Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.08.2019 року після усунення недоліків позову звернувся до суду із позовом до відповідачів : [PERSON] , [PERSON] , територіальної громади с. Сем`янівка Полтавського району Полтавської області в особі Сем`янівської сільради Полтавського району про визнання права власності на спадкове майно ( а. с. 71 - 73 т. 3 ), мотивуючи тим, що [INFO] померла його та відповідачів мати - [PERSON] . На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ПЛ 690, виданого 14 листопада 1997 року Кротенківською ( Сем`янівською ) сільською радою, їй належала земельна ділянка площею 0,45 га. на території с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Матір`ю був складений заповіт, посвідчений нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори 14 лютого 2005 року, згідно якого він - [PERSON] та відповідачі по справі : [PERSON] та [PERSON] мають успадкувати в рівних частках, тобто по 1/3, все належне заповідачу майно, в тому числі і зазначену земельну ділянку. Факт родинних відносин між ним, покійним спадкодавцем та відповідачами по справі підтверджується копією його свідоцтва про народження, текстом заповіту. В якому зазначено, що він та відповідачі є синами [PERSON] . Копії свідоцтв про народження відповідачів надати не може суду, оскільки він їх не має. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу - Святецькою І.В. була відкрита спадкова справа № 93/2018 та йому видане свідоцтво про на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири за адресою [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки нотаріусом відмовлено, про що винесена постанова про відмову у вчиненні з нотаріальної дії від 13 травня 2019 року. Згідно зазначеної постанови спадкоємцями за заповітом [PERSON] є він та відоповідачі по справі - її діти. Інші спадкоємці відсутні. При цьому, нотаріус послалась на п. 4. 15, 4. 20 Глави 10 Розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 ( Порядок… ), яким передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. Як вбачається з повідомлення від 19 квітня 2019 р. № 527/123-19, Управлінням Держгеокадастру у Полтавській області кадастровий номер зазначеній земельній ділянці визначений не був. За визначенням кадастрового номеру земельної ділянки може звернутись лише власник чи уповноважена ним особа ( п. п. 109, 115 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. № 1051). Відсутність кадастрового номера та неможливість його отримання, оскільки він не визнаний власником чи користувачем земельної ділянки, стало підставою для винесення нотаріусом постанови, як це передбачено ст. ст. 5, 49, 68 Закону України «Про нотаріат» та його звернення до суду з даним позовом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини ( ст.1218 ЦК України ). Ст. 346 ЦК України передбачає неможливість визнання права власності та реєстрації правовстановлюючого документу на ім`я померлого. Згідно ст. 392 ЦК України у разі відсутності документа, який засвідчує право власності, право власності може бути визнане в судовому порядку. Відповідно до ст. 1125 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збережінням її цільового призначення. Згідно даних Технічного звіту встановлення в натурі меж спірна земельна ділянка загальною площею 0,45 га. складається з двох частин : - площею 0,23 га. в [ADDRESS] - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, вартістю 61 400 грн. згідно Звіту про експертну грошову оцінку ФОП [PERSON] від 14.06.2019 р.; - площею 0,22 га. в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області для ведення особистого підсобного господарства, вартістю 27 400 грн. згідно Звіту про експертну грошову оцінку ФОП [PERSON] від 14.06.2019 р. Загальна вартість становить 88 800 грн., тому вартість 1/3 частини земельної ділянки, на яку він має право згідно заповіту - 29 600 грн. Способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України є визнання права. Досудове врегулювання спору не проводилось, заходи забезпечення позову не вживались. Своїм підписом підтверджує, що ним не подано іншого позову до цих ж відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. Попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із розглядом справи, становить оплата судового збору в сумі 768,40 грн. Прохав визнати за ним - [PERSON] , право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,45 га. в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства як на спадкове майно за заповітом померлої [INFO] - [PERSON] , що належало їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1- ПЛ № 009690, виданого 14 листопада 1997 року Кротенківською ( Сем`янівською ) сількою радою Полтавського району Полтавської області. Та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в солідарному порядку. 06.11.2019 року до суду надійшов зустрічний позов відповідача по первісному позову - [PERSON] до : [PERSON] , [PERSON] , Сем`янівської сільради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування ( а. с. 1 - 3 т. 1 ), мотивуючи тим, що його спадкові права та права [PERSON] виникають з одних правовідносин та фактів - смерті [PERSON] та відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, позови є взаємопов`язаними і їх спільний розгляд є доцільним, тому прохав прийняти зустрічний позов та об`єднати його в одне провадження з первісним позовом. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду з захистем свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [INFO] померла його мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.09.2018р. Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області. Факт родинних відносин між ними підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом РАЦС м. Полтави. [PERSON] за життя був складений заповіт, посвідчений Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 14.02.2005 року та зареєстрований в реєстрі за № 3-339, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно ні складалося, що на день смерті їй буде належати за законом вона заповідала в рівних частках йому та його братам : [PERSON] та [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове нерухоме майно : квартира [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,45 га. в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області - Святецької І.В. з заявою про прийняття спадщини. З відповідними заявами звернутися і його брати. 13.05.2019 року нотаріусом йому видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та реєстровано право власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2019 року. Тобто, фактично він прийняв спадщину після смерті матері. На підтвердження факту належності на праві приватної власності земельної ділянки приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області - Святецькій І.В. було надано оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ПЛ № 009690, виданого 14.11.1997 року Кротенківською сільською радою Полтавського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 855. Однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку, зазначену вище їм було відмовлено, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.05.2019 року через відсутність державної реєстрації спадкової земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та витягу з Державного земельного кадастру з кадастровим номером земельної ділянки. В постанові також зазначено, що згідно повідомлення від 19.04.2019 р. № 527/123-19 Управління Держгеокадастру у Полтавській області заява про реєстрацію земельної ділянки, яка належала померлій [INFO] [PERSON] , повинна подаватися землевласником і подача такої заяви від імені спадкоємців законодавством неврегульоване, тому рекомендовано спадкоємцю звернутися до суду для визнання права на земельну ділянку у порядку спадкування. На даний час оформити спадщину на спадкову земельну ділянку неможливо в зв`язку зі смертю спадкодавця. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом ( саме оригіналом, а не копією ). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268, 1297 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.15 глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. П. 4.20. вищезазначеного «Порядку…» визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Відповідно до ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення ( визнання ) порушених ( оспорюваних ) прав. Отже, він як спадкоємець позбавлений можливості оформити документи на спадщину, хоча померла на належній правовій підставі володіла земельною ділянкою, яку він фактично прийняв у спадщину. Підтверджує, що до суду іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавав. Заходи досудового врегулювання спору ним не вчинялися. Розрахунок суми судових витрат : судовий збір в сумі 768,40 грн. До матеріалів справи долучає копії документів, оригінали яких у нього наявності. Інші докази, що підтверджують позов були подані [PERSON] під подачі первісного позову. Вирішуючи питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви прохав врахувати, що до та під час проведення підготовчого судового засідання, яке відбулося 27.09.2019 р. перебував з 17.09.2019 р. по 28.09.2019 р. у санаторії «Гірська тиса» у Закарпатській області, Рахівського району в с. Кваси і не мав фізичної можливості з`явитися до суду та звернутися за юридичною допомогою. На підтвердження вказаного факту надав копію санаторної книжки, квитанції про сплату санаторного лікування, копії квитків на потяг. Прохав поновити йому строк на подання зустрічної позовної заяви, прийняти її до провадження та об`єднати в одне провадження первісним позовом. Визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,45 га. в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій [INFO] - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ПЛ № 009690, виданого 14.11.1997 poку Кротенківською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Судові витрати не стягувати з відповідачів. 08.11.2019 року відповідач по первісному позову - [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , територіальної громади Сем`янівської сільради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно із аналогічних підстав звернення інших позивачів, бо вони всі є братами і спадкоємцями померлої [PERSON] . Прохав визнати за ним - [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,45 га. в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій [INFO] - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ПЛ № 009690, виданого 14.11.1997 poку Кротенківською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Ухвалами суду від 11.11.2019 року та 12.11.2019 року вимоги за зустрічними позовами сторін об`єднані в одне провадження із первісним позовом. В судовому засіданні сторони та їх представники в особі адвокатів підтримали надані суду позови, надавши можливі докази на підтвердження їх вимог. Позивач по первісному позову наполягав на стягненні із решти сторін понесених ним судових витрат у розмірі сплаченого ним судового збору у солідарному порядку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно : квартира [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,45 га. в с. Патлаївка Полтавського району Полтавської області для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ПЛ № 009690, виданого 14.11.1997 року Кротенківською сільською радою Полтавського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 855, що складається із двох земельних ділянок. Їх померлою матір`ю складений заповіт, посвідчений нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори 14 лютого 2005 року, згідно якого вона заповіла своїм синам - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/3 частині усього належного їй майна. Даний заповіт не скасований та не змінений на даний, що підтвердили усі сторони. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, текстом заповіту. Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу - Святецькою І.В. булла відкрита після померлої спадкова справа № 93/2018 та видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме на 1/3 частину кожному спадкоємцю квартири за адресою [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на решту спадкового майна - земельну ділянку, то нотаріусом відмовлено постановою у вчиненні нотаріальної дії від 13 травня 2019 року на підставі п. 4. 15, 4. 20 Глави 10 Розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. Як вбачається з повідомлення від 19 квітня 2019 р. № 527/123-19, Управлінням Держгеокадастру у Полтавській області кадастровий номер зазначеній земельній ділянці визначений не був. За визначенням кадастрового номеру земельної ділянки може звернутись лише власник чи уповноважена ним особа ( п. п. 109, 115 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. № 1051). Відсутність кадастрового номера та неможливість його отримання, через смерть власника, стало підставою для винесення нотаріусом постанови, як це передбачено ст. ст. 5, 49, 68 Закону України «Про нотаріат» та їх звернення до суду з даними позовами. Суд, заслухавши сторін, їх представників в особі адвокатів, дослідивши докази, якими обґрунтовується позови, приходить до висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів за виключенням вимоги позивача по первісному позову та відповідача по зустрічним позовам - [PERSON] про солідарне стягнення з відповідачів понесених ним судових витрат за проведення оцінки майна та ксерокопіювання позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно роз`яснень в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом ( саме оригіналом, а не копією ). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268, 1297 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За визначенням кадастрового номеру земельної ділянки може звернутись лише власник чи уповноважена ним особа ( п. п. 109, 115 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 р. № 1051 ). На підставі п. 4. 15, 4. 20 Глави 10 Розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру. Згідно ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ч. 1 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що сторони у справі є рідними братами та синами спадкодавця за заповітом, що було доведено суду, та їм належить по 1/3 частині кожному обсягу спадкового майна, суд прийшов до висновку про задоволення їх вимог, тому вимога [PERSON] про стягнення з відповідачів солідарно судових витрат за проведення оцінки майна та ксерокопіювання позову не підлягає задоволенню, тим паче в солідарному порядку, який застосовується у інших випадках визначених законом.

Outcome: approved