Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач 20.01.2017 року звернулась з позовом до суду та просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається: коридор 1 6,7 кв.м.; вбиральня 2 1,0 кв.м.; ванна 3 1,9 кв.м.; кухня 4 6,7 кв.м.; житлова кімната 5 11,1 кв.м., шафа 6 1,3 кв.м.; житлова кімната 7 15,2 кв.м., балкон 0,9 кв.м.. В обґрунтування позову послалась на те, що до серпня 1993 року її родині належала квартира [ADDRESS]. Згідно з дозволом виконавчого комітету Нікопольської міської ради був здійснено обмін цієї квартири на квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON]. Вона переоформила технічний паспорт в КПНМБТІ та з того часу разом із своєю сімєю проживає в цій квартирі. Однак виявилось, що в КП МБТІ відсутня реєстрація з нею права власності на цю квартири і квартира на сьогоднішній день залишається зареєстрованою на праві власності за [PERSON]. Оскільки вона відкрито та безперервно володіє цією квартирою майже 24 роки, то просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] 14.02.2017 року померла (а.с. 49). У звязку зі смертю відповідача, судом був залучений у якості правонаступника [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову не заперечував та підтвердив, що дійсно в 1993 році відбувався обмін квартирами і до дня смерті [PERSON] проживала в [INFO], яка раніше належала позивачу. Просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник Нікопольської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі.(а.с.100) Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно інвентаризаційної справи, судом встановлено, що [PERSON] 15.05.1993 року за договором міни стала власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 39,45,82-84) В судовому засіданні встановлено, що Рішенням виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів від 15 серпня 1993 року надано дозвіл [PERSON] ( чоловіку позивача (а.с.7) на обмін квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] та видано ордер (а.с.14-15) КП НМБТІ після обміну квартирами посвідчило технічний паспорт на імя [PERSON] на квартиру52 в будинку 174 по вулиці Шевченко в м. Нікополі. (а.с.12-13). З серпня 1993 року [PERSON] та члени її сімї проживають в [INFO], що підтверджується матеріалами справи.(а.с.8) [PERSON] 05.05.1998 року помер (а.с.6) [PERSON] з серпня 1993 року і до дня смерті проживала в [INFO], що підтвердив в судовому засіданні відповідач [PERSON]. (а.с.30 ,75) 12.02.2017 року [PERSON] померла (а.с. 49). Після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON] (а.с. 75) Згідно з відомостями КП НМБТІ на сьогоднішній день залишається зареєстрованим право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.31) Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з вересня 1993 року добросовісно володіє квартирою 52 в будинку 174 по вулиці Шевченко в м. Нікополі і продовжує відкрито, безперервно нею володіти як своїм майном протягом 24 років, а тому суд вважає, що позивач набула право власності на неї за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, і відповідно позовні вимоги про визнання за нею права власності на цю квартиру підлягають задоволенню.

Outcome: approved