overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.07.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.07.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем по справі перебувала у цивільному шлюбі з грудня 2012 року по травень 2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попереднє судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з грудня 2012 року по травень 2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON], 14.07.2017 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом, в якому вказує, що 09 січня 2014 року помер його тесть [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями по провулку Белінського, 17 в смт. Любашівка Одеської області. Він являється спадкоємцем за заповітом від 18 травня 2005 року посвідченого державним нотаріусом. Однак, він не може оформити спадщину так як пропустив строк для подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач вказує, що він в шестимісячний термін не звернувся із заявою до нотаріальної контори в звязку з тим, що здійснював догляд за хворою дружиною. Тому, просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті тестя [PERSON] Позивач [PERSON], надав до суду заяву про те, що він підтримує позов повністю та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 28). Відповідач Любашівська селищна рада Одеської області надала до суду заяву про те, що вона визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності їх представника. (а.с. 27). Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 09 січня 2014 року (а.с. 11). З довідки Любашівської селищної ради Одеської області № 2044 від 24.07.2014 року видно, що [PERSON], до дня смерті був зареєстрований та проживав [INFO] (а.с. 12). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру видно, що [PERSON], являвся власником 1/2 частини житлового будинку по провулку Белінського, 17 в смт. Любашівка Одеської області (а.с. 9). Відповідно до заповіту від 18 травня 2005 року посвідченого державним нотаріусом, [PERSON], заповідав у власність [PERSON], 1/2 частину житлового будинку з прилеглими господарчими будівлями, який розташований по провулку Белінського, 17 в смт. Любашівка Одеської області. (а.с. 10). З повідомлення завідуючої Любашівської районної державної нотаріальної контори [PERSON], № 1187/01-16 від 14.06.2017 року видно, що дійсно [PERSON], пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тестя [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлено в шість місяців. Згідно пояснень позивача, причиною пропуску строку стало те, що він здійснював догляд за хворою дружиною. Враховуючи обставини, за яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини, суд рахує їх поважними та вважає за необхідне поновити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.07.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2012 року. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача, оскільки відповідач разом з ними не проживає та добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб виданого 20.10.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області , актовий запис № 99 (а.с.- 4); копією свідоцтва про народження [PERSON] 17.05.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с.- 5), копією свідоцтва про народження [PERSON], 30.04.2017 року Тетіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.- 6), довідкою про склад сімї виданою Ненадихівською сільською радою 07.07.2017 р. № 234 ( а.с- 7) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.08.2014 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачко [PERSON] перебуває в шлюбі з 15 серпня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що за час спільного проживання виникають багато сварок та суперечок, а тому вирішили, що спільне проживання неможливе із за різних поглядів на життя. Наразі півтора місяця проживають окремо. Через такі відносини та із-за відсутності тривалого часу сімейних подружніх відносин, позивач дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе, а тому просив суд його розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З обставин, наведених у позовній заяві судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2008 року виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 15 серпня 2008 року за актовим записом № 25. Від спільного подружнього життя мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, за період наданий судом для примирення терміном два місяці сторони не помирилися та не вбачають збереження сім'ї, а тому суд вважає, що реєстрація шлюбу суперечить її інтересам та може зашкодити дітям. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст. 56 СК). Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.55-56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON], 14.08.2014 року, звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає, що 10.12.2013 року, відповідач [PERSON], за письмовою розпискою позичив у нього 16000 доларів США, які зобов»язався повернути в січні 2014 року. Однак, свого зобов»язання відповідач не виконав і гроші йому не повернув. Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за позикою, що на час складання та подання позовної заяви становить 189734,13 грн., згідно офіційного курсу валют, а також: 21938 грн., що складає суму інфляційних втрат; 3071,32 грн., що складає 3% річних від простроченої суми та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явився, однак подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.63). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, 10.12.2013 року, відповідач [PERSON], за письмовою розпискою отримав від позивача у позику гроші в сумі 16000 доларів США, які зобов»язався повернути йому 30 січня 2014 року (а.с.5, 65). Однак, свого зобов»язання відповідач не виконав і вказану суму грошей, позивачеві не повернув. Оскільки відповідач не виконав свого зобов»язання за письмовим договором позики, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, відповідними та належними доказами, то суд вважає, стягнути з відповідача суму боргу за даним договором, яка на час складання та пред»явлення позову відповідно до офіційного курсу валют, складає 189734,13 грн., а також 21938 грн. - інфляційних втрат за весь час прострочення та 3071,32 грн. - три проценти річних від простроченої суми виконання боргового зобов»язання, а також понесені позивачем судові витрати в сумі 2147,43 грн. по оплаті судового збору, а всього 216890,88 грн. (а.с.1, 4-5, 63, 65-66).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.08.2015 р. звернулася до суду із вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліменти у розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилаюсь на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON], зробивши про це усну заяву Суд, вивчивши позовну заяву, прикладені документи, вислухавши учасників судового розгляду, знаходить позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.05.1998 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 3.12.2014 р. шлюб, укладений та зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано; від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує позовні вимоги [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON]., стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, батьків, інші обставини, враховує визнання відповідачем позову, ту обставину, що визнання [PERSON]. позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивача звільнена від судових витрат при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.08.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 15.02.2006 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №02. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на її утриманні. Позивач посилається на те, що їх сім'я розпалася. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Відповідач зловживає спиртними напоями, займається рукоприкладством. З приводу нанесення їй побоїв вона зверталася до правоохоронних органів. Крім того вказує, що відповідач матеріально не забезпечую сім'ю, не бажає працевлаштуватися на роботу, відлучається з дому на одну, дві неділі не пояснюючи причин своєї відсутності. Тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу вказала, що бажає залишити за собою прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розірвати шлюб між ними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що не згідний на розірвання шлюбу, оскільки у них із позивачкою є неповнолітні діти. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 15.02.2006 року. Від спільного проживання у сторін є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Відповідач зловживає спиртними напоями, займається рукоприкладством. З серпня 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Згідно ухвали суду від 26.09.2017 року сторонам надавався примирювальний строк терміном три місяці, однак сторони не примирилися. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], 14.08.2018 звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого за спільною заявою батьків записаний відповідач. Син мешкає\~разом із\~позивачем,\~перебуває на\~її утриманні\~та вихованні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, позивач змушена утримувати сина самостійно, тому звернулась з даним позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку подала заяву, в якій позов підтримала та просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.282 ЦПК України. Судом встановлено що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається що він народився 11 липня 2013 року і його батьками є: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Відомості про батька дитини внесено до актового запису за спільною заявою батьків, на підставі ч.1 ст. 126 СК України, що підтверджено копією відповідної довідки. Факт проживання неповнолітнього [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], підтверджено довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 302 від 27.07.2018, виданою ОЖК «Контакт». Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved