Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач 22.01.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». В обґрунтування своїх позовних вимог вказував на те, що після набрання рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 29.05.2013 року по справі №2/238/167/13 законної сили, яким з позивача присуджено стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 15062,68 грн., а також судового збору у сумі 214,60 грн., він отримав листа від ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 16.09.2013 р. № 55ріс-7/11 за підписом голови комісії ІКЦ. Комісія прийшла до висновку, що вина споживача не доказана і відповідно Методика нарахування суми за невірне споживання електроенергії застосовуватися не може. Просив з посиланням на ст. 223 ЦПК України прийняти суд рішення щодо звільнення його від сплати цих періодичних платежів, встановлених рішенням суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Додатково додав, що після рішення суду, яким йому було призначено сплатити суму заборгованості на користь відповідача, він отримав лист ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», де комісія дійшла висновку, що в акті не відмічені порушення споживання енергії. Він подає позов на підставі листа ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», оскільки його вина не встановлена, рішенням суду період оплати платежу призначений не був, він може платити заборгованість з пенсії тільки періодичними платежами. Представник відповідача Кабанова Л.О. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, надала заперечення проти позову, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з невірним обранням способу захисту «порушеного права». Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 29.05.2013 року по справі № 2/238/167/13 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з позивача присуджено стягнення заборгованості за спожиту електроенергію на підставі акту перевірки у сумі 15062,68 грн., а також судового збору у сумі 214,60 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України законодавець передбачає можливість прийняття нового рішення між тим ж сторонами та відносно того ж предмету спору, однак для цього необхідна наявність відповідних умов. Вказаною нормою встановлено, що якщо після набрання рішенням законної сили, яким із відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Під терміном «періодичні платежі» суд розуміє грошові кошти, що вносяться періодично споживачем. Це стосується, зокрема, рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушко дженням здоров'я або смертю фізичної особи при зміні в період ви плати аліментів чи відшкодування шкоди заробітної плати, сімейного чи майнового стану, ступеня втрати потерпілим професійної працез датності, складу сім'ї померлого, підвищенні розміру мінімальної за робітної плати у визначеному законодавством порядку, у разі зростан ня в попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях національної економіки. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача, оскільки останньому присуджено сплатити одноразово платіж у сумі 15062,68 грн. за факт порушення у сфері енергопостачання за актом перевірки від 03.11.2012 р., тобто позивачем сплутані поняття «періодичні платежі» та «розстрочка виконання рішення».

Outcome: dismissed