Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 13.05.2020 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 31.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №321. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2020 року, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення категорично не згідна, просить позов задовольнити. У судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив та інші клопотання до суду не подав, повторно у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Ухвалою суду від 21.09.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини, та визначений зміст спірних правовідносин сторін: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №321 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved