Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство страхова компанія «Галицька» звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 4419 (чотири тисячі чотириста девятнадцять) гривень 18 копійок, посилаючись на те, що 09 січня 2015 року по вул. 25 Чапаївської дивізії в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримані механічні пошкодження. На момент ДТП між позивачем та [PERSON], власником автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ, був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 квітня 2014 року №АС/9292220, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ. Вищезазначена ДТП сталась з вини відповідача. На підставі [PERSON] акта, відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8838,36 гривень. Представник позивача зазначив, що \~згідно п. 13.2 ст.\~13\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності.\~Зазначена пільга\~надається за\~умови особистого\~керування таким\~транспортним засобом\~особою,\~яка належить\~до визначених\~у цьому\~пункті категорій\~громадян України,\~без мети\~надання платних\~послуг з\~перевезення пасажирів\~або вантажу. Проте, за кермом забезпеченого автомобіля «ВАЗ 21063», під час ДТП, знаходився не страхувальник, а відповідач [PERSON]. Відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, однак останній до теперішнього часу суму заборгованості не сплатив, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився,\~повідомлявся належним\~чином,\~про причини\~неявки до\~суду не\~повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09 січня 2015 року по вул. 25 Чапаївської дивізії в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримані механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2014 року між [PERSON] Акціонерним товариством «Страхова група Галицька» та власником автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/9292220, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 38-1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38-1.1. у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно звіту №30105150 про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, складеного 15 січня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER] складає 10145 (десять тисяч сто сорок пять) гривень 16 копійок. На підставі складеного позивачем [PERSON] акта №0231/2015 від 10 липня 2015р., відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8838 (вісім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 36 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №2075 від 10 липня 2015 року. Згідно абз. 2 п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Відповідно до п.13.2 ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності.\~Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Проте, за кермом забезпеченого автомобіля «ВАЗ 21063» державний номер 13401ОЕ, під час ДТП, що сталася 09 січня 2015 року, в порушення умов Договору страхування, знаходився не страхувальник, а відповідач [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою,має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,якщо інший розмір не встановлений законом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 cт. 1188 ЦК України). Згідно до cт. 993 Цивільного кодексу України та cт. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяч шістсот) гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: approved