Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач22.07.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом до Херсонської міської ради, [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . В свідоцтві про право власності, видане згідно розпорядження №1129 Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради від 15.11.2013 року, зазначено, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . До моменту смерті, позивач постійно доглядала за [PERSON] , у т.ч. готувала їсти, годувала, прала, поралась по домашньому господарству. Таким чином, хоча [PERSON] і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але постійно проживала разом з чоловіком однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, разом харчувались. Після смерті чоловіка, позивач була впевнена, що фактично прийняла спадщину, так як проживала з померлим разом однією сім`єю. Але, коли позивач звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав,то була повідомлена, що шестимісячний строк на прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, позивачем пропущено. У зв`язку з цим, позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] . Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В [PERSON] від 23.08.2016 року відкрито провадження у справі. 09.08.2017 року справа передана до провадження судді Майдан С.І. Ухвалою суду від 17.08.2018 року призначено розгялд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.08.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 25.10.2018 року за клопотанням представника позивача Херсонську міську раду виключено з кола відповідачів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у встановлений законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, проте доказів поважності причини неявки в судове засідання не було надано. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановлений законом порядку. Надав заяву, якою просив розглянути справу у їх відсутність, заперечував проти відкладення розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при винесені рішення покладалась на розсуд суду. З урахуванням строку розгляду справи, надання пояснень стороною позивача, допиту свідків та оголошення матеріалів справи за участю сторони позивача, відсутність будь-яких доповнень та заяв, з урахуванням приписів ст.130 та ст.223 ЦПК України, суд визнає неявку позивача та її представника такою, що не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №284, зробленого 14.10.2005 року Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] 14.10.2005 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності від 15.11.2013 року, Управління комунальних власності Херсонської міської ради посвідчує, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та члену його сім`ї [PERSON] . Згідно актового запису про смерть №2303, зробленого 11.12.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно акту ТОВ «Україна» від 10.06.2016 року, [PERSON] , 1943 р.н., проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Відповідно до акту ПП «Жилсервісс» від 14.06.2016 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою. З спадкової справи №48/2013 заведеної після смерті [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину зверталася його донька [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не підтвердили обставин, які б свідчили про наявність у позивача об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачкою та її представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори, в строки встановлені ст.1270 ЦК України. Однак позивачкою суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини і далі, не надано доказів того, що вона була позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права.

Outcome: dismissed