Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 грудня 2016 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди, завданих ушкодженням її здоровя. В судовому позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та пояснили, що 05 березня 2015 року відповідач [PERSON] побив позивача [PERSON], спричинивши їй тілесні ушкодження, внаслідок яких вона змушена була лікуватись в Кодимській центральній районній лікарні. На лікування, придбання ліків та медичні обстеження позивач витратила 2000 грн., які просили стягнути з відповідача. Крім цього, діями відповідача позивачеві завдано моральну (немайнову) шкоду, оскільки вона зазнала фізичного болю, переживань, їй були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікування, що порушило її звичний ритм життя, тому просили стягнути з відповідача моральну шкоду розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав частково: у частині відшкодування витрат на лікування у документально доведеному позивачем розмірі. Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не визнав, вказавши, що доказів спричинення моральної шкоди позивач не надала. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши долучені до позову письмові докази, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Вироком Кодимського районного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року відповідача [PERSON] визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за фактом спричинення 05 березня 2015 року потерпілій [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткостроковий розлад її здоровя. Позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду. Вказані обставини встановлені вироком суду, що набрав законної сили, тому відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України є обов'язковими для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою ([PERSON]Ф.). Таким чином, згідно з п.3 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок заподіяння шкоди виникли цивільні права та обовязки. Відповідно до ст.ст.55,56,61,128,129 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред'явити до обвинуваченого цивільний позов. Такий позов, у разі залишення його без розгляду в межах кримінального провадження, розглядається судом в порядку цивільного судочинства (ст.128 КПК України). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим права фізичної особи відшкодовується особою, яка її завдала. Статті 10 ч.3, 11 ч.1 та 60 ч.1 ЦПК України покладають на сторони, якими відповідно до ст.30 цього кодексу є позивач та відповідач, обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу задоволення своїх позовних вимог. Отже, згідно вказаних процесуальних норм позивач, окрім самого факту неправомірних дій відповідача та завдання ним тілесних ушкоджень, зобовязана довести негативні наслідки, спричинені внаслідок цього та витрати, які вона понесла. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на придбання ліків відповідно до призначеного лікування в сумі 1984 грн.12 коп., які підлягають відшкодуванню позивачем. Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст.ст.23 та 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях та переживаннях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї (п.п.1, 2 ч.1 ст.23 ЦК України). Згідно з розясненнями, що є в п.п.3,17-1 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право предявити позов про її відшкодування. Під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб, зокрема ушкодженням здоровя. Отже, враховуючи доведеність факту протиправних дій відповідача [PERSON] щодо позивача та спричинення внаслідок цього їй легких тілесних ушкоджень, суд визнає доведеним спричинення позивачеві внаслідок цього і моральної (немайнової) шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди, суд відповідно до ч.3 ст.23, ст.ст.1167 та 1168 ЦК України, а також розяснень Пленуму Верховного Суду України, які є у п.9 постанови №4 від 31 березня 1995 року, враховує характер порушення прав позивача; характер та важкість спричинених їй тілесних ушкоджень; глибину її фізичних та душевних страждань і переживань; зусилля, необхідні для відновлення її попереднього стану; поведінку позивача до та після вчинення вказаних протиправних дій; наявність між сторонами тривалих неприязних відносин, а тому, виходячи із засад розумності та справедливості, вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодування відповідачем, в сумі 3000 грн. Окрім цього, відповідно до ст.ст.79 та 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 520 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial