Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач 14.08.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 29.01.2019 р. скасовано заочне рішення від 16.11.2018 р. у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання у рамках розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.03.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2008 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; рішенням цього ж суду від 12.06.2012 р. розмір аліментів був зменшений до 350 грн. щомісячно. Згідно ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2015 р. відповідач був оголошений в розшук, у зв`язку з чим виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 350 грн. щомісячно було зупинено. Своїх аліментних зобов`язань відповідач належно не виконує. Їй стало відомо, що відповідач проживає і працює у Франції, маючи достатній дохід. Розмір аліментів, визначений згідно рішення суду, є меншим від мінімального розміру аліментів, який встановлений у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. Просила збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з 350 грн. до 2000 грн. щомісячно на дитину до її повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просила розглянути справу в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві від 28.02.2019 р. позов визнав частково, посилаючись на те, що належно виконує свої аліментні зобов`язання згідно рішення Тисменицького районного суду від 12.06.2012 р. Уже тривалий час він сплачує на утримання дочки [PERSON] значно більшу суму аліментів, а саме по 991 грн., на підтвердження чого надав копії деяких квитанцій, які збереглися. Доводи позивача про те, що він працює за межами України, є необґрунтованими. З 2006 р. він перебуває на обліку з діагнозом - гіпертонія, згідно рекомендацій лікаря йому встановлено обмеження фізичного навантаження. Він не працевлаштований, що підтверджується копією трудової книжки, сталого заробітку не має. У 2010 р. він створив нову сім`ю, його дружина має захворювання щитовидної залози, 12.07.2018 р. вона перенесла операцію; систематичне лікування дружини потребує значних фінансових затрат. Погодився сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У поданій суду заяві від 03.05.2019 р. відповідач просив розглянути справу в його відсутності, позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти у користь позивача на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2008 р. з відповідача стягнуто аліменти у користь позивача на утримання дитини у розмірі 400 грн. щомісячно. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2012 р. розмір аліментів зменшено до 350 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При вирішенні спору суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; батько як платник аліментів ухилявся від їх сплати, був оголошений у розшук згідно ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2015 р., що стало підставою для зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 0915/1095/12 від 13.08.2012 р. згідно постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 14.03.2016 р. (а.с.6); 2) стан здоров`я відповідача, який хворіє гіпертонічною хворобою; при цьому суд вважає голослівним посилання відповідача на те, що згідно рекомендацій лікаря йому встановлено обмеження фізичного навантаження, яке не підтверджено жодним доказом; матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, розмір його доходу невідомий; при цьому з наданих позивачем фотографій з мережі Інтернет (а.с.111) вбачається, що відповідач з дружиною у квітні 2018 р. відпочивав за кордоном; 3) інших дітей і непрацездатних утриманців відповідач не має; його дружина [PERSON] має захворювання щитоподібної залози (а.с.98), при цьому відсутні докази того, що вона не може працювати та забезпечити собі лікування; 3-1) відсутні дані щодо наявності у власності відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; з наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.110) щодо квартири по [ADDRESS] - [ADDRESS] не вбачається, що вказане нерухоме майно належить відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя. Суд зазначає, що надані відповідачем квитанції про переведення позивачу 31.08.2018 р. 1200 грн., 29.09.2018 р. - 972 грн., 29.10.2018 р. - 972 грн., 14.11.2018 р. - 9492 грн. (а.с.99) свідчать про погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів, що утворилась у зв`язку з перебуванням його у розшуку та неналежним виконанням аліментних зобов`язань. При вирішенні спору суд також застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 1600 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 0915/1095/12 від 13.08.2012 р., відкликавши вказаний виконавчий лист з Городенківського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області після погашення заборгованості. На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 182, 184, ч.1 ст.192 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial