Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач 22.09.2020 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між банком та [PERSON] 09.08.2007 року був укладений кредитний договір № К2U4AU01170615. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 9665,00 дол. США на термін до 07.08.2014 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначив, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6641,59 доларів США, що еквівалентно 154616,22 грн.; стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір по 773 грн. 08 коп. з кожного. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 року, тобто за період з 09.08.2007 року по 24.03.2015 року, то за період після подання позовної заяви, за період з 08.04.2015 року по 10.08.2020 року позивач просить стягнути з відповідача 705,20 доларів США - 3 % річних за час прострочення виконання зобов`язання. За таких підстав, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 08.04.2015 року по 10.08.2020 р. у розмірі 705,20 доларів США, що за курсом 27,64 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.08.2020 року складає 19491,73 грн., за кредитним договором № К2U4AU01170615 від 09.08.2007 року та судовий збір. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.08.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № К2U4AU01170615. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6641,59 доларів США, що еквівалентно 154616,22 грн.; стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір по 773 грн. 08 коп. з кожного (а.с. 8-10). Позивач у позовній заяві зазначає, що винесення рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 року, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, на даний час рішення суду [PERSON] не виконане. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості становить 4429,86 доларів США. Оскільки, з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 року, тобто за період з 09.08.2007 року по 24.03.2015 року, то за період після подання позовної заяви від 07.04.2015 року, з 08.04.2015 року по 10.08.2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 705,20 доларів США, яка складається з наступного: 705,20 доларів США - 3 % річних від простроченої суми. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісії, штрафів обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу вже прийнятого рішення суду. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.08.2020 року заборгованість за 3 % річних від простроченої суми за період з 08.04.2015 року по 10.08.2020 року становить 705,20 доларів США, що за курсом 27,64 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.08.2020 року складає 19491,73 грн. за кредитним договором № К2U4AU01170615 від 09.08.2007 року. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 2102 грн. судового збору.

Outcome: approved