Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] відділ м. Мукачеве Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування службовим, житловим приміщенням, а саме: квартирою в м.Мукачево, вул. Окружна, 24/14. Позовні вимоги мотивує тим, що квартира по вул. Окружній 24/14, в м. Мукачево була надана, як службова прапорщику [PERSON], який проживав у ній на підставі ордеру з трьома членами своєї сімї, зоврема відповідачем. Однак, відповідач розірвала шлюб з [PERSON], який також рішенням суду визнаний таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Станом на теперішній час у даній квартирі зареєстрована лише відповідач, яка понад одного року у ній не проживає , що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування вказаним обєктом нерухомості на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР . Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації. Враховуючи заяву представника позивача з якої слідує, що представник позивача позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи №303/2262/16-ц та матеріали цивільної справи №303/2059/16-ц, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] закріплена за Мукачівським КЕЧ району Прикарпатського воєнного округу за №657 (а.с. 13, 14-15). За договором найму від 01 квітня 1985 року та Акту здачі і приймання квартир, кімнати від 01.04.1985 року, [PERSON] був квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 17-20). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії І-ФМ №332537 від 22.07.1993 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22.07.1993 року (а.с. 22). Згідно з даними рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06 листопада 2014 року, яке набуло законної сили 18.11.2014 року, [PERSON], [INFO] визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №14 в будинку №24 по вул. Окружній в м. Мукачево (а.с. 21). Із довідки від 28 січня 2016 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с. 23). Як свідчать наявні в матеріалах справи акти перевірки житлового приміщення (а.с. 10, 11, 12), відповідач більше року не проживає у [INFO]. Також судом встановлено, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.08.2016 року про задоволення позовних вимог [PERSON] по цивільній справі №303/2059/16-ц за позовом [PERSON] до КЕВ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління та виконавчого комітету Мукачівської міської ради про зобовязання зняти статус службова з квартири [ADDRESS] та зобовязання виконавчий комітет Мукачівської міської ради надати дозвіл на укладення з [PERSON] договору найму житлового приміщення, а саме вищевказаної квартири, скасоване, про що свідчить ухвала Апеляційного суду Закарпатської області від 13.12.2016 року (цивільна спарва №303/2059/16, а.с. 167-171). За ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою ст. 318 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Волевиявлення власника майна за предметом позовних вимог спрямоване на визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Такі вимоги слід вважати правомірними, оскільки вони в повній мірі узгоджується з тими правомочностями, які передбачається цивільно-правовим інститутом права приватної власності (ст.ст. 316, 318 Цивільного кодексу України). Статтями 386, 391 Цивільного кодексу України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються також нормами житлового законодавства. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право на користування житлом внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. При вирішені позову судом встановлена фактична наявність правових підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою №14, яка знаходиться по вул. Окружній, 24 в м. Мукачево, передбачених ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, оскільки остання без поважних причин не проживає у даній квартирі понад шість місяців.

Outcome: approved