overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач 22.09.2016 р. звернувся до суду зі вказаним позовом. При цьому посилався на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18.12.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 229. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. Дитина залишиться проживати з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 18.12.2014 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач 22.09.2016 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.01.1990 р. виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Балаклійського району за актовим записом № 5. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сімя не склалася через різні погляди на життя, права та обовязки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити шлюбне прізвище. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Ухвалою суду від 17.11.2016 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 30.01.1990 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обовязки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач 22.09.2017 року звернулася до Деснянського районного суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини з вересня 2014 року. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 17.10.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, після отримання 09.10.2017 року відповіді з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві про зареєстроване місце проживання відповідача - відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.01.2018 року. Позивач в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 01.12.2007 року в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2815, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від вказаного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач 22.10.2013 року звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначає, що12.04.2013 року, з вини відповідача в м.Запоріжжя сталася дорожньо - транспортна пригода, відповідач скоїв ДТП куруючи трамваєм бортовий номер 453. Внаслідок ДТП пошкодження отримала пасажирка [PERSON] Потерпіла подала позов про стягнення з позивача шкоди, рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позивача стягнено 1040,00 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 моральної. Зазначену суму позивач виплатив потерпілій, яку просить стягнути з відповідача в порядку регресу. В судове засідання сторони не з'явилися, позивач просить розглядати справу на його відсутність, відповідач в судове засідання не з'явився. Враховуючи, що сторони повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи технічну фіксацію процесу. Всебічно вивчивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що12.04.2013 року, з вини відповідача в м.Запоріжжя сталася дорожньо - транспортна пригода, відповідач скоїв ДТП куруючи трамваєм бортовий номер 453. Внаслідок ДТП пошкодження отримала пасажирка [PERSON] Потерпіла подала позов про стягнення з позивача шкоди, рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позивача стягнено 1040,00 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 моральної. Зазначену суму позивач виплатив потерпілій. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України, питання чи мала місце ДТП та з чиєї вини, вже встановлені рішенням суду та не підлягають доказуванню. Задовольняючи позову суд виходить з правил ст. 1191 ЦК України, якою встановлено право особи, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги. Однак в порядку ст. 132 КЗпП України шкоду за завдану підприємству працівники несуть в межах прямої дійсної шкоди але не більше свого середнього заробітку. Також підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач 22.10.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 22.07.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб, стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 22.07.2000 року Українською міською радою м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 22.07.2000 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 23. Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.02.2001 року виданого Українською міською радою м. Селидове Донецької області, актовий запис №12, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач 22.10.2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що протягом останнього часу сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Ведення спільного господарства та спільне проживання припинено, примирення неможливе, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 24.10.2014 р. підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Солом»янському районному суду м.Києва. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що він є військовослужбовцем, служба пов»язана з тривалими відрядженнями, що призвело до припинення шлюбних відносин. З 2005 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Донька після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Спору про поділ майна не має. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, заслухавши думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.08.1997 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] . Сторони з 2005 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач 22.10.2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом. При цьому посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.10.2006 р. Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 74. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач (батько дитини) від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.10.2006 р. Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 74. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 22.10.2014 р. № 1016. Відповідач є батьком цієї дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11.03.2008 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач 22.10.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по причині того, що вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вже деякий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини не ведуть спільного господарства, на даний час сім'я розпалася, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення до суду не надходили, в позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надано. Суд, враховуючи думку позивача вважає за можливе згідно ст. 224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05 квітня 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київській області, актовий запис № 199, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач 22.10.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 30.07.1994 року проживають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 04.10.2004 року народилася донька - [PERSON] (а.с.3), яка після припинення шлюбних стосунків проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає , вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач інших дітей, яким-би сплачував аліменти не має, здоровий, офіційно працює, а відтак стягує аліменти у визначеному позивачем розмірі, що відповідає вимогам чинного законодавства. У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 243,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач 22.10.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення ним 23-х річного віку або до закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 19.08.1984 року по 29.07.2005 року. З відповідача стягувалися аліменти до повноліття сина у розмірі 500 грн. щомісячно. На даний час син повнолітній та проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. [PERSON] навчається в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі на 4 курсі, денне відділення, що вимагає значних витрат. Її доходів на навчання не вистачає, оскільки вона не працює, тому з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки сплачувати аліменти не має змоги. Інвалідності не має, інших утриманців також не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки, виданої Наталівською сільською радою № 969 від 14.10.2014 року, позивач має на утриманні сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею (а.с. 6). [PERSON] є студентом четвертого курсу Новоград-Волинського промислово-економічного технікуму денної, державної форми навчання. Період навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Стипендії не отримує (а.с. 8-9). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач офіційно не працює, надає соціальні послуги учаснику ВВ війни [PERSON], 1928 року народження, однак здоровий, працездатний, інших утриманців, крім сина не має, суд приходить до переконання, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу сину, що навчається. Разом з тим, позивачем, всупереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, не доведено про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно. Тому судом встановлені підстави для часткового задоволення позову у розмірі 500 грн. щомісячно на час навчання сина. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому стягнення аліментів слід проводити з 22.10.2014 року до закінчення навчання. Також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial