Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області померла [PERSON] , яка при житті -24 лютого 1995 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла позивачу [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ), яка є її онукою. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому старости с. Банилів Підгірний Сторожинецької міської ради Чернівецького району. Після смерті [PERSON] , у відповідності до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на належне їй домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. «А-І», сараїв літ. «Б», «В», «Г», загальною вартістю 40168 грн.. У господарстві, що розташоване в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року були зареєстровані [PERSON] - голова двору, [PERSON] - чоловік (помер в 1992 році ), [PERSON] - дочка (померла [INFO] ), [PERSON] (відповідач) та [PERSON] - онука (позивач). Згідно довідки старостинського округу с. Банилів-Підгірний №988 від 16 квітня 2021 року дане господарство розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,50 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і 0,25 га для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка не приватизована, знаходиться в користуванні та належить місцевому органу самоврядування Сторожинецькій міській раді. Станом на 15 квітня 1991 року домогосподарство відносилося до категорії колгоспних. Отже, кожному з членів колгоспного двору у відповідності до ст.120 ЦК Української РСР належало по 1/5 частині в майні цього двору. Після смерті [PERSON] , яка наступила в 1992 році в житловому будинку залишилась проживати голова колгоспного двору [PERSON] , яка відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (норма права, яка діяла на момент виникнення правовідносин) вважається такою, що прийняла належну йому частку в майні цього двору, оскільки вступила у фактичне управління та користування спадковим майном. Після смерті члена колгоспного двору [PERSON] , яка наступила [INFO] , належну їй частку в майні колгоспного двору прийняла її мати [PERSON] , оскільки проживала на момент смерті зі спадкодавцем. Після смерті [PERSON] , яка наступила [INFO] , її онука, позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] відмовляється від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору, яка йому належить, на користь позивача [PERSON] про що свідчить нотаріально посвідчена заява. Отже, після прийняття спадщини та відмови від долі в майні колишнього колгоспного двору [PERSON] , позивач, стала власником всього нерухомого майна. Однак позивач не може оформити за собою право власності на нього в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала в установленому порядку нерухоме майно в єдиному реєстрі прав на нерухоме майно. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 2/5 частки в майні колишнього колгоспного двору, з яких 1/5 частка від якої на її користь відмовляється відповідач [PERSON] та на 3/5 частки - спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а всього на 100% та складається з житлового будинку літ. «А-І», сараїв літ. «Б», «В», «Г», загальною вартістю 40168 грн., що розташоване в [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, однак від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду направили письмовий, нотаріально посвідчений відзив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Справа до суду надійшла 06.07.2021 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 26.07.2021 року. Судом встановлено, що [INFO] в с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області померла [PERSON] , яка при житті -24 лютого 1995 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла позивачу [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ), яка є її онукою. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому старости с. Банилів Підгірний Сторожинецької міської ради Чернівецького району. Вказане підтверджується копією заповіту, копією свідоцтва про смерть заповідача, копіями паспортів сторін, їх свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб [PERSON] . Після смерті [PERSON] , у відповідності до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на належне їй домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. «А-І», сараїв літ. «Б», «В», «Г», загальною вартістю 40168 грн., про що свідчать інвентарна справа, висновок про вартість майна експерта оцінювача, довідки Банилово-Підгірнівського старостинського округу №№ 990 та 991 від 16 квітня 2021 року. У господарстві, що розташоване в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року були зареєстровані [PERSON] - голова двору, [PERSON] - чоловік (помер в 1992 році ), [PERSON] - дочка (померла [INFO] ), [PERSON] (відповідач) та [PERSON] - онука (позивач). Згідно довідки старостинського округу с. Банилів-Підгірний №988 від 16 квітня 2021 року дане господарство розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,50 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і 0,25 га для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка не приватизована, знаходиться в користуванні та належить місцевому органу самоврядування Сторожинецькій міській раді. Станом на 15 квітня 1991 року домогосподарство відносилося до категорії колгоспних. Отже, кожному з членів колгоспного двору у відповідності до ст.120 ЦК Української РСР належало по 1/5 частині в майні цього двору. Після смерті [PERSON] , яка наступила в 1992 році в житловому будинку залишилась проживати голова колгоспного двору [PERSON] , яка відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (норма права, яка діяла на момент виникнення правовідносин) вважається такою, що прийняла належну йому частку в майні цього двору, оскільки вступила у фактичне управління та користування спадковим майном. Після смерті члена колгоспного двору [PERSON] , яка наступила [INFO] , належну їй частку в майні колгоспного двору прийняла її мати [PERSON] , оскільки проживала на момент смерті зі спадкодавцем, про що свідчить довідка старостинського округу с.Банилів-Підгірний № 989 від 16 квітня 2021 року. Після смерті [PERSON] , яка наступила [INFO], її онука, позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, про що свідчить довідка старостинського округу с.Банилів-Підгірний № 989 від 16 квітня 2021 року. Відповідач [PERSON] відмовляється від своєї частки у майні колишнього колгоспного двору, яка йому належить, на користь позивача [PERSON] про що свідчить нотаріально посвідчена заява. Отже, після прийняття спадщини та відмови від долі в майні колишнього колгоспного двору [PERSON] , позивач, стала власником всього нерухомого майна. Однак позивач не може оформити за собою право власності на нього в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала в установленому порядку нерухоме майно в єдиному реєстрі прав на нерухоме майно. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.120 ЦК України (в редакції 1963р) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності За таких обставин, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120, 123, 126, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved