Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 грудня 2017 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання права на реєстрацію місця проживання дочки за певною адресою. Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року зазначену позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду позивачем [PERSON] 17 січня 2018 року подано заяву з уточненими позовними вимогами. В поданих до суду заявах позивач [PERSON] посилалася на те, що є власником 8/25 часток домоволодіння по вул. Овражній, 31/4 в м. Полтаві, іншими співвласниками є [PERSON] та відповідач [PERSON]. Вказувала, що разом з нею проживає донька [PERSON], [INFO], але відповідач відмовляє в наданні дозволу на її реєстрацію за вказаною адресою. В своїй уточненій позовній заяві просила суд визнати за нею, [PERSON], право на реєстрацію в належній їй частині житлового будинку місця проживання дочки [PERSON] за адресою [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданих до суду заявах обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо реєстрації у спільному житловому будинку по вул. Овражна, 31/4 в м. Полтава доньки позивача [PERSON], не відмовляв у наданні відповідної згоди, надіслав свою письмову згоду поштою позивачу, а також погоджується у будь-який час надати таку письмову згоду органу реєстрації. Третя особа в судове засідання свого представника не направила. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору дарування від 23 жовтня 2015 року є власником 8/25 часток житлового будинку з господарськими спорудами в м. Полтава, вул. Овражна, 31/4. Іншими співвласниками житлового будинку за вказаною адресою є [PERSON] із часткою 8/25 та відповідач [PERSON], частка якого складає 9/25. Згідно зі ст. 405 ЦК України, на яку в своїй позовній заяві посилається позивач, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Отже, в силу норм ст. 358 ЦК України, у звязку з тим, що кожному учаснику спільної власності належить обмежене право власності на спільну річ, змістом внутрішніх правовідносин спільної власності є право і обовязок кожного співвласника узгоджувати свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими власниками. Статтею 391 ЦК України також передбачено власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Відповідно до зазначених вище норм матеріального права, на які посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, [PERSON], як співвласник будинку по вул. Овражна, 34/1 в м. Полтава, у встановленому законом порядку має право на вселення до зазначеного будинку членів своєї сімї. Як встановлено судом, зазначене право позивача, як співвласника житлового будинку, не оспорюється відповідачем [PERSON] В силу норм ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону громадянин України, зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник). Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, які подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) для реєстрації особа або її представник. Окрім того, механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні визначають Правила реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207. Відтак, в силу норм Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація свого місця проживання є обовязком громадянина. В своє чергу, відповідно до норм ст. ст. 29, 310 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, фізична особа має право на місце проживання, має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що [PERSON], [INFO], у встановленому законом порядку зверталася до органу реєстрації з відповідною заявою про внесення інформації до реєстру територіальної громади про місце її проживання. Відсутні будь-які докази на підтвердження тієї обставини, що таким місцем проживання [PERSON] є саме адреса: м. Полтава, вул. Овражна, 31/4 в м. Полтаві. Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] зверталася до відповідача з проханням надати відповідну згоду на реєстрацію нею свого постійного місця проживання в будинку по вул. Овражна, 31/4 в м. Полтава. Відтак, відсутні жодні докази на підтвердження тієї обставини, що право [PERSON] на реєстрацію свого постійного місця проживання порушено. За нормами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Дослідженими в справі доказами встановлено, що позивач [PERSON], будучи співвласником домоволодіння по вул. Овражній, 31/4 в м. Полтаві, у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання за вказаною адресою. Відтак, право позивача на реєстрацію у встановленому законом порядку свого місця проживання не порушено. Позивач [PERSON], звертаючись до суду з даним позовом, уточнюючи свої позовні вимоги в судовому засіданні на вимогу суду, вказує на те, що порушено її право на реєстрацію за вказаною адресою місця проживання дочки [PERSON]. Разом з тим, [PERSON] до суду з відповідним позовом за захистом свого права (інтересу) щодо реєстрації у встановленому законом порядку свого місця проживання не зверталася. При цьому [PERSON], [INFO], є повнолітньою особою, позивач не має повноважень діяти в суді від імені останньої. На підставі викладеного, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, відсутність порушень прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. У звязку з відмовою позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають їй відшкодуванню.

Outcome: dismissed