4 (а.с.43), технічного паспорту на житловий будинок від 25 вересня 1989 року (а.с.8-10), свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20 вересня 1990 року (а.с.20), Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №179022741 від 29 серпня 2019 року (а.с.19), позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , у якому з 18 травня 2005 року зареєстрована відповідачка, але не проживає у вказаному житлі з серпня 2018 року без поважних причин, що підтверджується довідками та актом про фактичне не проживання Коблівської сільської ради Березанського району (а.с.11-12, 17) та показаннями свідка [PERSON] , яка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідачка не проживає за адресою реєстрації понад один рік без поважних причин, вона втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач 19 січня 2015 року звернулася до суду із позовною заявою в якій зазначає, що 23 червня 2001 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось, протягом останнього року їх спільного з дружиною проживання, стосунки між ними різко погіршились, часто виникали конфлікти у зв'язку з різними поглядами на життя та сімейні стосунки, через несумісність характерів, сім'я розпалась. Шлюб носить виключно формальний характер. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між ним та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. В судове зсідання на розгляд справи позивач не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.8). Відповідач, в судове засідання на розгляд справи також не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.13), відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши документи справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 23 червня 2001 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про кладення шлюбу (а.с.5). Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, в даний час проживають окремо, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітньої дитини, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі, залишити за позивачем, враховуючи його бажання.

Outcome: approved