Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 листопада 2016 року звернувся до суду з позовом до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON]. В позові вказав, що 24 квітня 2011 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно, що складається із земельної ділянки загальною площею 1,7377 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, що посвідчена державним актом на право власності на землю серії ІІ-ОД №051517, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Він є єдиним спадкоємцем спадщини баби за законом, однак через юридичну необізнаність та незнання про склад спадщини, своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без нього. Представник Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 24 квітня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №262993, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області від 27 квітня 2011 року. Після її смерті залишилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 1.7377 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, що посвідчена державним актом на право власності на землю серії ІІ-ОД №051517, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склала, тому відповідно до статті 1265 ЦК України її спадкоємцем за законом пятої черги є її внук [PERSON] - позивач у справі. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). [PERSON] померла 24 квітня 2011 року, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 24 жовтня 2011 року. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки він внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично був позбавлений права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через юридичну необізнаність та незнання складу спадщини своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений ним термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved