Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач 28.08.2013 року звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що в листопаді 2009 року вона почала зустрічатися з відповідачем, з яким з лютого 2010 року вони перебували у фактичних шлюбних стосунках. У листопаді 2012 року вона завагітніла і повідомила про це відповідача, який її запевнив, що вони будуть разом, одружаться і будуть ростити їх дитину. Через декілька днів відношення відповідача до неї змінилося, він її повідомив, що його матір серйозно налаштована проти їх стосунків і хоче, щоб він її залишив. З часом їй стало відомо, що відповідач зустрічається з іншою жінкою. [INFO] у неї народилася дочка, яку в Книзі реєстрації народжень вона записала [PERSON]. Оскільки відповідач відмовився подати до РАЦСу заяву про реєстрацію його батьком дитини, відомості про батька дитини були записані з її слів - [PERSON]. Оскільки відповідач заперечує своє батьківство щодо народженої нею [PERSON], тому просить суд визнати відповідача батьком її дочки. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона завагітніла не в листопаді 2012 року, а раніше, коли вона з відповідачем були на відпочинку в Іспанії по 01.10.2012 року. По приїзді звідти вона запідозрила вагітність, тому зробила тест, який підтвердив це. Потім на початку листопада вона ходила в лікарню, де зробила УЗД, результати якого підтвердили її вагітність 4-5 неділь. Відповідач знав про її вагітність, був згідний, щоб вона народжувала дитину, однак в кінці грудня 2012 року він їй по телефону повідомив, що не бажає з нею продовжувати стосунки і що він зустрічається з іншою. Дитину вона мала народжувати в липні 2013 року, однак через ускладнення їй на неповній 39 неділі було проведено кесарів розтин. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи (а.с.69), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для розгляду справи без його участі на підставі наявних матеріалів та наданих доказів. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та [PERSON] не перебували і не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Позивач [PERSON] [INFO] народила дочку [PERSON], батьком якої за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України було записано [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач та відповідач почали зустрічатися з кінця 2009 року, а разом в квартирі позивачки вони почали проживати з 2010 року, їх стосунки були як чоловіка та дружини, на дні народження в серпні 2012 року відповідач вітав позивача як дружину, зробив їй подарунок, пропонував вийти заміж, народжена позивачкою дитина схожа на відповідача. Відповідно до ч.3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю. Згідно ч.3 п.9 зазначеної раніше постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів, що унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). По справі ухвалою суду від 16.09.2013 року була призначена судово-медична генетично-ідентифікаційна експертиза для встановлення батьківства [PERSON] з народженою позивачем [INFO] дитиною [PERSON], відібрання зразків крові для проведення якої експертною установою призначалося на 23 січня, а потім на 14 березня 2014 року, однак не дивлячись, що відповідач був повідомлений як особисто так і через працівників міліції про час та місце відібрання зразків для проведення експертизи, він туди не з'являвся двічі, в зв'язку з чим експертизу проведено не було через повторону неявку відповідача (а.с.21, 30, 37, 38, 43, 56, 61, 62). Враховуючи ухилення відповідача від участі в експертизі, суд вважає за необхідне визнати факт батьківства відповідача з народженою позивачем [INFO] дитиною [PERSON], що також підтверджується поясненнями допитаних свідків, ненаданням відповідачем доказів, що виключають його батьківство щодо народженої позивачкою дитини та опосередковано підтверджується навіть тим, що ім'я батька дитини та по батькові самої дитини в її свідоцтві та актовому записі про народження співпадає з ім'ям відповідача, тому вимоги позивача є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved