Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в січні 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі, від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.01.2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 грн., щомісячно з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 29.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що з часу присудження аліментів їх дочка [PERSON] потребує більшого матеріального утримання, а розмір аліментів визначений судом є не достатнім для належного її забезпечення та є значно нижчим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 2500,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме просив стягувати з нього алміенти врозмірі не більше як 1500,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 19.11.2005 року, актовий запис 3041. Вирішено питання про судові витрати. Згідно копії виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 31.01.2017 року суд вирішив стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн., щомісячно з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 29.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 16 Вінницької міської ради» від 20.12.2019 року № 04-02/795 видно, що батько учениці 5-Е класу [PERSON] , [INFO] [PERSON] жодного разу в школі не з`являвся, з вчителями не спілкувався, навчанням та поведінкою доньки не цікавився. Вихованням дитини займається мати [PERSON] . Вона відвідує батьківські збори, спілкується з вчителями, контролює стан навчання та поведінку доньки. Дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4281 відділення хірургічного лікування вад серця у новонароджених та дітей молодшого віку діагноз [PERSON] , [INFO] вроджена вада серця відкрита артеріальна протока. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексуУкраїни\~- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до\~Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України\~та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо збільшення розміру аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа, та може надавати матеріальну допомогу, протилежних доказів останній не надав, а також те, що відповідач позов визнав частково, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, а саме те. що дитина має проблеми із здоров`ям, витрати на лікування потребують значних затрат, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дочки в розмірі 1500,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Судом враховані всі обставини, визначені\~ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною вимогою щодо зменшення розміру аліментів тощо. Що стосується періоду, з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі, суд враховує, що відповідно до пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial