Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач 14.05.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просив стягнути з останнього штраф за порушення умов Договору Іпотеки у розмірі 358 646 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову відзначено, що 30.06.2006 року між ВАТ «Морський транспортний Банк» правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №00226/RO на виконання якого банк надав відповідачу кредит у сумі 59 261,16 дол. США зі сплатою 9% річних за фактичний період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за кредитом і терміном погашення до 29.06.2021 року включно. В якості забезпечення виконання зобов`язання банк і відповідач уклали Договір іпотеки від 30.06.2006 року, за яким Відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] . Рішення суду стягнуто заборгованість за кредитним договором з відповідача та поручителя. В ході виконавчого провадження встановлено, що у квартирі зареєстровані три особи через сім років після винесення рішення. Реєстрація осіб в квартирі порушує умови договору іпотеки, тому позивач просить стягнути з відповідача штраф. Ухвалою суду від 21.05.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 11.06.2018 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 14.08.2018 року. Зважаючи на неявку відповідача, враховуючи думку представника позивача про можливість розгляду справи за такої явки, підготовче засідання, призначене на 14.08.2018 року було відкладено на 09.11.2018 року. Протокольною ухвалою в результаті проведених дій у підготовчих засіданнях 09.11.2018 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 05.02.2019 року. Зважаючи на неявку відповідача, враховуючи думку представника позивача про можливість розгляду справи за такої явки, судове засідання, призначене на 05.02.2019 року було відкладено на 20.03.2019 року. Учасники справи у судове засідання призначене на 20.03.2019 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідоми. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк відзив, письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 30.06.2006 року між ВАТ «Морський транспортний Банк» правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №00226/RO на виконання якого банк надав відповідачу кредит у сумі 59 261,16 дол. США зі сплатою 9% річних за фактичний період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за кредитом і терміном погашення до 29.06.2021 року включно. В якості забезпечення виконання зобов`язання між ВАТ «Морський транспортний Банк» правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 30.06.2006 року, за яким Відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2/1522/7722/11 від 06.12.2011 року за позовом ПАТ «Марфін Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, позов було задоволено та стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 386472,46 грн. На виконання вищевказаного рішення суду Приморським районним судом м. Одеси 08.02.2012 року видано виконавчий лист. З Довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію №516 від 05.04.2018 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживають без реєстрації з 30.11.2017 року та 05.12.2017 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно п. 2.3.9. Договору іпотеки від 30.06.2006 року укладеного між ВАТ «Морський транспортний Банк» правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON], іпотекодавець зобов`язався не передавати Предмет іпотеки в оренду (майновий найм), наступну іпотеку, у спільну діяльність, у позичку, не здійснювати його відчуження або інше розпорядження Предметом іпотеки без попередньої письмової згоди Іпотекодержателя. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Таким чином, надання відповідачем права проживання осіб, їх розпорядження предметом іпотеки вже після укладення договору іпотеки є порушення умов договору. Згідно п. 2.3.13 Договору іпотеки у разі порушення Іпотекодацем будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 2.3.1, 2.3.3., 2.3.4, 2.3.9., 2.3.10., 2.3.16., 2.3.17. даного договору, він сплачує на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 100 % від вартості Предмету іпотеки, зазначеної в п. 1.10 цього договору. Як вбачається з п. 1.10 договору Іпотеки, за домовленістю Сторін вартість Предмета іпотеки складає 358646 грн. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем умов іпотечного договору, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф, а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Внаслідок порушення відповідачем умов іпотечного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 379,69 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером №130 від 25.04.2018 року, на зазначену суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved