Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника за довіреністю [PERSON], звернулась 29.12.2015 року в суд з цим позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування після батька [PERSON], який помер 24.12.2011 року, на житловий будинок з відповідними господарчими будівлями і земельну ділянку на якій він розміщений по вул.Гагаріна,121 в м.Котовську Одеської області, а також спадковий автомобіль, в розмірі 2/3 від загальної частки. Підставою цьому зазначає те, що не може оформити спадщину у нотаріальному порядку через утримання відповідачем правовстановлюючих документів на це спадкове майно. В ході розгляду справи позивач, в особі свого представника [PERSON], відмовилась від своє вимоги щодо визнання права власності на належну їй частку у спадковому автомобілі, оскільки відповідач на час розгляду справи компенсувала цю частку грошима. Відповідач [PERSON], заперечуючи у позові, надала 05.02.2016 року зустрічний позов до [PERSON], в якому в кінцевому просила про встановлення факту того, що вона, [PERSON] (до одруження 07.07.2005 року - [PERSON]) [PERSON], та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 18 листопада 2004 року по 7 липня 2005 року, визнання права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на 52/100 житлового будинку з господарськими спорудами розташованого за адресою: Одеська область, місто Котовськ, вулиця Гагаріна, будинок 121, та на автомобіль ТОYОТА СОROLA 2007 року випуску, номер кузова JТNВV58Е002043535, розподіл зазначеного майна з визнанням права присватаної власності за [PERSON] та [PERSON] по 26/100 долі на будинок №121 по вулиці Гагаріна, в м. Котовську та по 1/2 на автомобіль, визнання в порядку спадкування майна [PERSON] право власності за [PERSON] на 26/300 будинку №121 по вулиці Гагаріна в м. Котовську та 1/6 автомобіля ТОYОТА СОROLA 2007 року випуску, а всього визнання за [PERSON] право власності на 104/300 будинку з господарськими спорудами розташованого за адресою: Одеська область, місто Котовськ вулиця Гагаріна, 121, та на 4/6 автомобіля ТОYОТА СОROLA 2007 року випуску, номер кузова JТNВV58Е002043535. Свої вимоги обґрунтовували тим, що з 2003 року стала проживати однією сімєю з [PERSON]. В 2003 році стали жити у спірному будинку та в подальшому зареєструвались у ньому на постійне місце проживання з 30.01.2004 року. Вона і [PERSON] мали постійну роботу і стабільний дохід, займались селянським господарством по вирощуванню зернових на 5-ти належних їй земельних паях. За спільні сімейні кошти придбали 52/100 частини будинку №121 по вулиці Гагаріна в м. Котовську та автомобіль ТОYОТА СОROLA. Тому вважає ці обєкти їх спільною сумісною власністю в рівних частинах. З урахуванням цього згідна на спадкування [PERSON] її частки (2/3) у спадковому майні батька, яка становила 26/100 частини будинку і ? частини автомобіля. В ході розгляду справи представники позивача за первісним позовом [PERSON] і [PERSON] підтримали уточнені вимоги первісного позову у повному обсязі та просили їх задовольнити, а зустрічну позовну заяву задовольнити лише в частині права власності [PERSON] на 1/3 частки у спадковому будинку від загальної її частки 52/100 та автомобіль, через недоведеність останньою спільного проживання однією сімєю з спадкодавцем у період до укладення між ними шлюбу. Позивач за зустрічним позовом та її представник адвокат [PERSON] підтримали вимоги зустрічного позову у повному обсязі та не заперечували у задоволенні первісного позову про визнання права власності за [PERSON] на 2/3 частки спадковій частині будинку, який належала спадкодавцю у розмірі 26/100 частини. Вислухавши сторони та покази свідків, дослідивши письмові докази справи суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається із матеріалів справи і ці обставини визнаються сторонами [PERSON] і [PERSON] (до шлюбне [PERSON]) [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2005 року який припинився смертю [PERSON] 24.12.2011 року. Після смерті [PERSON] його спадкоємцями за законом першої черги стали: дружина [PERSON] та дочка від попереднього шлюбу [PERSON] які прийняли спадщину у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України. В свою чергу [PERSON], дочка від попереднього шлюбу спадкодавця, у нотаріальному порядку відмовилась від своєї частки у спадщині батька на користь сестри [PERSON] Таким чином доля [PERSON] у спадковій масі після [PERSON] склала 1/3 від загальної її частини і доля [PERSON] 2/3 від загальної її частини. Стосовно вирішення спірного питання щодо встановлення факту проживання однією сімєю [PERSON] і [PERSON] у період з 18.11.2004 року до дня укладення між ними шлюбу, суд виходить з такого. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Як свідчить із показів [PERSON] та [PERSON] покійний [PERSON] і [PERSON] фактично стали проживати однією сімєю з 2003 року. Так свідок [PERSON] показала, що є донькою [PERSON]. Її мати і вітчим стали проживати однією сімєю з травня 2003 року у Красноокнянському районі. Мали спільний сімейний бюджет, все робили разом. Літом 2003 року її мати повідомила, що вони переїздять до м.Котовська у свій будинок. Тому восени вона пішла навчатись уже в школу у м.Котовську. По переїзду у будинок в м.Котовську вітчим і матір стали його облаштовувати, проводили ремонт. В 2005 році матір і вітчим спочатку повінчались, а потім уклали шлюб. При цьому підтримували гарні стосунки з дочками [PERSON] від першого шлюбу та гостювали друг у друга. Свідок [PERSON] суду свідчив, що дуже давно був знайомий з [PERSON] та товаришував з ним. Йому відомо, що десь з літа 2003 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати однією сімєю у придбаній ними половині будинку в м.Котовську, в якому постійно проживали як одна сімя. Він неодноразово бував у них в гостях. Крім показів цих свідків, доводи позивачки за зустрічним щодо її спільного проживання зі спадкодавцем однією сімю до укладення шлюбу, підтверджується також письмовими доказами справи, а саме: копією записів з домової книги будинку по вул.Гагаріна,121, м.Котовська згідно яких відбулась їх одночасна реєстрація в будинку по вул.Гагаріна,121, м.Котовська. з 30.01.2004 року, церковним Свідоцтвом про вінчання від 05.06.2005 року, копією рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 17.11.2004 року (справа №2-521) про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON], сімейним фото від 04.07.2005 року. Інші надані [PERSON] сімейні фото не можуть взяті судом у якості належних доказів цьому, оскільки на них відсутня дата їх виготовлення. Таким чином суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сімє без реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON] у період з 17.11.2004 року по 07.07.2005 року і між ними у цей період склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Статтею 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України. Доказів наявності між [PERSON] і [PERSON] будь-якого договору щодо права у власності на придбані за договором купівлі-продажу від 20.04.2005 року 52/100 частини житлового будинку за адресою: Одеська область, місто Котовськ вулиця Гагаріна, 121, матеріали справи не містять. Відповідно до роз'яснень, які викладені в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2012 року № 648/0/4-12, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а також, якщо вони проживають однією сім'єю без шлюбу в період, протягом якого придбано спірне майно. Таким чином суд вважає за можливе розповсюдити правила глави 8 Сімейного кодексу України на цю частину будинку. Згідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно цьому спірну частину спірного будинку та автомобіль ТОYОТА СОROLA 2007 року випуску, номер кузова JТNВV58Е002043535, який було придбано [PERSON] 16.11.2007 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], суд рахує їх спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу цього майна, частка дружини і чоловіка є рівними. Пунктом п.23 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спілі майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, розяснюється, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК) можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту) незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно цих положень суд визначає частки [PERSON] і [PERSON] в цьому спірному майні рівними. Отже, спадкова маса [PERSON] становить: - 26/100 (52/100:2=26/100) частини житлового будинку за адресою: Одеська область, місто Котовськ вулиця Гагаріна, 121; - 1/2 частину автомобіля ТОYОТА СОROLA, 2007 року випуску, номер кузова JТNВV58Е002043535. Відповідно до положень ст.1278 ЦК України частка [PERSON] у цій спадковій масі становить 2/3, а [PERSON] 1/3 від зазначеного обсягу спадкового майна. З урахуванням цього підлягає частковому задоволенню первісний позов [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування на 52/300 (26/100:3х2/3=52/300) частини житлового будинку по вул.Гагаріна,121 в м.Подільську (до перейменування Котовськ) Одеської області. В іншому слід відмовити. Зустрічний позов, з урахуванням визнання стороною відповідача права власності за [PERSON] на цілий автомобіль і сплатою нею грошової компенсації [PERSON] за її спадкову частку в цьому автомобілі, слід задовольнити повністю за доведеністю цих вимог. Судові витрати по справі суд покладає на сторони в межах задоволених позовних вимог відповідно положень ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial