Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 серпня 2014 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала та пояснила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого має сина [PERSON], [INFO], який навчається на ІІ курсі Морехідного училища ім.О.І.Маринеска Одеської національної морської академії. Позивач не здатна самостійно забезпечити навчання дитини, тому просила свій позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно є батьком повнолітнього [PERSON]. Позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі та погодився сплачувати на навчання цього осина аліменти у заявленому позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази та матеріали цивільної справи, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав і інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150, 180, 199 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що, крім пояснень сторін, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 жовтня 1996 року Слобідською селищною радою Кодимського району Одеської області. На даний час [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення в Морехідному училищі ім. О.І.Маринеска Одеської національної морської академії, що підтверджується довідкою №330, виданою 13 серпня 2014 року вказаним навчальним закладом. Правові відносини щодо утримання батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, регулюються нормами ст.ст.199 та 200 СК України. Зокрема, згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони (батьки) можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має сама дитина, або той з батьків, з ким ця дитина проживає. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON], будучи зобов'язаним утримувати свого повнолітнього сина, яка продовжує навчання, від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін, наявності на утриманні платника інших непрацездатних осіб, необхідності додаткового утримання на навчання, зокрема придбання підручників, одягу, харчування, тощо. На підставі викладеного,

Outcome: approved