Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.11.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18.06.2016 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через те, що відповідач на початку 2017 року часто виїздив до м. Харкова, а згодом до сім'ї не повернувся. Постійні сварки призвели до втрати почуття любові та довіри, більше півроку проживають окремо, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, спілкування відсутнє. Вважає, що їх шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе, тому прохає шлюб розірвати. Крім того, відповідач не постійно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а її коштів не достатньо для повноцінного забезпечення потреб доньки. Відповідач постійної роботи не має, але вважає, що він зобов'язаний приймати участь в утриманні дитини і має можливість сплачувати аліменти в судовому порядку в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.12.2017 позивач подала заяву про зміну позовних вимог, змінивши вимогу про стягнення аліментів з відповідача не в частині від його заробітку, а в твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісячно на утримання малолітньої дитини /а.с.24/. В судовому засіданні позивач підтримала свою заяву про зміну позовних вимог і прохає розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2016 року народження аліменти у твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісячно. Також вказала, що з відповідачем не проживають з травня 2017 року, ніяких стосунків не підтримують, ніякої матеріальної допомоги ні їй, ні дитині добровільно не надає. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, повідомлений належним чином /а.с.27-28/. З урахуванням думки позивача, яка не заперечує проти вирішення її позову без участі відповідача, суд вважає за можливо розглянути справу за правилами статті 280 ЦПК України у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 18 червня 2016 року Великописарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 08 /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], походження дитини від відповідача підтверджується відповідним записом у свідоцтві про народження /а.с.7/. Відповідно довідки Великописарівської селищної ради Сумської області від 10.11.2017 за № 5485 [PERSON], 1992 року народження зареєстрована в [ADDRESS], але фактично проживає разом з донькою [PERSON], 2016 року народження в [ADDRESS] /а.с.9/. [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Великописарівської РДА і отримує одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн щомісячно, що підтверджено відповідною довідкою /а.с.8/. Оскільки сторони протягом півроку проживають окремо, ніяких стосунків між собою не підтримують, відповідач не піклується про сім'ю, наміру зберегти шлюб не має, то збереження сім'ї є неможливим, тому позовні вимоги є обгрунтованими і в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1/ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2/ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2018 для дітей до шести років у розмірі 1 492 грн, 50% становлять - 746 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісячно підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач не має постійної роботи, інших утриманців, крім неповнолітньої доньки, має нестабільний дохід, хоча є працездатним і повинен утримувати малолітню дитину, стягнень за виконавчими документами стягнення з нього не проводиться. Позивач на даний час є непрацездатною, доходів не має, отримує соціальну допомогу при народженні на дитину до досягнення нею трьох років. Тому доцільно стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, в тій сумі, що визначила позивач, проте не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів та роз'яснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача в сумі 640 грн за позовною вимогою про розірвання шлюбу та на користь держави в розмірі 640,00 грн за позовною вимогою про стягнення аліментів.

Outcome: approved