Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 08 червня 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку по вул. Урицького, 22, в м. Подільську (Котовську) Одеської області. У вказаному житловому будинку зареєстрована відповідачка, яка є її донькою. Відповідачка восени 2015 року виїхала з належного їй будинку, забрала усі свої речі та переїхала на постійне місце проживання за іншою адресою. Проте добровільно знятися з реєстраційного обліку з будинку відмовляється. Реєстрація відповідача у належному їй будинку створює їй перешкоди у здійсненні належного їй права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: вул. Урицького, 22 в м. Подільську (Котовську) Одеської області. Позивачка та її представник адвокат ніеоліна В.І. в ході судового розгляду справи підтримали позов у повному обсязі. Додатково позивачка пояснювала, що відповідачка забрала з будинку свої речі та фактично постійно проживає в м.Одеса зі своїм співмешканцем. Однак знятись з реєстрації у добровільному порядку не бажає, хоча повідомила, що не збирається повертатись в м.Котовськ. Через цю реєстрацію доньки на її адресу приходять листи від колекторів щодо боргів за кредитами з різними погрозами, тому вона змушена звернутись в суд з цим позовом. Відповідачка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована на постійне місце поживання по вул. Урицького, 22, в м. Подільську (Котовську) Одеської області, у судове засідання не зявилась. Спвіщалась про виклик до суду за адресою її реєстрації та місця фактичного проживання за адресою:[INFO]. Причин своєї неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надала. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідачки в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивачки, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власницею 1/2 частини житлового будинку по вул. Михайлівська (до перейменування Урицького) Урицького, 22, в м. Подільську (до перейменування Котовську) Одеської області, згідно [PERSON] з реєстру речових прав на нерухоме майно. В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрована з 1999 року відповідачка [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт того, що відповідачка у вказаному будинку не проживає підтверджується [PERSON], згідно яких [PERSON] не проживає у будинку своєї матері по вул. Урицького, 22, в м. Подільську (Котовську) Одеської області, з вересня 2015 року та довідкою голови квартального комітету від 19.12.2016 року. Цей факт також підтвердив свідок [PERSON], який свідчив, що є сусідом позивачки, і її будинку крім неї більше півтора роки ніхто не проживає, в тому числі її дочка [PERSON]. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідачка зобовязана була зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідачки за адресою: вул. Михайлівська (Урицького), 22 в м. Подільську (Котовську) Одеської області, є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинила користування вказаним житловим будинком та переселилася на інше місце свого проживання. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved