Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2019 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просив визнати інформацію розповсюджену на офіційному сайті каналу «[INFO]», випуск під назвою «[INFO]» ([INFO]), стосовно [PERSON] , а саме: «Хочу запропонувати Вам розпочати цю роботу з аналізу незаконного рішення Полтавської обласної ради № 905 від 19.10.2018 року про надання вперше в Україні на 49 років мисливських угідь на території Полтавської та Новосанжарських районів ТзОВ «Фенікс-2017» власником якого є [PERSON] , який відомий скандалами……не так давно навколо загородження лісу поблизу Полтави і лише громадський розголос і активні громадяни зупинили це свавілля» недостовірною та такою, що порочать честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . Зобов`язати Голову Малоперещеписької міської ради Новоснжарського району Полтавської області спростувати поширену відносно [PERSON] недостовірну інформацію: «Хочу запропонувати Вам розпочати цю роботу з аналізу незаконного рішення Полтавської обласної ради № 905 від 19.10.2018 року про надання вперше в Україні на 49 років мисливських угідь на території Полтавської та Новосанжарських районів ТзОВ «Фенікс-2017» власником якого є [PERSON] , який відомий скандалами……не так давно навколо загородження лісу поблизу Полтави і лише громадський розголос і активні громадяни зупинили це свавілля», тим самим шляхом, яким було розпоширену дану інформацію, на протязі 30 днів після набрання законної сили судовим рішенням в даній справі. Стягнути з Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на користь позивча моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 100000,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивча судовий збір за подання позовної заяви та витрати на правничу допомогу в сумі 25000,00 грн. В обгрунтування позову зазначив, що [INFO], він [PERSON] , на офіційному сайті каналу «[INFO]», переглянув випуск під назвою «[INFO]» (Дане відео розміщено за посиланням ( [INFO] ). У вищевказаному відео Малоперещепинський сільський голова, [PERSON] , звертаючись до новопризначеного Голови облдержадміністрації [PERSON], повідомляє останнього: «Хочу запропонувати Вам розпочати цю роботу з аналізу незаконного рішення Полтавської обласної ради № 905 від 19.10.2018 року про надання вперше в Україні на 49 років мисливських угідь на території Полтавської та Новосанжарських районів ТзОВ «Фенікс-2017» власником якого є [PERSON] , який відомий скандалами…. не так давно навколо загородження лісу поблизу Полтави і лише громадський розголос і активні громадяни зупинили це свавілля» Отже, позивач вважає, що Малоперещиинським сільським головою розповсюджено неправдиві та недостовірні факти про нього особисто та ТзОВ «Фенікс-2017», а саме: 1) [PERSON] незаконно надано мисливські угіддя 2) Надано вперше в Україні на 49 років мисливські угіддя 3) ТзОВ «Фенікс-2017» власником є [PERSON] 4) [PERSON] відомий скандалами 5) [PERSON] незаконно загородив ліс поблизу Полтави і лише громадський розголос і активні громадяни зупинили це свавілля. Зазначає, що в даному відео зазначена недостовірна інформація, яка грубо порушує конституційні права позивача, принижує честь, гідність його, як громадянина України та завдає шкоди діловій репутації, як Директору ТзОВ «Фенікс-2017». Вищевказана інформація була розповсюджена в прямому ефірі каналу « [INFO] » та на офіційному сайті каналу, більш цього, на особистій сторінці Голови обладміністрації в Фейсбук, до цього часу безліч людей проглядають це відео. Зазначена інформація є недостовірною оскільки не відповідає дійсності. Зазначає, що інформація, поширювана щодо нього відповідачем, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про систематичні порушення ним законів, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі, та такою, що, на його переконання, порушує його немайнові права, по-друге не є оціночним судженням, а саме фактичним твердженням, по - третє, обов`язок доказування її достовірності покладається саме на відповідача. Поширення такої інформації порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію, а також свідчить про принизливе ставлення відповідача до нього, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи. Крім того, поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку його особи в очах оточуючих, порушивши його честь, оскільки господарська діяльність ТзОВ «Фенікс-2017», керівником якого він є, налаштована на збільшення тваринного світу на території мисливських угідь, впорядкування полювання на них і ні в якому разі не допускати незаконного полювання, а фактичні твердження відповідача є недостовірними звинуваченнями його в незаконному користуванні мисливськими угіддями. Неправомірними діями відповідача принижена його честь та гідність, ділова репутація, а також заподіяно йому моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизив його перед іншими людьми та поширив відомості стосовно нього. Так, після виходу вищевказаного відео, його постійно люди звинувачують, що він «захватив, купив ліс», в зв`язку з чим він змушений пояснювати, що це не так. Йому це завдає душевної тривоги та страждань. Він є активною, енергійною, в постійному русі людиною, а після перегляду відео намагається не з`являтися в людному місці, задля уникнення конфліктів, оскільки Малоперещепинський сільській голова створив негативну соціальну оцінку його особи в очах оточуючих. Крім цього, вищевказана недостовірна інформація створила негативну соціальну оцінку в очах Голови облдержадміністрації, який в свою чергу направив вищевказану інформацію правоохоронним органам для перевірки. Отже дана інформація породжує не тільки негативну соціальну оцінку, а й породжує безліч перевірок та судових тяжб, які в свою чергу призводять до його стресової нерівновагі та паралізує діяльність підприємства. Неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що він був ображений та принижений перед великою кількістю людьми (рідні і близькі, підлеглі, працівники державних органів та органів місцевого самоврядування), примушений був виправдовуватись перед ними, та яку він оцінює в 100000,00 гривень. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.12.2019 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29.01.2020 року (т.1 а.с.33-34). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.10.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі (т.1 а.с.115-116). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16.12.2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (т.1 а.с.158-159). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.03.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Новосанжарську селищну раду Полтавського району Полтавської області (т.1 а.с.243-244). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.04.2021 року замінено первісну третю особу належною третьою особою. Підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021 року (т.2 а.с.22-23). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Борзовець О.В. в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Позов просив задовольнити. Також представником позивача надана відповідь на відзив [PERSON] (т.2 а.с. 1-5), в якій він не погодився із аргументами [PERSON] , викладеними ним у відзиві, з таких підстав. Вважає, що твердження [PERSON] про те, що він висловлював свою позицію як громадянин і висловлював виключно свою власну, особисту думку, не відповідає дійсності, оскільки у відеосюжеті зазначено, що спікером є [PERSON] - Малоперещепинськиій сільський голова. Оскільки було зроблено посилання на посаду, можна зробити висновок, що [PERSON] виступав саме як сільський голова, а отже його твердження є безпідставними. Також вважає, що хибним є твердження позивача щодо виказування ним «особистих оціночних суджень, думок, переконань», адже у відео [PERSON] наголошував на прийнятті «незаконного рішення №905», факті, що « [PERSON] є скандально відомим» та інших фактів, які не є оціночними судженнями, а є фактичними твердженнями. Зазначає, що у відзиві [PERSON] наголошує, що ним не було розповсюджено відомостей щодо [PERSON] адже було здійснено звернення до Голови ОДА [PERSON]. Однак [PERSON] надавав свій коментар журналістам засобу масової інформації, що передбачає розповсюдження інформації широкому загалу, а не звертався до голови ОДА на особистому прийомі чи за допомогою засобів зв`язку. [PERSON] був обізнаний про той факт, що він надає коментар із зверненням саме ЗМІ, і був обізнаний у характері цього відеосюжету. У своєму зверненні відповідач прямо наголошує, що [PERSON] є керівником ТОВ «Фенікс-2017» і що Товариству передано мисливські угіддя шляхом винесення «незаконного рішення». Наголошуючи, що « [PERSON] відомий скандалами» [PERSON] вказує це саме з позиції чіткого факту, а не з позиції оціночного судження, він використовує мовні засоби, які свідчать про відсутність особистої думки і використовує мовні засоби, що дають підстави для висновку про безальтернативність позиції. [PERSON] не вживає слів, які б свідчили про факт опіночності судження. Зазначає, що оскільки [PERSON] не дотримався законодавчо визначеної процедури, відсутні підстави вважати, що він реалізовував своє право на звернення громадян, а отже, аргумент відповідача є неспроможним та безпідставним. Просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області - голова [PERSON] надав відзив на позов (т.1 а.с.43-45), в якому зазначив, що Малоперещепинська сільська рада виступає проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначають, що [PERSON] у зверненні до голови Полтавської обласної державної адміністрації, яке висвітлене на відео на офіційному сайті «[INFO]», про яке йдеться в позові, виражав своє особисте оціночне судження як громадянин України, дані висловлювання не можуть бути трактовані як такі, що принижують честь позивача, його гідність, ділову репутацію, а також заподіяння йому матеріальної шкоди, яка виразилася б в моральних стражданнях та переживаннях, так як інформація зазначена ним у зверненні є оціночним судженням. Тому вважають, що Малоперещепинська сільська рада є неналежним відповідачем у даній справі. Крім того, інформація, яка була висловлена сільським головою Малоперещепинської сільської ради, [PERSON] щодо мисливських угідь на території Полтавського та Новосанжарського районів ТзОВ «Фенікс-2017», про загородження лісу поблизу Полтави є достовірною, та по теперішній час є доступною в мережі інтернет з підтверджуючими відео та постами депутата Полтавської обласної ради. Також вважають, що у позові відсутні докази, які підтверджують заподіяння моральної шкоди позивачу та її розміру. Згідно з Додатком до Розпорядження КМУ від 12 червня 2020 року № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», Малоперещепинська сільська рада входить до Новосанжарської територіальної громади. За даними же Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Малоперещепинська сільська рада, ЄДРПОУ 21044237 перебуває в стані припинення. Представник Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомоленим про дату, час та місце судового засідання, надавши заяву про розгляд справи без участі представника ради. В задоволенні позову просили відмовити (том 2 а.с. 43). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. В задоволенні позову просив відмовити. Так в наданих відзивах на позов (т.1 а.с.170-173, 190-194) зазначає, що у зверненні до голови Полтавської обласної державної адмінінстрації він виражав своє особисте оціночне судження як громадянина України та вираженням його особистих поглядів і переконань як щодо надання ТзОВ «Фенікс-2017» згідно рішення Полтавської обласної ради №905 від 19.10.2018 року мисливських угідь на території Полтавського та Новосанжарських районів, так і щодо фактів загородження лісу поблизу Полтави, які, згідно відомостей в засобах масової інформації, мали місце влітку 2019 року і фігурантом яких згідно вищевказаних відомостей Інтернет - видань виступала приватна агрофірма « [INFO] », керівником якої за вищевказаними відомостями на той момент був позивач. Він не виступав як голова Малоперещепинської сільської ради, а тому вважає, що Малоперещепинська сільська рада є неналежним відповідачем. При цьому, зміст вищевказаного його звернення відображав виключно його особисті оціночні судження, думки, переконання, критичну оцінку стосовно вищезазначених фактів і подій, і не містив фактичних даних чи тверджень, а саме звернення було адресовано посадовій особі органу державної влади - новопризначеному голові Полтавської ОДА [PERSON] . Вважає, що в його зверненні відсутні події розповсюдження саме фактів про позивача та про ТзОВ «Фенікс-2017». Так, позивачем в позовні заяві наводяться твердження про розповсюдження ним наступних фактів, а саме: Твердження 1 : « [PERSON] незаконно надані мисливські угіддя» - в дійсності його звернення до новопризначеного голови Полтавської ОДА не містить жодних відомостей про надання мисливських угідь [PERSON] , в тексті звернення вказано що угіддя надано ТзОВ «Фенікс-2017», що свідчить про відсутність події розповсюдження відомостей, наведених в твердженні 1. Твердження 2 : « [PERSON] незаконно загородив ліс поблизу Полтави» - в дійсності, як вбачається зі змісту його звернення до новопризначеного голови Полтавської ОДА, наведеного в позовній заяві, воно не містить відомостей про те, що [PERSON] загородив ліс біля Полтави чи в іншому місці, що свідчить про відсутність події розповсюдження відомостей, наведених в твердженні 2. Стосовно інших тверджень позивача, які на його думку є неправдивими і недостовірними, вважає за необхідне зазначити наступне: Твердження «Надано вперше в Україні на 49 років мисливські угіддя» є вирваним з контексту, його слід читати і сприймати в контексті з фразами про надання ТзОВ «Фенікс-2017» мисливських угідь на території Полтавської та Новосанжарських районів, з урахуванням вищевказаного контексту вказане твердження відповідає дійсності - мисливські угіддя в Україні на території Полтавської та Новосанжарських районів до цього на 49 років не надавались ТзОВ «Фенікс - 2017» і були надані вперше. Твердження «ТзОВ «Фенікс-2017» власником є [PERSON] » є таким, що відповідає дійсності, оскільки власником ТОВ «Фенікс 2017» є ПАФ «Подоляка», а директором [PERSON] , а згідно інформації на сайті [INFO] [PERSON] є - керівник та співзасновник приватної агрофірми «Подоляка», тому, згідно його оціночних суджень, фактичним власником ТОВ «Фенікс 2017» є саме позивач; Твердження « [PERSON] відомий скандалами» - є його особистим оціночним судженням, оскільки ситуацію навколо встановлення паркану навколо лісу під Полтавою на його особисту думку можна охарактеризувати найм`якішим словом - «скандал». Саме після виходу сюжету на телебаченні та статей в інтернеті про вищевказане загородження лічу, залучення до вирішення конфлікту народного депутата, обласних депутатів та активних громадян в нього і сформувалось вищенаведене оціночне судження щодо особи позивача. Враховуючи вищенаведене, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди. Представник третьої особи Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в особі Філії Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» «Полтавська регіональна дирекція «ЛТАВА» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомоленим про дату, час та місце судового засідання (том 2 а.с. 41), надавши пояснення (т.1 а.с.250-257). Просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважають, що висловлення [PERSON] є виключно його оціночними судженнями, оскільки вони містять лише критику та оцінку дій позивача з приводу виниклої ситуації навколо лісу в Полтавському районі. Отже, вказані ознаки є свідченням того, що досліджуване висловлювання [PERSON] не є фактичними даними, а є оціночними судженнями, які використанні з відповідним мовним засобом гіпотезою, а особливістю гіпотези є те, що вона являє собою ймовірне припущення, достовірність якого не перевірена і не доведена. Гіпотеза - прийом пізнавальної діяльності людини, форма мислення, що є обґрунтованим припущенням. А тому, відповідно, до ст. 30 Закону України «Про інформацію» вказана вище інформація не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості. Тобто, в даному випадку відповідач [PERSON] у вказаній програмі в прямому ефірі робить обґрунтоване припущення з приводу незаконного рішення Полтавської обласної ради № 905 від 19.10.2018 року про надання вперше в Україні на 49 років мисливських угідь на території Полтавської га Новосанжарських районів ТзОВ «Фенікс-2017», а також висловлює обґрунтоване припущення з приводу тощо, що позивач по даній справі, який є власником ТзОВ «Фенікс-2017», який відомий скандалами навколо загородженого лісу поблизу Полтави. Крім того, зазначаємо, що відповідачем [PERSON] не зазначено жодного конкретного факту у відношенні позивача щодо скоєння ним будь-яких протиправних дій, який можливо було б визначити - як фактаж, а отже вказане вище висловлювання не порушують презумпцію невинуватості особи позивача по даній справі. Позивачем також не було доведено належними та допустимими доказами в своїй позовній заяві про наявність всіх чотирьох елементів складу правопорушення, а саме: 1)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 2)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; 3)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; 4)поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. А також позивачем не вказано підтверджуючих фактів з посиланням на відповідні докази, які доводять моральні чи фізичні страждання або втрати немайнового характеру позивача чи наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; не надано розрахунку з чого саме позивач виходив для визначення суми моральної шкоди. А також позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката. Заслухавши у вступному слові представника позивача, відповідача [PERSON] , всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що на каналі «[INFO]» та потім на офіційному сайті цього каналу був розміщений випуск програми під назвою «[INFO]». У вищевказаному відео відповідач [PERSON] , який на той час обіймав посаду Малоперещепинського сільського голови, звертаючись до новопризначеного Голови обласної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] , зазаначив таке (мовою оригіналу): - «Хочу запропонувати Вам розпочати цю роботу з аналізу незаконного рішення Полтавської обласної ради № 905 від 19.10.2018 року про надання вперше в Україні на 49 років мисливських угідь на території Полтавської та Новосанжарських районів ТзОВ «Фенікс-2017» власником якого є [PERSON] , який відомий скандалами…. не так давно навколо загородження лісу поблизу Полтави і лише громадський розголос і активні громадяни змогли зупинити це свавілля». Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе та членів своєї сім`ї та права вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної збором, зберіганням, використанням та поширенням недостовірної інформації. Конституцією України, а саме ст.34 кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьблять її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності, честі та недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації. Таким чином, позов про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування і заборону розповсюдження недостовірної інформації вправі пред`явити фізична особа відносно якої поширена недостовірна інформації, що порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Згідно з положень частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Конституція України передбачає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право на повагу до його гідності. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Основний закон держави, гарантують кожному право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Найпоширенішим і водночас найдієвішим способом захисту честі, гідності та ділової репутації є судовий. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27лютого 2009року №1«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів. Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Згідно зі статтею 10 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з практики Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» («Карпюк та інші проти України», № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року). Системний аналіз норм права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини вказує на те, що фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав. Недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, може бути визнана лише інформація, що є фактичним твердженням, а не оціночним судженням. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував той факт, що відео, яке розміщено на офіційному сайті каналу «[INFO]» містить його усне звернення до голови Полтавської ОДА [PERSON]. Яке вважає реалізацію своїх прав, передбачених ст.ст. 34,40 Конституції України. Та таке звернення було вираженням його особистих поглядів і переконань як щодо надання ТзОВ «Фенікс-2017» згідно рішення Полтавської обласної ради №905 від 19.10.2018 року мисливських угідь на території Полтавського та Новосанжарського районів, так і щодо фактів загородження лісу поблизу Полтави, які, згідно відомостей в засобах масової інформації, мали місце влітку 2019 року і фігурантом яких згідно вищевказаних відомостей Інтернет - видань виступала приватна агрофірма « [INFO] », керівником якої за вищевказаними відомостями на той момент був позивач. При цьому відповідач зазначив, що раніше в засобах масової інформації висвітлювалась інформація про загородження парканом лісу поблизу м.Полтави з зазначенням про причетність до цього ПАФ «Подоляка». На підтвердження чого були надані копії публікацій в інтернет-виданнях (а.с. 195-217), в яких фігурує прізвище позивача та йдеться про ситуацію навколо огорожи парканом лісу поблизу Полтави. Так, з наданих публікацій з заголовками «[INFO]», « [PERSON] : місію виконано! Огорожу навколо лісу під Полавою ліквідовано!», «[INFO]», вбачається, що висвітлювались події загородження парканом лісу поблизу м.Полтави, в них фігурували посилання на ПАФ «Подоляка», а також на незаконність таких дій. Аналізуючи надані докази, виходячи з передумов звернення відповідача [PERSON] , а саме: висвітлення подій загородження парканом лісу поблизу м.Полтави з зазначенням про причетність до цього ПАФ «Подоляка», що таке звернення було адресовано посадовій особі органу державної влади - голові Полтавської ОДА, із застосованих мовних оборотів, зокрема, про те, що відповідач пропонував голові ОДА почати роботу з аналізу рішення Полтавської ОДА, суд доходить висновку про те, що метою такого звернення було не поширення недостовірної інформації чи приниження честі і гідності позивача або формування негативної думки щодо нього чи його діяльності, а з метою аналізу та перевірки такої інформації, а саме рішення Полтавської обласної ради №905 від 19.10.2018 року. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Про те, що вказана інформація Головою Полтавської ОДА була направлена правоохоронним органам для перевірки, зазначено позивачем в позовній заяві. Про її результати сторонами не зазначено. При тому, що якщо й в ході перевірки така інформація не знайшла свого підтвердження, не може сама по собі бути підставою для задоволення позову. Крім цього, на думку суду, інформація, яку просить спростувати позивач, є результатом аналізу та критичної оцінки фактів, яким передували розповсюдження інформації навколо огорожи лісу поблизу Полтави та є виключно оціночним судженням відповідача [PERSON] із використанням мовних засобів, зокрема гіпотези (припущення), вираженнями його суб`єктивної думки, які не є предметом судового захисту в розумінні ст. 277 ЦК України. Так, відповідач [PERSON] робить припущення (оскільки зазначає про аналіз рішення) з приводу незаконного рішення Полтавської обласної ради №905 від 19.10.2018 року про надання впереше в Україні мисливських угідь на території Полтавської та Новосанжарських районів ТзОВ «Фенікс-2017». Тобто, під сумнів ставилось та критикувалось саме рішення Полтавської обласної ради №905 від 19.10.2018 року та така інформція стосувалась безпосередньо Полтавської обласної ради. Та при цьому не заявлялось про вчинення позивачем [PERSON] будь-яких протиправних, незаконних дій, з наведенням конкретних фактів цього. При цьому відмова в позові Малоперещепинської сільської ради до Полтавської обласної ради, ТОВ «Фенікс-2017», Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправним та скасування рішення№905 від 19.10.2018 року «Про наданя ТОВ «Фенікс-2017» у користування мисливських угідь на території Полтавського та Новосанжарського районів Полтавської області» (том 1 а.с. 140-152) не спростовують висновків суду. Спірне же висловлювання про те, що « [PERSON] , який відомий скандалами……не так давно навколо загородження лісу поблизу Полтави і лише громадський розголос і активні громадяни зупинили це свавілля» є оціночним судженням відповідача [PERSON] , яке грунтуєься на його особистому трактувані отриманої з інших джерел (мережа інтренет, телебачення) інформації про події навколо огорожи парканом лісу поблизу м. Полтави, в якій фігурувало прізвище позивача, а не твердженям про факти. Отже, суд доходить висновку про те, що спірні висловлювання викладені відповідачем [PERSON] , й які оспорює позивач, стосуються позивача лише частково, при цьому є оціночними судженнями відповідача [PERSON] , оскільки у них не наведено звинувачень щодо [PERSON] із зазначенням конкретних фактів чи інших фактичних даних щодо нього, та містять критику рішення Полтавської обласної ради №905 від 19.10.2018 року та оцінку ситуації навколо огорожи лісу поблизу м.Полтави, в якій фігурувало прізвище позивача, тому вони не підлягають спростуванню та визнанню їх недостовірними, а тому відсутні правові підстави для задоволення вказаного позову. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167ЦК України моральна (немайнова) шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно роз`яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди. Так, вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимог про визнання відповідної інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, та її спростування, а оскільки відповідні вимоги задоволенню не підлягають, то відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed