Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.12.2017 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька вступила до Національного транспортного університету. 23.08.2017 року між позивачем та Національним транспортним університетом укладено договір №1713-17 про надання освітніх послуг для її доньки. [PERSON] навчається за договором на денній формі навчання у 2017-2021 роках та не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. Відповідно до умов договору про надання освітніх послуг щорічна плата за навчання складає 10800,00 грн. за 10 навчальних місяців, а загалом 43200,00 грн. Позивачем здійснено оплату освітніх послуг за вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року на загальну суму 4320,00 грн. Відповідно до угоди від 28.08.2017 року донька проживає в гуртожитку. Відповідно до умов Угоди оплата за проживання повинна здійснюватися не пізніше пяти діб після початку семестру у встановленому порядку. 28.08.2017 року за проживання у гуртожитку була внесена плата у сумі 1450,00 грн. Оскільки, мати та батько мають рівні права, та і обовязки перед дітьми, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у Національному транспортному університеті, в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку), але у будь-якому випадку не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання дитини в розмірі 1/2 витрат на проживання у гуртожитку, щопівроку до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на свою користь понесені додаткові витрати на дитину в сумі 2345,00 грн., з яких: 2160,00 грн. - витрати на оплату навчання за вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року та 725,00 грн. - витрати на оплату проживання. 01.06.2018 року позивач надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у Національному транспортному університеті, в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку), але у будь-якому випадку не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання дитини в розмірі 450,00 грн. щомісяця, починаючи з січня 2018 року та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на свою користь понесені додаткові витрати на оплату проживання дитини, яка продовжує навчатися у Національному транспортному університеті, в розмірі 204,17 грн. витрат на проживання у гуртожитку щомісячно, починаючи з січня 2018 року до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на свою користь фактично понесені додаткові витрати на дитину в сумі 2885,00 грн., з яких: 2160,00 грн. - витрати на оплату навчання за вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року та 725,00 грн. - витрати на оплату проживання за перший семестр навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В останнє судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням уточнень. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів у розмірі по 500,00 гривень щомісячно у зв'зку з навчанням доньки, в решті позовних вимог просив відмовити. В останнє судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №133, зробленого 20.04.2000 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON]. На час звернення до суду з позовом 07.12.2017 року [PERSON], [INFO], була неповнолітньою (досягла повноліття 10.02.2018 року). 23.08.2017 року між [PERSON] та Національним транспортним університетом укладено договір №1713-17 про надання освітніх послуг для [PERSON]. Відповідно до п.1 вказаного договору виконавець бере на себе зобовязання на рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: здійснити навчання за денною формою у 2017-2021 роках для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Згідно п.9 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 43200,00 грн. 28.08.2017 року між [PERSON] та Національним транспортним університетом укладено угоду на проживання в гуртожитку Національного транспортного університету на 2017/2018 навчальний рік про надання ліжко-місця в кімнаті №115 гуртожитку №3. Відповідно до п.3.1.4 угоди оплата за проживання повинна здійснюватися не пізніше 5 діб після початку семестру у встановленому порядку. Відповідно до квитанції від 28.08.2017 року [PERSON] внесла оплату за проживання в гуртожитку №3 в сумі 1450,00 грн. Відповідно до довідки №731 від 03.10.2017 року, виданої [PERSON] в тому, що вона є студентом 1 курсу групи ФП-1-2 факультету «Економіка та право» за напрямом підготовки «Філологія» на денній формі навчання за контрактом. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. З квитанцій від 28.08.2017 року, 07.09.2017 року, 06.10.2017 року, 22.11.2017 року, вбачається, що позивачем здійснено оплату за навчання на загальну суму 4320,00 грн. Згідно з ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на наведене вище, враховуючи, що позивачем понесені додаткові витрати на проживання в гуртожитку та навчання неповнолітньої [PERSON] в сумі 4320,00 гривень та 1450,00 гривень за проживання у гуртожитку у 2017 році суд вважає, що ці витрати відносяться до додаткових витрат, передбачених ст.185 СК України, та вони підлягають стягненню. Наведена позиція суду повністю узгоджується із висновками ВС України, які викладені у постанові від 13 вересня 2017 року та згідно яких Суд зазначив наступне: ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, вважав, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила статті 185 СК України щодо обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами, не застосовуються; оплата вартості навчання та проживання неповнолітньої дитини в гуртожитку не відноситься до таких витрат, тому правові підстави для їх стягнення з відповідача відсутні….. Отже, у справі, яка переглядається Верховним Судом України, суди неправильно застосували норми статей 185, 199 СК України, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вирішення позовних вимог про стягнення витрат, пов'язаних з навчанням та проживанням у гуртожитку неповнолітньої дитини, а це відповідно до ЦПК України є підставою для скасування судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у цій частині. При цьому, ВС України вказав, що витрати на навчання та проживання неповнолітньої особи у гуртожитку відносяться до додаткових витрат на дитину, стягнення яких унормовано ст.185 СК України. Відповідно до\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років\~за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає\~за обов'язкової сукупності певних юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі;\~наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків\~суд бере до уваги можливість надання утримання\~другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина;\~інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів знаходження на утриманні інших утриманців, враховуючи потреби дитини, те що утримання дитини, яка продовжує навчання, згідно чинного законодавства є обовязком відповідача, донька потребує матеріальної допомоги та часткове визнання відповідачем позову про стягнення аліментів на утримання доньки у зв'язку з навчанням, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривеннь щомісячно, починаючи стягнення з дня досягнення дитиною повноліття 10.02.2018 року до закінчення донькою [PERSON] навчання або досягнення нею 23-річного віку. Суд не приймає до уваги квитанцію від 09.03.2018 року, надану позивачем на загальну суму 2450,00 гривень за проживання [PERSON] в гуртожитку в другому семестрі навчання, оскільки вимоги щодо їх стягнення позивачем не заявлено, крім того, вони понесені позивачем після досягнення [PERSON] повноліття, а до вимог про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням положення ст.185 СК України не застосовуються. З врахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на оплату навчання в сумі 450,00 гривень щомісяця та витрат на проживання у гуртожитку 204,17 гривень щомісяця, починаючи з січня 2018 року до закінчення донькою [PERSON] навчання або досягнення нею 23-річного віку задоволенню не підлягають. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Outcome: partial