Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 квітня 2018 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання правочину купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] В позовній заяві позивач [PERSON] зазначила наступне. 26 лютого 2018 року вона придбала у відповідача - [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. Ціна угоди склала 35000 грн. Умови угоди були такі. Вона сплатила відповідачеві всю обумовлену суму грошей за будинок і після цього та передала їй це майно та правовстановлюючі документи на житловий будинок. Про отримання грошей відповідач написала розписку. Після цього вони усно погодили оформити договір купівлі-продажу нотаріально. Однак до цього часу відповідач до нотаріуса не з'являється, ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Рекомендований лист, який вона направляла [PERSON] з пропозицією з'явитися до нотаріуса для оформлення правочину, повернувся з відміткою про те, що за означеною адресою та не проживає. Зміна місця проживання відповідачем свідчить про те, що та ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вона з сім'єю в теперішній час мешкає в придбаному житлі. Все вище викладене і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 57,9 кв.м, житловою площею 38,1 кв.м, вартістю 35 000 грн., між нею та [PERSON] дійсною та визнати за нею право власності на це майно. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і охоронюваних інтересів сторін і інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (нині - частина 4 статті 206 ЦПК) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи із зазначених приписів Закону та роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд, приймаючи до уваги, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймає визнання позову відповідачем і ухвалює рішення про задоволення позову - визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] дійсною та визнати за [PERSON] право власності на це майно. Враховуючи викладене,

Outcome: approved