Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 12.01.2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31168,12 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 07.09.2007 р. відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань станом на 15.11.2020 р. утворилась заборгованість у сумі 31168,12 грн., що складається із 25803,88 грн. заборгованості за тілом кредиту, у тому числі 20,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 25783,88 грн. заборгованості на простроченим тілом кредиту, 5364,24 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачкою [PERSON] кредитного договору б/н від 07.09.2007 р. відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшений до 28600 грн., а потім зменшений до 25370 грн., що підтверджується довідкою зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.14). Договір між сторонами укладено шляхом підписання заяви від 07.09.2007 р. (а.с.16 також зв.ст.), у якій зазначено базову процентну ставку 22,8 % річних за користування кредитом, вказано, що позичальник погоджується, що підписана заява разом з памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ними договір, підтвердженням чого є його підпис. Відповідно позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, який розміщений на сайті банку, як на невід`ємну частину спірного договору, копія якого міститься на а.с.17-22. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість станом на 15.11.2020 р. у розмірі 31168,12 грн., що складається з 25803,88 грн. заборгованості за тілом кредиту, у тому числі 20,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 25783,88 грн. заборгованості на простроченим тілом кредиту, 5364,24 грн. заборгованості за простроченими відсотками, згідно наданих позивачем розрахунків (а.с.3-13). Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач посилається на те, що договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між нею та банком договір. Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у звязку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг, яким передбачена можливість збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку, не містить підпису відповідачки, тому його не можна розцінювати як частину цього кредитного договору. Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, який згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Суд визначає до стягнення з відповідачки 25803,88 грн. заборгованості за тілом кредиту, у тому числі 20,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 25783,88 грн. заборгованості на простроченим тілом кредиту, та розраховує заборгованість за відсотками, виходячи з погодженої сторонами відсоткової ставки 22,80 % річних, що становить 1,9 % в місяць, що складає 0,063 % в день, за період з 01.07.2020 р. до 09.11.2020 р., який заявлений банком для стягнення прострочених відсотків. Розрахунок заборгованості по відсотках наступний: 25783,88 грн. заборгованості на простроченим тілом кредиту х 0,063 % = 16,24 грн. х 132 дн. = 2143,68 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідачки слід стягнути на користь позивача 27947,56 грн. заборгованості за кредитним договором, що складається із 25803,88 грн. заборгованості за тілом кредиту, у тому числі 20,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 25783,88 грн. заборгованості на простроченим тілом кредиту, 2143,68 грн. заборгованості за відсотками. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого банком позову на суму 27947,56 грн., що становить 89,67 % від заявленої суми позову, стягненню з відповідача на користь позивача підляють судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1884,86 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved