Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач 19 листопада 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2). В обґрунтування позовних вимог вказав, що 27 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-03540-270511, відповідно до умов якої банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України, надавши відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії, ліміт якої на момент укладення кредитного договору становив 3 000,00 грн. Позивач зазначив, що в порушення взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 20.09.2014 року має заборгованість в сумі 2 307,95 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 1 348,80 грн.; простроченого тіла кредиту - 309,48 грн.; заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за комісіями - 649,67 грн.; Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із позичальника [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2 307,95 грн. та судові витрати по справі. Позивач в особі свого представника, діючого на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У позовних вимогах просив справу розглядати без присутності свого представника. Позовні вимоги підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (з.а.с.2). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надави письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги визнав (а.с.18). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 27 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (який є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-03540-270511, відповідно до умов якого банк надав кредит шляхом відкриття кредитної лінії ліміт якої становить 30 000,00 грн. та на день укладення цього договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 0,0001% річних, процент на позитивний залишок 3,0% річних, що нараховуються банком в останні робочий день місяця, зараховується на картковий рахунок, 9,90% - плата за обслуговування карткового рахунку, - нараховується щомісяця, в останній робочий день поточного місяця від суми кредитного ліміту та у разі наявності заборгованості за рахунком станом на день нарахування (а.с.4-5,6-8). Відповідно до п.1.2. кредитного договору, банк відкриває держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Оформлює та надає в користування Держателю картку платіжної системи Visa Inernational та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта, за тарифним планом «Кредитна картка №1». У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконує, у зв'язку із чим, станом на 20.09.2014 року має заборгованість в сумі 2 307,95 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 1 348,80 грн.; простроченого тіла кредиту - 309,48 грн.; заборгованості за відсотками - 0,00 грн.; заборгованості за комісіями - 649,67 грн. (а.с.3). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитною лінією в розмірі 2 307,95 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved