Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач 25.05.2017 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег Жилсервіс» за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору Департамент праці і соціальної політики Одеської міської ради, Одеська міська рада, уточнивши свої вимоги заявою від 06.06.2018 року просила визнати дії ТОВ «Берег Жилсервіс» неправомірними; зобовязати ТОВ «Берег Жилсервіс» провести погодження тарифів на усі комунальні послуги, які надає товариство з Одеською міською радою; зобовязати ТОВ «Берег Жилсервіс» провести перерахунок сплати комунальних платежів з врахуванням пільг багатодітної сімї з 01.10.2015 року по 31.10.2017 року зменшив сплату на 8070,95 грн.; зобовязати ТОВ «Берег Жилсервіс» усунути порушення прав багатодітної сімї; зобовязати ТОВ «Берег Жилсервіс» не чинити перешкоди в наданні довідок необхідних для дитячого садка та інше форми №1; стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтування позову вказала, що у позивача на утриманні є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Багатодітна сімя мешкає за адресою: [ADDRESS]. З 03.08.2014 року сімя має статус багатодітної сімї. Надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території проводиться ТОВ «Берег Жилсервіс». Документи, що дають право на пільги подано відповідачу ще в лютому 2015 року, проте 50% знижку позивачу товариство не надає. Позивач вказує, що в період з лютого по вересень 2015 року нарахування здійснювалися правильно, з вересня 2015 року пільги не надавалися. Моральну шкоду обґрунтовує постійними поїздками до відповідача замість того, щоб приділяти час вихованню дітей. Справа надійшла до провадження судді Кравчук Т.С. Ухвалою суду від 26.05.2017 року провадження у справі відкрите. Представник Департаменту праці та соціальної політики 26.06.2017 року подав до суду письмові пояснення, згідно яких вказав, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики ОМР має статус багатодітної сімї та має 50% знижку при оплаті житлово-комунальних послуг. Ухвалою суду від 31.01.2018 року перейдено у підготовче провадження. До суду 20.02.2018 року надійшов відзив ТОВ «Берег Жилсервіс», згідно якого просили позовні вимоги залишити без задоволенню, посилаючись на наступне. Позивач є власником квартири, тому має сплачувати оплату житлово-комунальних послуг. Заборгованість позивача становить 11109,80 грн., що є більшим ніж заявлена позивачем нібито сума переплати. Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надає не відповідач, а держава. Послуг з електропостачання надає не відповідач, тож і не відповідач має нараховувати пільги. Заперечуючи проти відшкодування моральної шкоди, вказує на відсутність доказів, що підтверджують моральну шкоду. На підставі розпорядження керівника апарату суду №3003/18 від 04.05.2018 року по справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Справа надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я. та ухвалою суду від 10.05.2018 року прийнята до провадження, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.06.2018 року. У звязку з неповідомленням відповідача розгляд справи у судовому засіданні призначеному на 07.06.2018 року відкладено на 31.07.2018 року. Протокольною ухвалою суду від 31.07.2018 року постановлено закрити підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 25.10.2018 року. У судовому засіданні 25.10.2018 року було оголошено перерву до 29.10.2018 року. У судовому засіданні призначеному на 29.10.2018 року розгляд справи було відкладено на 27.11.2018 року. У судовому засіданні 27.11.2018 року оголошено перерву у судових дебатах до 28.11.2018 року. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просила задовольнити. Представник ТОВ «Берег Жилсервіс» [PERSON] заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Треті особи у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги як багатодітна сімя з 01.02.2015 року, що підтверджується довідкою №952 (а.с.16,17). [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги передбачені законодавством бля багатодітних сімей, що підтверджується Посвідченням, виданим Службою у справах дітей Одеської міської ради від 03.08.2014 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] разом з дітьми проживають за адресою: [INFO], що встановлено з Довідки №2 від 16.01.2017 року (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію). ТОВ «Берег Жилсервіс» обслуговує будинок, в якому мешкає сімя позивача. Згідно з ч.1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено визначенням, згідно якого багатодітна сімя - сімя, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. До складу багатодітної сімї включаються також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Статтею 13 Закону України «Про охорону дитинства» закріплені пільги, які надаються багатодітним сімям, а саме: 1) 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожного члена сімї, який постійно проживає в жилому приміщенні (будинку), та додатково 10,5 кв. метра на сімю); 2) 50-відсоткова\~знижка плати\~за користування\~комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги) та вартості скрапленого балонного газу для побутових потреб у межах норм, визначених законодавством. Площа житла,\~на яку\~надається знижка\~при розрахунках\~плати за\~опалення,\~становить 21\~кв.\~метр опалюваної площі на кожного члена сімї, який постійно проживає в жилому приміщенні (будинку), та додатково 10,5 кв. метра на сімю; 3) 50-відсоткова знижка вартості палива, у тому числі рідкого, в межах норм, визначених законодавством, у разі якщо відповідні будинки не мають центрального опалення; 4) позачергове встановлення квартирних телефонів. Абонентна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 відсотків від затверджених тарифів. Пільги щодо плати за користування житлом (квартирної плати), комунальними послугами та вартості палива, передбачені пунктами 1-3 частини третьої цієї статті, надаються багатодітним сімям незалежно від виду житла та форми власності на нього. На осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно Закону України «Про охорону дитинства» поширюється дія «Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сімї», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року. В свою чергу пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що житлово-комунальні\~послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Сімя [PERSON] як така, що має статус багатодітної сімї безперечно має право на пільги, встановлені законодавством України та, зокрема, передбачені ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» та конкретно має право на 50-відсоткову знижку за користування комунальними послугами. Суд, погоджується з розрахунком позивача, поданого до суду 27.11.2018 року, щодо розміру перерахування сплачених комунальних платежів у період з 01 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2017 року щодо зменшення сплати на 7849 (сім тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. 47 коп., тому зважаючи на беззаперечність права на пільги, задовольняє позов в даній частині вимог. Щодо зобовязання відповідача провести погодження тарифів на усі комунальні послуги з Одеською міською радою. Процедура погодження тарифів передбачена Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та деяким підзаконними актами. Для погодження тарифів необхідні двосторонні дії як відповідача так і третьої особи, саме Одеської міської ради. Зважаючи, що вимоги до Одеської міської ради не заявлені, а зобовязання одного учасника правовідносин не може бути обґрунтованим, тож суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Позивачем також заявлені вимоги щодо усунення порушень ТОВ «Берег Жилсервіс» прав багатодітної сімї на суму 6058,70 грн. та зобовязання не чинити перешкоди в наданні довідок необхідних для дитячого садка, школи за формою №1, щодо яких варто відзначити. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд приходить до висновку, що позивачем не наведено та не надано жодного переконливого та належного доказу, яким чином та які саме права позивача порушуються з боку відповідача стосовно порушуння прав багатодітної сімї на суму 6058,70 грн. та здійснення перешкод у наданні довідок форми №1. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування завданої моральної шкоди, то суд враховує наступне. Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, у відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються Книгою п'ятою «Зобов'язальне право» ЦК України, зокрема главою 72 розділу IIІ даної Книги, нормами якого стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено. З огляду на вищевикладене, враховуючи на характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що задоволенню підлягає лише вимога позивача щодо перерахунку сплати комунальних платежів, у звязку з безумовністю права [PERSON] та її сімї на отримання пільг як такої, що стоїть на обліку як багатодітна сімя. На підставі викладеного,

Outcome: partial