overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач 27.11.2018р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2012 року, [INFO] в них народився син -[PERSON], який проживає з нею. З відповідачем шлюб не розірвано, однак фактично шлюбні відносини припинені з березня 2017 року. Відповідач на утримання дитини не надає допомоги, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2012 року, [INFO] в них народився син -[PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою виданою департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 14.09.2018р. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи визнання відповідачем позову, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх сина аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач 27.11.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на наступні обставини. Вона з 07.06.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Чоловік не приділяв їй достатньої уваги, що призвело до того, що любов та взаємоповага у родині зникли. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2018 року, спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. Місце проживання їх дітей визначено, вони залишаться проживати разом з нею, за місцем її реєстрації. Відповідач не заперечує проти цього. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу не бажає. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 19.12.2018 року вказану цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.16,17). Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.19). На позовних вимогах наполягає. Зазначила, що шлюбні відносини припинені в листопаді 2018 року, майновий спір буде вирішуватись окремо, діти залишаться проживати з нею. Прізвище просила залишити «Лопітіна». Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден (а.с.20). Вказав, що шлюбні відносини припинені з листопада місяця 2018 року, майновий спір буде вирішуватись окремо, діти залишаться проживати з позивачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.06.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.9,10). Шлюбно-сімейні відносини сторонами припинені з листопада місяця 2018 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Сторони проживають окремо. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя буде вирішуватись окремо. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач, 27.11.2019 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачки, про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 02 березня 1983 року в Кіровській сільській раді Степанаванського району Вірменської РСР, актовий запис № 2, від шлюбу неповнолітніх дітей в даний час не мають. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вони припинили подружні стосунки через різні погляди на життя, їх шлюб набув формального характеру, вони не підтримують подружніх стосунків, спільне проживання та збереження сім`ї не можливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у його позовній заяві, просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, на примирення не погодився, судові витрати по справі просив стягнути з відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи повідомлена своєчасно у встановленому порядку, причини неявки не відомі, з клопотаннями до суду не зверталася, відзив на позов не надала, тому суд проводить розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача. Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 1983 року в Кіровській сільській раді Степанаванського району Вірменської РСР, актовий запис № 2, підтвердженням чого являється свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане 02 березня 1983 року Кіровською сільською радою Степанаванського району Вірменської РСР ( а.с.6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей в даний час не мають. Відповідно до вимог ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати. Згідно ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, тому суд покладає судові витрати на відповідача [PERSON] . На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивач 27.11.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, посилаючись у своїх вимогах на те, що він з 08.09.1995 року по 14.09.2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу ними було набуто майно - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями загальною площею 70,6 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Проте право власності оформлено на відповідача, яка рік тому, після розірвання шлюбу, пішла з дому, проживає з іншим чоловіком і уникає спілкування з ним. Оскільки будинок був набутий за час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя, позивач просить суд визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 409 кв.м. Позивач просив справу розглянути без його участі та участі представника [PERSON] . Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України», заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що з 08.09.1995 року по 14.09.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, рішенням Старобільського районного суду Луганської області про розірвання шлюбу. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.07.2003 року відповідач, під час перебування у шлюбі з позивачем, купила житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 409 кв.м. Згідно з приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми , хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина і чоловік, відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (ч. 1 ст. 70 СК України). Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, а надані позивачем докази дають підстави визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2000,00 грн, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач 27.12.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 11.10.19 [INFO] .. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, так як вони різні за характером, мають відмінні погляди на життя, не можуть віднайти порозуміння із сімейних питань, що є причиною постійних сварок та скандалів. Сторони більше 2 х спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки, не дали бажаного результату. Шлюб існує формально. Примирення сторін вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить позов задовольнити та заперечує проти надання строку для можливого примирення сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. За станом на 02.07.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають, мають двох спільних дітей, одна з яких на даний час неповнолітня, але позивач не бажає збереження свого шлюбу і відповідач на даний час відзиву на позовну заяву до суду не подав, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 11.10.98 р. Ковельським міськвідділом рагсу Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 11.10.98 р., актовий запис № 377. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище одна спільна неповнолітня дитина, стверджується копіями свідоцтв про народження дітей сторін. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому, враховуючи принцип добровільності шлюбу, шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач 27.12.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, через відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо. Просить суд їх шлюб, що зареєстрований 27 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 109, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивача, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності, на примирення не згодна. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2015 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 109. \~ \~ Від спільного проживання подружжя має і виховує малолітню дитину доньку Анну, [INFO], батьком якої є відповідач по справі. Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри, подружжя не проживає разом. Сім'я [PERSON] фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як примирення з відповідачем неможливе.\~ \~ \~\~За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень. \~ \~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач 27.12.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 25.09.2003 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого з 26.07.2017 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають і залишаться проживати з відповідачкою. Згода про утримання дітей та їх місце проживання між ними досягнута. Майнового спору не виникає. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала. ( а. с. 20, 21 ). Тому, суд вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 25.09.2003 року в Надержинщинській сільській раді Полтавського району Полтавської області уклали шлюб ( актовий запис № 15 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають та залишаться проживати з відповідачкою ( а. с. 4, 5 ). Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з 26.07.2017 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач 27.12.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу дітей немають. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач 27.12.2018 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позов мотивує наступним. Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 18.11.1995 року Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області (актовий запис№06). Від спільного проживання сторони мають двох дітей: дочку - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб практично перейшов у формальний характер, збереження родини вважає неможливими. Позивач в судове засідання не з'явилась звернувшись до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява відповідача в якій він заявлений позов визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Суд встановив, що сторони з 18.11.1995 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області (актовий запис№06). Від спільного проживання сторони мають двох дітей: дочку - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. В даний час між сторонами справи сімейні стосунки не збереглись, сторони не мають наміру зберегти шлюб та спільного господарства не ведуть. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням вищенаведеного суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду доказ сплати судового збору в сумі 704 гривні 80 коп.( квитанція №0.0.1224628380.1 від 27.12.2018 року( а.с.1) оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач 27.12.2019 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року було розірвано його шлюб з відповідачкою по справі [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини від його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.12.2015 року до досягнення дітьми повноліття. В даний час донька [PERSON] досягла 16 річного віку та проживає разом з ним, просить суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні до початку розгляду справи по суді заявлений позов визнала в повному обсязі. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved