Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач 14.09.2015 р. звернувся до суду з позовом [PERSON] Халіс про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20.11.2014 року між ним та [PERSON] Халіс було укладено договір позики, згідно якого відповідач 04.07.2014 року отримав кошти у розмірі 10000,00 доларів США з нарахуванням 3% за кожен місяць користування коштів. Відповідач, в порушення умов договору позики зобовязання не виконав, суму позики не повернув. Станом на час звернення до суду розмір заборгованості склав 299618,46 грн., з яких розмір позики 10000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.08.2015 року складає 220307,69 грн., розмір 3% за користування коштами складає 3600,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.08.2015 року складає 79310,77 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 299618,46 грн. та судові витрати у розмірі 2996,18 грн. Позивач та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з,явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] Халіс, належним чином повідомлений через засоби масової інформації шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» №25 (5645) від 09.02.2016 р. про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 20.11.2014 року, 04.07.2014 року [PERSON] Халіс отримав у [PERSON] грошові кошти у розмірі 10\~000 доларів США із сплатою 3% за кожен місяць користування коштів, яку зобов'язався повернути. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов,язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості\~речей. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] Халіс укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою від 20.11.2014 року. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника\~процентів\~від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, умовами договору позики від 20.11.2014 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] Халіс передбачено сплату 3% за кожен місяць користування коштів. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок заборгованості. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору позики. Станом на час звернення до суду розмір заборгованості склав 299618,46 грн., з яких розмір позики 10000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.08.2015 року складає 220307,69 грн., розмір 3% за користування коштами складає 3600,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.08.2015 року складає 79310,77 грн. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається договір позики від 20.11.2014 року не містить строк повернення позики. 20.08.2015 року позивачем [PERSON] на адресу [PERSON] Халіс було направлено лист-вимогу щодо оплати боргу та відсотків за користування коштами за договором позики від 20.11.2014 року, через засоби поштового звязку «Укрпошта». Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, відповідно ст. 1051 ЦК України, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші насправді не були одержані позичальником від позикодавця. Відповідач грошові кошти за договорами позики не повернув. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] Халіс порушив умови договору позики у звязку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, тому суд вважає що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача належить присудити позивачеві документально підтверджені судові витрати у розмірі 2996,18 грн.

Outcome: approved