Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 29 листопада 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Даний будинок він отримав у спадщину від своєї сестри. В ньому він проживає з 1999 р., а зареєструвався в даному житловому будинку у 2002 р. У 2015 р. він взнав про те, що його дочка та онука, без його на то згоди, перепродали даний житловий будинок та позбавили його тим самим права власності на нього. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.02.2016 р. скасовано Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.11 р., яким за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] який належав йому на праві приватної власності. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.06.2016 р. було скасовано Заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.12 р., яким визнано договір купівлі продажу дійсним та визнано право власності на даний житловий будинок за [PERSON]. Під час розгляду даних цивільних справ у суді йому також стало відомо про те, що в його житловому будинку прописаний чоловік онуки - [PERSON], який жодного дня не проживав у ньому, а проживає за адресою: [ADDRESS]. Він пенсіонер, пенсія у нього не велика, він вимушений постійно звертатися до відповідних органів для оформлення субсидії на електропостачання, водовідведення та інші послуги, а прописка [PERSON] заважає йому у повному обсязі використовувати свої конституційні права щодо користування правом власності та отримання субсидії. [PERSON] у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстрації, а іншого способу зняти його з реєстрації у нього не має, що і змусило його звернутися до суду з даною позовною заявою. Просив ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS], зі зняттям його з реєстраційного обліку за цією адресою, а також стягнути судові витрати по справі. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в ході судового розгляду справи підтримав позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце поживання по [ADDRESS], у судове засідання не з'явився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надав. Представник Подільського РВ ГУДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2000 року, зареєстровано за реєстром №3776. В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрований з 22.10.2014 року відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Так, допитаний судом у якості свідка позивач під страхом кримінальної відповідальності суду показав, що він є одноосібним власником будинку [ADDRESS] та зареєстрований і постійно в ньому проживає з 2002 року. Йому не відомо коли саме у його будинку був зареєстрований відповідач, оскільки будинкова книга була у [PERSON] Відповідач жодного дня у будинку не мешкав, тільки декілька разів заходив у гості. Ніяких речей відповідача у будинку немає. Ніяких догорів оренди житла з відповідачем він не укладав. Свідок [PERSON] суду показала, що є співмешканкою [PERSON], вона проживає з 2011 року у його будинку [ADDRESS] до цього часу. Відповідач у цьому будинку весь цей час не проживав. Ніяких речей відповідача у будинку не має. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки не ніколи не проживав у будинку позивача та фактично мешкає за іншою адресою. Визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у будинку позивача, є підставою для зняття останнього з реєстрації та відповідним судовим захистом прав власника щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні ним. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved