Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач 29.05.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з неї в його користь 15 801 грн. 47 коп. заборгованість за кредитним договором та судові витрати в справі в розмірі 1762 гривні. Представник позивача в позовній заяві посилається на ті обставини, що [PERSON] підписала заяву №б/н від 06.08.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті. Позивач виконав свої зобовязання, надавши [PERSON] кредит в розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. У разі невиконання зобовязань за договором відповідно до пунктів умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, нараховується штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, що привело до того, що виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2018 рік становить 15 801 грн. 47 коп та складається з: 4 114 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом; 10 458 грн. 20 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 728 грн. 64 коп. Просив позов задовольнити. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13.06.2018 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, відповідач [PERSON] не отримала вищевказану ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами по причині - закінчення терміну зберігання - через не запит адресатом, що свідчить довідка Укрпошти на конверті адресованого із суду відповідачу. Із відповіді на запит суду промісце реєстрації видно, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] по даний час (а.с.28). Станом на 31.10.2018 року відзиву на позовну заяву суду відповідач не подав, заперечення щодо розгляду в спрощеному порядку подано теж не було, будь-яких клопотань та заяв від сторони подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріаламиза відсутності клопотання будь-яко зі сторони про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечує. Оскільки відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в установленому законом порядку, нею не подано заяви про незгоду на розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також не подано відзиву на позов, тому судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] підписала заяву №б/н від 06.08.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту, банк керувався п. 2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де вказано, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. З копії заяви позичальника вбачається, що [PERSON] погодилася на умови договору (а.с.7). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконувала його вимоги, внаслідок чого станом на 31.03.2018 рік, згідно розрахунку заборгованості по договору має заборгованість в розмірі 15 801 грн. 47 коп. (а.с.5, 6). Відповідно до п.2.11.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Також, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що у свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України, виникає право на неустойку. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і штрафу проведений на підставі умов договору. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.08.2007 року та те, що відповідач не подав суду відзиву на позовну заяву та жодних письмових чи електронних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. (платіжне доручення, а.с.1). На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 549, 610-612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved