Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої діє представник [PERSON], звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Зеленодольської міської обєднаної територіальної громади Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Посилалися на те, що 24.05.2016 року померла її мати [PERSON]. Крім неї інших спадкоємців немає. До своєї смерті 18.11.2003 року [PERSON] склала заповіт на користь позивачки [PERSON], який посвідчений секретарем Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим у реєстрі номером 121, на все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі на все те, що буде належати їй на день її смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8351 га, що розташована на території Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220381100:01:004:0011 та вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ №10003/0334 філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на номерах рахунків: №26205040827903 поточний рахунок станом на 26.05.2017 року на суму 3306,48 грн.; №91551238 компенсаційний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 2671,60 грн.; №915512885 компенсаційний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 2489,95 грн. Своєчасно звернувшись до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у його видачі нотаріусом постановами від 02.02.2018 року їй було відмовлено, оскільки згідно з вимогами чинного законодавства нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органів місцевого самоврядування, якими в свою чергу є сільські, селищні ради, розміщені в адміністративному центрі обєднаної територіальної громади в якому є державна нотаріальна контора та/або приватний нотаріус, нотаріальні дії та дії, прирівняні до них, посадовими особами органів місцевого самоврядування вчинятися не можуть. В місті Зеленодольськ де знаходиться виконавчий орган територіальної громади є діюча державна нотаріальна контора, вчинення нотаріальних старостою села [PERSON] [PERSON] на території с.Велика Костромка, яке входить до складу Зеленодольської територіальної громади, суперечить вимогам чинного законодавства. Тому, у звязку з тим, що дублікат заповіту не відповідає вимогам законодавства, так як виданий старостою с.Велика Костромка [PERSON], який не має права вчиняти нотаріальні дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24.05.2016 року. В звязку з викладеним позивач в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8251 га, що розташована на території Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220381100:01:004:0011 та на вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ №10003/0334 філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на номерах рахунків: №26205040827903 поточний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 3306,48 грн.; №91551238 компенсаційний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 2671,60 грн.; №915512885 компенсаційний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 2489,95 грн., в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 24.05.2016 року. Ухвалою суду від 12.11.2018 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.12.2018 року за клопотанням представника позивача у державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 24.05.2016 року. Ухвалою суду від 11.01.2019 року за клопотанням представника позивача з відділу ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області витребувано витяг з актового запису про смерть [PERSON], [INFO], який помер у 2014 році, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач виконавчий комітет Зеленодольської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] памятає, вона приходила складати заповіт, зміст заповіту не памятає. У 2003 році [PERSON] працювала секретарем Великокостромської сільської ради і складала цей заповіт. Оригінал заповіту зберігається у справі в сільській раді, реєструвався в реєстрі нотаріальних дій. Копію оригіналу заповіту можна отримати за офіційним запитом. Заповіт робився в двох ідентичних екземплярах, один залишався в справі сільської ради, а другий видавався на руки. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть виданого 24.05.2016 року виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області серії І-КИ №698489, [PERSON], померла 24.05.2016 року (а.с.43). Згідно свідоцтва про смерть виданого 20.11.1995року виконавчим комітетом Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області серії І-КИ №027397, [PERSON], помер 20.11.1995 року (а.с.45). Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що 03.09.1963 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.71). Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на [PERSON] (а.с.72). 25.10.2016 року [PERSON] подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.42). Відповідно до копії заповіту, складеного 18.11.2003 року та посвідченого секретарем Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON], встановлено, що [PERSON], все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те що буде належати їй на день її смерті, і за законом матиме на нього право заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.111). 02.02.2018 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом, яке належало [PERSON], яка померла 24.05.2016 року (а.с.74). Із постанов державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 02.02.2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 24.05.2016 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8351 га, що розташована на території Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220381100:01:004:0011 та вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ №10003/0334 філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» на номерах рахунків: №26205040827903 поточний рахунок станом на 26.05.2017 року на суму 3306,48 грн.; №91551238 компенсаційний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 2671,60 грн.; №915512885 компенсаційний рахунок станом на 26.06.2017 року на суму 2489,95 грн., у звязку з тим, що наданий дублікат заповіту не відповідає вимогам законодавства , оскільки виданий старостою села [PERSON] [PERSON], який не має права вчиняти нотаріальні дії (а.с.82-83, 86-87). Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно завірених належним чином матеріалів спадкової справи № 132/2016 щодо померлої 24.05.2016 року [PERSON] - інших спадкоємців судом не встановлено (а.с.41-88). Положеннями ч.2, 3\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, заяв, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту посвідчуваних правочинів, повинні бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб та їх ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - без скорочень із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місце проживання та ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Згідно п. 2 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5\~нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою\~статті 47 зазначеного Закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Одним із способів набуття права власності є спадкування. Так статті 1216, 1217 ЦК України, визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1233-1235 ЦК України заповітом є\~особисте розпорядження\~фізичної особи\~на випадок\~своєї смерті. Право\~на заповіт\~має фізична\~особа з\~повною цивільною\~дієздатністю. Право\~на заповіт\~здійснюється особисто.\~Вчинення заповіту\~через представника\~не допускається.\~Заповідач може\~призначити своїми\~спадкоємцями одну\~або кілька\~фізичних осіб,\~незалежно від\~наявності у\~нього з\~цими особами\~сімейних,\~родинних відносин,\~а також\~інших учасників\~цивільних відносин. Заповідач\~може без\~зазначення причин\~позбавити права\~на спадкування\~будь-яку\~особу з\~числа спадкоємців\~за законом.\~У цьому\~разі ця\~особа не\~може одержати\~право на\~спадкування. Заповідач\~не може\~позбавити права\~на спадкування\~осіб,\~які мають\~право на\~обов'язкову\~частку у\~спадщині.\~Чинність заповіту\~щодо осіб,\~які мають\~право на\~обов'язкову\~частку у\~спадщині,\~встановлюється на\~час відкриття\~спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах. Відповідно до\~ст.1247\~ЦК України\~заповіт складається\~у письмовій\~формі,\~із зазначенням\~місця та\~часу його\~складення. Заповіт\~має бути\~особисто підписаний\~заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.1251\~ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно копії заповіту, складеного 18.11.2003 року та посвідченого секретарем Великокостромської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON], встановлено, що [PERSON], все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те що буде належати їй на день її смерті і за законом матиме на нього право заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.111). Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №4430665 від 04.04.2006 року встановлено, що 04.04.2006 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є заповіт [PERSON], посвідчений 18.11.2003 року в Великокостромській сільській раді Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрований за номером 121 в реєстрі нотаріальних дій, та зберігається в Великокостромській сільській раді (а.с.112). Таким чином судом достовірно встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя склала заповіт, оригінал якого зберігається у Великокостомській сільській раді, в той же час у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, позивач, як спадкоємиця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування. Зі змісту ст.ст. 15-16 ЦК України\~вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. У п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року\~зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину подавши до нотаріальної контори відповідну заяву 25.10.2016 року. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права як визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved