Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.01.2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 14.11.2015 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2646, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, а саме з вересня 2018 р., не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені з цього часу, проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе. Ухвалою суду м. Києва від 01.02.2019 р., у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 15.05.2019 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, а судове засідання просить провести без його участі. У поданій заяві позивач зазначає, що з вересня 2018 р. шлюбні відносини з відповідачем припинені, проживають окремо один від одного. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду 03.05.2019 р. від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглянути за її відсутності. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, врахувавши подані заяви позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис № 2646, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05.01.2018 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved