Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Головашич Ю.О., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , відповідно до якої просить: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити позивачу додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його двоюрідної сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . У батька позивача, [PERSON] , [INFO] був рідний брат [PERSON] , [INFO] Згідно архівної довідки від 01.09.2020 року вбачається, що в архівному фонді Харківська духовна консисторія в метричній книзі Різдво-Богородичної церкви сл. Мерефа Харківського повіту Харківської губернії за 1907 рік є запис № 94 про народження [INFO] « [PERSON] », батьки якого: « Слободы Мерефа крестьянин [PERSON] сын [PERSON] законная жена его [PERSON] дочь, оба православные». Такі відомості містяться і в виписці з метричної книги, яка збереглася у позивача. З відповіді Державного архіву Харківської області від 01.09.2020 року вбачається, що метричні книги сл. Мерефа Харківського повіту Харківської губернії за 1909 рік на зберігання архіву не надходили. У метричних книгах Різдво-Богородичної та Миколаївської церков сл. Мерефа за 1910 рік запису про народження [PERSON] не виявлено. Як встановлено рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2019 року по справі № 635/1181/19 матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Матір`ю [PERSON] також є « [PERSON] » згідно церковних записів. Крім того, згідно довідки 1928 року, виданої Мереф`янським районним виконавчим комітетом, яка збереглася у позивача, зазначається, що по книгам ЗАГСУ про народження батьком гр. [PERSON] значиться [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, [PERSON] є рідним братом [PERSON] (батька позивача). У рідного брата батька позивача, тобто у [PERSON] , була донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується посвідкою про народження № [NUMBER] . Тобто, [PERSON] являється його двоюрідною сестрою. [INFO] гр. [PERSON] померла. Після смерті його двоюрідної сестри - [PERSON] 28.09.2018 року була заведена спадкова справа № 411/2018. До спадщини увійшла квартира [ADDRESS] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2019 року по справі № 635/1181/19 був встановлений факт родинних відносин, що відповідачка, [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , померлого [INFO] , та двоюрідною тіткою [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року по справі № 640/11096/19 [PERSON] був встановлений додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті своєї двоюрідної племінниці [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Крім того, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року по справі № 640/11096/19 було встановлені такі факти: [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть № 17710 від 12.12.2017 року, що підтверджується протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 12.06.2019 року та довідкою № 140 від 25.06.2019 року в рамках кримінального провадження № 12019220240000164 від 17.05.2019 року. [PERSON] померла у Харківській обласній психіатричній лікарні № 3, що підтверджується довідкою № 140 від 25.06.2019 року та у неї на момент смерті не було при собі документу, що посвідчує особу, то актовий запис про її смерть був зроблений як на невідому особу (в графі прізвище: невідоме, померла у віці 75\--80 років). З приводу цього, Київським районним судом м. Харкова вказаним рішенням було також зобов`язано Харківський міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про смерть № 17710 від 12.12.2017 року, а саме: померла [PERSON] , громадянка України, місце народження м. Мерефа Харківської області, зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведене, гр. [PERSON] отримала як спадкоємиця свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.12.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8-802, на квартиру [ADDRESS] , тобто наявний спір про право, через що має місце подача саме позовної заяви до Київського районного суду м. Харкова. Позивач, [PERSON] про смерть своєї двоюрідної сестри дізнався від її сусідів влітку 2020 року, які повідомили, що в квартирі померлої [PERSON] роблять ремонт невідомі особи, які й повідомили, що власниця даної квартири померла. В процесі з`ясування всіх обставин справи стало відомо, що гр. [PERSON] померла у психіатричній клініці в м. Харкові за невідомих обставин. Позивача як найближчого родича не було повідомлено про її смерть, працівники правоохоронних органів та лікарні не виявили бажання це зробити з невідомих на те причин, знайти родичів померлої, хоча прізвища у них є однакові і знайти позивача було б не складно. Чому померла [PERSON] опинилася в психіатричній лікарні, за яких обставин вона померла, де знаходилося її тіло з 20.11.2017 року до 12.06.2019 року до моменту її впізнання, яким чином її через майже 2 роки впізнали, яким чином відповідач дізналася, що невідома особа в психіатричній лікарні є саме [PERSON] не відомо, як і невідомо де зараз похована [PERSON] , та чи похована вона взагалі позивачу також не відомо, через що з метою отримати таку інформацію та з`ясувати дійсні обставини справи мало місце подання відповідних адвокатських запитів. Позивач весь час підтримував зі своєю сестрою зв`язок, допомагав їй, але раптом зв`язок між рідними обірвався восени 2017 року, ані сусіди, ані знайомі не знали, що з [PERSON] та де вона знаходиться. В її квартирі ніхто не мешкав, ніхто не приходив, адже сусіди одразу ж повідомили позивача, всі пошуки її були марними. З отриманням інформації про смерть своєї двоюрідної сестри у липні 2020 року позивач одразу ж звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але 29 липня 2020 року нотаріус Четвертої ХМДНК Козелько Т.М. ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставами для такої відмови стали: не звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини в 6-місячний строк (з 20.11.2017 року по 20.05.2018 року); відсутність документів, які підтверджують родинні відносини з померлою [PERSON] ; прийняття вже спадщини іншою особою - [PERSON] , яка є двоюрідною тіткою померлої та оформлення нею спадкових прав. Гр. [PERSON] згідно рішення суду є двоюрідною тіткою померлої, а тому відноситься до п`ятої черги спадкування, до «інших» родичів померлої. На теперішній час позивач, [PERSON] , як двоюрідний брат померлої - [PERSON] , спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини (спадкування за право представлення, третя черга спадкування). Таким чином, вказав, що він має пріоритетне право на прийняття спадщини після померлої [PERSON] перед гр. [PERSON] , а тому вважає, що його право є порушеним і на сьогоднішній час підлягає захисту в судовому порядку. Щодо не звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини в 6-місячний строк (з 20.11.2017 року по 20.05.2018 року) позивач зазначає наступні поважні причини. Так, тривалий час позивач витрачав на пошуки померлої [PERSON] , яка померла у ХОПБ № 3, смерть якої оформили як невстановленої особи, що фізично позбавляло можливості її знайти. Про смерть своєї двоюрідної сестри позивач дізнався лише влітку 2020 року. Лише через майже 2 роки після смерті [PERSON] провели впізнання її трупа, що підтверджується протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 12.06.2019 року та були внесені зміни до актового запису, що померла саме [PERSON] (факт встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.08.2019 року). Крім того зазначив, що позивачу станом на 2017 рік було 81 рік, та з 01.03.2017 року по 02.03.2017 року він знаходився на стаціонарному лікуванні, була зроблена операція на очі. Півтора місяця позивач проходив реабілітацію (підтверджується висновком рентгенографії від 27.02.2017 року, випискою з історії хвороби від 02.03.2017 року). Перед проведеною операцією позивач змушений був від`їздити у відрядження у іншу країну (період перебування закордоном: з 12.02.2017 року по 22.02.2017 року). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. (а.с. 46). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог, судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 16.12.2020 отримано відповідну довідку (а.с. 49). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.12.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження у справі (а.с. 52). 19.02.2021 до суду від представника відповідача - адвоката Мухіна О.М. надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на наступне. Щодо встановлення факту родинних відносин зазначив, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2019 встановлено, що померла [PERSON] народилась [INFO] , її батьком є [PERSON] . Матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Посилання позивача, що матір`ю [PERSON] (батько позивача) є [PERSON] . Зважаючи на вказане випливає, що у [PERSON] та [PERSON] (батько позивача) є різні матері. Таким чином вважає, що [PERSON] та [PERSON] (батько позивача) не є рідними братами. Отже встановленння факту родинних відносин не доведено. Щодо встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини вказав, що позивачем не надано доказів, що він дізнався про смерть [PERSON] лише у липня 2020 року. Також немає ніяких підтверджень про начебто пошуки померлої. Вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення ползивачем дій із прийняття спадщини. 22.03.2021 представником позивача подано до суду клопотання про долучення письмових документів до матеріалів справи (а.с. 81). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті позовних вимог (а.с. 132-133). 18.05.2021 від представника відповідача адвоката Мухіна О.М. до суду подано клопотання про витребування у позивача оригіналів доказів (а.с. 139-140). 25.06.2021 представником позивача - адвокатом Головашич Ю.О. до суду подано клопотання про долучення письмових документів до матеріалів справи (а.с. 143). 09.07.2021 до суду від представника відповідача - адвоката Мухіна О.М. надійшли Письмові пояснення щодо позовної заяви, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В частині позову щодо встановлення факту родинних відносин посилався на ті ж доводи, що й в поясненнях, які подані до суду представником відповідача 19.02.2021. В частині позову щодо встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, крім доводів, викладених в поясненнях від 19.02.2021 року, додатково зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з 12 лютого 2017 року по 22 лютого 2017 року він знаходився в Пакистані, а з 01 листопада 2017 року по 01 серпня 2018 року, з 01 вересня 2018 року по 26 жовтня 2018 року - у місті Києві, де виконував умови договору про співпрацю від 14.01.2004 року та договір оренди житлового приміщення від 06.11.2017 року. Позивачем не надано Акту про виконання робіт за зазначений період за договором про співпрацю від 14.01.2004 року та будь якого документу про відрядження до Пакистану. Щодо договору оренди житлового приміщення від 06.11.2017 року, даний договір містить неправдиві дані, а саме: адреса знаходження житлового приміщення [ADDRESS] , даної адреси в місті Києві немає, Орендодавець [PERSON] не є власником даної нерухомості, що підтверджує витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2021 року. За схожою адресою Симиренка (Симеренка у договорі оренди від 06.11.2017 року), будинок [ADDRESS] , є інший власник з 2012 року, що підтверджує витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2021 року. Вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. 13.07.2021 до суду від представника відповідача - адвоката Мухіна О.М. надійшло клопотання про призначення судової експертизи (а.с. 174-175). 13.07.2021 до суду від представника відповідача - адвоката Мухіна О.М. надійшло клопотання про витребування оригіналів доказів (а.с. 176-177). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Мухіна Олега Миколайовича про призначення судової фізико - хімічної експертизи у цивільній справі № 953/18814/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову: державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Тетяна Михайлівна про встановлення факту родинних відносин, встановлення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с. 189-190). Протокольною ухвалою суду від 12.08.2021 задоволено клопотання представника позивача про долучення письмових документів до матеріалів справи. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просила про її задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в поданих до суду поясненнях щодо позовної заяви, просив відмовити у його задоволенні. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову: державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Тетяна Михайлівна, до суду не з`явилась, 18.02.2021 до суду надійшов лист від 13.02.2021 № 565/01-16 про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори, рішення прийняти на розсуд суду (а.с. 65). Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що батьками позивача, [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] (а.с .14а). Батьком [PERSON] , [INFO], є [PERSON] , що підтверджується посвідкою про народження № 1288680, видана Мерефянським міським ЗАГС, запис № 388 від 15 серпня 1940 року. Як встановлено рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2019 року по справі № 635/1181/19 матір`ю [PERSON] (батька [PERSON] ) є [PERSON] (а.с. 21). Згідно відповіді Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації від 01.09.2020 року № 01-29/1253-1255 була надана архівна довідка 01-29/1253-1255 та ксерокопія метричного запису про народження [INFO] [PERSON] (батька позивача) (а.с. 15-19). З архівної довідки Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації від 01.09.2020 року № 01-29/3-1253-1255 вбачається, що в архівному фонді Харківська духовна консисторія в метричній книзі Різдво-Богородичної церкви сл. Мерефа Харківського повіту Харківської губернії за 1907 рік є запис № 94 про народження [INFO] « [PERSON] », батьки якого: «Слободы Мерефа крестьянин [PERSON] сын [PERSON] законная жена его [PERSON] дочь, оба православные» (так у документі, текст російською мовою) (а.с. 15). Таким чином, матір`ю [PERSON] (батька позивача) є [PERSON] . Згідно експертного висновку «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» від 15 червня 2021 року за № 056/764-а встановлено, що «записи особового імені [PERSON] (Рішення суду, запис ([PERSON]) [PERSON] ) та [PERSON] (випис із метричної книги про народження [PERSON] , запис [PERSON] ) та [PERSON] довідка, видана Державним архівом Харківської області, щодо метричного запису про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) у документах є ідентичними. Записи імені по-батькові [PERSON] (Рішення суду, запис ([PERSON]) [PERSON] ) та [PERSON] (архівна довідка, видана Державним архівом Харківської області, щодо метричного запису про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ), [PERSON] (випис із метричної книги про народження [PERSON] , запис [PERSON] ) попри розбіжності в документах є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах імені по батькові, утвореного від особового імені [PERSON] давньою формою урочисто-церковних варіантів цього імені [PERSON] , [PERSON] , від яких утворено патронімічні форми за архаїчною словотвірною моделлю відповідно [PERSON] , [PERSON] » (а.с. 145). Згідно справки Управління Харківської єпархії (Українська православна церква) від 18.06.2021 року № 250 вбачається, що у відповідності до Виписки з метричної книги про народжених 1907 р. в графі «Звання, ім`я, по батькові і прізвище батьків, і якого віросповідання» вказане ім`я і по батькові законної дружини [PERSON] [PERSON] (російською мовою) ідентично імені і по батькові - [PERSON] (російською мовою) (а.с. 144). Тобто, у [PERSON] (батька [PERSON] ) та у [PERSON] (батька позивача) є спільна мати - [PERSON] . Крім того, згідно довідки 1928 року, виданої Мереф`янським районним виконавчим комітетом зазначається, що по книгам ЗАГСУ про народження батьком гр. [PERSON] значиться [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Таким чином, оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], є рідними братами, а [PERSON] , [INFO], та позивач по справі - [PERSON] , [INFO], є двоюрідним братом та сестрою. Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , суду не надано, ніякими іншими доказами, що є в справі, не спростовується. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п. 4.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 17710 від 12.12.2017 року та протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 12.06.2019 року та довідкою № 140 від 25.06.2019 року (а.с. 29, 32-37). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.08.2019 у цивільній справі № 640/11096/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позовні вимоги [PERSON] - задоволені. Визначено [PERSON] додатковий строк протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної племінниці [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Зобов`язано Харківський міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про смерть № 17710 від 12.12.2017 року, а саме: померла [INFO] [PERSON] , громадянка України [INFO] , місце народження м. Мерефа Харківської області, зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] (а.с. 26-27). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, спадкова справа № 411/2018 була заведена 28.09.2018 року, заповіт останньою не складався (а.с. 22, 23). Постановою Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 29 липня 2020 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, а також із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців) (а.с. 43). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець зобов`язаний з`явитися до нотаріуса особисто. Він повинен пред`явити документ, що підтверджує його особу, а також свідоцтво про смерть спадкодавця, щоб нотаріус зміг встановити час відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку» суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому він має виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, законодавцем встановлено, що через поважність причини пропуску строку, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Суд вважає доведеним, що вказаний строк було пропущено позивачем з поважних причин за наступних обставин. [PERSON] померла у Харківській обласній психіатричній лікарні № 3, що підтверджується довідкою № 140 від 25.06.2019 року та у неї на момент смерті не було при собі документу, що посвідчує особу, то актовий запис про її смерть був зроблений як на невідому особу (в графі прізвище: невідоме, померла у віці 75-80 років) (а.с. 31). Згідно відповіді начальника Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Кравченко Ю.М. від 26.11.2020 року вих. № 02-06/2372 вбачається, що 24.11.2017 року у відділенні № 2 ХОБСМЕ відповідно до постанови слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Сидоренко А.С. була проведена судово-медична експертиза трупа невідомої жінки судово-медичним експертом Бесарабою А.О. (Висновок експерта № 2323-с/17 від 24.11.2017 року. Причина смерті: «Інтоксикація організму. Пневмонія, збудник не уточнений». Відповідно до дозволу Харківської місцевої прокуратури № 4 від 11.12.2017 року № 04-07-10100 труп невідомої жінки (зі слів [PERSON] , [INFO]) було поховано за кошти місцевого бюджету на кладовищі № 1 м. Харкова 09.02.2018 року під № 2323-с (а.с.100). 12.12.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану був зареєстрований факт смерті невідомої жінки, дата смерті [INFO] , у віці 75-80 років, актовий запис про смерть № 17710 (а.с. 29). В рамках кримінальної справи № 12019220240000164 від 17.05.2019 року протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 12.06.2019 року серед пред`явлених фотознімків було впізнано труп невідомої жінки під № 2, а саме: труп [PERSON] , [INFO] (а.с .32-37). Таким чином, померла [PERSON] , [INFO], майже 2 (два) роки значилася як труп невідомої жінки, що вже є тією істотною обставиною, що позбавляло та перешкоджало позивачу на вчинення певних юридичних дій. РішеннямКиївського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року по справі № 640/11096/19 було зобов`язано Харківський міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до актового запису про смерть № 17710 від 12.12.2017 року, а саме: померла [PERSON] , громадянка України, місце народження м. Мерефа Харківської області, зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні 28.04.2021 позивач [PERSON] суду пояснив, що вперіод з 12-22 лютого він їздив у відрядження до м. Пакистан у зв`язку зі своєю роботою. У березні 2017 року йому було проведено операцію на очах. З 01.11.2017 по серпень 2018 року він працював у м. Києві, де безперервно знаходився та в м. Харків не приїздив. В серпні 2018 року він був у м. Харкові та знов на два місяці поїхав у зв`язку з роботою до м. Києва. Після того як він, майже в кінці 2018 року повернувся до м. Харкова від знайомих він дізнався, що [PERSON] та її сина [PERSON] вже немає в живих, у зв`язку з чим він звернувся до Київського ВП ГУ НП в Харківській області. Таким чином, не знання позивача про смерть своєї двоюрідної сестри [PERSON] , було пов`язано з іншими істотними, об`єктивними, непереборними труднощами, а саме через те, що актовий запис якої про її смерть був зроблений як на невідому особу та знаходження померлої [PERSON] майже 2 роки як невідомої; смерть [PERSON] не була встановлена у визначеному Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» порядку; лише рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року були внесені зміни до актового запису про смерть № 17710 від 12.12.2017 року, що невідома померла особа є саме [PERSON] , що свідчить про поважність причин пропуску 6-місячного строку (з 20.11.2017 року по 20.05.2018 року) для звернення із заявою про прийняття спадщини. Такої позиції дотримується і Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй постанові від 03.10.2018 року по справі № 757/28103/16-ц. Крім того, згідно довідки заводу технічних масел «Аріан» від 05.03.2021 року за № 137 позивач, [PERSON] , для виконання робіт по договору про співпрацю з 12.02.2017 року по 22.02.2017 року знаходився в Пакистані, з 01.11.2017 року по 01.08.2018 року, 01.09.2018 року по 26.10.2018 року безперервно знаходився в м. Києві, виконуючи всі умови даного договору (а.с. 101). Вказане також підтверджується Договором № 1 про співпрацю від 14.01.2004 року, укладеного між ТОВ «Завод технічних масел «Аріан» в особі директора Рудик Е.Г. та [PERSON] (а.с. 102-103). Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України - Законом від 17.07.1997 року ) кожен, чиї права і свободи порушені, має право на ефективний засіб захисту в національному органі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо визначення позивачу додаткового строку протягом одного місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] , підлягають задоволенню, оскільки строк звернення з заявою пропущений з поважних причин. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved