overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.01.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем по справі вони перебували в шлюбі, який було розірвано 17 жовтня 2007 року. Від спільного сумісного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні доньки, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на її користь, на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні завлений позов визнав в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.01.2020 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судове засідання позивач не з`явилась звернувшись до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився до суду надійшла заява в якій відповідач просить розглядати справу без його участі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином суд визнає доведеним той факт що сторони мають від спільного сімейного життя сина, [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на денній, державній формі навчання у Переяслав-Хмельницькому державному педагогічному університеті ім. Г. Сковороди на 2 курсі природничо-технологічного факультету, про що свідчить довідка навчального закладу від 03.10.2019 року № 254. Навчання є платним в зв`язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідачем визнані дані обставини та він не заперечує проти надання такої допомоги як і не заперечує можливостей на виплату аліментів. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином закон надає право вибору порядку стягнення аліментів саме позивачу а не боржнику. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоров`я як сина, [PERSON] так і відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.02.2021 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що останнім часом шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Просила розірвати зареєстрований 17.12.2014 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 17 грудня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON], 08.04.1983 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 05.05.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування доньки [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини, оскільки питання аліментів між ними у добровільному порядку не врегульовано. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому справу розглянуто у його відсутність за наявними у справі письмовими доказам.\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 05.05.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON], 08.04.1986 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 12.12.2016 року в суд з цим позовом, та з урахуванням уточнення позову просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], кошти на її утримання у розмірі 1/10 частки від всіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення донькою [PERSON], 29 вересня 2016 року, трирічного віку, тобто до 29 вересня 2019 року. Підставою цьому зазначала те, що шлюб з відповідачем розірвали, після розірвання шлюбу у них народилася донька. Відповідач кошти на її утримання як матері, яка доглядає дитину до досягнення нею 3-х років, не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на посаді водія. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дружини, тому з нього слід стягувати в судовому порядку кошти на її утримання в розмірі визначеному у позові. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON], 08.04.1986 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 26.10.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. Підставою цьому зазначала те, що шлюб з відповідачем розірвали. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.10.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.04.2014 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона з 09.05.1992 року по 05.11.2013 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючі з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 09.05.1992 року, виданого Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.05.1992 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.08.2001 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON], народився [INFO], його батьком є [PERSON]. Відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 23.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, працює на ТОВ «Вуглепроходка» в м. Красноармійську, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.04.2015 року звернувся до суду та змінюючи позовні вимоги востаннє 12.08.2016 року просив суд ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ-АВТО» на його користь 37 109, 82 коп. (тридцять сім тисяч сто девять грн. 82 коп.), в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди та витрати повязані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 14.12.2014 року о 03-00 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номер 56591АА, який належить йому на праві приватної власності, на автодорозі Кіровоград-Запоріжжя в Криворізькому районі Дніпропетровської області на 87 км+70 мм не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та перед зміною напрямку руху допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER], під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3. (б), п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 року [PERSON] визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340, 00 грн. При зіткненні автомобіль ВАЗ 21043, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком судового експерта-товарознавця від 29.02.2016 року, величина матеріальних збитків, завданих автомобілю становить 30989, 80 грн. 15.12.2014 року [PERSON] повідомлено ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» про дорожньо-транспортну пригоду, надано пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та надано схему ДТП. На вимогу ст. 33 вищезазначеного закону [PERSON] повідомив ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» про страховий випадок, та в свою чергу виконав всі обов'язки, які передбачені ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.04.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 02.10.2010р перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Для них обох це перший шлюб. Свій позов мотивує тим, що з січня 2014р їх сім'я розпалась та вони припинили шлюбні відносини по причині непорозуміння один одного, у зв'язку з чим між ними виникали сварки. Вказує, що вона приймала міри для збереження сім'ї, однак, безрезультатно. Вважає, що збереження їх сімейних відносин неможливе та суперечить її інтересам, у зв'язку з чим, просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати та після розірвання шлюбу її прізвище залишити «[PERSON]». Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 02.10.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року, актовий запис №755. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 11.01.2011р Відділом ДРАЦС Краматорського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №41). З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю з січня 2014 року, живуть окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які живуть окремо, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх малолітньої дитини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її клопотанням залишити теж «[PERSON]».

Outcome: approved