Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.03.2019р звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що за договором позики від 10 квітня 2002 року [PERSON] , відповідачка у справі, повинна сплатити йому загальну суму заборгованості, за період з 01.06.2012р по 31.05.2015р, яка складається: з суми процентів за користування позикою, на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 20 809,24грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 4676,58грн; курсову різницю, основної суми боргу, у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти, станом на 01.05.2015р у розмірі 48 909,71грн; суму інфляції за відсотками, за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р у розмірі 12 568,01грн; 3% річних від простроченої суми, за відсотками в розмірі 1 612,19грн; витрати на ксерокопію, за подання даної позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 154,00грн; витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 363грн; витрати за експертну оцінку жилої квартири за адресою: [ADDRESS] , в сумі 600грн; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані в явкою до суду, компенсація за відрив від звичайних занять, у розмірі 753,90грн; втрати на довідки, інфляція і НБУ за подання даної позовної заяви у розмірі 43грн; судові витрати за звернення до суду, у розмірі 905грн. Вважає, що закінчення строку договору не звільняє сторону від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, зокрема, заочного рішення від 07.10.2015р, яке ухвалою суду від 03.01.2018р скасоване та призначене до розгляду, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за не виконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права з отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України. Вважає, що в розрахунок мають включатися періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений) договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Вважає, що положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Також, вказує, що кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Зазначає, що розмір і порядок одержання процентів позикодавцем в договорі позики від 10.04.2002р не зазначено, у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, які викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р №62-97р. Так, вказує, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Вважає, що положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Так, вказує, що заочним рішенням Краматорського міського суду від 21.11.2005р (справа №2-10307/2005) його ( [PERSON] ) позовні вимоги до [PERSON] були задоволені у повному обсязі, та з останньої стягнуто суму боргу у розмірі 24 240грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 2631,86грн, а всього у сумі 26 871,86грн. Рішенням Краматорського міського суду від 01.06.2009р (справа №2-3342/09р), що набрало законної сили 12.06.2009р, з відповідачки на його ( [PERSON] ) користь стягнуто проценти за весь час користування неповернутої позикою з 22.11.2005р по 01.06.2009р в сумі 8019,62грн, сума інфляції за час прострочення виконання зобов`язання з 01.10.2005р по 30.04.2009р у розмірі 15 016,95грн, а всього у сумі 23 298,57грн. Рішенням Краматорського міського суду від 11.06.2018р (справа №0528/8640/2012), що набрало законної сили 18.09.2018р, з [PERSON] на його ( [PERSON] ) користь стягнута сума інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання з 01.05.2009р по 30.04.2012р у розмірі 8058,94грн; сума інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання за відсотками з 01.05.2009р по 30.04.2012р у розмірі 2 330,32грн; 3% річних від простроченої суми позики у розмірі 2 627,96грн з 01.05.2009р по 30.04.2012р, втрати позивача на довідки у розмірі 59,50грн; витрати позивача, які пов`язані з переїздом у сумі 24,50грн; судовий збір в сумі 214,60грн. У зв`язку з цим, утворилась заборгованість інфляційних витрат за відсотками: на підставі рішень Краматорського міського суду Донецької області від 21.11.2005р, від 01.06.2009р у загальному розмірі 10 913,48грн; від 11.06.2018р (за 2012 рік); сума інфляції за відсотками у розмірі 2 330,32грн; на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018р (за 2012р), 3% річних від простроченої суми позики у розмірі 2 627,96грн, загальні втрати позивача на довідки у розмірі 59,50грн; витрати позивача пов`язані з переїздом у сумі 24,50грн; додаткові втрати позивача за експертну оцінку жилої квартири за вищевказаною адресою в сумі 600грн, судовий збір в сумі 214,60грн «за період часу 01.05.2012р, яка складає у розмірі 16770,36грн». З 01.05.2012р по 31.12.2013р сума складає 83,85грн = 16 770,36грн х 100,5 % 16 770,36грн + 83,85грн = 16 854, 21грн; З 01.01.2014р по 30.05.2014р сума складає 1 702,27грн = 16 854,21грн х 110,1% 16854,21грн + 1 702,27грн = 18 556,48грн; З 01.06.2014р по 31.09.2014р сума складає 946,38грн = 18 556,48грн х 105,1% 18556,48грн + 946,38грн = 19 502,86грн; З 01.10.2014р по 31.12.2014р сума складає 1 891,77грн = 19 502,86грн х 109,7% 19 502,86грн + 1 891,77грн = 21 394,63грн; З 01.01.2015р по 31.01.2015р сума складає 663,23грн = 21 394,63грн х 103,1% 21394,63грн + 663,23грн = 22 057,86грн; З 01.02.2015р по 28.02.2015р сума складає 1 169,06грн = 22 057,86грн х 105,3% 22057,86грн + 1 169,06грн = 23 226,92грн; З 01.03.2015р по 31.03.2015р сума складає 2 508,50грн = 23 226,92грн х 110,8% 23 226,92грн + 2 508,50грн = 25 735,42грн; З 01.04.2015р по 30.04.2015р сума складає 3 602,95грн = 25 735,42грн х 114% 25 735,42грн + 3 602,95грн = 29 338,37грн. Розмір інфляційних витрат, за відсотками на 01.05.2015р складає: 29338,37грн - 16770,36грн = 12 568,01грн (де 16770,36грн - загальні відсотки, на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.11.2018р (за 2012р), за період часу з 01.05.2012р по 30.04.2015р). Вважає, що відповідно до приписів ст.625 ЦК України на його ( [PERSON] ) користь з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми боргу за відсотками за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р, що складає у розмірі 1612,19грн. Вказує, що предметом спору в справі, що переглядається, є стягнення процентів за користування коштами, 3% річних, інфляційних втрат за неналежне конання зобов`язань за договором позики, а саме неповернення суми позики, яка стягнута за рішенням суду. Не виконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. За умовами пункту договору позики позичальник зобов`язався повернути позикодавцю еквівалентну 4 800 доларів США. Крім того, повернення боргу мало бути щомісячними платежами згідно встановленого в договорі графіку платежів, з оплатою належних сум в гривнях, за курсом Національного банку України, на день сплати чергових платежів на розрахунковий рахунок позикодавця. Також, зазначає, що у зобов`язанні від 10.04.2002р фактична сума позики за рішенням Краматорського міського суду від 11.06.2018р (2012р), стягнута у сумі - 45 800,89грн, за період з 01.05.2009р по 31.05.2012р, що за грошовим еквівалентом іноземній валюті, відповідає основної сумі позики у розмірі 4 500 доларів США, яка підлягає сплаті у гривнях, станом на 01.05.2015р у розмірі - 94 710,60грн. Основна сума боргу у розмірі 45 800,89грн складає: (22 725грн (остача основної суми позики у розмірі 4500 доларів США) + 15 016,95грн (загальна сума інфляції, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів, «на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області, від 01.06.2009р») + 8 058,94грн (загальна сума інфляції, «на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018р (за 2012р), за період часу з 01.05.2009р по 30.04.2012р») = 45 800,89грн). Визначення в договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов`язаних з знеціненням боргу, визначеного в іноземній валюті. Повернення боргу, відповідно до договору позики від 10.04.2002р у розмірі 4800 доларів США мало бути щомісячними платежами, згідно встановленого в договорі графіку платежів, з оплатою належних сум в гривнях, за курсом Національного банку України, на день сплати чергових платежів на розрахунковий рахунок позикодавця. Вважає, що в момент укладення договору його сторони не лише не керувалися тим, що курс української гривні до долара США протягом строку дії договору залишатиметься стабільним, а навпаки допускали можливість його падіння, та, включаючи в договір умову, яка передбачає повернення боргу в сумі, визначеній залежно від курсу гривні до долара США на день платежу, він (позивач) намагався уникнути ризику, пов`язаного з можливим падінням курсу української гривні, а відповідач взяв на себе такий ризик. Зазначення у рішенні суду гривневого еквіваленту іноземної валюти на певну дату не тягне за собою зміну правовідносин між сторонами та не впливає на обов`язок боржника здійснити погашення заборгованості у валюті зобов`язання. Курс Національного Банку України гривні по відношенню до долару США за вказаний період часу: 14.04.2014р = 11,7197грн х 4500 доларів США = 52738,65грн; 12.11.2014р = 14,9693грн х 4500 доларів США = 67361,85грн; 04.02.2015р = 17,9998грн х 4500 доларів США = 80999,10грн; 03.03.2015р = 21,0468грн х 4500 доларів США = 94 710,60грн. Облікова ставка НБУ у відповідні періоди складає: 1) з 01.06.2012р по 09.06.2013р - 7,5%; 2) з 10.06.2013р по 12.08.2013р - 7,00%; 3) з 13.08.2013р по 14.04.2014р - 6,5%; 4) з 15.04.2014р по 16.07.2014р - 9,50%; 5) з 17.07.2014р по 12.11.2014р - 12,5%; 6) з 13.11.2014р по 05.02.2015р - 14,00%; 7) з 06.02.2015р по 03.03.2015р - 19,5%; 8) з 04.03.2015р по 30.04.2015р - 30,00%. Сума індексу інфляції, за весь час прострочення основної суми позики з 01.06.2012р по 31.05.2015р не заявити. Вказує, що розмір процентів за користування сумою неповернутої позики на рівні облікової ставки Національного банку України, за весь час користування позикою з 01.06.2012р по 31.05.2015р складає в загальному розмірі 20 809,24грн. Вважає, що підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми, за основним зобов`язанням за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р, що складає 4 676,58грн. Вказує, що граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначає, що він ( [PERSON] ) мешкає у м.Слов`янськ, Донецької області, втрати часу одного розгляду справи до п`ятьох годин. Загальний розгляд відбувається від 3 до 5 разів, одній справи. Втрати часу на звернення до суду з позовом, втрати часу на отримання рішення суду, на звернення до державної виконавчої служби, всього (8 - 12 годин). Розрахунок: 1) 25,13грн х 5 годин = 125,65грн х 4 рази = 502,60грн; 2) 25,13грн х 10 годин = 251,30грн, а всього: 753,90грн. Втрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників: 4грн + 22,25грн + 4грн = 30,25грн (одноразовий проїзд до м.Краматорськ); 30,25грн х 12 (від 6 разів х 2) = 363грн, де сума 4грн - проїзд в міським транспорті м.Слов`янськ, 22,25грн - проїзд в пригороднім транспорті (Слов`янськ-Краматорськ), 4грн - проїзд в міським транспорті м.Краматорськ. Послуги ксерокопії, по даній справі, відповідно до чека, у розмірі - 154грн. Після уточнення позову позивач просить 1) змінити умови договору позики від 10.04.2002р за рішенням суду; додатково встановити санкції, за порушення грошового зобов`язання у виді пені, в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення до дня повернення позики, які були встановлені в заочному рішенні Краматорського міського суду від 07.10.2015р (справа №234/11077/15-ц); 2) стягнути з відповідачки на його користь: проценти на рівне облікової ставки НБУ, за весь час користування позикою з 01.06.2012р по 31.05.2015р у розмірі 20809,24грн; 3% річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р у розмірі 4 676,58грн; суму інфляції за відсотками, за весь час прострочення за період з 01.05.2012р по 30.04.2015 у розмірі 12568,01грн; 3% річних, за відсотками, від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р у розмірі 1612,19грн; збитки, у вигляді курсової різниці, яких особа зазнала у зв`язку з знецінення основної суми, станом на 01.06.2015р у розмірі 48 909,71грн; витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, за попередньому розрахунку в розмірі 363грн; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, компенсація за відрив від звичайних занять, за попередньому розрахунку, у розмірі 753,90грн; втрати позивача на ксерокопію, за подання даної позовної заяви у розмірі 154грн; витрати експертна оцінка жилої квартири за адресою: [ADDRESS] , від 26.06.2012р в сумі 600грн; втрати позивача на довідки, інфляція і НБУ, за подання даної повної заяви, у розмірі 43грн, а всього: 90 489,63грн; 3) судові витрати у розмірі 905грн. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , яка про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності із ст.ст.128, 130 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причини неявки. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавала. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 10 квітня 2002 року між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується наданою до суду копією письмової розписки, відповідно до якої остання отримала від позивача [PERSON] грошову суму в гривнях, яка станом на 10.04.2002р еквівалентна 4800 доларам США та зобов`язалася повертати позичену суму з 10.04.2002р по 100 доларів США щомісячно в національній валюті З наданих суду копій рішень, убачається, що: - рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.10.2015р (справа №234/11077/15-ц, провадження №2/234/4820/15), позовні вимоги [PERSON] задоволені, та умови договору позики від 10.04.2002р, укладеного між [PERSON] та [PERSON] змінені, й встановлена відповідальність останньої за порушення фінансових зобов`язань у вигляді пені в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення; з відповідачки на користь позивача стягнуто: проценти за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ за період з 01.06.2012р по 31.05.2015р в сумі 15193,33грн, сума індексу інфляції за весь час прострочення з 01.06.2012р року по 31.05.2015р в розмірі 31654,14грн, 3% річних за той же період в сумі 3947,70грн, збитки (втрати), яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням основної суми боргу станом на 21.07.2015р в розмірі 25125,96грн, а також документально підтверджені судові витрати в розмірі 760грн, а всього - 76680,50грн. Рішення набрало законної сили 20.10.2015р; - ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03.01.2018р (справа №234/1077/15-ц, провадження №2-п/234/135/17) заочне рішення суду від 07.10.2015р по вищевказаній цивільній справі скасовано; - рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018р (справа №0528/8640/2012, провадження №2/234/1256/18), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто проценти, на рівне облікової ставки НБУ, за весь час користування позикою з 01.06.2009р по 31.05.2012р у розмірі 10 581,13грн, суму інфляції, за весь час прострочення основного боргу, з 01.05.2009р по 30.04.2012р у розмірі 8 058,94грн, суму інфляції, за весь час прострочення за відсотками з 01.05.2009р по 30.04.2012р у розмірі 2 330,32грн, 3% річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.05.2009р по 30.04.2012р у розмірі 2 627,96грн, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 24,50грн, втрати позивача на довідки, інфляція і НБУ, за подання даної позовної заяви, у розмірі 59,50грн, а всього 23682,35грн, судовий збір в сумі 704,80грн. В частині стягнення витрат на ксерокопію, витрат сторін та їх представників, що пов`язані із явкою до суду, компенсацію за відрив від звичайних занять, зміну умови договору позики, відмовлено; - постановою апеляційного суду Донецької області від 18.09.2018р рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018р змінено й у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відсотків на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позикою з 01.06.2009р по 31.05.2012р у розмірі 10581,13грн - відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зазначені аспекти договірної свободи закріплені цивільним законодавством. Відповідно до ч.2 ст.612 зазначеного Кодексу боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права - реальні збитки; 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. У зв`язку з тим, що в договорі позики від 10.04.2002р не має прямого зазначення на заборону відступати від положень актів цивільного законодавства, що передбачено ст.6 ЦК України, то у відповідності до п.2 ч.1 ст.611 Зазначеного Кодексу, наслідком порушення зобов`язання може бути зміна умов договору. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються (ст.550 ЦК України). Таким чином, суд вважає за необхідне змінити умови договору позики від 10.04.2002р та додатково встановити санкції, за порушення грошового зобов`язання у виді пені в розмірі 0,1% від суми неповернутої позики за кожен день прострочення до дня повернення позики. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що якщо сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, то у такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим, для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Встановивши, що при укладенні договору позики [PERSON] і [PERSON] 10 квітня 2002 року визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, суд вважає за необхідним визначити суму позики, що підлягає стягненню з відповідача - за офіційним курсом долара США до гривні на час повернення грошових коштів. Судом встановлено, що офіційний курс НБУ відповідної валюти, у день пред`явлення дійсного позову,01.05.2015р, складає 2104,68грн за 100 доларів США, тому курсова різниця між валютою кредитування та валютою погашення заборгованості, у зв`язку з знецінення основної суми позики, станом на 01.05.2015р складає у розмірі 48909,71грн, із розрахунку: 4500 доларів США х 21,0468грн = 94710,60грн - 45800,89грн (основна сума боргу). Відповідно до ст.1048 ч.ч.1, 2 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що розмір процентів за користування сумою неповернутої позики на рівні облікової Національного банку України, за весь час користування позикою з 01.06.2012р по 31.05.2015р складає: - з 01.06.2012р по 31.12.2012р сума складає 2 008,48грн (45 800,89грн х 7,5% : 366дн х 214дн); - з 01.01.2013р по 09.06.2013р сума складає 1505,77грн (45 800,89грн х 7,5% : 365дн. х 160дн); - з 10.06.2013р по 12.08.2013р сума складає 562,15грн (45 800,89грн х 7,0% : 365дн. х 64дн); - з 13.08.2013р по 31.12.2013р сума складає 1 150,04грн (45 800,89грн х 6,5% : 365дн. х 141дн); - з 01.01.2014р по 14.04.2014р сума складає 848,25грн (45 800,89грн х 6,5% : 365дн х 104дн); - 14.04.2014р = 11,7197грн х 4 500 доларів США = 52 738,65грн; - з 15.04.2014р по 16.07.2014р сума складає 1 276,55грн (52 738,65грн = х 9,5% : 365дн. х 93дн); - з 17.07.2014р по 12.11.2014р сума складає 2 149,27грн (52 738,65грн х 12,5% : 365дн. х 119дн); - 12.11.2014р = 14,9693грн х 4 500 доларів США = 67 361,85грн; - з 13.11.2014р по 31.12.2014р сума складає 2325,36грн (67 361,85грн х 14% : 365дн. х 90дн); - з 01.01.2015р по 05.02.2015р сума складає 930,14грн (67 361,85грн х 14% : 365дн х 36дн); - 04.02.2015р = 17,9998грн.х 4 500 доларів США 80999,10грн; - з 06.02.2015р по 03.03.2015р сума складає 1125,10грн (80 999,10грн х 19,5% : 365дн х 26дн); - 03.03.2015р = 21,0468грн х 4 500 доларів США = 94 710,60грн; - з 04.03.2015р по 31.05.2015р сума складає 6 928,13грн (94 710,60грн х 30% : 365дн х 89дн); а всього: 20 809,24грн, де 45800,89грн - основна сума боргу та складається з: (22 725грн (залишок основної суми позики у розмірі 4500 доларів США) + 15 016,95грн (загальна сума інфляції, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів, «на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області, від 01.06.2009р») + 8 058,94грн (загальна сума інфляції, «на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018р (за 2012р), за період часу з 01.05.2009р по 30.04.2012р») = 45 800,89грн). Офіційний курс відповідної валюти у день пред`явлення позову 2104,68грн за 100 доларів США. Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В частині стягнення суми інфляції за відсотками, за весь час прострочення за період з 01.05.2012р по 30.04.2015 необхідно стягнути 12568,01грн, а також, 3% річних від простроченої суми за основним зобов`язанням за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р необхідно стягнути 4 676,58грн, із розрахунку: - з 01.05.2012р по 15.04.2014р - (5,875% х 45 800,89грн) = 2 690,80грн; - з 16.04.2014р по 15.11.2014р - (1,75% х 52 738,65грн) = 922,92грн; - з 16.11.2014р по 15.02.2015р - (0,75% х 67 361,85грн) = 505,21грн; - з 15.02.2015р по 15.03.2015р - (0,25% х 80 999,10грн) = 202,49грн; - з 15.03.2015р по 30.04.2015р - (0,375% х 94 710,60грн ) - 355,16грн; - 14.04.2014р = 11,7197грн х 4 500 доларів США = 52 738,65грн; - 12.11.2014р = 14, 9693грн х 4 500 доларів США - 67 361,85грн; - 04.02.2015р = 16,7289грн х 4 500 доларів США - 80 999,10грн; - 03.03.2015р = 21,0468грн х 4 500 доларів США = 94 710,60грн, де 45800,89грн - основна сума боргу, 4 500 доларів США, в гривневому еквіваленті, на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018р, за період часу, з 01.05.2009р по 31.05.2012р. 52738,65грн; 67361,85грн; 80999,10грн; 94 716,90грн - основна сума боргу 4 500 доларів США в гривневому еквіваленті, за період часу, з 15.04.2014р по 31.05.2015р. Суд вважає, що відповідно до приписів ст.625 ЦК України на користь [PERSON] з відповідачки підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми боргу за відсотками за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р, що складає у розмірі 1612,19грн, із розрахунку: з 01.05.2012р по 31.12.2013р, 16770,36грн х 5% = 838,68грн; з 01.01.2014р по 30.05.2014р, 16854,21грн х 1,25% = 210,67грн; з 01.06.2014р по 31.09.2014р, 18556,48грн х 1,00% = 185,56грн; з 01.10.2014р по 31.12.2014р, 19 502,86грн х 0,75% = 146,27грн; з 01.01.2015р по 31.01.2015р, 21394,63грн х 0,25% = 53,48грн; з 01.02.2015р по 28.02.2015р, 22 057,86грн х 0,25% = 55,14грн; з 01.03.2015р по 31.03.2015р, 23226, 92грн х 0,25% = 58,06грн, з 01.04.2015р по 30.04.2015р, 25735, 42грн х 0,25% = 64,33грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача проценти на рівні облікової ставки НБУ, за весь час користування позикою з 01.06.2012р по 31.05.2015р у розмірі 20809,24грн; 3% річних від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р у розмірі 4 676,58грн; суму інфляції за відсотками, за весь час прострочення за період з 01.05.2012р по 30.04.2015 у розмірі 12568,01грн; 3% річних, за відсотками, від простроченої суми позики за весь час прострочення з 01.05.2012р по 30.04.2015р у розмірі 1612,19грн; збитки, у вигляді курсової різниці, яких особа зазнала у зв`язку з знецінення основної суми, станом на 01.06.2015р у розмірі 48 909,71грн. Також, у відповідності до ст.ст.138, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 363грн, витрати позивача на ксерокопію, за подання даної позовної заяви у розмірі 154грн; витрати експертної оцінки жилої квартири за адресою: [ADDRESS] , від 26.06.2012р в сумі 600грн; витрати позивача на довідки, інфляція і НБУ, за подання даної повної заяви, у розмірі 43грн; витрати по сплаті судового збору у розмірі 905грн.

Outcome: approved