Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач 19.04.2018 року звернулась до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], предметом якої є стягнення з нього аліментів на її користь на період навчання у розмірі ? частини щомісяця з усіх його видів заробітку /доходу/, щомісяця, до закінчення нею навчання, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач є її батьком, а третя особа - матір'ю. Батьки перебували у шлюбі. До досягнення нею повноліття відповідач, на підставі судового рішення, сплачував аліменти на її утримання. Виконання рішення припинено в зв'язку з досягненням нею повноліття. На даний час вона навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» на денній формі навчання, не знаходиться на повному державному забезпеченні, стипендії не отримує. Мати сама несе матеріальні затрати її утримання. Відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом була направлена за місцем проживання відповідача і отримана ним 26.05.2018 року /а.с.28/. Судом встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не надав. За таких підстав, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, у відповідності до ч.13 ст.7 ЦПК України, судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23 січня 2006 року (а.с.7,8). Від шлюбу мають доньку - позивача [PERSON], [INFO] (а.с.6). На даний час повнолітня донька навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр», 1 курс, група Кх1/11-17 за професією «Кухар»; форма навчання денна, термін навчання 2 роки - з 01.09.2017 року по 27.06.2019 року, не знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с.4), стипендії не отримує, інших доходів не має. перебуває на утриманні третьої особи. Відповідач, за відомостями позивача, працює охоронником ТОВ «ОА «БАРС» ПАТ «ІнГЗК», отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має. Дані обставини не спростовані відповідачем. При цьому сторони не обмежувались судом у їх праві зазначити чи надати свої докази суду. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батька утримувати свою повнолітню непрацездатну доньку, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо визначення розміру аліментів суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює і має регулярний дохід, обставин, що мали б істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено, таким чином, з урахуванням норм діючого законодавства суд вважає за доцільне аліменти з відповідача стягувати у частці від його заробітку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стосовно визначення частки заробітку відповідача, яка буде стягуватись як аліменти на повнолітню доньку, суд врахував наступне. Як було зазначено вище, судом встановлено, що повнолітня донька навчається в навчальному закладі, на денному відділенні, не працює, доходу не має та потребує матеріального утримання. Відомостей про незадовільний стан здоров'я повнолітньої доньку у суду не має. Судом також встановлено, що відповідач працює, відомостей про незадовільний стан здоров'я відповідача, про наявність у відповідача непрацездатної дружини, батьків, дітей, відповідачем не повідомлено, доказів таких утриманців суду надано не було, при цьому сторони не обмежувались судом у їх праві зазначити чи надати свої докази суду. Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища та стану здоров'я відповідача, який працює, утриманців не має, враховуючи те, що повнолітня донька, яка продовжує навчання, не працює та не має будь-якого доходу, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки його доходу. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде справедливим і повністю відповідатиме інтересам повнолітньої доньки і не тягне за собою скрутного матеріального становища для відповідача. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved