overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2016 року звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюб носить формальний характер, існування шлюбу в подальшому вважає недоцільним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву до суду, в якій просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву до суду, в якій позов визнав в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.07.2002 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбу з 22.12.2007 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року (а.с.6). Мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2016р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на дитину. В позовній заяві позивач зазначає, що 28 квітня 2007 року у Паликорівській сільській раді Бродівського р-ну вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у неї народилась дочка [PERSON] 26 грудня 2007 року. Рішенням Бродівського районного суду від 18 квітня 2013 року шлюб між нами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач надавав дитині допомогу добровільно, однак з січня 2016 року відповідач не допомагає дитині, не цікавиться нею, дитина повністю перебуває на її утриманні та вихованні, в даний час матеріальне становище досить складне, відповідач працює в Польщі і має можливість надавати допомогу дитині, а тому вона змушена з даною заявою звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позов підтримує, в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дана сума аліментів для нього є досить великою, оскільки він ніде не працює та має нестабільний дохід, а тому він не має можливості сплачувати суму, яку просить позивачка. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], взявши до уваги часткове визнання позову відповідачем, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.04.2007р., 18.04.2013р. між ними шлюб було розірвано (а.с.5), 26 грудня 2007 року у них народилася дочка [PERSON] (а.с.4). Суд, при визначенні розміру аліментів враховує, що на даний час він офіційно не працює, основним його доходом є тимчасові заробітки. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи в суді прожитковий мінімум для дитини віком від шести років становить 1455 грн. Враховуючи наведене, враховуючи, що відповідач не працює та має нерегулярний дохід, суд вважає за можливе визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, зможе сплачувати відповідач, та дасть змогу забезпечити мінімальні потреби дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON], 10.04.1986 р.н, яка мешкає в с.Куяльник, Подільського району, Одеської області, по вул. Спортивна, 25, звернулась 18 липня 2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІН:[NUMBER] на її користь аліменти на утримування доньки [PERSON], [INFO], розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року та на період до повноліття дитини, оскільки питання аліментів у добровільному порядку ними не врегульовано. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання е зявився без пояснення цьому причин. Заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність не представив. Заперечень до позову не надав. У звязку із відсутністю у судовому засіданні сторін справу розглянуто за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульвано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 18.07.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.04.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 19.11.2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 288. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Спільне господарство не ведеться, фінансовий бюджет різний, проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове зсідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 19.11.2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 288 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Спільне господарство не ведеться, фінансовий бюджет різний, проживають окремо один від одного. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , 10.04.2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» у якому просить: 1) Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Автомобільна компанія « Укртранс» (ЄДРПОУ 22890514) на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 12079,18 грн. ; 2)Стягнути з Приватнеого акціонерного товариства « Автомобільна компанія « Укртранс» (ЄДРПОУ 22890514) на користь позивача середній заробіток за період з 19.05.2017 р. по 01.04.2019 р. затримки розрахунку при звільненні у розмірі 116500 грн. У мотивування позовних вимог позивач вказує що тривалий час працював в ДААК «Укртранс» на посаду водія третього класу. 30 березня 2011 року відкрите акціонерне товариство « Автомобільна компанія « Укртранс» перетворено в ПАТ « Автомобільна компанія « Укртранс». 19 травня 2017 року його було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін, згідно Наказу № 74/1 - к від 19 травня 2017 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 16 червня 2017 року проведена реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, а саме змінено повне та скорочене найменування Публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» змінено на Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» (Відповідач). Відповідно до розрахункового листка виданого підприємством станом на квітень 2017 року борг за підприємством перед ним на початок місяця становить 12079,18 грн. на кінець місяця становить 12079,81 грн., оклад за час роботи становив 5000 грн. У день звільнення відповідач не провів з ним розрахунок по заробітній платі. Посилаючись на порушення відповідачем ст.ст.115,116 КЗпП україни позивач просить суд стягнути з відповідача борг по заробітній платі який становить 12079,81 грн. Також на підставі ст. 117 КЗпП України позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні який складає за період з 19.05.2017 р. по 01.04.2019 р. затримки розрахунку при звільненні у розмірі 116500 грн. В судове засідання позивачем надано заяву з проханням розгляду справи в його відсутності, що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу суду не надходило. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням с>т. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.05.2016 року звернулась з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 23.11.2013 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 23.11.2013 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.05.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2693. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 21\~вересня 2011 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки та виховання дитини. Зазначає, що із січня 2018 року з відповідачем разом не проживає, не підтримує подружніх відносин та веде спільне господарства. Неодноразові спроби зберегти сімю позитивних результатів не дали. Позивач переконана, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а подальше перебування в такому суперечить її інтересам. Ухвалою від 29.05.2018 р. у справі відкрито провадження. Позивач у судове засідання не з'явився, 18.07.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, 10.07.2018 р. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між сторонами зареєстровано 21 вересня 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2693. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~ Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності\~до ч.3\~ст.109\~Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.06.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 08.02.1995р. Інзівської сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01. В суді на позові наполягає та просить задовольнити його за викладеними обставинами, пояснюючи, що з грудня 2012р. вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Відповідачка не заперечує проти позову. Тому суд розглядає справу за правилами ст.ст. 130,174 ЦПК України у попередньому засіданні. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали 08.02.1995р. Інзівської сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01, відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 4). За довідкою Інзівської сільської ради Приморського району Запорізької області сторони зареєстровані та проживають за однією адресою (а.с. 5). Проте, між сторонами тривалий час перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки не змінюється. Спір про розподіл майна відсутній. Про стягнення судових витрат позивач не заявляє, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 13.07.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 13.07.2013 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.9), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved