Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою, встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з онукою. Посилаючись на те, що між відповідачем та їхнім сином [PERSON] був зареєстрований шлюб, у якому [INFO] народилася дочка [PERSON] , їхня внучка, яка проживає разом з відповідачем. 28.10.2011 між їх сином та відповідачем шлюб був розірваний, після чого між колишнім подружжям склалися неприязні відносини, через які ні їхній син, ні вони не мають можливості спілкуватися з дитиною, передати їй подарунки, брати участь у її вихованні, приїжджати до неї. Також відповідач чинить перешкоди для зустрічі з онукою. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні і вихованні із [PERSON] , [INFO] , кожної останньої суботи місяця з 13 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., а також в усі святкові дні (дні народження [PERSON] , релігійні державні свята, а також в день першого та останнього дзвоника у шкільному закладі, де навчатиметься [PERSON] , [INFO] ) за попередньою домовленістю [PERSON] та [PERSON] із [PERSON] про місце і час зустрічі. У разі відміни зустрічі у останню суботу місяця з 13 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. з ініціативи [PERSON] із збереженням права [PERSON] та [PERSON] на таку зустріч з [PERSON] , [INFO] , у наступну суботу після зустрічі, що не відбулась. Побачення повинні проходити в присутності [PERSON] в місцях розважального характеру призначених для відпочинку дітей (парк, кінотеатр, ляльковий театр, ТРЦ «Подоляни» та інше) міста Тернополя. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, попередньо подавши відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач не забороняє позивачам бачитися з дитиною, однак її дочка не хоче з ними спілкуватися, та кожне спілкування із бабусею травмує її дочку. Тому, вважає, що спілкування внучки із позивачем ми може завдати психологічної травми дитині, у зв`язку із чим вважає, що поки дочка не захоче бачитися із бабусею чи дідусем, вона не може примушувати її це робити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак просив розглядати справу у його відсутності. При прийнятті рішення просимо врахувати якнайкращі інтереси дитини. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. 10 вересня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб із відповідачкою [PERSON] , котрий 28 жовтня 2011 року розірвано судом, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2011 у справі №2-7160/2011. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] є батьками [PERSON] , а [PERSON] їхньою онукою. Малолітня [PERSON] , проживає разом із відповідачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12 квітня 2017 року за №233 затверджено висновок щодо визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] від 12 квітня 2017 року №233, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити [PERSON] , [PERSON] побачення з онукою [PERSON] в такі дні: 4 субота місяця з 13.00 год. до 15.00 год. та в інші дні за домовленістю з матір`ю дитини. Побачення повинні відбуватися в присутності матері або бабусі зі сторони матері, в місцях розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей (парк, кінотеатр, ляльковий театр, ТРЦ «Подоляни» та інше) міста Тернополя. Рекомендовано матері [PERSON] поважати права [PERSON] та [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні бабусі та дідусю з онукою. Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 27.11.2017, справа №607/13092/16-ц, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та у її вихованні відмовлено. Як стверджують позивачі, після розірвання шлюбу між їхнім сином та відповідачем, остання чинить їм перешкоди у спілкуванні з онукою [PERSON] , яка проживає разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] , не дозволяє брати участь у її вихованні, приїжджати до неї. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09 жовтня 2019 року за №920 затверджено висновок щодо визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] від 09.10.2019 №920, орган опіки і піклування вважає за доцільне рекомендувати здійснювати участь [PERSON] та [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] відповідно до графіку спілкування в такі дні: ІІ неділя місяця з 14.00 год. до 16.00 год. за бажанням дитини. Побачення повинні відбуватися в місцях розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей. Рекомендувати матерії [PERSON] поважати права [PERSON] та [PERSON] , не чинити перешкоди у спілкуванні бабусі та дідуся з онукою. Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням якнайкращих інтересів дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей 1989 року, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12 - 15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці ЄСПЛ, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі Neulinger and Shuruk v. Switzerland, п. 135; Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі Mamchur v. Ukraine, п. 100; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З висновку органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні онуки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09.10.2019 № 920 вбачається, що на засіданні комісії мати дитини повідомила, що не чинить жодних перешкод у спілкуванні з донькою Таїсією. В ході бесіди [PERSON] повідомила, що не бажає спілкуватися з бабусею та дідусем і їй не подобається коли вони з`являються без попередження. Зі слів Таїсії, мама не забороняє спілкуватися з бабусею і дідусем. Допитана у судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що вона не бажає спілкуватися з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] і їй не подобається коли вони з`являються без попередження до школи. Мати [PERSON] не забороняє спілкуватися з бабусею і дідусем. Батька вона не пам`ятає коли бачила. Згідно протоколів індивідуального діагностичного обстеження від 26.06.2019, та від 21.08.2019, практикуючим психологом [PERSON] проведено бесіду з малолітньою дитиною [PERSON] в ході якої встановлено, що дівчинка рідко спілкується з батьком, частіше бачить бабусю, але ці побачення є неприємними для неї і вона не хоче її бачити. Вона не хоче бачити бабусю Юлю, оскільки вона ображала її маму. Мама не забороняє зустрічатися з бабусею, але дівчинка сама цього не хоче. Бесіда про родину батька та бабусю викликала негативні емоції у дитини, страх перед тим, що хочуть її забрати. Таким чином, органом опіки та піклування не встановлено факту того, що чиняться бабусі чи дідусю, з боку батька, перешкоди у спілкування з онучкою відповідачем [PERSON] . Допитані в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт намагання бабусі та дідуся побачити онучку, при цьому не підтвердили того, що будь-ким в тому числі відповідачем чинилися перешкоди у їхньому спілкуванні. Також позивачі в судовому засіданні, не підтвердили того факту, що відповідач чинила перешкоди у спілкуванні з онукою. При цьому суд не бере до уваги докази, які були зібрані позивачами в період 2017 року, оскільки вказані обставини щодо чинення перешкод у спілкування позивачів з онучкою було встановлено та оцінено в рішенні Апеляційного суду Тернопільської області від 27.11.2017, справа №607/13092/16-ц, яким не встановлено, що [PERSON] чинила перешкоди у спілкуванні доньки з бабусею та дідусем. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд зазначає, що позивач не довів та подав належних доказів того, що чиняться перешкоди відповідачем у спілкуванні доньки [PERSON] з бабусею та дідусем. При цьому, направленні позивачами повідомлення відповідачу щодо зустрічі з онучкою та заяви в поліцію не можуть бути належними докази щодо чинення перешкод відповідачем у спілкуванні доньки [PERSON] з бабусею та дідусем, оскільки судом встановлено, що онучка не бажає спілкуватися з позивачами, також в матеріалах справи відсутні докази про отримання відповідачем повідомлень. Крім цього, враховуючи положення Конвенції про права дитини, де передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а тому суд вважає за доцільне відмовити у даному позові, з врахуванням, в першу чергу, найкращих інтересів дитини, рекомендацій психолога, згідно яких слід усунути фактори, які провокують тривожність і страх дитини, з метою надання можливості в подальшому налагодити відносини позивачам з онучкою. Тому враховуючи особливості відносин, які склалися між учасниками справи, суд вважає, звернути увагу учасникам справи на їх дії, які викликали психо - емоційний стан дитини та її страх та наголошує на зміні ставлення до дитини з врахування її інтересів, бажання, поглядів та вразливого положення. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем не було порушено права та інтереси позивача, а тому суд співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи інтереси дитини, приходить до переконання, що не є достатніми аргументи позивачів про чинення перешкод у спілкування з онукою відповідачем, а тому слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онукою, встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з онукою. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed