Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач 12 січня 2018 року звернулась до суду із позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року позовні вимоги було роз'єднано. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 02 квітня 2018 у справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2013 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві по актовому запису № 500 від 11.06.2013 р. Від шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року сторони не проживають разом, син [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач участі у вихованні дитини не приймає, будь-яким чином не допомагає в тому числі і фінансово. У зв'язку з чим просить, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 11.06.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 500 був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2384. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 р. шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач зазначає, що відповідач після фактичного припинення шлюбних відносин, участі у вихованні спільного сина не бере, фінансово не допомагає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, судом встановлено, що дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Прожитковий мінімум для дітей відповідного віку визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний вік. Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не зазначено та судом не отримано інформації, що відповідач за станом свого здоров'я чи матеріальним становищем не може брати участі в утриманні спільного сина [PERSON]. Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація щодо наявності у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатній осіб. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки малолітній син проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, стягнення з відповідача аліментів на утримання сина має відбуватися з 12 січня 2018 року - дати звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного,

Outcome: approved