Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.08.2014 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташований у [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його матір за життя володіла вказаним вище житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, на який свого часу був виданий правовстановлюючий документ, однак такий був втрачений. Це пов'язано з тим, що житловий будинок побудований ще у 1975 році його батьками [PERSON] та [PERSON] за час перебування у шлюбі, але був зареєстрований у встановленому порядку. Батько помер [INFO]. Спадкоємцями після смерті матері [PERSON] згідно заповіту є він та його брат [PERSON] у рівних частинах. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Брат [PERSON] уже зареєстрував своє право на ? частину спірного домоволодіння у встановленому порядку. Таким чином, на даний час він є єдиним спадкоємцем прав на ? частину цього домоволодіння, що залишились після смерті матері, однак оформити право власності на частину такого будинку з господарськими будівлями та спорудами він не може у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на нерухоме майно і необхідністю у зв'язку з цим звертатися до суду. Належним чином повідомлений позивач [PERSON] у судове засідання 23.10.2014 року не з'явився, однак до початку судового розгляду його належно уповноважений представник [PERSON] подав заяву вх. № 4592 від 23.10.2014 року (а. с. 31), в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3-4), а справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача за наявними у ній доказами. Відповідач Верхньосиньовидненська селищна рада Сколівського району Львівської області явку компетентного представника у судове засідання не забезпечила, однак до початку судового розгляду від селищного голови Ю. Карпінця надійшла заява вх. № 3905 від 09.09.2014 року (а. с. 27), в якій він проти задоволення позовних вимог не заперечував, а справу просив проводити у його відсутності та відсутності компетентного представника селищної ради. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак до початку судового розгляду подав заяву вх. № 3883 від 09.09.2014 року (а. с. 25), в якій він просив проводити судовий розгляд справи у його відсутності, а проти задоволення позовних вимог не заперечував. Таким чином, у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень вказаного Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу 23.10.2014 року даної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що матір позивача [PERSON] - [PERSON], після смерті якої він має намір оформити спадщину, померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 20.09.2004 року (а. с. 10). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України. За життя, а саме 15.07.2004 року, матір позивача [PERSON] - [PERSON] за місцем свого проживання у Верхньосиньовидненській селищній раді Сколівського району Львівської області склала заповіт (а. с. 9, 33), згідно якого остання належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS], заповіла у рівних частинах синові [PERSON] та синові [PERSON]. Зазначений заповіт був належним чином посвідчений уповноваженою посадовою особою селищної ради, зареєстрований у Спадковому реєстрі, він не змінений і не скасований, що стверджується відповідною відміткою на ньому з тильної сторони. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 зазначеного Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] постійно проживав з нею, заяви про відмову від спадщини у встановленому законом порядку не подавав. Факт постійного проживання та реєстрації позивача у [ADDRESS] підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого Сколівським РВ УМВС України у Львівській області 26.12.1996 року (а. с. 12), а також копією будинкової книги для прописки громадян у цьому будинку (а. с. 14-20). Судом також встановлено, що правовстановлюючий документ на житловий будинок [ADDRESS] був втрачений, однак вказаний об'єкт нерухомого майна був зареєстрований у встановленому законом порядку відповідним органом технічної інвентаризації. Так, з копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 04.01.2013 року (а. с. 5-8) вбачається, що реєстрація такого була здійснена за покійною [PERSON], а сам будинок збудований у 1975-му році із добудовою господарських будівель та споруд у 1991 році. Технічний паспорт виготовлявся на підставі існуючого будівельного паспорта. Відповідних відміток на ньому про самовільне будівництво не значиться. Той факт, що спірне домоволодіння не відноситься до категорії самочинно збудованого нерухомого майна, а таке свого часу будувалось батьком позивача [PERSON] - [PERSON] на законній підставі, свідчить також і копія рішення виконавчого комітету Верхньосиньовидненської селищної Ради депутатів трудящих Стрийського району Львівської області № 21/3 від 13.11.1963 року «Про дозвіл будівництва нового житлового будинку на старому місці гр. [PERSON]» (а. с. 21) та копією належно затвердженого плану забудови земельної ділянки від 13.11.1963 року (а. с. 22). Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 11.03.2009 року у цивільній справі № 2-304/09 р. і яке набрало законної сили (а. с. 34), за братом позивача [PERSON] - [PERSON] визнано право власності на спадщину за заповітом після смерті матері на ? частину будинку у [ADDRESS]. Згідно довідки Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області вих. № 2768 від 23.10.2014 року (а. с. 36) адреса спірного житлового будинку згідно схематичного плану та відповідно до зміни назв вулиць та нумерації будинків по селищній раді - [ADDRESS]. Позивач [PERSON] вправі успадкувати все спадкове майно, охоплене заповітом, зокрема ? частину спірного домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд, оскільки інших спадкоємців після смерті його матері [PERSON], які б могли претендували на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання належним чином уповноваженим представником відповідача позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити. На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд.

Outcome: approved