Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач 16.06.2017 року звернувся до суду з позовом про визнання безвідкличної довіреності та договору оренди землі , в якому прохав визнати довіреність від 15.07.2008 року недійсною, визнати договір оренди землі від 01.12.2013 року недійсним та зобовязати ТОВ «Преображенське» повернути [PERSON] земельну ділянку. 08.11.2017 року [PERSON] уточнив позовні вимоги , в яких прохав суд визнати договір оренди від 1.12.2013 року укладеним між [PERSON]. , в інтересах якого діяла [PERSON] та ТОВ «Преображенське» в особі директора [PERSON] недійсним. В обгрунтування позовних вимог вказав, що йому на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 8,55 га, розташована на території Новоселівської сільської ради, кадастровий номер 2323985500:02:002:0125. Влітку 2008 року, маючи потребу в грошових коштах, він звернувся до директора ТОВ «Преображенське» [PERSON] з метою укладення договору оренди належної позивачуземельної ділянки. Директор ТОВ «Преображенське» запропонував йому укласти договір оренди земельної ділянки терміном на 6 років, обумовивши виплату орендної плати наперед за 6 років в сумі 23\~000,00грн. 15 липня 2008 р. за пропозицією директора ТОВ «Преображенське» він прибув до приміщення приватного нотаріуса в м. Гуляйполе, де йому запропонували підписати довіреність та заповіт на користь [PERSON] При цьому юрист ТОВ «Преображенське» на його запитання щодо змісту запропонованих йому для підпису документів пояснила, що довіреність необхідна для підготовки документів, які потрібні для укладення договору оренди, а вимогу щодо складання заповіту пояснила як необхідність гарантії для орендаря користуватись належною земельною ділянкою протягом обумовленого строку на випадок його смерті. Позивач підписав довіреність і заповіт та отримав кошти за оренду землі в сумі 23 000 грн. Впродовж обумовленого ними строку він до ТОВ «Преображенське» не звертався, будь- грошових коштів (орендної плати) від ТОВ «Преображенське» не отримував, За текстом довіреності від 15 липня 2008 р. [PERSON] і [PERSON] були уповноважені (кожен окремо) вчиняти дії в інтересах особи, яку вони представляють за довіреністю. Вважає, що під час укладення договору оренди земельної ділянки [PERSON], яка діяла від імені позивача, уклала цей договір виключно в інтересах власного сина, а ніяк в інтересах особи, яку вона представляла за довіреністю. Так, договір укладено строком на 49 років, що в будь-якому випадку не відповідало внутрішній волі власника земельної ділянки. Крім того, зважаючи на строк повноважень представника, визначений в довіреності - 10 років, представник не мала без його згоди укладати договір користування належним позивачу майном на термін, який значно перевищує строк наданих представнику повноважень. Крім того, договір не містить розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, в зв»язку з чим визначена договором орендна плата в сумі 3300,72 грн. є значно нижчою за загальну, що знову ж таки свідчить про вчинення правочину внаслідок змови пов»язаних осіб щодо умов договору. Так, згідно довідки відділу у Оріхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області вартість паю в частині ріллі станом на 1995 рік по Новоселівський сільській раді складала 17855,12 грн. У 2012 році нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, яка проведена станом на 01.07.1995 р., підлягає індексації станом на 01.01.2012 р. на коефіцієнт 3,2, який визначається виходячи здобутку коефіцієнтів індексації за: 1996 рік - газ, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 : -1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0. Таким чином , розмір орендної плати за договором повинна складати 25735,26, а не 3300,72, як це визначено сторонами за договором оренди. Прохає суд задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] на позовних вимогах позивача наполягали, прохали суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] заперечувала проти позову, надавши письмовий відзив до матеріалів справи/а.с.103-104/. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення проти них вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 8,55 га, розташована на території Новоселівської сільської ради, кадастровий номер 2323985500:02:002:0125 /а.с.9/. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі довіреності від 15 липня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за № 1952, [PERSON] уповноважив [PERSON] управляти та розпоряджатись усім належним йому на праві власності рухомим і нерухомим майном, а також укладати усі не заборонені законом договори щодо управління та розпорядження цим майном (а.с. 55). 1 грудня 2013 року між [PERSON] в особі [PERSON]та ТОВ « Преображенське» в особі директора [PERSON]укладено договір оренди землі б/н, за умовами якого [PERSON] передала в оренду ТОВ « Преображенське» земельну ділянкусільськогосподарського призначення площею 8,55 га, розташована на території Новоселівської сільської ради, кадастровий номер 2323985500:02:002:0125 яка належить [PERSON], на строк 49 років, а ТОВ « Преображенське» зобовязався сплачувати до 31 грудня поточного року орендну плату в розмірі 3300,72 грн. (а.с. 56-66). Відповідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору оренди від ( відсутня дата) б/н [PERSON] за дорученням [PERSON] передав, а ТОВ « Преображенське» прийняв земельну ділянку площею 8,55 га, яка розташована на територіїНовоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області(а. с. 64). У судовому засіданні представник відповідачів суду пояснила, що передача обєкта оренди відбулася 1.12.2013 року, але при дослідженні судом даного документу, було встановлено, що відсутня дата передачі земельної ділянкита дата підпису акту. Також судом встановлено, що [PERSON] не підписував оспорюваний договір оренди землі, а підпис від його імені вчинила [PERSON] на підставі виданої довіреності. У судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що її чоловік не знав про укладення договору оренди землі у 2013 році, орендної плати він не отримував, другий екземпляр договору не направлявся йому для ознайомлення, вважає, що договір оренди землі від 1.12.2013 року укладений не в інтересах її чоловіка. Доказів на підтвердження зворотного, а саме того, що позивачу після проведення державної реєстрації договору оренди землі було надано його примірник відповідачем не надано. 27 грудня 2016 року згідно заяви, поданої до приватного нотаріусу Гуляйпільського районного нотаріального округу [PERSON] скасував довіреність, посвідчену приватним нотаріусом [PERSON] Гуляйпільського районного нотаріального округу від 15 липня 2008 року, зареєстровану в реєстрі за № 1952 (а.с. 10). У судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про долучення до матеріалів цивільної справисвідоцтва про народження [PERSON], для підтвердження факту що [PERSON] є його матірю. Представник відповідачів [PERSON] підтвердила факт що [PERSON] є матірю [PERSON] , свідоцтво про народження надати не має можливості. За змістом ст. ст.\~78,\~152 Земельного Кодексу України,\~ст. 319 ЦК України\~власник має право володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною. За приписами ст.ст.\~626,\~627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Згідно з\~ст.13 Закону України«Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно дост.15 Закону України «Про оренду землі»істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу,строків,порядкуїївнесенняі переглянута відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Ч.2ст.31 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що договір оренди землі припиняється у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що [PERSON] є матірюКоростильову О.Ю. На підставі наданої [PERSON] довіреності, [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого у строкове платне володіння і користування її сина перейшла земельна ділянка [PERSON] строком на 49 років, тобто вчинила правочин від імені особи, яку представляє, у своїх інтересах. З наданих суду доказів убачається, що укладення договору оренди землі від1.12.2013 року відбулося без відома [PERSON]та не в його інтересах. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] отримав орендну плату в рахунок орендної плати майбутніх періодів на рівні поточного року у сумі 19\~665,00 грн., долучивши до матеріалів справи видатковий касовий ордер та довідку розрахунок. Суд, ознайомившись з даними документами, вбачає не відповідність між поясненнями [PERSON] та доказами , які надані суду, так як у видатковому касовому ордері вказано, що [PERSON] отримав 19\~665,00 гривень за пай 15.07.2014 року , а в довідці розрахунку вказано, що орендна плата за договором виплачена [PERSON], хоча власником земельної ділянки є [PERSON] Чи мала право отримувати орендну плату [PERSON] за оренду земельної ділянки [PERSON] підтвердження даного факту в матеріалах справи відсутні. Відповідно до п.13 договору оренди землі від 1 грудня 2013 року встановлено , що розмір орендної плати переглядається один раз у три роки. Орендна плата встановлено відповідно до договору у грошовій формі -3\~300,72 гривень. На запитання суду, [PERSON] пояснювала, що орендна плата відповідно до договору оренди землі п.13 не переглядалася, так як позивач не звертався до відповідача з даним питанням. За змістом ч.3\~ст.238 ЦК України\~представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, зокрема, у своїх інтересах. Ч.1\~ст.203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Однією з підстав недійсності правочину, визначеною ч.1\~ст.215 ЦК України, є недодержання стороною у момент його вчинення вимог, які встановлені, зокрема, ч.1\~ст.203 ЦК України. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року\~ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно\~ст. 17 [PERSON] України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права за укладеним договором. Укладаючи спірний договір та зазнаючи витрати, пов'язані з орендою землі, ТОВ « Преображенське» мав право очікувати набуття права оренди на земельну ділянку за договором в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції . Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Зважаючи на те, що [PERSON], укладаючи оспорюваний договір оренди землі зі своїм сином [PERSON], діяла в інтересах останнього, тобто - в інтересах своєї сімї, а отже - і у власних інтересах, а не в інтересах довірителя\~[PERSON], що прямо заборонено ч.3\~ст.238 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зміст цього договору суперечить\~ЦК України, а саме - ч.3\~ст.238 ЦК України, що з огляду на положення ч.1\~ст.215 ЦК України\~є підставою для визнання його недійсним. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~підлягає вирішенню питання судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved