Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.05.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Обласного\~госпрозрахункового комунального\~підприємства «Облбудкомплект»\~про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди. Позовна заява обґрунтована тим, що з 23 березня 2005 року перебував на посаді директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект», посаду займав до 13.11.2020. За час перебування на посаді заробітна плата не виплачувалася з квітня 2018 року. Загальний розмір заборгованості по заробітній платі з 01.04.2018 по 13.11.2020 становить 146666,58 грн, компенсація за невикористану відпустку 13947,72 грн, всього заборгованість складає 160614,30 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 160614,30 грн з урахуванням її індексації, 35000 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 50000 грн на відшкодування моральної шкоди. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно контракту від 23 березня 2005 року, який укладений між Полтавською обласною радою та [PERSON] , був призначений на посаду директора підприємства строком на два роки - з 23 березня 2005 року по 23 березня 2007 року. Контрактом від 30 травня 2008 року, що укладений між Полтавською обласною радою та [PERSON] , позивач призначений на посаду директора підприємства строком на 1 рік - з 30 травня 2008 року по 30 травня 2009 року. Згідно контракту від 25 серпня 2009 року, який укладений між Полтавською обласною радою та [PERSON] , позивач призначений на посаду директора підприємства строком на один рік з 31 травня 2009 року по 31 травня 2010 року. Контрактом від 23 червня 2010 року, що укладений між Полтавською обласною радою та [PERSON] , позивач призначений на посаду директора підприємства строком на один рік - з 23 червня 2010 року по 22 червня 2011 року. Згідно розпорядження Голови обласної ради № 110 від 20 червня 2011 року, [PERSON] директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект» перевести, за його згодою, на посаду виконуючого обов`язки директора Обласного госпрозрахункового комунального підприємства «Облбудкомплект», у зв`язку із закінченням 22.06.2011 строку дії трудового контракту до вирішення питання призначення директора. 29 жовтня 2020 року позивач звернувся з заявою до відповідача про звільнення з посади в.о. директора зазначеного підприємства, за власним бажанням. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28.01.2021 в справі № 552/5406/20, яке вступило в законну силу, позовні вимоги [PERSON] задоволено, розірвано трудовий договір, який укладений між [PERSON] та Обласним комунальним госпрозрахунковим підприємством «Облбудкомплект» за ч.1 ст. 38 КЗпП України 13 листопада 2020 року. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановлено судом, відповідач заробітну плату в порушення норм ст. 115 КЗпП України позивачу в день звільнення не виплатив, розмір заборгованості складає 160614,30 грн, що включає в себе розмір компенсації за невикористану відпустку. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з того, що відповідачем не спростовано розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на суму 35000 грн, який було здійснено позивачем. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку підлягають задоволенню. З відповідача Обласного\~госпрозрахункового комунального\~підприємства «Облбудкомплект» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 160614,30 грн, середній заробіток в розмірі 35000 грн. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що жодних доказів на підтвердження наявності спричиненої моральної шкоди позивачем на підтвердження позовних вимог до суду надано не було, тому позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає до стягнення\~\~судовий збір у розмірі 908 грн за розгляд судом позовних вимог про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати за надання правової допомоги в розмірі 2500 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.

Outcome: partial