Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач 30.08.2018 звернувся\~\~ до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію у сумі\~ 3211,07 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі відкритого особового рахунку № 600033 відпускається теплова енергія в нежитлове приміщення № 1 по вул. Гоголя, 31 б. Позивач в період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року відпустив відповідачу теплову енергію , що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії згідно особового рахунку № 600033. Розрахунком суми заборгованості встановлено, що відповідач [PERSON] за період з жовтня 2016 року по квітень 2018 року має заборгованість в сумі 3211,07 гривень , однак рахунки надіслані позивачем [PERSON] до теперішнього часу не сплачені. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1,5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які виникли між сторонами регулюються нормами\~Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1V «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст.ст.\~20,\~32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Цей обовязок споживача зазначений і в п.7 Правил користування приміщеннями у житлових будинках, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~розрахунковим періодом для послуг є календарний місяць. Плата за послуги-вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання послуг та наявність заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 3211,07 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved