Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 липня 2021 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області у віці 91 років помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки загальною площею 2,047 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Великописарівської селищної ради Сумської області /с. Вільне/. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 30 липня 2002 року Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 239, на користь позивача на все належне йому майно. Проте, оформити спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальному порядку неможливо, так як оригінал правовстановлюючого документу пошкоджений. Нотаріус надав їй письмову відмову у видачі свідоцтва на спадщину та рекомендацію звернутися до суду. Тому прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку у судовому порядку. Позивач [PERSON] в підготовче засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с. 3/. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.23/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 91 років в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с. 5/. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,047 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Великописарівської селищної ради Сумської області /с. Вільне/, що належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 106595 зареєстрованого 25 січня 2005 року за № 352, вартістю 38890 гривень 00 копійок /а.с. 6-8/. [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений 30 липня 2002 року Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 239, відповідно до якого заповів все належне йому [PERSON] , тобто позивач є спадкоємцем за заповітом /а.с. 9/. Відповідно до довідки Великописарівської селищної ради Сумської області від 17 червня 2021 року за № 130, померлий [INFO] [PERSON] був постійним мешканцем [ADDRESS] . На день смерті був зареєстрований та проживав за цією адресою один. Заповіт від його імені, посвідчений 30 липня 2006 року Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 239, не змінювався та не відмінявся /а.с. 10/. 16 лютого 2021 року завідувач Великописарівської районної державної нотаріальної контори Перлік Т.М. відмовив позивачу у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом через пошкодження оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно /а.с.11/. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не реєструвалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося; заповіт від його імені, посвідчений 30 липня 2002 року Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 239, є чинним /а.с. 21-22/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, так як позивач є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці спадщину не приймали, але через пошкодження оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку оформити спадщину у нотаріуса неможливо.

Outcome: approved