Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач 22.11.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач неналежно виконував обов`язки зі сплати послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] в період з листопада 2004 року по грудень 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 31 556 грн. 77 коп., яка складається із заборгованості за надану теплову енергію у сумі 18 070 грн. 29 коп., індексу інфляції - 11 178 грн. 04 коп. та трьох відсотків річних - 2308 грн. 44 коп. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 31 556 грн. 77 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.11.2019 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засіданні не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання про слухання справи без її участі та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засіданні не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивач визнав частково та просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та просить слухати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання. Відповідач був власником та споживачем послуг з теплопостачання в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по грудень 2016 року. Згідно особового рахунку № [NUMBER] по квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , вартість послуг з теплопостачання нараховується, однак сплачувалася несвоєчасно та не в повному розмірі, тому з 01 листопада 2004 року по 06 грудня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 18 070 грн. 29 коп. Як вбачається з договору обміну квартир від 06.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвою І.В., [PERSON] здійснив обмін належної йому на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Таким чином, судом встановлено що в період нарахування заборгованості з 01 листопада 2004 року по 06 грудня 2016 року, квартира що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебувала у власності та користуванні відповідача [PERSON] . Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 68 ЖК України передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строк не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м. (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Судом встановлено, що відповідач не сплачував отриманні послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 01 листопада 2004 року по 06 грудня 2016 року виникла заборгованість за фактично отриману теплову енергію в сумі 18 070 грн. 29 коп. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов`язків, передбачених п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не сплачує, вона підлягає стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як зазначено позивачем в позовній заяві, заборгованість відповідача за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в сумі 31 556 грн. 77 коп., виникла за період з листопада 2004 року по грудень 2016 року. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2017 року Селидівським міським судом Донецької області за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надану теплову енергію в сумі 18 070 грн. 29 коп., індексу інфляції в сумі 11 178 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 2 308 грн. 44 коп., ухвалою суду від 23.02.2018 року судовий наказ було скасовано. У зв`язку з чим, в листопаді 2017 року із зверненням до суду позивача з заявою про видачу судового наказу, мало місце переривання строків позовної давності. Тому, враховуючи дату звернення позивача з цим позовом до суду, позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, тобто з 01 листопада 2014 року по 06 грудня 2016 року. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні з відповідача заборгованості за період з 01 листопада 2004 року по 31 жовтня 2014 року, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Таким чином, суд, оцінивши представленні в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за надану теплову енергію за період 01 листопада 2014 року по 06 грудня 2016 року у розмірі 6792 грн. 48 коп., індекс інфляції у розмірі 1235 грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 202 грн. 11 коп. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір у сумі 501 грн. 00 коп. (26,08 %). На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial