Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.10.2016 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,3312 га, згідно Державного акту Серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку. Сестра та брат позивача, а діти померлої [PERSON] та [PERSON] від своїх часток у спадщині відмовляються, про що свідчать подані ними заяви, завірені секретарем сільської ради. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. В нотаріальному порядку позивач отримати спадщину на земельну ділянку не може, оскільки, отримав відповідь нотаріуса про те, що свідоцтво про право на спадщину мають отримати всі спадкоємці В відкрите судове засідання позивач не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули, однак надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечують. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 03 вересня 2012 року Каплунівської сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON], померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається із земельної ділянки площею 5,3312 га, згідно Державного акту Серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Сестра та брат позивача, а діти померлої [PERSON] та [PERSON] від своїх часток у спадщині відмовляються, про що свідчать подані ними заяви, завірені секретарем сільської ради. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Факт, що позивач являється сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Каплунівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, 07 серпня 1998 року. Окрему увагу суд приділяє і тій обставині, що за життя державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] був виданий на ім`я [PERSON], а в свідоцтві про смерть її прізвище зазначено, як «[PERSON]» . На думку суду , ця розбіжність утворилась при неправильному написанні прізвища при оформленні державного акту відповідним працівником установи, що його виготовляла. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спад\-щини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавиці [PERSON], має право на земельні ділянки в порядку спадкування за законом відповідно до чинного законодавства, оскільки він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved