Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач 21 вересня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер співмешканець його матері - [PERSON]. Відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,29 га, вартістю 29293,38 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній1 території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 29 березня 2004 року на ім'я померлого. Він є спадкоємцем четвертої черги, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Цей факт можуть підтвердити свідки. У зв'язку з відсутністю документів, які підтверджували б цей факт, а також відсутність оригіналу державного акту на право власності на землю, він не може оформити спадщину. Нотаріус відмовила видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом., що відкрилася. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це до позитивного результату не призвело. Все вище викладене і змусило його звернутися до суду. Просить встановити факт його проживання однією сім»єю з [PERSON] на протязі більше п'яти років до дня смерті останнього та визнати за ним право власності на спадщину, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] -земельну ділянку площею 2,29 га, вартістю 29293,38 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній1 території Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською районної державною адміністрацією Одеської області 29 березня 2004 року, який був утрачений . В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно письмових пояснень свідка [PERSON], він підтверджує той факт, що [PERSON], який помер [INFO], проживав в одному будинку однією сім»єю більше ніж п»ять років - з 1965 року, з [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 січня 2006 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], помер [INFO]. Згідно Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одесьокї області №29-1516-0. 1-980/2-16 від 23 травня 2016 року [PERSON] видавався державний акт на право власності на землю серії [NUMBER], згідно якого він був власником земельної ділянки площею 2,29 га, вартістю 29293,38 грн.. Згідно довідки Івашківської сільської ради Кодимського району Одеської області №612 від 10 травня 2016 року [PERSON], [INFO] проживав на території сільської ради по [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] з 1962 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Івашківською сільською радою, [PERSON] померла [INFO], актовий запис №28. Згідно оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №20 від 14 травня 2016 року,державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], площею 2,29 га, виданий Кодимською РДА по Івашківській сільській раді для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 29 березня 2004 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 10 січня 2006 року Івашківською сільською радою). Як убачається з письмового пояснення [PERSON], останній підтвердив факт того, що позивач проживав однією сім»єю зі спадкодавцем більше п'яти років на час відкриття спадщини. Ця обставина також підтверджується і довідкою Івашківської сільської ради №612 від 10 травня 2016 року, згідно якої позивач проживав однією сім»єю з [PERSON], починаючи з 1962 року і до дня смерті останнього. Частиною другою статті 256 ЦК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні. Позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовився. Інші спадкоємці, які за законом мали право на спадщину - відсутні. Частиною першою статті 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім'я [PERSON] (лист державного нотаріуса №1109/02-14 від 02 листопада 2016 року). Те, що зазначені правовстановлюючі документи були втрачені, підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про їх втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№20 від 14 травня 2016 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 2,29 га, вартістю 29293,38 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Івашківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією 29 березня 2004 року на ім'я померлого [INFO] [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1264, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved