Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2013 року звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 05.11.2009 року між ним та відповідачем - ЗАТ ( наразі ПрАТ «Страхова компанія «Добробут та захист » ) був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 12 листопада 2009 року стався страховий випадок - автомобіль марки Mitsubishi Outlander XL державний реєстраційний номер [NUMBER] під його керуванням попав в дорожньо - транспортну пригоду, внаслідок чого отримав механічні ушкодження . 14.12.2009 року він повідомив відповідача про настання страхового випадку та надав заяву про виплату страхового відшкодування, але відповідач , не зважаючи на свої зобов*язання, не виконав їх у встановлені договором та законом терміни, і лише після розгляду його позову судом , відповідач тільки через 720 днів виконав свої зобов*язання та сплатив вигодонабувачу - ПАТ « Банк Форум» 54424,09 грн. Тому позивач, посилаючись на ст..ст.599,525,526, 611,625 ЦК України просив суд стягнути на його користь з відповідача інфляційні виплати за весь час затримки виконання зобов*язань в сумі 7183,97 грн., три відсотки річних - 3220,71 грн., пеню в сумі 17726,70 грн. та просить суд стягнути з відповідача на його користь відповідно до ч.2 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» , ч.1 ст.1167 та ст..23 ЦК України моральну шкоду в розмірі 16800 грн., посилаючись на те, що він в той період, коли проводився судовий розгляд його позову про стягнення суми страхового відшкодування, двічі зламав ногу, провів 200 днів на лікарняному , через те, що він не користувався автомобілем, який довгий час був пошкоджений та не відремонтований , він, як директор приватного підприємства , не міг належним чином виконувати свої професійні завдання, і підприємство припинило діяльність, в нього погіршились стосунки зі своїми близькими та членами родини, а також ПАТ « Банк Форум» в цей час звернувся до суду з позовом до нього про стягнення суми 135417,33 грн.- заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просив суд стягнути не на його користь, а на користь ПАТ « Банк Форум» суму пені, 3 % річних та інфляційних виплат, а на його користь - 135417 грн.- на рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що , оскільки така сума заявлена банком «Форум» про стягнення з нього на користь банка на рахунок заборгованості за кредитом, то така сума повинна бути стягнута із страхової компанії на його користь. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що [PERSON] не є належним позивачем в частині вимог про сплату інфляційних виплат, 3 % річних та пені, так як грошові кошти за попереднім судовим рішенням сплачувались на користь вигодонабувача - банківської установи, і останній не звернувся до суду з позовом про сплату зазначених сум. Крім того, посилаючись на ст..258 ч.2 п.1 ЦК України вважає, що позовна давність про стягнення неустойки ( штрафу,пені) законодавцем визначена в 1 рік, тому , оскільки сам [PERSON] вважав, що , така заборгованість виникла з 28.02.2010 року, то позивач пропустив без поважних причин цей строк, а також вважав, що [PERSON] пропустив і загальний 3-річний строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права - стягнення інфляційних виплат та 3 % річних, у зв*яку з чим наполягав на застосуванні строку позовної давності.. Також вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню і вимоги позивача стосовно стягнення моральної шкоди у зв*язку з затримкою страховою компанією виплати зобов*язання - страхового відшкодування. У зв*язку із зміною в судовому засіданні позовних вимог позивачем [PERSON] в частині стягнення з відповідача вже не на його користь , а на користь банківської установи пені, 3% річних та інфляційних виплат, суд за його ж клопотанням залучив до участі в справі в якості третьої особи з боку позивача ПАТ « Банк « Форум», представник якого в судове засідання не з*явився, надавши суду пояснення, що не заперечує проти стягнення з відповідача на його, вигодонабувача, користь зазначених сум. Також вказавши, що у зв*язку з подачею банком до суду позовної заяви про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору суми боргу, останній звернувся до банку з заявою про готовність продати предмет застави - даний автомобіль, тому наразі вирішується питання про проведення даного правочину, тому всі нарахування слід стягувати на користь самого позивача , а не банківської установи. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про страхування» , нормами ЦК України. Судом встановлено, що 05.11..2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №15/17/1-0002. Рішенням Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 24.06.2011 року, яке для вирішення даного спору має преюдиціальне значення відповідно до ст..61 ЦПК України , страховик був зобов*язаний сплатити на користь вигодонабувача - ПАТ « Банк Форум» суму страхового відшкодування з урахуванням 0,2 % франшизи - 54424,09 грн.. Дане рішення набрало чинності 19.10.2011 року , і 17.02.2012 року відповідачем було перераховано зазначені суми на розрахунковий рахунок банківської установи. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди ,завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування , крім наслідків, передбачених договором, страховик , який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу страхувальника зобов*язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ст..526, ч.2 ст.625 ЦК України). Тому у [PERSON] були підстави для звернення до суду з подібною вимогою, але з урахуванням того, що позивач змінив в судовому засіданні свої первинні вимоги, прохаючи суд стягнути зазначені суми не на його користь, а на користь вигодонабувача - банку « Форум» , суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Також суд має зазначити, що на вимоги стосовно стягнення пені законодавцем встановлено річний термін позовної давності ( ст.258 ч.2 п.1 ЦК України) , і твердження позивача про те, що він не пропустив даний строк , так як не звертався до суду з зазначеними вимогами до тих пір , поки не буде розглянуто попередній спір , оскільки не знав, яким чином вирішиться судом справа за його позовом до ПрАТ СК « Добробут та Захист» , третьої особи ПАТ « Банк « Форум» про зобов*язання перерахувати суми страхового відшкодування ( № 2-419/11) , не може вважатись підставою для визнання пропуску такого строку з поважних причин. Крім того, як і з вимогами про стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань , позивач уже в ході судового розгляду звернувся до суду з проханням стягнути цю суму на рахунок вигодонабувача, тому суд вважає, що в задоволенні цих вимог теж слід відмовити. Сам банк не звернувся до суду з зазначеними вимогами до страхової компанії , а позивач в цьому випадку не є належним позивачем. Спосіб захисту порушеного права визначений ст..16 ЦК України, тому позивач, звернувшись з вимогами про стягнення з страховика не на свою користь, а на користь банківської установи зазначених сум за прострочення зобов*язання особисто перед ним, вийшов за межі своїх прав та повноважень. Також позивач просив суд стягнути на його користь суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 16800 грн. , посилаючись на те, що невиконанням своїх зобов*язань відповідач спричинив йому моральні страждання, він двічі ламав кінцівки тому що не міг користуватись пошкодженим автомобілем , а потім позивач уточнив свої вимоги стосовно стягнення суми на рахунок відшкодування моральної шкоди, просив стягнути 135417 грн.- суму боргу , яку з нього стягує ПАТ « Банк «Форум» за кредитним договором, посилаючись на п.2 ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів». Відповідно до ст..4 Закону України « Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування шкоди,завданої продукцією неналежної якості , а також майнової та моральної (немайнової) шкоди ,завданої небезпечною для життя та здоров*я продукцією. Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір і що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. Підстав для задоволення зустрічного позову про стягнення моральної шкоди суд не вбачає з огляду на наступне. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» та відповідно до ст. 119 ЦПК України в позові про відшкодування моральної шкоди повинно бути зазначено в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю вона спричинена, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується . Оскільки правовідносини, які склались між сторонами , є зобов*язальними , то відшкодування моральної шкоди можливе лише , коли це встановлено договором або законом ( ст.611 ЦК України). Норми Закону України « Про страхування» та договір № 15/17/1-0002 не містять положень про відшкодування моральної шкоди , завданої порушенням страховиком зобов*язань, а саме з цих підстав позивач просив стягнути зі страховика на його користь моральну шкоду, тому і в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed