Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач 19.06.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позов обґрунтовано тим, що гр. [PERSON] був включений до членів Обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Чайка» у червні 1997 року. Метою кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів товариства шляхом забезпечення організованого будівництва, експлуатації, охорони та обслуговування гаражів та місць стоянки, які належать членам товариства, на основі поєднання приватних та колективних інтересів членів товариства, поділу між ними ризиків і витрат, пов'язаних з будівництвом, експлуатацією, охороною та обслуговуванням гаражів та місць стоянки. Розділом 6 Статуту передбачені права та обов'язки членів кооперативу. Зокрема, відповідно п. 6.2. члени кооперативу зобов'язані: 1) дотримуватись Статуту товариства; 2) виконувати рішення загальних зборів і правління товариства; 4) своєчасно сплачувати вступний, пайовий, членські і цільові внески у розмірі і в термін, встановлені загальними зборами членів товариства; 5) своєчасно сплачувати у встановленому порядку плату за використання електроенергії та інші платежі і збори, встановлені правлінням товариства відповідно до договорів з обслуговуючими товариство організаціями…». Згідно п.п. 7.2.2 Статуту - цільові внески вносяться членами товариства у встановлених загальними зборами членів товариства розмірах і терміни. Цільові внески спрямовуються на прокладення доріг та улаштування проїздів, загальної огорожі, ремонт і реконструкцію об'єктів спільного користування членів товариства. Згідно п.п. 7.2.3 Статуту членські внески сплачуються регулярно у встановлених загальними зборами членів розмірах і терміни згідно цього статуту. Розмір членських внесків встановлюється з розрахунку покриття витрат на утримання та діяльність товариства в поточному році. Кошторис таких витрат затверджується на річних загальних зборах членів товариства. Згідно п. 7.3 Статуту сплата внесків здійснюється членами товариства на рахунок товариства в установі банку або через бухгалтера (касира) товариства, який веде облік таких внесків. Згідно п. 7.3.1. Статуту всі внески сплачуються до 15-го числа наступного за поточний місяць. Якщо в установлені терміни внески не сплачені, то з 16-го числа наступного місяця на боржника нараховується пеня у розмірі 0,05% за кожен день прострочки від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконує, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 02.10.2014 року позивачем подано уточнену позовну заяву з обґрунтуванням наступних обставин. Так, відповідно до бухгалтерської довідки станом на 01 вересня 2014 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 9008,48 грн., з яких: на 01 листопада 2007 року не сплачені: - цільовий внесок на асфальтування міжряддя у розмірі 1440,00 грн.; за автостоянку у розмірі 196,00 грн.; за виготовлення тех.. документації у розмірі 10,00 грн., а також членські внески за листопад - грудень 2007 року у розмірі 100,00 грн.; членські внески за 2008 рік у розмірі 420,00 грн.; членські внески за 2009 рік у розмірі 260,00 грн.; членські внески за 2010 рік у розмірі 20,00 грн.; членські внески за 2011 рік у розмірі 840,00 грн.; членські внески за 2012 рік у розмірі 960,00 грн.; асфальтування дороги 200,00 грн.; донарахування суми асфальтування між рядами 228,00 грн., членські внески за 2013 рік (січень - квітень) у розмірі 320,00 грн.; (травень - грудень) 1200,00 грн.; пеня за несвоєчасну оплату 1146,02 грн.; членські внески за 2014 рік (січень - серпень) у розмірі 1200,00 грн.; пеня 468,00 грн., а всього разом 9008,48 грн. У судовому засіданні 24.11.2014 року представником відповідача [PERSON] подано письмові заперечення на позовну заяву, а також заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 59-75). У судовому засіданні 26.01.2015 року представники позивача Гаман С.О. та Коновал Т.П. підтримали позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві із врахуванням уточнень поданих 02.10.2014 року. У судове засідання 26.01.2015 року представник відповідача [PERSON] не з'явився та подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши причиною своєї неявки перебуванням на курсах підвищення кваліфікації. Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Перебування представника відповідача на курсах підвищення кваліфікації судом визнано, як не поважну причину неприбуття в судове засідання, а відтак, розгляд справи продовжено за відсутності представника відповідача, оскільки відповідно до ч.2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] був включений до членів Обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Чайка» у червні 1997 року. Відповідно п. 6.2. Статуту Обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Чайка»члени кооперативу зобов'язані: 1) дотримуватись Статуту товариства; 2) виконувати рішення загальних зборів і правління товариства; 4) своєчасно сплачувати вступний, пайовий, членські і цільові внески у розмірі і в термін, встановлені загальними зборами членів товариства; 5) своєчасно сплачувати у встановленому порядку плату за використання електроенергії та інші платежі і збори, встановлені правлінням товариства відповідно до договорів з обслуговуючими товариство організаціями…». Згідно п.п. 7.2.2 Статуту - цільові внески вносяться членами товариства у встановлених загальними зборами членів товариства розмірах і терміни. Цільові внески спрямовуються на прокладення доріг та улаштування проїздів, загальної огорожі, ремонт і реконструкцію об'єктів спільного користування членів товариства. Згідно п.п. 7.2.3 Статуту членські внески сплачуються регулярно у встановлених загальними зборами членів розмірах і терміни згідно цього статуту. Розмір членських внесків встановлюється з розрахунку покриття витрат на утримання та діяльність товариства в поточному році. Кошторис таких витрат затверджується на річних загальних зборах членів товариства. Згідно п. 7.3 Статуту сплата внесків здійснюється членами товариства на рахунок товариства в установі банку або через бухгалтера (касира) товариства, який веде облік таких внесків. Згідно п. 7.3.1. Статуту всі внески сплачуються до 15-го числа наступного за поточний місяць. Якщо в установлені терміни внески не сплачені, то з 16-го числа наступного місяця на боржника нараховується пеня у розмірі 0,05% за кожен день прострочки від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Судом встановлено, що відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконує. Відповідно до бухгалтерської довідки станом на 01 вересня 2014 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 9008,48 грн., з яких: на 01 листопада 2007 року не сплачені: - цільовий внесок на асфальтування міжряддя у розмірі 1440,00 грн.; за автостоянку у розмірі 196,00 грн.; за виготовлення тех.. документації у розмірі 10,00 грн., а також членські внески за листопад - грудень 2007 року у розмірі 100,00 грн.; членські внески за 2008 рік у розмірі 420,00 грн.; членські внески за 2009 рік у розмірі 260,00 грн.; членські внески за 2010 рік у розмірі 20,00 грн.; членські внески за 2011 рік у розмірі 840,00 грн.; членські внески за 2012 рік у розмірі 960,00 грн.; асфальтування дороги 200,00 грн.; донарахування суми асфальтування між рядами 228,00 грн., членські внески за 2013 рік (січень - квітень) у розмірі 320,00 грн.; (травень - грудень) 1200,00 грн.; пеня за несвоєчасну оплату 1146,02 грн.; членські внески за 2014 рік (січень - серпень) у розмірі 1200,00 грн.; пеня 468,00 грн., а всього разом 9008,48 грн. (а.с. 54 - довідка по заборгованості). Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається з матеріалів справи, наявність існуючої заборгованості відповідача, позивач підтверджує та обґрунтовує зокрема бухгалтерською довідкою про стан розрахунків по членським і цільовим внескам власником гаражу [NUMBER] [PERSON] з листопада 2007 року по 01.09.2014 року (а.с. 54). Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В силу статті 257 ЦК України, поданої заяви представником відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, суд не вбачає підстав для задоволення позову позивача в частині стягнення заборгованості по членським і цільовим внескам з відповідача у період часу з 2007 року по 19.06.2011 року. Разом з тим, законними та обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по членським і цільовим внескам у період часу з 19.06.2011 року по 19.06.2014 року, які становлять 6562,50 грн., з яких: 840,00 грн. - заборгованість по членським внескам за 2011 рік; 960,00 грн. - заборгованість по членським внескам за 2012 рік; 200,00 грн. - витрати за асфальтування дороги у 2012 році; 228, 00 грн. - донарахування суми асфальтування між рядами; 320,00 грн. - заборгованість по членським внескам за 2013 рік; 1200,00 грн. - щомісячні внески за травень-грудень 2013 року; 1146,02 грн. - пені за несвоєчасну оплату внесків у 2013 році, 1200,00 грн. - заборгованість по членським внескам січень-серпень 2014 року; 468,48 грн. - пені за несвоєчасну оплату внесків у 2014 році. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу за період часу з 19.06.2011 року по 19.06.2014 року є законними та обґрунтованими, а отже такими, які підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору 243,60 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 10.06.2014 року (а.с. 26). На підставі наведеного та

Outcome: partial