Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.02.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 07.06.2020 на 313 км автошляху Київ-Харків-Довжанський з вини відповідача сталася ДТП за участі транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», номер державної реєстрації [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль «Opel Frontera», номер державної реєстрації [NUMBER] . Позивач вказував, що цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано в ПАТ НАСК «Оранта», страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 42582,13 грн за мінусом франшизи 2500 грн. Також внаслідок спричиненої відповідачем ДТП позивачу завдано моральної шкоди, яку оцінює в 6000 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 2500 грн (розмір франшизи), 6000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди та судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2021 відкрито провадження в справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Opel Frontera», номер державної реєстрації [NUMBER] (а.с. 8). Також встановлено, що 07.06.2020 о 12 год 30 хв. на 313 км автошляху Київ-Харкі-Довжанський з вини відповідача сталася ДТП за участі транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», номер державної реєстрації [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль «Opel Frontera», номер державної реєстрації [NUMBER] . Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.12.2020 в справі № 546/432/20 (а.с. 5), яка вступила в законну силу, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених водієм [PERSON] , які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , була застрахована страховиком ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом № АО6610207. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Судом вставлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 07.06.2020, транспортний засіб «Opel Frontera», номер державної реєстрації [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В поданій до суду позовній заяві позивач не оспорює тієї обставини, що розмір страхового відшкодування ним отриманий в сумі 42582,13 грн. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЩ6610207 розмір франшизи складає 2500 грн. Встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідач [PERSON] є особою, яка є винною в настанні ДТП, застрахував свою цивільно-правову відповідальність, але у зв`язку з недостатністю страхової виплати він має обов`язок з відшкодування позивачу розміру франшизи, яка складає 2500 грн. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування майнової шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 2500 грн на відшкодування завданої майнової шкоди. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. В результаті протиправних дій відповідача, позивачу спричинені моральні страждання. Суд, враховуючи ступінь вини відповідача та його поведінку, небажання мирним шляхом врегулювати спір, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 2000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 2000 грн в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] документально підтверджено понесення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн, які у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial