Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позивач просить суд позбавити [PERSON] [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], батьківських прав відносно дочки [PERSON], яка народилася [INFO] року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві 22.11.2008 року в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 3519. В обґрунтування позову позивач вказує що вона та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] року вона народила доньку [PERSON]. За спільною заявою поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 с.2 ст.125 СК України, [PERSON] визнав себе батьком народженою нею дитини. На початку 2009 року відповідач покинув її з дитиною, зібрав свої речі та пішов. Вона була покинута на призволяще, та вимушена з немовлям на руках самостійно забезпечувати дитину та себе всім необхідним для існування. З 2009 року відповідач припинив будь-яке спілкування з нею та дитиною, не підтримує ані її, ані дитину матеріально, вихованням дитини взагалі не займається, дитиною не цікавиться. На теперішній час вона перебуває у шлюбі з [PERSON], якого її дочка вважає своїм батьком. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримують, справу просять розглянути без їх участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлений за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача повернувся до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь по справі за зареєстрованим місцем проживання. Вважається. Що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання, не з'явився. Направив до суду лист у якому вказує, що підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просить позов задовольнити та справу розглянути за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували. Позивачка [INFO] року народила доньку [PERSON].(а.с.4). За спільною заявою, поданою до органу реєстрації, на підставі п.1 с.2 ст.125 СК України, [PERSON] визнав себе батьком народжено дитини. На час розгляду справи, як встановлено в судовому засіданні і підтверджується у висновку наданого органом опіки та піклування, батько дитини [PERSON] нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не утримує дитину матеріально. Дитина вважає своїм батьком відчима [PERSON].(а.с.5) Відповідач [PERSON] без поважних причин, тривалий час не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, без поважних причин, тривалий час не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться фізичним та психічним здоров'ям дитини. Це підтверджується висновком органу опіки та піклування, який у своєму письмовому висновку, залученому до матеріалів справи. Суд вважає за необхідне задовольнити позов та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. за приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписом ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини дочки [PERSON] [INFO], та приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, не буде суперечити інтересам дитини. У відповідності до ст.165 СК України позивач, як мати дитини, має право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved