overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.05.2019р. звернувся до суду із позовом, мотивуючи його тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю їх неповнолітнього сина [PERSON] . Оскільки дитина перебуває на його утриманні, а відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка з позовом погодилася частково, вважає, що в змозі сплачувати аліменти у меншій сумі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що від сумісного шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON] [INFO] , який проживає з батьком, що не оспорюється сторонами. Шлюб між сторонами розірвано. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2\~ст. 182 СК України\~- мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років з грудня 2019р. складає 2218 грн. Суд зазначає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно з дати подачі позову до суду. Сторона позивача не надала суду доказів матеріального стану відповідача, які б вказували на можливість сплати нею аліментів в сумі 2000 грн., а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.05.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що з 2013 року по 2019 рік проживали в незареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від спільного сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину, сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач проживає разом з сином, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на її користь, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.05.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 грн строком повернення до 26.08.2020. Вказував, що відповідач зобов`язання не виконав, борг не повернув. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь 6000 грн в рахунок погашення заборгованості за договором позики та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.06.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі провадження за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подавав, про причини своєї неявки суд не повідомив, з жодними клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 26.06.2020 між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] укладено письмовий договір позики (а.с. 5), згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав від позивача грошові кошти в розмірі 6000 грн, які зобов`язувався повернути в термін до 26.08.2020. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідно до умов зобов`язання, яке виникло між сторонами по справі, грошові кошти відповідач отримав, що підтверджено письмовою розпискою (а.с. 5), але не повернув. Встановивши дані обставини, оскільки відповідачем позивачу грошові кошти за укладеним договором позики не повернуто, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором позики підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6000 грн. Також з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

позивач [PERSON] 31.05.2021 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою [PERSON] 07.02.2004 р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №129. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.02.2004 р. було зареєстровано шлюб з відповідачкою, у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось через несумісність характерів. У них часто виникали сварки, непорозуміння і конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже понад півтора роки вони фактично проживають окремо, не підтримують подружніх відносин. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить їх інтересам. Ухвалою від 11.06.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, 22.06.2021 р. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, 22.06.2021 р. подала заяву про визнання позову, просила розглядати справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.02.2004 р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №129. У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2015р звернулась до суду із дійсним позовом, вказуючи, що з початку 2007 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], відповідачем у справі. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що під час спільного проживання з відповідачем у них виникали суперечки на підставі матеріального забезпечення, у звязку з чим, відношення між ними стали напруженими, в результаті чого понад рік відповідач проживає окремо. Зазначає, що на її неодноразові прохання допомогти їй утримувати сімю не дали результатів, на підставі чого вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання їх сина. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги цілком, просила їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з початку 2007 року. Згідно до свідоцтва про народження серії I-НО № 594329, виданого 06.06.2014р відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. З наданих до суду письмових заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі, а саме 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, до повноліття дитини. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним звільнити відповідача [PERSON] від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом третьої групи і має право на пільги встановлені законодавством для інвалідів Великої Вітчизняної Війни.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2015 р. звернулася до суду із вимогами до [PERSON] про стягнення 3 000,00 грн. аліментів на утримання малолітньої дитини, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а у випадку навчання сина [PERSON] у вищому навчальному закладі з денною формою навчання сплачувати зазначені аліменти до закінчення навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON], просила їх задовольнити, посилаюсь на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] частково визнав позовні вимоги [PERSON], зазначивши, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд, вивчивши позовну заяву, прикладені документи, вислухавши учасників судового розгляду, знаходить позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 7.03.2002 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує позовні вимоги [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, батьків, інші обставини, зокрема, що відповідач має щомісячний дохід в розмірі 2 200,00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи [PERSON], та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в задоволенні інших вимог позову слід відмовити, оскільки сума аліментів, яку просить стягнути на утримання дитини позивач, нею не обґрунтована, вимоги про стягнення аліментів у випадку навчання сина у вищому навчальному закладі з денною формою навчання не базуються на законі. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 487,20 грн., оскільки позивач звільнена від судових витрат при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2015 р. звернулася до суду із вимогами до [PERSON] про стягнення 3 000,00 грн. аліментів на утримання малолітньої дитини, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а у випадку навчання сина [PERSON] у вищому навчальному закладі з денною формою навчання сплачувати зазначені аліменти до закінчення навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON], просила їх задовольнити, посилаюсь на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] частково визнав позовні вимоги [PERSON], зазначивши, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд, вивчивши позовну заяву, прикладені документи, вислухавши учасників судового розгляду, знаходить позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 7.03.2002 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує позовні вимоги [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, батьків, інші обставини, зокрема, що відповідач має щомісячний дохід в розмірі 2 200,00 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи [PERSON], та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в задоволенні інших вимог позову слід відмовити, оскільки сума аліментів, яку просить стягнути на утримання дитини позивач, нею не обґрунтована, вимоги про стягнення аліментів у випадку навчання сина у вищому навчальному закладі з денною формою навчання не базуються на законі. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в розмірі 487,20 грн., оскільки позивач звільнена від судових витрат при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що з 28 грудня 1990 року сторони перебувають в шлюбі, свідоцтво про шлюб видане міським Палацом шлюбів, актовий запис № 3348. Неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та часті сварки. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20 листопада 2010 року, свідоцтво про шлюб видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, серія 1-КЕ № 074916, актовий запис № 1590. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] яка проживає з матірю. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 23.07.1988 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану м.Красноармійська Донецької області, актовий запис № 328. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2015 року подружні відносини між сторонами припинилися. Спільне життя не склалось у звязку з тим, що вони не зійшлись характерами. У них відсутні взаємопорозуміння та повага, мають різні погляди на подружнє життя. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON]. у підготовче судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 23.07.1988 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану м.Красноармійська Донецької області, актовий запис № 328 (а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2015 року подружні відносини між сторонами припинилися. Спільне життя не склалось у звязку з тим, що вони не зійшлись характерами. У них відсутні взаємопорозуміння та повага, мають різні погляди на подружнє життя. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved