Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач 27.06.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який на даний час мешкає з позивачкою. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини (третини)всіх видів його заробітку(доходу),але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до його повноліття, починаючи з дня подачі до суду заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява в якій відповідач позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановити рішення). Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved