Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 грудня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06 листопада 1999 року між позивачем [PERSON] ( прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON]) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Верблюзькою сільською радою, Новгородківського району , Кіровградського області , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис №16 . Від даного шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона шлюбні відносини фактично припинили, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. На теперішній час він бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згоден, тому що вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. Вже на протязі року ми проживаємо порізно, в кожного з нас своє власне життя, інтереси та пріоритети. На підставі викладеного, позивач просить судрозірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з»явився, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06 листопада 1999 рокуміж [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ) був укладений шлюб, зареєстрований Верблюзькою сільською радою Новгородківського району, Кіровградського області , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 012608 від 06.11.1999 року, актовий запис № 16 (а.с. 6 ). \~ Від спільного життя з відповідачем \~\~є неповнолітні діти 10 липня 2000 року народився [PERSON] , про що Верблюзькою сільською радою Новгородківського району, Кіровградського області 22 липня 2000 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 18 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 023012 від 22 липня 2000 року ( а.с.8) та 01 січня 2008 року народилась [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , 22 січня 2008 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 35 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 154091 від 22 січня 2008 року ( а.с.7) Шлюбні відносини сторони фактично припинили , з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved