Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.11.2018 року звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області про скасування реєстрації права власності на 1/3 частку квартири та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначила, що 21.04.2018 року помер її чоловік, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді чотирьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і була придбана на імя померлого в обєднанні власників квартир «Дружба» м. Авдіївка Донецької області. Вважає, що вона фактично прийняла спадщину оскільки зареєстрована у спадковій квартирі на момент смерті спадкодавця. Спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] за № 77/2018 від 18.05.2018 року, натомість при оформленні нотаріальних документів було виявлено розбіжність у частці права власності померлого [PERSON] на квартиру. Зокрема, у реєстрі про державну реєстрацію права власності, проведеного 12.07.2011 року БТІ Ясинуватської міської ради Донецької області за реєстраційним номером 34109793, номер запису в книзі № 45, зазначена 1/3 частка права власності на вищезазначену квартиру. Такий запис у реєстраційному реєстрі є помилкою, оскільки ними було придбано цілу квартиру, а азначена помилка у визначенні частки у праві власності на квартиру допущена в рішенні Авдіївського міського суду Донецької області від 06.04.2011 року по цивільній справі № 2-184/11 про визнання права власності на самочинне перебудоване нерухоме майно, де в резолютивній частині рішення помилково зазначено 1/3 частину квартири у праві власності. Вищевказані помилки не дають позивачу можливості оформити своє право на прийняття спадщини та розпорядження нею. Просить суд скасувати реєстрацію права власності на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], виключити запис про реєстрацію з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування, що залишилася після смерті [PERSON], [INFO], який помер 21.04.2018 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON], копію спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 21.04.2018 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.12.2018 року справу закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.01.2018 року залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~[PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія УЭ № 255217 від 12.12.1958 року, Петропавлівською сільською радою Краснозерського району, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.12.1956 року, актовий запис № 41. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Ткаченко». Відповідно до свідоцтва про народження серія І-ЕТ № 455208 від 17.07.1974 року, виданого повторно Петропавлівською сільською радою Краснозерського району, [PERSON] народився 04.02.1957 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-УЭ № 089122 від 16.12.1960 року, виданого Майською сільською радою Краснозерського району, [PERSON] народився 10.12.1960 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 06.04.2011 року визнано за [PERSON], [INFO], право власності на квартиру [ADDRESS], як самочинно перебудовану, загальною площею 65,4 кв.м. 1/3 частину квартири, як самочинно перебудованої, загальною площею 52,5 кв.м. Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав № 30582524 від 12.07.2011 року, виданого Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради, 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за [PERSON]. Підставою виникнення права власності зазначено рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 06.04.2011 року. Відповідно до технічного паспорту на квартиру від 23.05.2011 року, квартира що розташована за адресою: [ADDRESS], розмір належної [PERSON] частки зазначено 1/3. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 120997031 від 18.04.2018 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири що розташована за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності зазначено рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 06.04.2011 року. Згідно свідоцтва про смерть серія ІІ-НО № 018247 від 23.04.2018 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], [INFO], помер 21.04.2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 162. Як вбачається з довідки № 132 від 10.04.2014 року, виданої Відділом реєстрації Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області, за адресою: [ADDRESS], з моменту надання житла здійснювалася реєстрація місця проживання наступних осіб: [PERSON], [INFO] був зареєстрований з 07.02.1990 року по 12.06.2002 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована з 29.03.1991 року по теперішній час, [PERSON], [INFO] був зареєстрований з 26.07.1993 року по 17.07.2017 року; [PERSON], [INFO], зареєстрований з 14.07.2017 року по теперішній час. 27.05.1996 року Авдіївською міською радою видано свідоцтво № 344-р про реєстрацію Обєднанням співвласників «Дружба», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Комунальна, буд. № 27. Відповідно до довідки від 10.04.2018 року, виданої Обєднанням співвласників «Дружба», [PERSON] дійсно є членом ОВК «Дружба» з 1974 року. Членські внески виплачені повністю у сумі 7355 рублів в 1991 році. В судовому засіданні встановлено, що 18.05.2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 21.04.2018 року. В своїй заяві позивач зазначила, що крім неї спадкоємцями, що передбачено статтею 1261 ЦК України є сини [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 18.05.2018 року [PERSON] подав до приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] заяву за № 157 про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця на користь [PERSON] 08.06.2018 року [PERSON] подав до нотаріусу Красноармійського нотаріального округу РФ [PERSON] заяву за № 185 про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця на користь [PERSON] 19.09.2018 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] було прийнято заяву [PERSON] [INFO] № 333, згідно якої останній прийняв всю спадщину де б вона не була і з чого б вона не складалася і на день смерті належала спадкодавцю [PERSON], який помер 21.04.2018 року. Іншими спадкоємцями крім нього є [PERSON] Згідно постанови приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] за вих. № 453/02-31 від 30.10.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON] у звязку з тим, що до нотаріусу надано правовстановлюючі документи про право власності спадкодавця на 1/3 частку квартири та надати будь-які інші документи не є можливим, оскільки Ясинуватське бюро технічної інвентаризації, що здійснювало реєстрацію в даний час знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 392\~ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.\~1268\~ч.\~5\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Верховний Суд України в своїй постанові від 16 серпня 2017 року у справі № 6-490цс17, зазначив, що преюдиційним може бути судове рішення, навіть для учасників провадження, де субєктний склад сторін не є повністю тотожнім, однак чітко стосується конкретного учасника або встановлює певну обставину. Так, з мотивувальної частини рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 06.04.2011 року по цивільній справі № 2-184/11 вбачається, що в судовому засіданні було встановлено факт належності на праві власності [PERSON], квартири за адресою: [ADDRESS], відповідно до ордеру від 27.12.1976 року, виданого згідно рішення Авдіївської міської ради від 22.12.1976 року та згідно довідки № 67 від 16.09.2010 року, виданої головою правління обєднання власників квартир «Дружба». Натомість суд звертає увагу на те, що позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначає про помилки у визначенні належної на праві власності спадкодавцю частки квартири, які допущено саме в рішенні Авдіївського міського суду Донецької області про визнані права власності на самочинне перебудоване нерухоме майно, де було визначено про належність спадкодавцю 1/3 частки квартири, замість правильного 1/1 частки. Так, у силу п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно наданих позивачем інформаційних довідок, підставою виникнення права власності [PERSON] на 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] та реєстрації його в державному реєстрі речових прав на не рухоме майно, зазначено саме рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 06.04.2011 року. Даючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про скасування реєстрації права власності на 1/3 частку квартири та виключення даного запису про реєстрацію з державного реєстру прав власності на нерухоме майно задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду на підставі якого було здійснено державну реєстрацію не скасовано та питання щодо внесення виправлення описок (помилок) в судовому рішенні, на яких наполягає позивач, не вирішувалося. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на спадкове майно у вигляді квартири, суд звертає увагу, що звертаючись до суду із позовом в цій частині, позивач не зазначив про наявність іншого спадкоємця, який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії в передбачених Законом випадках. Згідно частини\~3\~глави 13 Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~ України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус на\~вимогу особи,\~якій відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~зобов'язаний\~викласти причини\~відмови в\~письмовій формі\~і роз'яснити\~порядок її\~оскарження.\~У цих\~випадках нотаріус\~протягом трьох\~робочих днів\~виносить постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії. У\~постанові про\~відмову зазначаються: дата\~винесення постанови; прізвище,\~ініціали нотаріуса,\~який виніс\~постанову,\~найменування та\~місцезнаходження державної\~нотаріальної контори\~або найменування\~нотаріального округу\~та адреса\~розташування робочого\~місця приватного\~нотаріуса; прізвище,\~ім'я,\~по батькові\~фізичної особи,\~яка звернулася\~за вчиненням\~нотаріальної дії,\~місце її\~проживання або\~найменування і\~місцезнаходження юридичної\~особи; про\~вчинення якої\~нотаріальної дії\~просила особа,\~що звернулася\~до нотаріуса\~(короткий\~зміст прохання); причини\~відмови у\~вчиненні нотаріальної\~дії з\~посиланням на\~чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Слід наголосити, що постановою приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] за вих. № 453/02-31 від 30.10.2018 року, відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину саме [PERSON], натомість інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON], такої відмови не отримав, заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав та позовних вимог з приводу порушеного або не визнаного права не заявляє. З огляду на вищевикладене, встановивши факт наявності спадкоємця, який на час розгляду справи не відмовився від прийняття спадщини та нотаріальної відмови з цього приводу не отримував, а також те, що рішення суду, яким визнано право власності спадкодавця на 1/3 частки квартири, не скасовано та питання щодо внесення виправлення описок (помилок), на яких наполягає позивач, не вирішувалося, суд вважає, що звернення до суду [PERSON] з вказаним позовом є передчасним, оскільки позивачем не вжито усіх заходів щодо встановлення права власності на спадкове майно в досудовому (без позовному) порядку. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви [PERSON] до Територіальної громади в особі Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області про скасування реєстрації права власності на 1/3 частку квартири та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed