Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач 14 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] року, після смерті баби - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 1,79 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІV-ОД №049481, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Рішенням суду встановлено родинний зв'язок його із спадкодавцем. На час відкриття спадщини спадкоємцем за законом був він. Прийняв спадщину, відповідно до ст.1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття проживав разом із спадкодавцем. Звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Відділ Держземагенства в Кодимському районі також повідомив його, що видати дублікат державного акту на право власності на землю не є можливим. Зазначені причини і змусили його звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,79 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Лисогірської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2013 року (справа №503/1999/13-ц), згідно якого встановлено факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] як внука та баби). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 11 січня 2011 року), а відповідно до ст. 1268 ЦК України - прийняв спадщину. Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,79 га на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049481, на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області (Інформація відділу Держземагенства у Кодимському арйоні №259 від 05 квітня 2013 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом - відсутні. Згідно частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно частини п»ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №40 від 05 жовтня 2013 року. Згідно Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 13-383/2-15 від 13 лютого 2015 року видати новий Державний акту на право власності на землю або дублікат цього документу [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстарції прав. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №134/02-14 від 11 лютого 2015 року). Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,79 га на підставі державного акту на право власності на землю серії ІV-ОД №049481, на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1266 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст.10,60,130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

Outcome: approved