Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.06.2019 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь заборгованість за договорами позики від 10.07.2015 року, від 12.10.2016 року та від 06.10.2017 року у загальному розмірі 16 500 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ становить 436 392 грн., у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 01.07.2019 року, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання - 03.09.2019 року. Ухвалою підготовчого засідання від 03.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд - 31.10.2019 року. Одночасно витребувано судом належно засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Розгляд справи по суті відбувся 31.10.2019 року, з участю позивача. Позов обґрунтовано тим, що 10.07.2015 року, 12.10.2016 року та 06.10.2017 року між відповідачем та [PERSON] були укладені договори позики у формі розписок, згідно котрих [PERSON] надав відповідачеві у справі у борг із встановленими термінами повернення грошові кошти, а саме 9 500 доларів США, 3 000 доларів США та 4 000 доларів США, а всього - 16 500 доларів США. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем прав та обов`язків [PERSON] за законом як його дружина, яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка.Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед нині покійним чоловіком позивача за договорами позики не погашена та надалі становить - 16 500 доларів США, що станом на дату звернення до суду із даним позовом еквівалентно 436 392 грн.. Відтак, позивач просить на підставі ст. ст. 526-527, 530, 608, 1218-1221, 1223, 1269-1282 ЦК України позов задовольнити. Позивач у підготовче та судове засідання щодо розгляду справи по суті з`явилася, поданий позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовочого засідання та судового розгляду справи по суті, у підготовче та судове засідання щодо розгляду спраив по суті не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву у запропоновані судом строки та порядку не подав. З огляду на вказане, суд, виходячи з положень ст. ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Третя особа у справі без самостійних вимог на предмет спору явку уповноваженого представника у підготовче засідання та судове засідання щодо розгляду справи по суті не забезпечила, однак подала суду клопотання (надійшло до суду 23.07.2019 року, вх. № 3282), у котрому просила проводити розгляд справи без участі такого представника, а при вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Крім того, зазначена третя особа скерувала суду належно засвідчену копію спадкової справи № 243/2018 після смерті [PERSON] (надійшла до суду 26.09.2019 року, вх. № 4355). Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача на підтвердження позовних вимог, давши належу оцінку письмовим доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 10.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів (у формі розписки), відповідно до якого останній отримав у борг 9 500 доларів США, котрі зобов`язувався повернути за першою вимогою позикодавця. 12.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений ще один договір позики грошових коштів (у формі розписки), відповідно до якого останній отримав у борг 3 000 доларів США, котрі зобов`язувався повернути позикодавцеві до 25.12.2016 року. 06.10.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений ще один договір позики грошових коштів (у формі розписки), відповідно до якого останній отримав у борг 4 000 доларів США, котрі зобов`язувався повернути позикодавцеві до 14.10.2017 року. Судом вищевказані розписки про отримання у борг грошових коштів на загальну суму 16 500 доларів США досліджені в оригіналі і були приєднані до матеріалів даної цивільної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, у даному випадку грошові кошти, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 зазначеного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інші проценти річних не встановлені у договорі. Як встановлено судом, [PERSON] взяті у борг грошові кошти у загальному розмірі 16 500 доларів США [PERSON] не повернуті. Відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого міським відділом району Прага 10 Чеської Республіки 05.10.2018 року, позикодавець [PERSON] [INFO] помер. В силу ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, кредитора чи боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (кредитора чи боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна кредитора чи боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. З дослідженої судом належно засвідченої копії спадкової справи № 243/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , початої Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 20.11.2018 року, вбачається факт звернення позивачем у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] .. Отже, позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та не відмовилася від неї. У матеріалах справи наявна письмова вимога позивача, котру вона як спадкоємець кредитора у виниклих з відповідачем збов`язаннях за договорами позики скеровувала останньому 07.05.2019 року і котра, незважаючи на її одержання відповідачем 11.05.2019 року, залишилася без належного його реагування. За таких встановлених судом обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення у межах заявлених позовних вимог 16 500 доларів США, без трьох процентів річних, про стягнення котрих позивач не просить. У свою чергу, 16 500 доларів США станом на дату звернення до суду із даним позовом були еквіваленті 436 392 грн. згідно курсу НБУ. Отже, позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати у справі слід визначити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у спосіб стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» - 4 363 грн. 92 коп., оскільки рішення у даній справі ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved