Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач 29.11.2017 звернулася до суду з указаною позовною заявою та просила суд визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 3 по вул. Зарічна (колишня вул. Фрунзе) в с. Тернуватка Криворізького району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову вказувала, що 16.05.2014 між нею як покупцем та продавцем [PERSON], укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: вул. Фрунзе, буд. 3, с. Тернуватка, Криворізького району Дніпропетровської області, на підставі якого вона набула право власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до п. 3.1.6 договору, [PERSON] зобовязалася, що вона та члени її родини знімуться з реєстрації за адресою цієї нерухомості протягом 10 днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення договору. Однак, член сім`ї колишнього власника житлового будинку [PERSON], не знялася з реєстрації за адресою: буд. 3 по вул. Фрунзе, с. Тернуватка Криворізького району Дніпропетровської області, хоча за вказаною адресою не проживає з травня 2014 року, в добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим перешкоджає вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявився, при цьому надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 31). Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду повторно не зявилася, про причини неявки суду не повідомила. Третя особа - Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 38). У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.05.2014 між [PERSON] продавець та [PERSON] покупець, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Тернуватка, вул. Фрунзе, буд. 3 (а.с. 20-21). Відповідно до п. 3.1.6 Договору купівлі-продажу від 16.05.2014 продавець [PERSON] особисто і з членами її родини, зобовязалася знятися з реєстрації (виписатися) з адреси цієї нерухомості та звільнити для безперешкодного користування та володіння нею покупцем [PERSON], протягом 10 днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору (а.с. 20-21). На підставі вказаного договору [PERSON] зареєструвала право власності на вказане майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5). За вище вказаною адресою також зареєстрована, але не проживає, член сім`ї колишнього власника будинку, [PERSON]. Вказаний факт підтверджується довідкою Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 741 від 23.10.2017, згідно з якої [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] (колишня вул. Фрунзе) с. Тернуватка Криворізького району Дніпропетровської області з 27.04.2011, але за вказаною адресою не проживає (а.с. 6), а також актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 06.11.2017, посвідченим сільським головою Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, згідно з якого [PERSON] зареєстрована за вище вказаною адресою, але не проживає з травня 2013 року (а.с.7). Розпорядженням голови Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 06-р від 10.02.2016, вул. Фрунзе с. Тернуватка Криворізького району Дніпропетровської області перейменована на вулицю «Зарічна». Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] набула право власності на житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Тернуватка, вул. Фрунзе, буд. 3 на законних підставах, а саме, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.05.2014. Разом з тим, член сімї колишнього власника цього домоволодіння, відповідач [PERSON] не проживає за зареєстрованою адресою з травня 2013 року, особистих речей не має, участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів не бере, її теперішнє місце знаходження не відоме, а наявність реєстрації останньої за вищевказаною адресою чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. За змістом ст.ст. 3, 7Закону України «Про\~свободу пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні», рішення суду про\~позбавлення права користування\~житловим\~приміщенням, яке набрало законної сили,\~є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. Отже, після набуття права власності [PERSON] на вище вказаний житловий будинок, припинилося право власності колишнього власника на нього, а тому [PERSON], як член сім`ї колишнього власника будинку, втратила право користування цим житловим приміщенням. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою безпідставно, не бажає знятися з реєстрації, чим чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності на вказаний житловий будинок, суд вважає за необхідне, з метою захисту права позивача на безперешкодне користування та розпорядження житловим будинком, визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком № 3 по вул. Зарічна (колишня вулиця Фрунзе) с. Тернуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Outcome: approved