Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач 18.06.2018р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути на його користь збитки, завдані у зв`язку з пошкодженням належного йому майна, у розмірі 18 592,30 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., витрати на правову допомогу та авто товарознавче дослідження у розмірі 9 466,80 грн. Уточнена позовна заява мотивована тим, що в результаті ДТП, яка сталась 27.04.2017р., внаслідок зіткнення належного позивачу автомобіля марки Dacia Lodgy, д.н.з. [NUMBER] , з автомобілем належним відповідачу під керуванням [PERSON] , позивачу як власнику транспортного засобу було завдано матеріальну шкоду, що полягає у витратах, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, а також моральну шкоду. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2017р. визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, у якому він посилаючись на те що, автомобіль яким керував [PERSON] був застрахований та на обов`язок страхової компанії виплатити страхове відшкодування позивачу, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явився, проте його представником надано суду заяву, у якій він просить суд розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ПАТ «СК «Дім Страхування» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2017р., яка набрала законної сили 27.06.2017р., визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.25). Вищевказаною постановою встановлено, що 27.04.2017р. о 16:30 годині [PERSON] у м Дніпрі на вул. Коксовій керував автомобілем «ГАЗ-6601», д.н.з. [NUMBER] , та на перехресті з рівнозначною дорогою - вул. Юдіна, виконуючи поворот ліворуч, порушивши вимоги п.10.5 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Dacia Lodgy, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.23). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Dacia Lodgy, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (з.а.с.9), а отже він є належним позивачем у справі за вимогами про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки [PERSON] на момент ДТП управляв автомобілем «ГАЗ-6601» в силу трудових відносин з володільцем цього автомобіля, а саме ТОВ «МБК Сінергія», що не заперечується представником останнього, суд доходить висновку, що ТОВ «МБК Сінергія» є належним відповідачем за вимогами про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Водночас, якщо цивільно-правова відповідальність власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки застрахована, у разі настання страхового випадку завдана шкода відшкодовується страховиком у межах ліміту відповідальності, встановленого договором або законом. Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку № 042/17, складеного експертом Цеберябим В.М. 01.06.2017р. вартість відновлювального ремонту Dacia Lodgy, д.н.з. [NUMBER] , становить 44 241,03 грн. (а.с.10-21). З позовної заяви вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПАТ «СК «Дім Страхування». У зв`язку з настанням страхової події, на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.02.2017р. № АК/3129042 ПАТ «СК «Дім Страхування» виплатило власнику автомобіля Dacia Lodgy, д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 25 648,73 грн. (а.с.74). Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Таким чином, враховуючи, що розмір страхової виплати не достатній для відшкодування матеріальних збитків завданих ДТП, суд доходить висновку про достатність правових підстав для стягнення з ТОВ «МБК Сінергія» на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром завданих збитків у розмірі 18 592,30 грн. (44 241,03 грн.-25 648,73 грн.). Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Крім цього, оскільки розмір збитків, завданих позивачу внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, визначається судом на підставі висновку експертного дослідження від 01.06.2017р. № 042/17, суд доходить висновку, що витрати позивача у розмірі 1 000,00 грн. на проведення відповідної експертизи є витратами, які особа зробила для відновлення свого порушеного права у розумінні ст.22 ЦК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., посилаючись на моральні страждання, завдані йому внаслідок вчинення ДТП з вини [PERSON] , пошкодження автомобіля та байдужість винних осіб. Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Повно та всебічно дослідивши причини виникнення і характер обставин, які спричинили завдання моральної шкоди позивачу, розмір і глибину душевних страждань позивача, пережитих останнім у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу та зміною звичайного укладу життя, взявши до уваги необхідність позивачу докладати зусилля для захисту і поновлення своїх прав у судовому порядку, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у сумі 1 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості. Позивач також просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з витрат за послуги адвоката у розмірі 6 000,00 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. за вимоги про відшкодування матеріального збитку та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн. за вимоги зі стягнення моральної шкоди. Як вбачається з розрахунку вартості правової допомоги до його складу додано вартість наданих послуг з розгляду адміністративної справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та [PERSON] у загальному розмірі 1 500,00 грн. Таким чином, враховуючи, що витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн. були понесені позивачем при розгляді інших судових справ, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у стягнення таких витрат. Окрім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, враховуючи розмір заявлених позивачем майнових вимог (до складу яких увійшли вимоги про стягнення моральної шкоди), а також дату звернення до суду з даним позовом, позивачем потрібно було сплатити 704,80 грн. судового збору. Суд зазначає, що окрема сплата судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди передбачена за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, суд доходить висновку про відмову у стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору за у розмірі 1 762,00 грн. З огляду на викладене, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial