Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач 28.09.2016 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 09.03.2002 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим №1. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалося. Між ними часто виникали непорозуміння, постійні сварки негативно впливали на здоров'я та виховання дітей, а тому вони припинили подружні стосунки. Вже більше двох років вони разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, примирення з відповідачем не бажає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, проте у позовній заяві такий просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка була своєчасно і належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явилася і не повідомила про причини своєї неявки, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності. У відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 09.03.2002 року виконавчим комітетом Соколянської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим №1. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя вже тривалий час (більше двох років) разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачкою не бажає. Відповідачка не побажала прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Вказані обставини підтверджуються оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.08.2016 року (виданого повторно) та копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач [PERSON] скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідачка [PERSON], позов визнала, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved