Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач 12.09.2017 року звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.02.1996 року по 29.03.2006 рік, від спільного життя мають спільних дітей:АфанасьєвуОксану Вячеславівну,18.06.1997року народження, та АфанасьєваДмитра [PERSON],27.03.2002року народження. Аліменти в сумі 800,00 грн. уже були присуджені судом в минулому році, згідно виконавчого листа№ 357/10778/16-ц 2/357/240/17 від 12.01.2017 року, проте виконавче провадження закінчується 31.08.2017 року, заборгованості по виплатах за даним виконавчим документом не було, що підтверджується довідками з виконавчої служби, крім того відповідач сплачує аліменти на свого синаАфанасьєваДмитра [PERSON],27.03.2002року народження, в сумі 175,00 грн. на місяць і то не постійно.Наразі, доньці,[PERSON] ОксаніВячеславівні, виповнилося 20 років, і вона продовжує навчання на денному відділенніБілоцерківського національного аграрного університету, професійно займається волейболом. Крім дочки, на її утриманні є неповнолітній син,який стоїть на обліку в ТМО з приводу системного захворювання,табатьки пенсіонери, які мають хронічні захворювання, батько багато років на групі по інвалідності, вона самостійно намагається надати своїм дітям необхідний мінімум, адже весь тягар забезпечення і виховання дітей лягає лише на її [PERSON] беззаперечно має можливість допомагати матеріально доньці, яка навчається на стаціонарному відділенні, у звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 900,00 грн. на період навчання доньки починаючи з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року, або до 23 років, в залежності від того, яка подія настане першою та судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] судовому засіданніпозовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засіданняне зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких просить розгляд справи проводити у його відсутності та просить винести рішення, яке не будепорушувати права дітей. Третя особа [PERSON] Вячеславівнав судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.02.1996 року, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2005 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6,7), від шлюбу вони мають дочку [PERSON], 18.06.1997року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с. 9). [PERSON], [INFO], якій виповнилося 20 років, є студенткою 3-го курсу біолого-технологічного факультету Білоцерківського Національного Аграрного Університету денної форми навчання, за державним замовленням, термін навчання на 3-му курсі з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року, та термін навчання на ОР «бакалавр» з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 010 від 01.09.2017 року (а.с. 12, 54), зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], разом із мамою [PERSON] та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Також, судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в сумі 800,00 грн., щомісячно, на період навчання починаючи з 30.06.2016 року до закінчення навчання 31.08.2017 року, згідно виконавчого листа №357/10778/16-ц 2/357/240/17 від 12.01.2017 року, заборгованості по виплатах за даним виконавчим документом не має, що підтверджується довідкою з Хмільницького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 16.08.2017 року (а.с. 11), та сплачуєаліменти на користь позивача на утриманнясинаАфанасьєва [PERSON],27.03.2002року народження, що підтверджується копією виконавчого листа № 2-9948/2005 від 14.12.2005 року, та згідно з довідкою зХмільницького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 16.08.2017 року підтверджується, що позивач дійсно отримувала аліменти від [PERSON] (а.с. 23). Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що він має фірму, яка не працює уже три роки, проте в підтвердження жодних доказівдо суду не надав. Позивачем надано копію звіту, який сформований в програмі «Youcontrol» станом на 26.02.2016 року та станом на 08.12.2017 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18, 55), з приводу Приватного підприємства «Завод Слас», відповідно до якого керівником даного підприємства є [PERSON] з 17.01.2013 року, та дане підприємство не перебуває в статусі припинення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що [PERSON], [INFO], навчається на денному відділенні, професійно займається волейболом, є кандидатом в майстри спорту з волейболу,має перший спортивний розряд, нагороди (а.с. 13,14), участь у змаганнях та тренуваннях потребують постійного матеріального забезпечення, нормального збалансованого харчування,спортивного одягу,інвентаря, не працює, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Однак, відповідач не надав до суду належні та допустимі докази в підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки, що продовжує навчання, отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дочку, яка продовжує навчання, оскільки він не додав доказів свого тяжкого матеріального становища, і будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO], аліменти на [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн., щомісячно, починаючи з 12.09.2017 року до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як досягнення нею 23 років. В порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640, 00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved