Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] предявив до суду позов до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 149549,72 гривень, що еквівалентно на момент звернення до суду 5500 доларів США. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно договору позики грошей від 16 липня 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 121550 гривень, що еквівалентно 5500 доларів США. Відповідно до п. 4 договору позики відповідачка зобовязалась повернути позику в термін до 16 січня 2016 року. Пунктом 3 договору передбачено, що повернення позиченої суми грошей повинно бути в місті Тернополі в національній валюті, яка на момент повернення буде еквівалентна 5500 доларів США. В зазначений у договорі термін та по даний час відповідачка грошові кошти не повернула. Згідно офіційного курсу НБУ станом на день подання позову 04 січня 2017 року курс долара США відносно гривні становить 27,190852 гривень. Таким чином, станом на дату звернення позову, основний борг відповідачки за договором позики грошей становить 149549,72 гривень. З цих підстав просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав ,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та додав оригінал договору позики грошей від 16 липня 2015 року . Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки у судове засідання суду не повідомила та не подала заяви про розгляд справи за її відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: 16 липня 2015 року між [PERSON] (Позикодавцем) та [PERSON] (Позичальником) укладено договір позики грошей, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2795. Згідно п. 1 вказаного договору [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 121550 гривень, що еквівалентно 5500 доларів США, згідно курсу валют на дату посвідчення договору без нарахування відсотків строком до 16 січня 2016 року. Відповідно до п. 2 договору грошові кошти, які є предметом договору передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору. У пункті 4 договору сторони погодили, що зазначену суму грошей Позичальник зобовязується повернути Позикодавцю готівкою в термін до 16 січня 2016 року. Факт виконання Позичальником свого зобовязання підтверджується заявою Позикодавця про повне повернення позиченої суми грошей, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Згідно п. 5 договору, у разі, якщо Позичальник не поверне позичені гроші до вказаного строку, Позикодавець вправі предявити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством України. Згідно викладених у позові обставин, відповідачка у зазначений в договорі термін, і по даний час, борг не повернула. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Пунктом 3 вказаного договору сторони погодили, що повернення позиченої суми грошей повинно бути в м. Тернополі в національній валюті, яка на момент повернення буде еквівалентна 5500 доларів США. Згідно викладеної на офіційному сайті Національного Банку України інформації, станом на день звернення до суду з позовом 04 січня 2017 року курс долара США становив 27,190852 гривень. У звязку із невиконанням своїх зобовязань за договором позики грошей, станом на день звернення до суду з позовом, заборгованість відповідачки [PERSON] становить 149549,72 гривень. Станом на день розгляду справи грошові кошти відповідачкою не повернено. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити стягнувши із відповідачки в користь позивача заборгованість за договором позики грошей в розмірі 149549,72 гривень, що згідно офіційного курсу НБУ станом на момент звернення до суду із позовом еквівалентно 5500 доларів США. Також, згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved