Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач 1: [PERSON] та позивач [PERSON] звернулися із позовом до суду про стягнення відповідача АТ «Універсал Банк» безпідставно отриманих 52486,92 грн. позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (з 08.07.2009 року Приватне акціонерне товариство «Універсал Банк»), було укладено кредитний договір №06/1507 К-07 від 22.08.2007 року, згідно якого останній видав [PERSON] кредит у сумі 14 000 гривень 00 коп. У забезпечення повернення кредиту, 22.08.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки №06/1508 ГІ-07, згідно якого [PERSON] поручилась брати на себе зобов`язання відповідати перед ВАТ «Універсал Банк» в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником, а саме - [PERSON] , зобов`язань за кредитним договором від 22.08.2007 року. Позивач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим банк звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно ухваленого рішення суду від 26.08.2010 року по справі № 2п-5247/10, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» - 51 847 гривень 92 коп. заборгованості за кредитним договором №06/1507 К-07 від 22.08.2007 року та 639 гривень судових витрат. 15.02.2017 року, старшим державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Пушкаш В.В., в межах виконавчого провадження №ВП 52566605/12, винесено постанову відповідно до якої вирішено, звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] та проводити утримання із її доходів в розмірі 20% щомісячно до погашення суми боргу. У свою чергу, 16.06.2016 року заступником начальника Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Лукеча О.В., в межах виконавчого провадження №ВП 49899678, винесено постанову якою вирішено, звернути стягнення па доходи [PERSON] в розмірі стягнення заборгованості та проводити утримання із його доходів в розмірі 20%. Разом із тим, за результатом вчинених виконавчих дій та перерахування в повному обсязі на користь ПАТ «Універсал Банк» суми заборгованості державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Стець Л.І. 27.08.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №ВП 52566605/12. Поряд з цим, не дивлячись на те, що сума заборгованості за кредитним договором від 22.08.2007 року сплачена солідарним боржником [PERSON] в повному обсязі, у лютому 2020 року, [PERSON] отримав постанову про закінчення виконавчого провадження №ВП 49899678 від 06.02.2020 року, винесеною начальником Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління: Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Плиска Андрієм Степановичем. Таким чином, із заробітної плати [PERSON] та [PERSON] , як солідарних боржників, утримано та перераховано на користь ПАТ «Універсал Банк» 104 973 гривні 84 коп., що на 52 486 гривень 92 коп. більше від необхідної суми стягнення. З урахуванням наведеного, позивачі просять суд стягнути з АОТ «Універсал Банк» на їх користь 52 486 гривень 92 коп. та суму сплаченого судового збору та витрати па професійну правничу допомогу. 21.03.2021 року від представника третьої особи, начальника відділу Ужгородського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Плиски А.С. до суду надійшла заява, в якій просить долучити до матеріалів справи копію відповіді № 21473/18.10-27 від 25.09.2020 року та копію розпорядження про перерахунок коштів № 49899678 від 28.01.2020 року, з яких слідує що відділом ДВС по примусовому виконанні виконавчого провадження АСВП № 49899678 по виконанні виконавчого листа № 308/14676/14-ц виданого Ужгородським міськрайонним судом, з боржника [PERSON] стягнуто 48983,6 грн., з яких: 44447,59 грн. перераховано на користь стягувача ПАТ «Універсал Банк», 4444,69 грн. перераховано, як виконавчий збір, 91,32 грн. - як витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.11.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 01.03.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Від представника позивачів - адвоката Маркусь М.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а також уточнені позовні вимоги, зокрема просять стягнути з відповідача на їх користь суму безпідставно набутих коштів у розмірі 44447,59 гривень. Представники третіх осіб у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.08.2010 року по справі № 2п-5247/10 з позивачів [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/1007 К-07 від 22.08.2007 року у розмірі 51847 грн. 92 коп. та 639 грн. судових витрат. Згідно постанови заступника начальника Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 16.06.2016 року, ВП №49899678, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) № 308/14676/14-ц виданий 13.05.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 52486,92 грн., вирішено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику після відрахування податків в розмірі 20 відсотків. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Мукачівського міського відділу ДВС від 15.02.2017 року, ВП 52566605/12, при примусовому виконанні виконавчого листа (дублікат) № 308/14676/14-ц виданий 13.05.2015 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 52486,92 грн., вирішено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , утримання проводити 20% щомісячного до погашення суми боргу. Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 27.08.2019 року виконавче провадження № 52566605/12 було закінчено, у зв`язку з утриманням суми боргу, виконавчого боргу та витрат. Припинено чинність арешту майна боржника [PERSON] та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Так, у судовому засіданні встановлено, а також документально підтверджується, зокрема звітом про здійснені відрахування та виплати, наданим ТОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед», відповідно до якого, з [PERSON] , за період з лютого 2017 року по липень 2019 року, стягнуто 57836,00 гривень. Тобто, рішення суду в повному обсязі було виконане солідарним боржником [PERSON] у виконавчому провадженні №52566605/12. Відповідно до ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Оскільки, зобов`язання перед кредитором були в повному обсязі виконані боржником [PERSON] ще у серпні 2019 року, то з цього моменту обов`язок боржника [PERSON] був відсутній. Поряд з цим, заступником начальника Ужгородського РВДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 06.02.2020 року винесено постанову про закінчення виконання провадження № 49899678 у зв`язку із фактичним виконанням боржником [PERSON] рішення з виконавчим документом. З долученої до матеріалів справи відповіді начальника відділу Ужгородського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Плиски А.С. № 21473/18.10-27 від 25.09.2020 року та копії розпорядження про перерахунок коштів № 49899678 від 28.01.2020 року встановлено, що відділом ДВС по примусовому виконанні виконавчого провадження АСВП № 49899678 по виконанні виконавчого листа № 308/14676/14-ц виданого Ужгородським міськрайонним судом, з боржника [PERSON] стягнуто 48983,6 грн., з яких: 44447,59 грн. перераховано на користь стягувача ПАТ «Універсал Банк», 4444,69 грн. перераховано, як виконавчий збір, 91,32 грн. - як витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Відтак, банком безпідставно набуто кошти в сумі 44447,59 гривень. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збереження нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї Глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Згідно з частиною першою ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. При цьому, суд виходить із того, що між сторонами у справі відсутні договірні правовідносини щодо зарахування коштів в сумі 44447,59 грн. на рахунок відповідача, власником яких відповідач не є, а тому отримані ним грошові кошти є незаконно набутими та підлягають поверненню позивачам у спосіб, передбачений положеннями статті 1212 ЦК України. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Тому з наведених підстав позов підлягає задоволенню. На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивачів сумі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved