Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Херсонської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради, Служба у справах дітей Суворовської районної у місті Херсоні ради в якій просить визнати позивачів членами сім`ї наймача із правом користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує набуттям статусу члена сім`ї наймача [PERSON] у зв`язку із вселенням до квартири комунальної форми власності за згодою наймача і членів його сім`ї та проживання із ними однією сім`єю. Звернення до суду обумовлюється неможливістю наймача [PERSON] із дружиною й донькою повернутися до місця реєстрації через знаходження на тимчасово окупованій території Луганської області та у зв`язку із цим прописати позивачів у відповідному житловому приміщенні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивачів адвокат Мороз А.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачі проживають у двокімнатній квартирі [ADDRESS] . Наведене проживання обумовлено тим, що [PERSON] через фактичне розлучення у 2014 році із чоловіком, у грудні того ж року разом із своїм сином [PERSON] , переїхала з м. Гола Пристань, Херсонської області до [PERSON] , як хресного батька [PERSON] , для проживання у м. Херсоні. З моменту вселення позивачка почала шукати роботу, проте оскільки працевлаштування відбулось лише у 2016 році, весь 2015 рік сім`я [PERSON] матеріально і морально підтримувала [PERSON] . В свою чергу, остання допомагала наймачу та членам його сім`ї у питаннях побуту. Після працевлаштування позивачки, [PERSON] допомагала [PERSON] із сином. Також, [PERSON] після виникнення фінансової можливості, почала надавати кошти для спільного ведення бюджету сім`ї, у тому числі придбання продуктів, оплати комунальних послуг, ремонт в приміщеннях кухні та ванної кімнати тощо. В листопаді 2018 року сім`я [PERSON] була вимушена поїхати до м. Луганськ, проте на сьогодні не в змозі повернутися з тимчасово окупованої території. Відсутність прописки у спірній квартирі ускладнює вирішення питань обліку, реалізації прав дітей, що викликало необхідність просити визнати позивачів членами сім`ї наймача в судовому порядку. Представник відповідача виконавчого комітету Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про слухання справи без участі свого представника. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату і час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань, відзивів на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Херсоні ради в судове засідання не з`явився, про дату і час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань, відзивів на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Суворовської районної у місті Херсоні ради у судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити як такий, що заявлений [PERSON] в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] . Представник третьої особи навів на комісійному обстеженні житлових умов позивачів та складанні з цього приводу відповідного акту. Вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, перевіривши докази надані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно наданого до матеріалів справи ордеру на жиле приміщення №50 від 31.07.2013 року він виданий на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 16.07.2013 року №194 [PERSON] на склад сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Листом на ім`я Херсонського міського голови із датою відправлення 21.11.2019 року позивачка звернулась із проханням здійснити її прописку в квартирі [ADDRESS] . Листом від 25.05.2021 року Позивачка повторно звернулась на ім`я Херсонського міського голови із проханням вирішити питання її прописки в квартирі [ADDRESS] в складі сім`ї [PERSON] . Актом обстеження квартири [ADDRESS] від 28.05.2021 року, що складений посадовими особами управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради встановлено проживання позивачів за вказаною адресою. Актом обстеження умов проживання від 10.06.2021 року, що складений посадовими особами служби у справах дітей Суворовської районної ради, встановлюється проживання позивачів у [ADDRESS] з 2015 року. У відповідності до довідки управління освіти Херсонської міської ради від 17.11.2020 року №02-21/138 місцем навчання [PERSON] є Херсонська гімназія №6 Херсонської міської ради, що розташована у [ADDRESS] . З декларації №0001-89Т0-1400 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, датою подання 02.02.2019 року, зазначено адресою місця фактичного проживання або перебування [PERSON] : [ADDRESS] . З декларації №0001-9328-ХХ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, датою подання 21.05.2020 року, зазначено адресою місця фактичного проживання або перебування [PERSON] : [ADDRESS] . Опитані судом свідки показали на те, що [PERSON] разом із сином [PERSON] вселились під кінець 2014 року до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме в квартиру [ADDRESS] в якій вони всі разом проживали до 2018 року включно як члени однієї сім`ї, вели спільне господарство. В 2018 році [PERSON] із дружиною й донькою виїхали з квартири, проте [PERSON] , як фактичний член їх сім`ї, продовжує проживати у квартирі разом із дітьми. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Суд ураховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК Української РСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК Української РСР). Згідно з частиною першою статті 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року по справі №629/1233/18. Відповідно до статей 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Задовольняючи позов суд виходить з того, що позивачі не оспорюють право користування жилим приміщенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , доводячи своє відношення до членів сім`ї названих осіб. При цьому, суд зважує на встановлені підстави і обставини вселення у квартиру [PERSON] та докази надані в доведення постійного проживання у спірній квартирі з дітьми, відсутності іншого постійного місця проживання, сплати комунальних послуг і часткове їх оформлення на [PERSON] . Суд також надав оцінку показам свідків, якими повідомлено про характер правовідносин між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а саме відношення перелічених осіб один до одного як до членів своєї родини, згоду на вселення позивачів у квартиру. Відтак, суд встановивши безумовні підстави, що перешкоджають позивачам набути право члена сім`ї наймача спірної квартири та її користування дійшов висновку про задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved