Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.07.2015р. звернулась до суду із дійсним позовом, вказуючи, що з 08.07.2014р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач у відповідності до ст.180 СК України ухиляється від своїх обовязків щодо утримання своєї дитини, зокрема, добровільно не надає коштів на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Зазначає, що неодноразово зверталась до відповідача щодо надання коштів на її утримання, так як син знаходиться повністю на її утриманні, на що відповідач їй відмовив. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також у відповідності до ст.84 СК України просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги цілком, просила їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач, і який зі слів позивачки мешкає разом з нею. З наданих до суду письмових заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.84 ч.2 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання малолітньої дитини, та своєї дружини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоровий, працездатний, аліментні зобовязання перед іншими особами не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини та на її утримання в заявленому розмірі, а саме 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, до повноліття дитини та 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved