Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 16.06.2017р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №185 по пр. Перемоги 78-А. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що разом із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрований в квартирі №185, по пр. Перемоги 78-А, яка не приватизована. Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше 7 років, особистих речей [PERSON] у квартирі не має. Мешкає він у своїх рідних в Харківській області, однак точне місце проживання його не відомо. Ані з [PERSON], ані з його рідними позивач та інші члени сімї не спілкуються. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] підтримав доводи викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору і витрати повязані з публікацією оголошення. Також пояснив, що відповідач не проживає у вказаній квартирі більше 7 років, у витратах на утримання квартири не приймає, що в сою чергу змушує позивача нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення про виклик в судове засідання в офіційному виданні «Слобідський край». Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву пояснення, в якій просить розглядати справу за відсутності представника Департаменті та зазначає, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили та подано до Департаменту як підстава проведення реєстраційної дії, є обовязковим до виконання, тому не потребує додаткового зобовязання в резолютивній частині рішення щодо відповідного субєкта реєстраційних дій. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст.\~11,\~60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована (ордер (рішення РВК) №0321115 від 20.01.1984р.), належить територіальній громаді м. Харкова, особовий рахунок відкрито на імя [PERSON]. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №5 від 25.04.2017р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: - з 11.05.1990р. [PERSON], [INFO]; - з 30.07.1993р. [PERSON], 06.02.1977 р. н.; - з 15.09.1998р. [PERSON], 30.01.1980 р. н.; - з 30.08.2011р. [PERSON], 05.08.2003 р. н. В акті від 25.07.2017р., який складено мешканцями будинку №78-А по пр. Перемоги в м. Харкові, зазначено, що [PERSON] біля десяти років не мешкає в квартирі №185 в м. Харкові по пр. Перемоги 78-А, особисті речі [PERSON] в квартирі №185 відсутні. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що довгий час знаходяться в дружній стосунках з позивачем та його сімєю і часто бувають у вказаній квартирі. Зазначили, що [PERSON] вже кілька років не проживає в [INFO] та його особисті речі в квартирі відсутні. Свідок [PERSON] також підтвердила вказані обставини, додавши до цього, що вона знайома із родиною [PERSON] з 90-х років, є їх сусідкою по під'їзду (живе на одній площадці з позивачем), буває у квартирі та вже багато років не бачила [PERSON] Проте відповідно до вимог ч.4 та ч.5 ст.9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців. Відповідно до норм ст.72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Доказів, які підтверджують поважність причин відсутності відповідача за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців, судом не встановлено. Враховуючи, що відповідач добровільно вибув з квартири, участі у витратах на утримання квартири не приймає та відсутній за місцем реєстрації понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у звязку із розглядом даної справи позивачем понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 640,00 грн. та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.9, ч.1 ст.71, ст.72 ЖК УРСРта

Outcome: approved