Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та застави. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного кредитного договору № 2203/148-312 від 26.02.2013 року [PERSON] був наданий кредит у розмірі 110300грн. на строк з 26.02.2013 року по 23.02.2018 року зі сплатою процентів 17,7% річних з цільовим призначенням- на придбання автомобіля марки HYUNDAI моделі ACCENT, 2013 року випуску. Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що згідно договору застави №312/148 від 26.02.2013 року, укладеного одночасно з цим договором між банком та [PERSON], у забезпечення виконання зобов»язань за цим договором, банком прииймається в заставу вищевказаний автомобіль. Відповідно до пункту 3.3.4 договору застави, заставодавець зобов»ячався на період дії цього договору застрахувати предмет застави за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договору страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за договором страхування. Банком всі зобов»язання за кредитним договором були виконані належним чином. Зобов»язання [PERSON] за договором № 2203/148-312 від 26.02.2013 року забезпечені договором поруки № 312/148-1 від 26.02.2013 року, відповідно до якого поручителем є [PERSON], який згідно договору та згідно ст.554 ЦК України, повинен нести солідарну відповідальність. Внаслідок порушення умов договору станом на 24.04.2018 року у відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 96147,89 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова-0,00грн., заборгованість по кредиту прострочена-59417,99грн., заборгованість по процентах поточна-886,87грн., заборгованість по процентах прострочена-35843,03грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в розмірі 96147,89 грн. та понесений судовий збір в розмірі 2016,23 грн., а також стягнути з відповідача [PERSON] штраф за неналежне виконання умов договору застави,щодо страхування предмету застави в загальному розмірі 38267,25грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив справу слухати без участі представника (а.с.43-44). Відповідачі в судове засідання не з»явилися повторно, про день і час слухання справи повідомлялися належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с.38-40). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлені відповідачі про день і час слухання справи не повідомили причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 2203/148-312 від 26.02.2013 року [PERSON] був наданий кредит у розмірі 110300грн. на строк з 26.02.2013 року по 23.02.2018 року зі сплатою процентів 17,7% річних з цільовим призначенням- на придбання автомобіля марки HYUNDAI моделі ACCENT, 2013 року випуску. Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що згідно договору застави №312/148 від 26.02.2013 року, укладеного одночасно з цим договором між банком та [PERSON], у забезпечення виконання зобов»язань за цим договором, банком прииймається в заставу вищевказаний автомобіль. (а.с.10-16). Відповідно до пункту 3.3.4 договору застави № 312/148 від 26.02.2013 року, заставодавець [PERSON] зобов»язалася на період дії цього договору застрахувати предмет застави за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договору страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за договором страхування (а.с.19-24) Відповідно до договору поруки № 312/148-1 від 26.02.2013 року за договором № 2203/148-312 від 26.02.2013 року, укладеному між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], поручителем є [PERSON] (а.с.25-26). В порушення умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України, станом на 24.04.2018 року у відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 96147,89 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова-0,00грн., заборгованість по кредиту прострочена-59417,99грн., заборгованість по процентах поточна-886,87грн., заборгованість по процентах прострочена-35843,03грн., а також нарахований штраф за неналежне виконання умов договору застави, щодо страхування предмету застави в загальному розмірі 38267,25грн. (а.с.5-9, 17-18). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 536 ЦК України передбачено, що користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов»язань, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань від 17.12.2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язаннчя боржником. Відповідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов»язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов»язання. У разі солідарного обов»язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо, що передбачено ч.1 ст.543 ЦК України. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом п.1.4 укладеного Договору поруки,- поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (а.с.20). Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за укладеним договором та в добровільному порядку не сплачує заборгованість, ураховуючи викладене, а також те, що умовами договору поруки не встановлена субсидіарна відповідальність поручителя, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача суми заборгованості у розмірі 96147,89 грн., з яких: заборгованість по кредиту строкова-0,00грн., заборгованість по кредиту прострочена-59417,99грн., заборгованість по процентах поточна-886,87грн., заборгованість по процентах прострочена-35843,03грн. Що стосується штрафуза неналежне виконання умов договору застави, враховуючи, що договір застави є цивільно-правовою угодою, яка укладена в забезпечення виконання зобов»язання, тобто має іншу правову природу, ніж сам кредитний договір. Матеріалами справи підтверджено факт допущення відповідачем порушення пункту 3.3.4 договору застави, заставодавець зобов»язався на період дії цього договору застрахувати предмет застави за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копії договору страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за договором страхування, тому суд приходить до висновку про наявність підстав про стягнення штрафу з відповідача [PERSON] за неналежне виконання умов договору застави в сумі 38267,25грн., що відповідає умовам п.4.2 Договору застави № № 312/148 від 26.02.2013 року (а.с.19-24). Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів [PERSON], [PERSON] понесені судові витрати, судовий збір у розмірі 2016,23 грн., по 1008,12 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved