Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач 12 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], померлого 01 липня 2011 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 01 липня 2011 року після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина земельна ділянка площею 2,50 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку спадкодавця було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №069024, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за заповітом був він. Звернулася у визначений судом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення про це до газети «Вісті Кодимщини». Відділ Держземагенства в Кодимському районі теж відмовив видати дублікат цього документу. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на зазначене спадкове майно. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Будеївської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 25 червня 2002 року, зареєстрований в реєстрі по Будеївській сільській раді за №111). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті 01 липня 2011 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №263113, видане Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 01 липня 2011 року). Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,50 га, вартістю 44590 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села (Інформація відділу Держземагенства у Кодимському районі №29-28-0.13-1033/2-15 від 29 липня 2015 року). Відповідно до части ни першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутній документ на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату правовстановлюючого документу позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №30 від 25 липня 2015 року. Як убачається з Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі №29-28-0.13-1033/2-15 від 29 липня 2015 року, видача нових взамін втрачених або видача дублікатів державних актів на право власності на землю не є можлива, оскільки втратили чинність нормативні акти, які регулювали таку видачу державних актів на право власності на землю. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №828/02-14 від 21 липня 2015 року). Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,50 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №069024, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлого 01 липня 2011 року, який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved