Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач 16.09.2013 р. звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2006 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2013 р. складає: 32623,37 грн., з яких: - 9528,75 грн. - заборгованість за кредитом; - 15919,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5145,66 - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф(фіксована частина); - 1529,68 грн. - штраф(процентна складова). Просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMDN40000010256232 від 19.12.2006 р. у розмірі 32623,37 та судові витрати в розмірі 249,66 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належно, надав суду заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та пояснення у яких зазначив, що на підставі умов та правил, які були додані до анкети заяви яка є кредитним договором згідно п. 1 ст. 634 ЦК України в якій зазначено в п. 9.12 про автоматичну локацію кредитного договору на 12 місяців, якщо від клієнта не надійшла заява про розірвання угоди, тобто договір лонгіруєтся автоматично кожні 12 місяців. Відповідач не звертався до позивача з заявою про перевипуск платіжної карти, також втрата карти, її порчи, закінчення дій не припиняє кредитно правові відносини між банком та клієнтом, так як діє картковий рахунок на якому відображені всі операції відповідача та який, може бути розірвано на підставі кредитного договору п. 9.12, а також п.1 ст. 1075 ЦК України: договір банківського рахунку розривається по заяві клієнта в любий час. Заява відповідачем не була подана. Відповідач посилається на те, що він перестав користуватися кредитним лімітом при закінчені дії карти в 2009 році на підставі чого відповідач вважає, що договір закрито. Вважає, що позивачем не була пропущена позовна давність на підставі ст. 264 ЦК Україна, так як згідно розрахунку заборгованості, відповідач використовував кредитний ліміт 05.04.2011 р. в сумі 172,36 грн., а позивач звернувся до суду 19.08.2013 р., тобто без порушення строку позовної давності. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у відсутності відповідача та відповідачем зазначено у заяві, що позивачем у справі пропущено термін звернення до суду, передбачений чинним законодавством. Просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що позивач не надав суду доказів де б умови, що додавалися до позову, і правила надання банківських послуг носили не загальний характер, а вказували на зобов'язання конкретного клієнта( в даному випадку відповідача у справі [PERSON]) з його підписами і згодою на їх прийняття. Враховуючи, що в даному випадку відповідач заявляв, що йому не надавалися для ознайомлення Умови і правила надання банківських послуг, а так само вказані в заяві Тарифи банку письмово. Надані позивачем суду не можна вважати належним доказом за погодженням умов договору, як що мають і носять загальний характер. Позивачем не було надано відповідачу інформації по строку дії кредитного договору та кредитної карти, останньої проплати відповідача за договором для можливості визначення призупинення строків позовної давності. Крім того, на кредитній картці зазначено строк дії кредитної картки до листопада 2009 р. Тому, строк дії кредитного договору та картки повинні бути закриті в 2009 р. Відповідач не користувався кредитною карткою з березня 2009 р. та не проводив по даній картці ніяких операцій. Враховуючи те, що позов був заявлений у вересні 2013 р., тобто після закінчення трьох років і восьми місяців, тобто після восьми місяців з моменту закінчення терміну дії кредитного ліміту, і із закінченням терміну позовної давності, вважає, що позов є простроченим. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. Згідно кредитного договору № б/н від 19.12.2006 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п.9.5 Умов договору та правил надання банківських послуг Картрахунок може бути закритий на підставі заяви Тримача, або Банк має право закрити Картрахунок, письмово повідомивши Тримача. При цьому Тримач повинен, не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути Карту в Банк, після чого обслуговування Карти припиняється. Тримач повинен погасити всі види заборгованості перед Банком, у тому числі що виникли протягом 30 днів з моменту повернення Карти. Банк закриває Картрахунок в строк не раніше 30-ти днів з дня припинення обслуговування Карти. Відповідно до п.9.12 Умов договору та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п.3.1.3 Умов договору та правил надання банківських послуг після закінчення терміну дії відповідна Карта подовжується Банком на новий термін(шляхом надання Клієнтові Карти з новим терміном дії), якщо раніше(до початку місяця закінчення терміну дії) не поступило письмова заява Тримача про закриття Картрахунку, а так само за умови наявності грошових коштів на Картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по Картрахунку (у передостанній день місяця закінчення терміну дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.07.2013 р. [PERSON] має заборгованість за кредитом, яка складає: 32623,37 грн., з яких: - 9528,75 грн. - заборгованість за кредитом; - 15919,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5145,66 - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф(фіксована частина); - 1529,68 грн. - штраф(процентна складова). Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. На підставі ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно пункту 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні справ, що виникають із кредитних правовідносин» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до пунктів 3.1.1 та 5.4: - умов та правил надання банківських послуг строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначаться останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) (а. с. 12 та на зворотній стороні), тому строк дії карти закінчився в жовтні 2009 року, тоді як позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 16.09.2013 р. Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оскільки позивачем у справі не було надано належних та допустимих доказів того, що сторонами у справі укладено письмовий договір про збільшення позовної давності, суд вважає, що Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з даним позовом за межами строку, встановленого ЦК України. Доводи представника позивача у тому, що останнім днем отримання відповідачем кредитних коштів за картковим рахунком є 05 квітня 2011 року, суд не може прийняти до уваги, так як зазначені висновки представником позивача не підтверджені належними доказами, оскільки наведений в якості основного доказу розрахунок заборгованості (а.с. 5-8) належним чином не завірений та не підтверджений іншими доказами, незважаючи на те, що відповідачем він оспорюється. Також доводи представника позивача, щодо умов та правил надання банківських послуг, а саме до п. 9.12 про автоматичну локацію кредитного договору на 12 місяців, якщо від клієнта не надійшла заява про розірвання угоди, тобто договір лонгіруєтся автоматично кожні 12 місяців, суд не може прийняти до уваги, так як п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг (а.с.12) викладений у наступній редакції: (рос) «Договор действует в течении 12 месяцев с момента подписания. Если в течении этого срока ни одна из сторон не проинформирует другую сторону о прекращении действия Договора, он автоматически лонгируется на такой же срок», тобто ще на 12 місяців. Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Outcome: dismissed