Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Полігас В.М. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та просила стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду, судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп., витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] є власником легкового автомобіля [NUMBER]. 15.08.2018 року було здійснено пошкодження автомобіля позивача, в результаті чого нею було здійснено виклик працівників Жмеринського відділу поліції. В результаті перевірки було встановлено, що згідно свідчень очевидців дане пошкодження здійснила відповідач [PERSON], що підтверджується листом Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 30.08.2018 року. Внаслідок даної події належний позивачу автомобіль зазнав механічні пошкодження та потребує заміні - скло вітрове, скло лівої задньої дверки, скло задньої крижки багажника, скло лівої задньої дверки, скло лівої передньої дверки та ремонт - даху, правої передньої дверки, правого переднього крила, правої задньої дверки, лівої задньої дверки, переднього та заднього бамперу,в результаті чого було завдано матеріальної шкоди на суму17972 грн, що підтверджується звітом з незалежної оцінки матеріального збитку пошкодженого автомобіля. До відповідача були неодноразові звернення з вимогою відшкодування шкоди завданої з її вини збитків в добровільному порядку, проте вони були проігноровані. До цього часу відповідач не відшкодувала завдані з її вини збитки, що стало причиною звернення до суду. Ухвалою суду від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 27.11.2018 року ухвалено вказану цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судовому засіданні представник позивача адвокат Полігас В.М. підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та викликалася у судове засідання шляхом розміщення оголошення про її виклик на сайті «Судова влада», причини її неявки суду не відомі. До суду повернувся конверт з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання». При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно технічного паспорта [NUMBER] позивач [PERSON].є власником легкового автомобіля [NUMBER]. 15.08.2018 року було здійснено пошкодження автомобіля позивача [PERSON] в результаті чого нею було здійснено виклик працівників Жмеринського відділу поліції. В результаті перевірки було встановлено, що згідно свідчень очевидців дане пошкодження здійснила відповідач [PERSON], шо підтверджується листом Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 30.08.2018 року (а.с.10-11). Згідно зі звітом з незалежної оцінки матеріального збитку пошкодженого автомобіля CHEVROLET AVEO, 2005 року випуску, [NUMBER], що належить [PERSON], зробленого СПД [PERSON], розмір матеріального збитку зазначеного пошкодженого автомобіля складає 17972 грн. (а.с.12-29). В судовому засіданні досліджені матеріали перевірки звернення №3780 від 15.08.2018 року, проведеної Жмеринським ВП ГУНП, де на фотознімках вбачається пошкодження автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] В судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON], яка повідомила, що приблизно о 03 годині ночі 15.08.2018 року вона вийшла на балкон своєї квартири покурити і побачила, як її сусідка прізвище якої їй на той час було невідоме, тримаючи в руках чи лопату чи сапу, що саме вона не бачила бо було темно, почала бити припаркований автомобіль CHEVROLET AVEO. Свідок викликала поліцію та повідомила власника автомобіля з яким була знайома, про факт нанесення пошкоджень її автомобіля. Коли прибули працівники поліції, то вони побачила, що ця жінка сиділа на порозі свого будинку та перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Пізніше їй стало відомо, що прізвище цієї жінки [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється працівником поліції та виїзжав 15.08.2018 року на виклик по факту пошкодження автомобіля CHEVROLET AVEO. Було встановлено, що зазначене було вчинено [PERSON], яка усно повідомила, що це нею були нанесені пошкодження цьому автомобілю, однак під час дачі пояснень [PERSON] відмовилася від цього та перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Згідно з ч.1 ст.90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Тому, при оцінці показань свідка судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідком. Судом прийнято до уваги, що свідки надавали покази, посилаючись на інформацію, якою володіють особисто, а не з чужих слів. Покази свідків узгоджуються з поясненнями самого позивача і не суперечать матеріалам справи. Тому, судом прийнято до уваги покази свідків. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такоїж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1 ч.3 ст.83 ЦПК України сторонни та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч.4 ст.83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовною заявою та заявою про зміну підстав позову і зменшення позовних вимог, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв'язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Відповідно до ч.2 і ч.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.2, п.4, п.6 п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом досліджуються докази, письмові пояснення, викладені в заявах по суті та покази свідка. Суд, дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в заявах по суті, покази свідка, та оцінивши, відповідно до ст.89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що причиною пошкодження майна позивача стали протиправні дії відповідача і, відповідно, її вина. Таким чином, для відновлення порушеного права позивача, остання змушена понести витрати на полагодження пошкодженої речі, які у відповідності до звіту про оцінку СПД [PERSON] від 19.09.2018 року становлять 17972 грн., що є збитком у розумінні положень ст.22 ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди в розмірі 17972 грн., оскільки дані вимоги є обґрунтованими і доведеними. Згідно з ч.1 ч.4, ч.6 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Важливими елементами здійснення державою права на мирне володіння майном є забезпечення нею умов, за яких можливими є захист, реалізація і повага до права власності кожного. Отже, враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за завдану матеріальну шкоду в сумі 17972 гривень. З урахуванням задоволення позову на підставі ст.141 ЦПК та 137 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати (а.с.1) та витрати на правничу допомогу (а.с.85-86) . На підставі викладеного,

Outcome: approved