Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 серпня 2016 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Посилався на те, що 27 вересня 2013 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої належить квартира [ADDRESS]. Також вказував, що він, будучи спадкоємцем майна померлої, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено у звязку з ненаданням всіх необхідних документів. Позивач зазначав, що відповідач [PERSON] також є спадкоємцем майна померлої, третій спадкоємець [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь відповідача. Тому в своїй позовній заяві просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] не оспорюючи тієї обставини, що позивач є племінником померлої [PERSON] та спадкоємцем її майна, щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Вважає, що спадкоємцями окрім неї та позивача є всі племінники померлої. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що в силу норм ЦК України спадкування здійснюється в порядку черговості, саме відповідач належить до другої черги спадкоємців, а позивач, будучи племінником померлої, не належить до даної черги спадкоємців, тому не спадкує майно померлої. Інші особи в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року померла [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла 20 березня 2003 року, та племінником [PERSON]. Відповідач [PERSON] є сестрою померлою [PERSON]. Також судом встановлено, що після померлої 27 вересня 2013 року [PERSON] [PERSON] полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 550/2013, подані заяви: від [PERSON] про прийняття спадщини, від [PERSON] про прийняття спадщини та від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 1998 року, виданого відділом приватизації житла, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала померлій [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини. Оскільки дослідженими в справі доказами встановлено, що після смерті [PERSON] лише троє спадкоємців звернулося до нотаріальної контори із заявами, двоє про прийняття спадщини та одна про відмову на користь іншого спадкоємця, суд із врахуванням норм ст. 1267 ЦК України щодо рівності часток співвласників, приходить до висновку, що частка позивача [PERSON], як спадкоємця складає 1/3, а частка відповідача [PERSON] 2/3, оскільки третій спадкоємець відмовилася від своєї частини саме на її користь. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування підлягають задоволенню. Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлої 27 вересня 2013 року [PERSON] право власності на 1/3 частку [ADDRESS]. Посилання відповідача [PERSON] в судовому засіданні на наявність інших племінників померлої, які також є спадкоємцями її майна, не заслуговують на увагу. Нормами ст. 1270 ЦК України встановлено саме шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з відповідними заявами. Як встановлено судом, інші особи не скористалися своїм правом, встановленим ст. 1268 ЦК України для прийняття спадщини, тому є такими, що не прийняли її. Твердження представника відповідача про те, що позивач [PERSON], будучи племінником померлої, не є спадкоємцем її майна другої черги не ґрунтуються на нормах закону. Статтею 1266 ЦК України передбачено можливість спадкування за правом представлення. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] є племінником померлої [PERSON], він спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері [PERSON], якби вона була живою на час відкриття спадщини.

Outcome: approved