Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач 29.03.2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 19 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого останній передав [PERSON] грошову позику в розмірі 400 доларів США зі строком повернення 19 лютого 2015 року. Позика була надана для особистих потреб. Грошові кошти у розмірі 400 доларів США були передані [PERSON] у момент підписання розписки. Відповідно до розписки , [PERSON] взяв на себе додаткове зобовязання сплатити позикодавцю за кожний місяць з дня отримання позички до повного погашення боргу 5% від суми позички. Станом на 19.03.2016 року сума позики в розмірі 21516,80 грн. не повернута. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача 10496,00 грн. основний борг за несплачену позичку по договору позики та 11020,80 грн. прострочені нараховані проценти за договором позики, а всього 21516,80 грн. та судові витрати. 31 серпня 2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] . надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 19 червня 2014 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] суму коштів в розмірі 400,00 доларів США зі строком повернення до 19 лютого 2015 року та сплатою кожного місяця 5% від суми позички. /а.с.5/ Однак, у вказаний строк [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав. 22.12.2015р. відповідачу було направлено претензію про повернення грошових коштів у розмірі 17\~873,83 грн../а.с.6-8/ Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON] зобов'язання за договором позики не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 10496,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, законними та в повному обсязі доведеними з боку позивача. Крім того, відповідно до умов договору позики нараховані проценти за період з 19.06.2014 року по 19.03.2016 року у розмірі 5% від суми позички, що повинно сплачуватися кожного місяця 20 доларів США, тобто (21 місяць х 524,80 грн. = 11020,80 грн.) Отже, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 5% кожного місяця від суми позики в розмірі 11020,80, також підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. В силу статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved