Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені якого діють представники [PERSON] , [PERSON] звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить скасувати арешт на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , накладений ухвалою Мелітопольського міського суду від 30.10.2000 року по справі № 2-3354 та постановою Мелітопольського відділу державної виконавчої служби від 13.02.2001 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про арешт майна 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] : обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер № 1997343, зареєстровано 23.05.2005 року час 14:55 год., реєстратор Мелітопольська державна нотаріальна контора, підстава Постанова б\\н від 13.02.2001 року Мелітопольської виконавчої служби; обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер № 1997357, зареєстровано 23.05.2005 року час 14:56 год., реєстратор Мелітопольська державна нотаріальна контора, підстава Постанова б\\н від 13.02.2001 року Мелітопольської виконавчої служби; обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер № 2007769, зареєстровано 25.05.2005 року час 15:35, реєстратор Мелітопольська державна нотаріальна контора, підстава: Ухвала Мелітопольського міського суду від 30.10.2000 року суддя Максимчук З.М. В обґрунтування позову вказує, що позивачу на підставі договору дарування від 13.06.1998 року належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , інша 1/2 частина вказаного будинку належить його дружині [PERSON] . У листопаді 2019 року він разом з дружиною звернулись до нотаріуса з метою продажу будинку, однак їм стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені три записи про накладення арешту на 1/2 частину будинку позивача. Вказаний арешт був накладений через заборгованість позивача перед ПП «Пікал» в серпні 2000 року на суму 1991,40 грн. Представник ПП «Пікал» звернувся до суду з позовом про стягнення зазначеної заборгованості та в рамках розгляду вказаної справи ухвалою Мелітопольського міського суду було накладено арешт на належну позивачу частину житлового будинку. Крім того, постановою Мелітопольського відділу державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження також було накладено арешт на частину будинку, яка належить позивачу. На вимогу державного виконавця весною 2001 року він добровільно відшкодував суму боргу у розмірі 1991,40 грн. На сьогодні, як зазначає позивач, внаслідок арешту нерухомого майна, порушено його права як власника майна. Представник позивача адвокат Дуда С.В. в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Пікалл», в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Мелітопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. На підставі договору дарування від 13 червня 1998 року посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 4008 позивач є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] /а.с.12/, що також підтверджується копією довідки № 2257 від 03.12.2019 року КП «ММБТІ» /а.с.11/. Рішенням Мелітопольського міського суду Запорізької області від 04 грудня 2000 року, яке набрало законної сили 18 грудня 2000 року, було стягнено з [PERSON] на користь Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Пікалл» суму заборгованості в розмірі 1991,40 грн. /а.с.15/. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (дата формування 06 грудня 2019 року) міститься три записи про арешт (архівний запис) Ѕ частини житлового будинку\~ [ADDRESS] накладений на підставі постанови Б/Н 13.02.2001 державного виконавця Мелітопольської виконавчої служби Завгородньої /а.с.14/. Відповідно до листа № 169-41/68338 від 12.12.2019 року, станом на 11.12.2019 року згідно бази даних АСВП на примусовому виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області будь-яких відкритих виконавчих проваджень, де боржником виступає [PERSON] не перебуває. При перевірці журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві за 2016, 2017, 2018 роки та описів справ, переданих до робочої кімнати ДВС за 2016, 2017, 2018 роки виконавчих проваджень, де боржником виступає [PERSON] на виконанні не перебувало. Відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, який набрав чинності з 1 січня 2009 року, зберігання виконавчих проваджень становить 3 роки, а завершені за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання становить 1 рік. Після закінчення терміну зберігання виконавчі провадження підлягають знищенню. Отже перевірити виконавчі документи за 2000-2015 роки та надати інформацію щодо природи походження арешту Ѕ частини будинку по [ADDRESS] не надається можливим /а.с.16/. Таким чином, позивач не має можливості розпоряджатись належним йому майном, оскільки на належну йому частину будинку накладено обтяження арешт. Відповідно до\~ст.41\~Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю ніхто не може протиправно позбавити право власності. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до правил ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Враховуючи вищевикладене, те що позивач є законним власником частини арештованого майна, на даний час відсутні документи, на підставі яких було б можливо зняти арешт в позасудовому порядку, а тому позивач не може розпоряджатись належним йому майном, існування обтяження у вигляді арешту, який був накладений державним виконавцем відділу ДВС Мелітопольського МРУЮ у Запорізькій області позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, оскільки наявність арешту чинить йому в цьому перешкоди, на даний час підстави, через які був накладений арешт, вже відпали, відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог і тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved