Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] в липні 2020 року звернулась до суду з позовом про зняття арешту ? частини квартири [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 8027373. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником ? частини квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.09.2008 року. У листопаді 2019 року, маючи намір вступити у право на спадщину після смерті свого сина, звернулась до нотаріуса, і виявилось, що на зазначене майно накладено арешт. Як зазначено в інформації з витягу Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 06.10.2008 року зареєстровано арешт на вказане нерухоме майно. Підставою накладення арешту була ухвала Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28.10.2002 року, якою задоволено клопотання [PERSON] , про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . За наслідками розгляду справи, суд прийняв рішення від 10 грудня 2002 року, яким задовольнив позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 954,00 грн. В подальшому, як вказує позивач, вона звернулась до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро), що надання будь-якої інформації щодо знаходження зазначеного рішення суду на виконанні. Однак Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро) відділом повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] не перебувають, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 липня 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 27).На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 липня 2020 року, позивачем подано заяву (вх. № 27297 від 10.08.2020 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 29.07.2020 року (а.с.30-33). У зв`язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 вересня 2020 року, відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 35). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 лютого 2021 року клопотання позивача, (вх. № 3457 від 29.01.2021 року) про витребування доказів, задоволено. Витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної, після [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.58). Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1, надано до суду належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної, після [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.64-78). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 березня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено вищевказану справу до розгляду по суті (а.с. 82). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяви (вх. № 2023 від 21.01.2021 року; 20048 від 25.05.2021 року) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.51, 88). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідмолений належним чином (а.с.41, 47, 87), подав до суду заяву про відсутність у позивача боргових зобов`язань перед відповідачем (а.с.56). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 40, 48, 80, 84), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені докази, суд встановив таке. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.09.2008 року видане Кіровоградською міською радою квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] ? частина та [PERSON] ? частина, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20643754 від 21.10.2008 року, та відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно № 241275993 від 21.01.2021 року (а.с.7-8, 54). Ухвалою судді місцевого суду Кіровського району міста Кіровограда від 26.10.2002 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с.14). Рішенням Місцевого суду Кіровського району міста Кіровограда від 10 грудня 2002 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 954,00 грн., та в дохід держави мито в сумі 51,00 грн. (а.с.13). Зі змісту відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 06 жовтня 2008 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 8027373, реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: ухвала, 13064, 28.10.2002, Кіровський райсуд м. Кіровограда, Суровицька, вх.1051, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис (а.с. 54). Судом встановлено, що інший співвласник спірної квартири - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] вд 29.05.2019 року. З матеріалів спадкової справи № 593/2019 заведеною Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , встановлено, що інші спадкоємці окрім позивача, які б звертались з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутні (а.с. 64-78). Відповідачем у справі, [PERSON] повідомлено, що у [PERSON] відсутні боргові зобов`язання перед [PERSON] (а.с. 56). У статті 41 Конституції України задекларовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом права власності - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Практика Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»), а також Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна) при розгляді справи даної категорії вказує на те, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Водночас, право власності позивача [PERSON] на ? частину квартиру ніким не оспорено і її право щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушуються внесеними до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записом про обтяження. Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Листом Фортечного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 15.07.2020 № 72067 повідомлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень та автоматизованої системи виконавчих проваджень спецрозділ відсутні відомості щодо відкритих або не сплачених виконавчих проваджень за якими боржником є [PERSON] , у зв`язку з чим у відділі відсутні підстави для звільнення майна з під арешту (а.с.12). Частиною другою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У відповідності до частини першої статті 13 Цивільного процессуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено вимоги про зняття арешту ? частки квартири [ADDRESS] , підтверджено право власності на цю частку квартири та зазначено підставою позову накладення арешту на майно за борговими зобов`язаннями позивача, порушником своїх прав вказано [PERSON] - особу, в інтересах якої накладено арешт. Враховуючи те, що у [PERSON] відсутні будь-які грошові зобов`язання перед відповідачем, при цьому, арешт квартири [PERSON] , порушує її право власності, оскільки вона позбавлена можливості в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїю часткою нерухомого майна на власний розсуд, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні законні підстави для арешту ? частки квартири позивача [PERSON] . Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Outcome: approved