Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач 28.05.2020 року звернувся до суду з даним позовом, який згодом уточнив. Вимоги мотивував тим, що 10.04.2019 року він придбав в [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 24,7 м2. На підтвердження правочину [PERSON] надала розписку, у якій підтвердила отримання нею грошей, [PERSON] передав відповідачу гроші. Сторони домовились, що до 10.04.2020 року [PERSON] зробить оформлення всіх документів, для укладення нотаріального договору купівлі-продажу будинку між нами, але остання ухиляється від його нотаріального посвідчення. Оскільки сторони домовилися по усім суттєвим умовам договору, то відбулося повне його виконання обома сторонами. У зв`язку з викладеним позивач просив визнати правочин купівлі-продажу жилого будинку, розташований за адресою: [ADDRESS] , здійснений 10.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним. Визнати за позивачем право власності на вказаний вище житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформувала, тому суд визнає причину неявки відповідача неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 10.04.2019 року [PERSON] придбав в [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 24,70 м2. На підтвердження правочину [PERSON] надала розписку, у якій підтвердила отримання нею грошових коштів в сумі 25000,00 грн. На підтвердження укладення вказаного договору [PERSON] передав відповідачу гроші, а [PERSON] надала розписку про отримання коштів та документи на вищезазначений будинок. Відповідач зобов`язалася нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вищевказаного будинку до 10.04.2020 року. Позивач отримав від [PERSON] ключі від будинку та став в ньому проживати та користуватися. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальності «Волноваське бюро технічної інвентаризації» від 07.07.2020 року власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Першою Волноваською державною нотаріальною конторою 27.01.1989 року №332. Позивач має намір зареєструвати право власності на вказаний будинок. Зробити це не має можливості, оскільки [PERSON] ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.2 ст.219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно розписки від 10.04.2019 року [PERSON] отримала від позивача 25000 грн. за продаж будинку. Будинком фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані [PERSON] . Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 24,70 м.кв., і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем право власності на вказану нерухомість. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 24,7 м.кв. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 220, 334, 392, 638 ЦК України,

Outcome: approved