Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач\~ 18.08.18 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив\~ стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором\~б/н від 27.03.2007 року в сумі 52\~468,29 гривень. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 24.06.2018 \~ року\~\~ в сумі 52\~468,29 \~\~ гривень.\~ Просив стягнути з відповідача\~ вказану заборгованість за договором та судові витрати.\~ Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві, посилаючись на вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України та скрутне матеріальне становище, просив звільнити його від сплати штрафних санкцій. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг від 27.03.2007 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно договору, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязується у строк, визначений договором, виконати свої зобов»язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком , а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору . Позивач виконав обовязок перед відповідачем відповідно до умов договору відкривши картковий рахунок та надавши кредитний ліміт на картковий рахунок . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що , станом на 24.06.2018 року виникла заборгованість в сумі 13\~244,62 гривень за тілом кредиту , 13\~292,39 гривень - по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~укладений договір є обов'язковим для виконання сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та за відсотками. Крім того, судом встановлено, що згідно наданого розрахунку заборгованості [PERSON] нарахована сума пені в розмірі 23\~194,69 гривень. Разом з тим, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин норми ч. 3\~ст.551 ЦК України\~та зменшення розміру пені. Частиною 3\~ст.551 ЦК України\~передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3\~ст.551 ЦК України, з урахуванням положень\~ст. 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків. Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року в справі № 6-100 цс 14. У справі встановлено, що розмір пені в сумі 23\~194,69 гривень значно більший від розміру боргового зобов'язання, яке складає 13\~244,62 гривень , а тому, з урахуванням обставин справи, матеріального стану позивача , суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені до 5000,00 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафа , суд зазначає наступне. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов»язанню, передбаченому договором (п. 2.1.1.7.6 Умов). Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). З мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення штрафів у розмірі 2736,59 гривень, не підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial