Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.07.2017 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради, третя особа відділ містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 20.10.2013 року помер її батько [PERSON], [INFO], який до своєї смерті постійно мешкав за адресою: м.Родинське, Длнецької області, вул..Залізнична, 78. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді: -житлового будинку № 78 по вул..Залізнична у м.Родинське Донецької області, який належав померлому на підставі Договору дарування, посвідченого 20.03.1996 року державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр 619, зареєстрованого у подальшому в БТІ м.Красноармійська 31.03.2000 року. -земельної ділянки, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Родинське, вул.. Залізнична, 78, площею 0,0731 га, кадастровий номер 1413270600:02:016:0308 призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30.07.2000 року. При житті батько позивача заповіт не складав. Після його смерті першочерговими спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті [PERSON] є позивач та її мати. Мати позивача у шестимісячний строк після відкриття спадщини написала у нотаріуса відмову від прийняття спадщини, а позивач у свою чергу в шестимісячний строк після відкриття спадщини написала у нотаріуса заяву про те, що бажає прийняти спадщину, яка залишилась після смерті її батька. 13.02.2015 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку та зареєстровано її право власності на неї відповідно до норм діючого законодавства. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок № 78 по вул.. Залізнична у м.Родинське Донецької області позивачу було відмовлено. 13.02.2015 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було надано позивачу [PERSON] № 100/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю документів про узаконення прибудов, збудованих самочинно, а саме: тамбуру б-1, сараю И-1 та сараю К-1. Право власності на вищевказаний будинок підтверджується Договором дарування будинку, посвідченого 20.03.1996 року державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр 619 та реєстраційним посвідченням БТІ від 31.03.2000 року та технічним паспортом на будинок. Також, згідно штампу в технічному паспорті та довідці, виданої БТІ батьком позивача, як власником вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, було самочинно збудовано тамбур б-1, сарай И-1 та сарай К-1. Як зазначено в довідці відділу містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради № 148 від 18.07.2017 року, то тамбур до літньої кухні літера б-1, сараї літери И-1, К-1 розміщені на земельній ділянці по вул.. Залізнична, 78 в м.Родинське відповідно державно-будівельних норм 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позивача підтримав. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник третьої особи відділу містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, надав суд заяву пр. розгляд справи без участі представника. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 20.10.2013 року помер батько позивача [PERSON], [INFO] (а.с.16), який до своєї смерті постійно мешкав за адресою: м.Родинське, Длнецької області, вул..Залізнична, 78. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді: -житлового будинку № 78 по вул..Залізнична у м.Родинське Донецької області, який належав померлому на підставі Договору дарування, посвідченого 20.03.1996 року державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр 619, зареєстрованого у подальшому в БТІ м.Красноармійська 31.03.2000 року. -земельної ділянки, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Родинське, вул.. Залізнична, 78, площею 0,0731 га, кадастровий номер 1413270600:02:016:0308 призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30.07.2000 року. При житті батько позивача заповіт не складав. Після його смерті першочерговими спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті [PERSON] є позивач та її мати. Мати позивача у шестимісячний строк після відкриття спадщини написала у нотаріуса відмову від прийняття спадщини, а позивач у свою чергу в шестимісячний строк після відкриття спадщини написала у нотаріуса заяву про те, що бажає прийняти спадщину, яка залишилась після смерті її батька. 13.02.2015 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку та зареєстровано її право власності на неї відповідно до норм діючого законодавства (а.с.3). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок № 78 по вул.. Залізнична у м.Родинське Донецької області позивачу було відмовлено. 13.02.2015 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було надано позивачу [PERSON] № 100/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15), у звязку з відсутністю документів про узаконення прибудов, збудованих самочинно, а саме: тамбуру б-1, сараю И-1 та сараю К-1. Право власності на вищевказаний будинок підтверджується Договором дарування будинку (а.с.6-7), посвідченого 20.03.1996 року державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр 619 та реєстраційним посвідченням БТІ від 31.03.2000 року та технічним паспортом на будинок. Також, згідно штампу в технічному паспорті (а.с.8-10) та довідці (а.с.12), виданої БТІ батьком позивача, як власником вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, було самочинно збудовано тамбур б-1, сарай И-1 та сарай К-1. Як зазначено в довідці відділу містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради № 148 від 18.07.2017 року (а.с.13), тамбур до літньої кухні літера б-1, сараї літери И-1, К-1 розміщені на земельній ділянці по вул.. Залізнична, 78 в м.Родинське відповідно державно-будівельних норм 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». Згідно до ст.. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за особою, що здійснила самочинне будівництво, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1296 ЦК України спадкоємець. Який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved