Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач 15.02.2021 звернувся до суду з позовною заявою до Дарницького управління поліції Головного Управління Національної поліції України у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчих про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчих. Позивач в обгрунтування позовних вимог вказав про те, що 25.05.2020 йому було заподіяно тілесні ушкодження, відомості про злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрито кримінальне провадження за №12020100020002931.Позивач зазначив про те, що відповідно до постанови слідчого він був направлений для проведення судово-медичної експертизи та перебував на лікуванні. Згідно до постанови старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві закрито кримінальне провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2020 скасовано постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві від 20.06.2020 та відновлено розслідування. Позивач зазначив про те, що 25.12.2020 знову було закрито кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України. Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2021 постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького УПГУНП в м. Києві про закриття кримінального провадженя скасовано. Позивач вказав про те, що вказівки прокурора, ухвали суду щодо позивача, як потерпілого не виконувались і він був вимушений вживати додаткових зусиль для захисту своїх прав, тому йому заподіяно моральних страждань внаслідок бездіяльності слідчих, просив стягнути 500 000 грн. з Державного бюджету України моральну шкоду, завдану бездіяльністю слідчих. 17.02.2021 позовну заяву [PERSON] було повернуто позивачу. 26.02.2021 позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просив скасувати ухвалу від 17.02.2021. 29.03.2021 Київським апеляційним судом скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17.02.2021, справу направлено для продовження розгляду. 20.04.2021 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 07.06.2021 здійснено заміну відповідача Дарницького УПГУНП в м. Києві на Головне управління Національної поліції України в м. Києві. 12.07.2021 представником Головного управління Національної поліції у м. Києві надано відзив. Представник вказала про те, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності є наявність трьох умов: неправомірних дій органу, шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями та шкодою, які підлягають доказуванню. Перевірка правомірності дій чи бездіяльності органів дізнання, досудового слідства чи прокуратури при проведенні ними дій, передбачених КПК України не входить до компетенції судів загальної юрисдикції. З викладених підстав представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 13.07.2021 підготовче судове засідання закінчено, справу призначено до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не прибули. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №4189 від 25.05.2020 [PERSON] перебував у приймальному відділенні з 17:25 до 17:40 25.05.2020 з діагнозом забійна рана м`яких тканин голови ( а.с. 44). Відповідно із повідомлення Дарницького УПГУНП в м. Києві від 03.11.2020 [PERSON] надано відповідь про те, що 19.10.2020 матеріали кримінальних проваджень №12020100020002931 та №12020100020002761 скеровано до відділу дізнання Дарницького УПГУНП в м. Києві ( а.с. 45). Згідно із постановою про закриття кримінального провадження від 29.05.2020 кримінальне провадження №12020100020002931 від 27.05.2020 року закрито ( а.с. 46). 12.06.2020 Дарницьким УПГУНП в м. Києві на адвокатський запит повідомлено про те, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12020100020002931 ( а.с. 47). 19.10.2020 Київською місцевою прокуратурою №2 [PERSON] надано відповідь на звернення щодо стану досудового розслідування ( а.с. 50). 25.12.2020 кримінальне провадження № 12020100020002931 від 27.05.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК україни закрито ( а.с. 51). 31.12.2020 Відділом дізнання Дарницького УПГУНП в м. Києві Головку О.Б. повідомлено про те, що 25.12.2020 інспектором відділу дізнання Дарницького УПГУНП в м. Києві кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України ( а.с. 48-49). 18.01.2021 відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва Курічової В.М. скаргу [PERSON] на постанову дізнавача ВД Дарницькогог УП ГУНП в м. Києві від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження внесеного 27.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволено, постанову про закриття кримінального провадження скасовано ( а.с. 53). Згідно із ст. 2 Кримінального Кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідно до ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Згідно із ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Згідно із ст. 284 КПК України передбачено підстави закриття кримінального провадження. Відповідно із ст. 303 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності під час досудового розслідування. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6,ч.7 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із постановою дізнавача ВД Дарницького УПГУНП у м. Києві від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження №12020100020002931 від 27.05.2020 зазначено про те, що в ході досудового розслідування встановлено, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення. Позивач не погоджується з постановою від 25.12.2020, до позовної заяви додано відповіді на звернення позивача щодо досудового розслідування. Позивач після закриття кримінального провадження оскаржив постанову у суді, але відповідачем не надано доказів проведення процесуальних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин події, яка стала підставою для відкриття кримінального провадження № 12020100020002931 від 27.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України Дарницьким УПГУНП у м. Києві. Позивач був травмований, вказує, що звертався за медичною допомогою проте ступінь втрати працездатності в межах кримінального провадження встановлено не було. З доказів, доданих до позовної заяви суд вбачає, що постанову дізнавача від 25.12.2020 про закриття кримінального провадження від 27.05.2020 було скасовано, проте відповідачем не надано доказів вжиття заходів, передбачених вимогами Кримінально-процесуального Кодексу України після скасування постанови в межах кримінального провадження № 12020100020002931, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди в сумі 25000 грн. буде співмірним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial