Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] в м.Горлівка Донецької області у віці 89 років померла [PERSON] , яка перебувала на обліку і отримувала пенсію в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з недоотриманої нею пенсії в сумі 71404,57 грн., спадкоємцем якої на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом є її двоюрідний племінник - неповнолітній [PERSON] . Після смерті спадкодавця вона, як законний представник неповнолітнього спадкоємця, звернулася до відповідача з заявою про виплату пенсії в порядку спадкування. 19.05.2020 через поштове відділення ПАТ «Укрпошта» їй було перераховано відповідачем 55542,87 грн., а решту суми відповідач сплатити їй відмовився з посиланням на те, що відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії здіснюється лише в межах трирічного строку. Вказуючи на незаконність дій відповідача, позивач просила суд стягнути з відповідача на корить неповнолітнього [PERSON] суму недоотриманої пенсії померлого спадкодавця в розмірі 107895,74 грн. та сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 1079 грн. В подальшому, до розгляду справи по суті, позивачем позовні вимоги були збільшені, і вона просить суд стягнути з відповідача на користь неповнолітнього [PERSON] суму недоотриманої пенсії спадкодавця в порядку спадкування в розмірі 109531,81 грн. Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач проти заявлених до нього вимог заперечує. В обгрунтування своєї позиції зазначає, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні УПФ як внутрішньо переміщена особа, де їй нараховувалася пенсія за віком. Розмір недоотриманої пенсії, починаючи з липня 2014року до її смерті, становить 109531,81грн. Разом з тим, при виплаті позивачу пенсії [PERSON] УПФ діяло у відповідності з вимогами ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, які пенсіонер не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються не більше як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. 05.03.2020 року позивач, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої увійшла недоотримана за три роки пенсія [PERSON] , розмір якої згідно наданої ним довідки, виданої на запит нотаріуса, складав 71404,57 грн., звернувся до УПФ з приводу виплати вказаної суми. 19.05.2020 року позивачу з огляду на положення ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було виплачено 55542,87 грн. Вважаючи вимоги позивача про стягнення з УПФ на її користь недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії за період з 01.07.2014 по 03.03.2017року в розмірі 107895,74грн. безпідставними, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.35,36). На уточнені позовні вимоги, які згідно поштового відправлення позивачем були своєчасно направлені відповідачу та ним отримані, відзиву відповідач не надав. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з огляду на що суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Надавши оцінку спірним правовідносинам та дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] в м.Горлівка Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.20). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори 16.01.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-16, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , яке складається з недоотриманої пенсії в розмірі 71404,57 грн. є її двоюрідний племінник - [PERSON] , матір`ю якого згідно свідоцтва про народження є позивач [PERSON] (а.с.22, 17). Згідно документального підтвердження відповідача, пенсія у сумі 55542,87грн. отримана позивачем [PERSON] шляхом перерахування їй на поточний рахунок за разовим дорученням №21 19.05.2020року (а.с.23). Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Як слідує зі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори на ім`я спадкоємця [PERSON] [INFO] , спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , складається з недоотриманої пенсії в сумі 71404,57 грн., що підтверджується довідкою Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с.22). З вказаної суми представнику спадкоємця відповідачем виплачено лише 55542,87 грн. (за період з 04.03.2017 року по 31.01.2018 року). У виплаті решти суми було відмовлено. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вказаний принцип непорушності права власності закріплений в ч.1 ст.321 ЦК України, в якій зазначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини, та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Положення частин другої, третьої ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними відносно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, оскільки ці положення лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Таким чином, будь-яких строкових обмежень стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яка перейшла у спадщину, не існує. Отже, виплативши спадкоємцю лише 55542,87 грн. із суми 71404,57 грн., яка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом перейшла до спадкоємця, відповідач незаконно обмежив його право і має відшкодувати різницю між сумою, яка увійшла до складу спадщини, та виплаченою сумою, що становить 15861,70грн. (71404,57 - 55542,87). Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на користь спадкоємця сум пенсії, яка перевищує ту суму, що увійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.1296 Цивільного Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке згідно з положеннями частини 1 ст.1298 цього Кодексу видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року №7, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пред`являючи вимогу про стягнення з відповідача на користь спадкоємця суми пенсії, яка виходить за межі спадкового майна, визначеного свідоцтвом про право на спадщину за законом, позивач фактично вимагає визнання за спадкоємцем права власності у порядку спадкування на всю недоотриману спадкодавцем пенсію, за виключенням виплаченої суми в розмірі 55542,87 грн. Між тим, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Обставин, які б свідчили про існування перешкод для оформлення спадкових прав на суму, більшу аніж сума, зазначена у свідоцтві про право на спадщину за законом, в тому числі відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, матеріали справи не містять. Таким чином, вимога про стягнення неохопленої свідоцтвом про право на спадщину суми недоотриманої пенсії є такою, що задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд виходить з такого. Позивачем при подачі позову до суду двічі було сплачено судовий збір - за позовну заяву від 30.09.2020 року в сумі 1079 грн. та за заяву про збільшення позовних вимог від 28.10.2020 року в сумі 16,36 грн., всього на суму 1095,36 грн. (а.с.1,48). Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 158,62 грн. На підставі ст.ст.1216, 1218, 1227 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: partial