Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач 23.09.2019 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалась, в зв`язку з постійними конфліктами та суперечками, різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від цього шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені з 2017 року та спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя та збереження сім`ї, на думку позивача - не можливе, в зв`язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.17, 26, 35, 41, 46, 51, 53). Підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, просила строк для примирення не надавати та справу розглянути у її відсутність, про що надала заяву, та згоду на заочний розгляд (а.с.27,47,62). Відповідач до суду жодного разу не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства за адресою реєстрації: [ADDRESS] та за місцем проживання: [ADDRESS] (а.с.17, 35, 51). Згідно ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про … про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.8 п.4). Суд направляв повідомлення про виклик в підготовче засідання на 05.11.2019 року (а.с.17), про відкладення підготовчого розгляду на 05.12.2019 року (а.с.35), про виклик в судове засідання на 20.01.2020 року (а.с.51), які повернулися до суду з відмітками листоноші: «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (були відсутні), та що «Адресат за вказаною адресою не проживає» (а.с.23-25, 31-32, 37-40, 42-45, 55-58, 59-62). Крім того, суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.36, 52). Будь-яких заяв, пояснень, заперечень щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві, від відповідача до суду не надходило. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України (а.с.62). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви позивачки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 20 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1599, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] , свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.6). По твердженню позивача, шлюбні відносини припинені з 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач категорично миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу (а.с.62). Відповідач жодних заперечень до суду не надав. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві, та в іншій заяві, поданій суду, зазначила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.2). Положеннями ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 840.80 гривен - судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved