Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся 09.08.2018 р. до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовує тим, що Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 грудня 2010 року у цивільній справі № 2-3297/2010р. з нього стягуються на користь [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2010 року і до її повноліття. 29 червня 2016 року рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу із [PERSON], син [PERSON] залишився проживати разом із матір'ю та проживає в [ADDRESS]. Зазначає, що таким чином має обов'язки щодо утримання двох дітей. На підставі вказаного вище судового рішення з позивача стягуються Смілянським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Додатково зазначає, що крім виплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], надає щомісячно відповідачу в добровільному порядку шляхом перерахування коштів в якості аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] через відділення поштового зв'язку «Укрпошта». Таким чином вважає, що існують всі підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки після визначення розміру аліментів на користь відповідача за рішенням Смілянського міськрайонного суду, його матеріальний стан змінився, так як в нього на утриманні з'явився малолітній син [PERSON] та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явився, від його повноважного представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату судового засідання, повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 11.12.2018 р. вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, та наявності на утриманні позивача іншої неповнолітньої може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зімни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів шляхом стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням волевиявлення позивача суд не стягує на його користь судові витрати з відповідача. На підставі зазначеного ,

Outcome: approved