Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 14.01.2020 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить Комунальне підприємство «Криворізька друкарня» (далі КП «Криворізька друкарня» ) на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату (за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року включно) у сумі 117316,00 грн., нараховану, але не виплачену компенсацію за невикористану відпустку за 68 днів суму у розмірі 15052,63 грн.; зобов`язати відповідача із стягнутих на його користь сум, з яких не проводилося утримання, утримати податок з доходів фізичних осіб, необхідний єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що з 14.09.2016 року по теперішній час він працює у КП «Криворізька друкарня» на посаді заступника директора. Станом на 01.01.2020 року йому нарахована, однак не виплачена заробітна плата за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року включно у сумі 117316,00 грн., нарахована, але не виплачена компенсацію за невикористану відпустку за 68 днів суму у розмірі 15052,63 грн., тому звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідач КП «Криворізька друкарня» 04.09.2020 року подав відзив на позов, в якому позов визнав в повному обсязі, зазначивши, що загальна сума заборгованості з урахуванням фондів обов`язкових платежів та зборів складає 161489,72 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. У статті 233 КЗпП України передбачено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів: працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (частина перша); у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина друга). Згідно з ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 14.09.2016 року працює у КП «Криворізька друкарня» на посаді заступника директора по теперішній час ( довідка №02 від 09.01.2020 року ) (а.с.7), що не заперечується відповідачем. Відповідно до довідки про заборгованість з заробітної плати, а також нарахованих та не виплачених прибуткового податку, військового збору та єдиного соціального внеску КП «Криворізька друкарня» станом на 01.01.2020 року заборгованість з нарахованої та невиплаченої заробітної плати складає 117316,00 ( з податками, до виплати - 94439,38 грн.) , компенсація за невикористану відпустку - 15052,63 грн. ( з податками, до виплати - 12117,37 грн.). Також нараховано та не перераховано ЄСВ -29121,09 грн., прибутковий податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18% - 23826,35 грн., військовий збір за ставкою 1,5% - 1985,53 грн. (а.с.8). Спір щодо нарахованих до виплати сум між сторонами відсутній, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо зобов`язання відповідача із стягнутих на його користь сум, з яких не проводилося утримання, утримати податок з доходів фізичних осіб, необхідний єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку, суд враховує наступне. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6 постанови № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відтак, невиплатою податків та обов`язкових платежів права позивача та законні інтереси не порушено, тому не підлягають захисту, отже суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч.1ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення заробітної плати , тому суму судового збору 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 115, 116,117 КЗпП України, ст. ст. 4,5,13,77,121,141,265, 280, 315, 354,430 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial