Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.02.2021р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 05 червня 2010 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , відповідачкою у справі. Зазначає, що від шлюбу з відповідачкою мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка за спільною з відповідачкою згодою, проживає разом з дружиною ( [PERSON] ) окремо від нього ( [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя, тому більше ніж два роки тому між ними було фактично припинено шлюбні відносини й з того часу вони проживають окремо один від одного та навіть не спілкуються. Вважає, що сумісне життя і збереження сім`ї неможливе, питання про поділ спільного сумісного майна наразі не виникає. Просить шлюб між ним ( [PERSON] ) та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в позовній заяві просить розглядати дану справу без його присутності. Відповідачка [PERSON] надала суду повідомлення, згідно до якого просить розглядати позов [PERSON] про розірвання шлюбу без її участі та після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.01.2021р Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 червня 2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №386. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Макіївського міського управління юстиції Донецької області Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №409). З позову [PERSON] вбачається, що останній підтримує свої вимоги, а згідно до наданого суду відповідачкою [PERSON] повідомлення - остання позов повністю визнає. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сім`єю приблизно два роки, живуть окремо, відносини не підтримують, спільним побутом не пов`язані, обидва бажають розірвати шлюб, у зв`язку з чим суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки [PERSON] змінити на дошлюбне - « [PERSON] », задовольнивши вимоги останньої. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 454грн. Решта 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову в сумі 454грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved