Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 серпня 2019 року звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що є власником 64/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку крім неї зареєстрована, зокрема, відповідач [PERSON] , яка є донькою її чоловіка від першого шлюбу. На протязі трьох років відповідач у будинку не проживає, особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не бере. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування 64/100 частинами житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Судові виклики повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником 64/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування частини домоволодіння, посвідченого 15 вересня 2000 року приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №2648, та на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 05 квітня 2002 року приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №742. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в цьому житловому будинку. Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає підтверджується довідкою виконкому Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №1025 від 19.08.2019 року, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживає три роки Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинила користування вказаним будинком та переселилась на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391\~ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так як судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутня більше трьох років без поважних на те причин, спільним побутом з позивачем не пов`язана, домовленості між нею та позивачем, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved