Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач 29.01.2014 року звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначив, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, часто змінює місця проживання, схильна до бродяжництва, не працює. Непоодинокі випадки залишення дитини у прабабусі [PERSON], яка фактично займається вихованням малолітньої дитини, створюючи належні умови для проживання, виховання та розвитку. Просить суд винести рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього дитини [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття на користь особи, яка буде утримувати дитину. 18.02.2014 року представник позивача Органу опіки та піклування Селидівської міської ради позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить судстягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття на користь особи, яка буде утримувати дитину. В судовому засіданні представник позивача Гелецька Т.В. та прокурор просили задовольнити позовну заяву та проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та пояснила, що вона є прабабусею малолітнього [PERSON], який фактично з самого народження перебуває у неї на її утриманні, оскільки [PERSON] схильна до бродяжництва та взагалі не цікавиться долею своєї дитини. Просить суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження від 13.11.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 218. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 03.01.2014 року відомості про батька дитини - [PERSON], [INFO], зазначено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до побутової характеристики КП «СЕЗ м. Селидове» від 14.01.2014 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. Вихованням дитини [PERSON], [INFO] не займається. Згідно довідки КП «СЕЗ м. Селидове» від 16.01.2014 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], онукою [PERSON] та правнуком [PERSON] Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 03.01.2014 року, відомості про батька - [PERSON], зазначено відповідно до частини першої ст. 135 СК України. Відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УМДС України в Донецькій області від 04.02.2014 р., які надішли до Селидівського міського суду Донецької області 10.02.2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно копії акту обстеження умов проживання від 13.11.2013 року, складеного членами комісії у складі: начальника Служби у справах дітей Селидівської міської ради Донецької області Сузіної Л.О., спеціаліст служби у справах дітей Селидівської міської ради Донецької області Михайліченко Г.В., працівника служби у справах дітей Селидівської міської ради Донецької області Гелецької Т.В., в квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] умови проживання задовільні. Згідно висновку КЗ Селидівький центр первинної медико-санітарної допомоги від 14.01.2014 року [PERSON], [INFO] є здоровим. Відповідно рапорту оперуповноваженого Селидівського МВ ГУМВС України в Донецької області від 03.03.2013 року, [PERSON] доставити приводом до суду є неможливим, оскільки остання веде аморальний, бродяжницький спосіб життя і за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] не проживає. Статтею 150 СК України закріплені обов,язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров,я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх обов,язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов,язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об,єктивного з,ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов,язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов,язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважних причин не приймає участі в вихованні та утриманні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], передбачені сімейним законодавством батьківські обов,язки, ухиляється від прийняття участі в його утриманні в грошовій чи будь-якій іншій формі. Обов,язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини виконавчого комітету Селидівської міської ради № 02-23/1-77 від 24.01.2014 р. з метою захисту прав, свобод та законних інтересів ї дитини, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов,язки, тривалий час ухиляється від їх виконання у відношенні свого малолітнього сина. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги представника позивача про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів, звідси позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, - таким, що підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач 29.01.2014 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 29.01.2014 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved