Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач 24.06.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 26.06.2020 відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін у судове засідання. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву від 19.08.2020 року, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В судове засідання 07.12.2020 р позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ Статтею 51 Конституції України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~ проголошена\~ Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що з позивачем перебуває у шлюбі 21 рік, мають двох доньок, жодних вагомих підстав на думку [PERSON] . Для розірвання шлюбу останній не бачить та бажає зберегти шлюб. З урахуванням цього просив надати строк для примирення до 3х місяців. Відповідно до\~ст.111 СК України\~суд зобов`язаний вживати заходи для примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Виходячи з обставин, встановлених в попередніх судових засіданнях, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та його небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. Зазначаючи про необхідність надання строку на примирення, відповідач не зазначив, чи має він намір вживати такі заходи, і якщо так, які саме. Враховуючи, що з моменту подачі відзиву з 19.08.2020 року на сьогоднішній день у позивача не відпали підстави для підтримання позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання сторонам строку для примирення. Частина перша\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.ч.1 4\~ст.10 ЦПК України\~\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» Суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим наголошується, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…. так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні. З точки зору\~ст.24 СК України\~шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Судом встановлено, що позивач неодноразово зверталася до Житомирського ВП ГУНП в Житомирскій області з приводу неправомірних дій відповідача [PERSON] відносно неї. Згідно отриманих відповідей на звернення [PERSON] в матеріалах справи міститься інформація, що працівниками поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирскій області вживалися профілактично-роз`яснювальні заходи відносно [PERSON] та складалися адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 23-25) Виходячи з цього, враховуючи визначену законом добровільність шлюбного союзу, а також позицію позивача, як рівноправного партнера в шлюбі, яка категорично наполягає на розірванні шлюбу та заперечує проти надання строку на примирення та недоцільності цього, суд приходить до висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу сторін.

Outcome: approved