overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.12.2015 року звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 05.06.2012 року. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує та просить змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 05.06.2012 року. На даний час сторони шлюбних стосунків не підтримують. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 09.12.2020 року звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 20 липня 1993 року між ним та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) зареєстрований шлюб. Спільних неповнолітніх дітей у сторін не має. Майнового спору в сторін не виникає. Сторони у червні 1997 року припинили спільно проживати та вести господарство. Життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, в зв`язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позов та прохав його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 20 липня 1993 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ),\~ [INFO] ,\~ у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 55 (а. с. 4). Статтями 51 Конституції України та 24\~ Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки, чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони в червні 1997 року припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. Спору про спільне майно у сторін не має. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 113 СК України не скористалась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 вересня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 700 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду свої письмові заперечення та просив суд розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 25 травня 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. За вимогами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] не працює, відповідно, не має стабільного заробітку. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 550 грн. щомісячно до повноліття, починаючи з часу предявлення позову. Розмір аліментів в сумі 700 грн. є дещо завищеним, тому вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 вересня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя не склалося, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судовому засідання визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Бойко) [PERSON], [INFO], з 02 серпня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , 09 вересня 2020 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який вони зареєстрували 18 вересня 1993 року у Відділі РАЦС Котовського міськвиконкому Одеської області, за актовим записом №305. Свої вимоги мотивував тим, що життя з відповідачкою не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного. На даний час вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.\~247\~ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 вересня 1993 року у Відділі РАЦС Котовського міськвиконкому Одеської області, за актовим записом №305. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають . Частиною 3 ст.\~105\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24\~СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 грудня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, можливості зберегти сімю немає. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала, також просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 12 квітня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося, протягом останнього року відбувалися постійні сварки. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 14 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 грудня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21 липня 2004 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину Кіру, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що вона зловживає спиртними напоями. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилась, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відноси здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любови та поваги, взаємодопомоги і підтвердження забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного і фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області зроблено актовий запис № 15 (а.с 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку Кіру, [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Щодо виховання дитини, то між сторонами існує спір з цього приводу. Судові витрати, суд, вважає за можливе віднести на рахунок позивача, оскільки він не бажає стягувати їх на свою користь. Таким чином, позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 грудня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через втрату поваги один до одного. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду заяві зазначив, що з позовом погоджується. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Рябуха) [PERSON], [INFO], з 25 листопада 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

позивач [PERSON] 09 жовтня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 20 червня 2008 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO] року - син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини на утримання дітей. . В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 20 червня 2008 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до актового запису № 560 від 26 листопаду 2008 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с. 8 ) Відповідно до актового запису № 7 від 05 січня 2011 року, батьком [PERSON] [PERSON], [INFO] є [PERSON] , матір'ю [PERSON] (а.с. 7 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], 18 листопаду [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved