Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.07.2018 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності на 5/6 частин житлового будинку в порядку спадкування, про припинення права власності на 1/6 частину житлового будинку, про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку, посилаючись на те, що, 03 лютого 2008 року відкрилася спадщина після смерті її батька, [PERSON], який при житті склав на імя позивачки заповіт, заповівши їй житловий будинок, розташований в селі Нововасилівка Красноармійського району Донецької області. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області 15.11.2002 року, реєстр № 180. Спадщину позивач прийняла, звернувшись з заявою про прийняття спадщини до Другої покровської державної нотаріальної контори. Відповідачка по справі являлася дружиною батька позивачки та на момент відкриття спадщини досягла пенсійного віку, у звязку з чим має право на обовязкову долю, у відповідності до ст.. 1241 ЦК України. При визначені обовязкової долі, враховано право на спадкування першої черги брата позивачки, сина спадкодавця, який залучений у справі в якості третьої особи. У звязку з наведеним, позивачка маю право на спадкування 5/6 частин житлового будинку, а відповідачка 1/6 частину. 08.06.2018 року позивачка звернулася до нотаріуса з завою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок. Постановою нотаріуса від 08.06.2018 року у видачі свідоцтва було відмовлено, у звязку з відсутності у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Зі свого боку позивачка зверталася до архівного сектору Покровської райдержадміністрації з приводу надання їй дублікату правовстановлюючого документу. На своє звернення вона отримала відповідь щодо необхідності звернення до Державного архіву Донецької області. На звернення до Державного архіву Донецької області отримала інформацію щодо неможливості надати відомості про надання права власності спадкодавцю на житловий будинок, у звязку з перебування архіву в місті Донецьку, який тимчасово не контролюється державними органами України. Так як оригінал правовстановлюючого документа відсутній, отримати дублікат правовстановлюючого документу позивачка не має можливості, вона вважає, що є всі правові підстави визнати за нею право власності на 5/6 частин житлового будинку. З відповідачем на сьогоднішній день вони не можуть дійти згоди щодо володіння та користування житловою квартирою. Позивачка вважає, що право власності на 1/6 частину житлової квартири, яке належить відповідачу у порядку спадкування підлягає припиненню за наступних підстав: У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1)Частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2)Річ є неподільною; 3)Спільне володіння і користування майном не можливим; 4)Таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Як розяснив Верховний Суд України в ухвалі від 23.08.2006 року (справа № 6-15654кс05) у зазначеній статті не вказано, що для вирішення питання про припинення вказаного права необхідна наявність усіх чотирьох умов у їх сукупності, оскільки цією статтею передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності будь-якої з них можливе вирішенням судом питання про припинення права на частку в спільному майні за вимогою інших співвласників. Таким чином, враховуючи, що спільне володіння будинком не можливо; частка відповідача порівно з моєю є зовсім незначною; виділити 1/6 частину квартири не можливо з технічної точки зору; відповідач в спадковому житловому будинку не проживає. За таких обставин позивачка вважає, що є всі правові підстави для припинення у відповідача право власності на 1/6 частину квартири. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Зі свого боку позивачка гарантує до ухвалення судового рішення сплатити відповідачці грошову компенсацію вартості 1/6 частини житлового будинку, яка складає 4873,66 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30, 40, 44). Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено,\~що 03.02.2008 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-НО № 300833, виданого 11.06.2008 року виконкомом Новотроїцької сільської ради Красноармійського району Донецької області (а.с.9). Відповідно свідоцтва про народження [PERSON] VI-YP № 1116918, виданого 09.12.1964 року Новотроїцьким сіль бюро РАГС Красноармійського району Донецької області [PERSON] народилася 30.11.1964 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії V-НО № 289037, виданого 29.08.1987 року Піщанською сільською радою Красноармійського району Донецької області [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 1987 року уклали шлюб (а.с.11). Відповідно заповіту, складеного [PERSON] за життя, він заповів жилий будинок, розташований в с.Нововасилівка Красноармійського району Донецької області [PERSON]. Заповіт складено 15.11.2002 року [PERSON] у с. Новотроїцьке Красноармійського району, який посвідчено секретарем виконкому Новотроїцької сільської ради та зареєстровано у реєстрі за № 180 (а.с.13). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори (а.с.20) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у звязку з тим, що спадкоємцем нотаріусу не надано право установчий документ на жилий будинок. Відповідно листа Покровської районної державної адміністрації від 05.06.2018 року позивачу повідомили, що документи виконкому Красноармійської районної ради народних депутатів за 1989 рік передані на збереження до Державного архіву Донецької області, тому надати довідку про Свідоцтво про право власності, видане Красноармійською районною радою від 12.04.1989 року архівний сектор не має можливості (а.с.16). Відповідно листа Державного архіву Донецької області від 10.07.2018 року позивачу повідомлено, що Держархів області призупинив діяльність по використанню архівних документів з 08.12.2014 року у звязку з тим, що всі документи залишились у м.Донецьку, на тимчасово окупованій території (а.с.17). Відповідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, розташованого за адресою: Донецька область, Покровський район, с.Нововасилівка, вул.. Центральна, буд. 2 ринкова вартість будинку, на дату оцінки, склала 29\~242,00 грн. (а.с.18-19). Відповідно квитанції № 17667939 від 18 вересня 2018 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації Донецької області позивачем [PERSON] перерахована компенсація вартості 1/6 частини житлового будинку в розмірі 4873,66 грн. (а.с.46). Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У відповідності до п.7 ч.2 та п. 12 п.п.а Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності »,з наступними змінами та доповненнями, оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном , то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності , якщо неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно їм користуватися. Вирішуючи питання про грошові стягнення у справах про захист права приватної власності на майно , суди мають виходити з того,що:а) вартість спірного майна визначається за погодженням сторін , а за його відсутності-за дійсною вартістю майна на час розгляду справи. Зі змісту ст.3\~ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до вимог п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Крім того, статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до\~статті 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до розяснень п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України\~«Про судову практику у справах про спадкування» \~від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved