Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач 31.10.2013 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, інфляційних втрат, відсотків за порушення грошового зобов'язання в загальному розмірі 165539 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 1656 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 17.07.2008 р. позичив відповідачу 30000 грн., а 09.09.2008 р. позичив відповідачу ще 15000 грн., які той зобов'язався повернути до 30.12.2008 р., що підтверджується письмовою розпискою відповідача. Оскільки він та відповідач являлись співзасновниками однієї фірми і перебували у достатньо дружніх стосунках, відповідач за його згодою повертав позичені кошти частинами, починаючи з 21.11.2008 р. до 09.07.2012 р., повернувши йому у загальній сумі 7150 грн. Тому підстав для звернення до суду за захистом своїх прав у нього не було. 24.06.2010 р. відповідач позичив у нього 13100 грн., які зобов'язався повернути до 30.10.2010 р.; 30.07.2010 р. відповідач позичив у нього ще 8000 грн., які також зобов'язався повернути до 30.10.2010 р. Відповідач запевняв його, що кошти бере для підприємницької діяльності і обов'язково поверне. 29.09.2011 р. відповідач позичив у нього 10500 доларів США, що згідно курсу Національного банку України складає 83895 грн. (10500х7,99), з яких зобов'язався повернути: 2500 доларів США - до 31.12.2011 р., 2500 доларів США - до 01.02.2012 р., 2500 доларів США - до 01.03.2012 р., 3000 доларів США - до 01.04.2012 р. У зазначений термін і по даний час відповідач не повернув йому позичені кошти у загальній сумі 142845 грн. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 01.01.2009 р. до 30.09.2013 р., та 3% річних від простроченої суми сума боргу складає 165539 грн. згідно наданих ним розрахунків по кожній розписці. Просив захистити його порушене право, поновивши пропущений з поважної причини загальний строк позовної давності, оскільки він помилково подав заяву до неналежного суду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 17.07.2008 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 30000 грн., які зобов'язався повернути до 30.12.2008 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.76). Відповідач за згодою позивача повертав останньому позичені кошти частинами, починаючи з 21.11.2008 р. до 09.07.2012 р., повернувши в загальному 7150 грн. 09.09.2008 р. відповідач позичив у позивача 15000 грн., які також зобов'язався повернути до 30.12.2008 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.76). 24.06.2010 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача 13100 грн., які зобов'язався повернути до 30.10.2010 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.77). 30.07.2010 р. відповідач позичив у позивача ще 8000 грн., які також зобов'язався повернути до 30.10.2010 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.78). 29.09.2011 р. між сторонами укладено останній договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача 10500 доларів США, що згідно курсу Національного банку України складає 83895 грн. (10500х7,99), з яких зобов'язався повернути: 2500 доларів США - до 31.12.2011 р., 2500 доларів США - до 01.02.2012 р., 2500 доларів США - до 01.03.2012 р., 3000 доларів США - до 01.04.2012 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.79). У зазначений термін і по даний час відповідач не повернув позивачу позичені кошти у загальній сумі 142845 грн. З огляду на те, що відповідач до липня 2012 р. повертав кошти за першим договором позики, що позивач у середині жовтня 2013 р., тобто в межах трьохрічного строку загальної позовної давності, помилково звернувся з позовом про стягнення боргу до Івано-Франківського міського суду, який повернув позовну заяву за непідсудністю (а.с.48), суд визнає поважними причини пропущення позовної давності. За таких обставин відповідно до вимог ч.5 ст.267 ЦК України порушене право позивача підлягає захисту. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заявлена позивачем вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягає до часткового задоволення. За першими двома розписками від 17.07.2008 р. та від 09.09.2008 р. інфляційні втрати та відсотки підлягають до стягнення у межах трьохрічного строку давності. З урахуванням наявної в матеріалах справи зведеної таблиці індексів інфляції (а.с.80) та Рекомендацій Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 р. відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ суд визначає суму інфляційних втрат у розмірі 3077,80 грн. (1233,90 + 810 + 641,90 + 392) згідно наступного розрахунку: - із суми боргу 22850 грн. (30000-7150) за час прострочення з 01.10.2010 р. до 30.09.2013 р. з урахуванням індексу інфляції 105,4% (101,6% за жовтень-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х 99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у розмірі 1233,90 грн. (22850 х 105,4% = 24083,90 - 22850); - із суми боргу 15000 грн. за час прострочення з 01.10.2010 р. до 30.09.2013 р. з урахуванням індексу інфляції 105,4% (101,6% за жовтень-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х 99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у розмірі 810 грн. (15000 х 105,4% = 15810 - 15000); - із суми боргу 13100 грн. за час прострочення з 01.11.2010 р. до 30.09.2013 р. з урахуванням індексу інфляції 104,9% (101,1% за листопад-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х 99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у розмірі 641,90 грн. (13100 х 104,9% = 13741,90 - 13100); - із суми 8000 грн. за час прострочення з 01.11.2010 р. до 30.09.2013 р. з урахуванням індексу інфляції 104,9% (101,1% за листопад-грудень 2010 р. х 104,6% за 2011 р. х 99,8 за 2012 р. х 99,4% за 9 місяців 2013 р.) у розмірі 392 грн. (8000 х 104,9% = 8392 - 8000). Розмір 3% річних згідно розписок відповідача складає 9393,26 грн. згідно наступного розрахунку: - 22850 х 3% = 685,50 : 365 дн. = 1,88 грн. за день х 1095 дн. (3 роки) = 2058,60 грн.; - 15000 х 3% = 450 : 365 = 1,23 х 1095 = 1346,85 грн.; - 13100 х 3% = 393 : 365 = 1,08 х 1073 дні за період з 31.10.2010 р. до 08.10.2013 р. (62+365+365+281) = 1158,84 грн.; - 8000 х 3% = 240 : 365 = 0,66 х 1073 = 708,18 грн.; - 2500 дол. = 19975 грн. х 3% = 599,25 : 365 =1,64 х 646 днів за період з 01.01.2012 р. до 08.10.2013 р. (365+281) = 1059,44 грн.; - 2500 дол. = 19975 грн. х 3% = 599,25 : 365 =1,64 х 614 днів за період з 02.02.2012 р. до 08.10.2013 р. (333+281) = 1006,96 грн.; - 2500 дол. = 19975 грн. х 3% = 599,25 : 365 =1,64 х 586 днів за період з 02.03.2012 р. до 08.10.2013 р. (305+281) = 961,04 грн.; - 3000 дол. = 23970 грн. х 3% = 719,10 : 365 =1,97 х 555 днів за період з 02.04.2012 р. до 08.10.2013 р. (274+281) = 1093,35 грн. З урахуванням викладеного заявлена вимога про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за порушення грошового зобов'язання підлягає до часткового задоволення на суму 155316,06 грн. (142845+3077,80+9393,26). З відповідача слід частково стягнути у користь позивача понесені останнім судові витрати, зокрема, 1553,16 грн. витрат за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволеного позову. Щодо стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн. згідно оригіналу квитанції від 26.09.2013 р. (а.с.83), суд враховує, що позивачем не розмежовано витрати за складання позовної заяви, та визначає розмір компенсації витрат на правову допомогу відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», згідно якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Оскільки тривалість участі адвоката позивача у судових засіданнях по даній цивільній справі не перевищує двох годин, то стягненню підлягає 974,40 грн. (1218 х 40% = 487,20 грн. х 2)) витрат на правову допомогу. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 155316,06 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та судові витрати в розмірі 2527,56 грн. (1553,16+974,40). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial