Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач 30.03.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини, а саме малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до її повноліття, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого народилась згадана дитина. В даний час малолітня [PERSON] проживає з позивачкою та потребує матеріальної допомоги, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу дитині, участі у вихованні дитини не приймає, здоров'ям не цікавиться. Позивачці самостійно важко утримувати дитину, адже як батьки сторони повинні нести одинакові витрати по вихованню дітей. У судовому засіданні 02.07.2015 року позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Від згаданого шлюбу у сторін народилась [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю, позивачкою по справі, перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, вихованням дитини не займається, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, розмір яких суд визначає ? частина усіх видів заробітку (доходу) і до повноліття дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з 30.03.2015 року - з моменту подачі позову до суду, і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за один місяць в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) негайно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243,60 грн., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо позивачка при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved