Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.05.2021 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадок за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , [INFO] . [INFO] , до своєї смерті, його мати [PERSON] склала заповіт, яким заповідала йому належну їй 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , а інша 1/2 частина зазначеної квартири належить його сестрі - [PERSON] . 17.09.2020 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса покровського нотаріального округу Донецької області Шевера О.С. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] відмовилась від надання оригіналів документів у спадкову справу для оформлення спадщини, позивач був змушений звертатись за запитом нотаріуса для технічного огляду приміщення і складання нового технічного паспорту на вказану житлову квартиру, а також за поновленням і отриманням правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлої на 1/2 частину вказаного спадкового майна - житлової квартири і отримала дублікат свідоцтва про право власності на житло від КП «Управління міського господарства». 30 квітня 2021 року позивач отримав від приватного нотаріуса Шевера О.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно до якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадок за заповітом у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу належних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право спадкодавця на вказане спадкове майно. Наданий до суду дублікат свідоцтва про право власності за вказаною постановою нотаріуса не може бути прийнятий у спадкову справу і на підставі якого не може бути видане свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, так як дублікат виданий КП «Управління міського господарства», юридичною особою, яка зараз не володіє оригіналом вказаного правовстановлюючого документа, примірник цього свідоцтва знаходиться у справах КП «БТІ». Згідно з довідкою КП «БТІ» від 10.03.2021 року № 298/01-02 підтверджується право власності по 1/2 частині кожній [PERSON] та [PERSON] на вказану квартиру і було надано копію свідоцтва про право власності на житло, але позивачу було відмовлено КП «БТІ» у видачі дублікату вказаного свідоцтва. Позивач просить визнати його власником спадкового майна, яке складається з 1/2 частини житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 07 травня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 11 травня 2021 року ухвалою судді зазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 14 травня 2021 року недоліки позовної заяви позивачем усунуті. 14 травня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 09 червня 2021 року. 09 червня 2021 року підготовче засідання відкладено на 07 липня 2021 року. 07 липня 2021 року підготовче засідання відкладено на 21 липня 2021 року. У підготовчому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом першої групи, тому має право на обов`язкову частку у спадщині. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 03 серпня 2021 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, враховуючи, що відповідач [PERSON] є інвалідом першої групи, тому має право на обов`язкову частку у спадщині, крім того, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно не є підставою для звернення до суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6, 8). 21 квітня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачуйому належну їй 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7), а інша 1/2 частина зазначеної квартири належить сестрі позивача - [PERSON] (а.с. 9-10). 17.09.2020 року позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса покровського нотаріального округу Донецької області Шевера О.С. 30 квітня 2021 року позивач отримав від приватного нотаріуса Шевера О.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно до якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадок за заповітом у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу належних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право спадкодавця на вказане спадкове майно. Наданий до суду дублікат свідоцтва про право власності за вказаною постановою нотаріуса не може бути прийнятий у спадкову справу і на підставі якого не може бути видане свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, так як дублікат виданий КП «Управління міського господарства», юридичною особою, яка зараз не володіє оригіналом вказаного правовстановлюючого документа, примірник цього свідоцтва знаходиться у справах КП «БТІ» (а.с. 16). Згідно з довідкою КП «БТІ» від 10.03.2021 року № 298/01-02 підтверджується право власності по 1/2 частині кожній [PERSON] та [PERSON] на вказану квартиру і було надано копію свідоцтва про право власності на житло, але позивачу було відмовлено КП «БТІ» у видачі дублікату вказаного свідоцтва (а.с. 15). Відповідач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК є спадкомцем першої черги після смерті [PERSON] . Свідоцтва про народження відповідача [PERSON] суду не надано, але позивач [PERSON] не оспорював той факт, що вона є його рідною сестрою по матері. Спадщину [PERSON] прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, що підтвержується відміткою в паспорті про те, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54). Крім того, сам позивач не оспорював цей факт. Відповідач [PERSON] визнана інвалідом першої групи за загальним захворюванням Безстроково (а.с. 56). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Офіційне тлумачення положення частини першої статті 1241 щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині викладене в Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014, згідно якому в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Таким чином, відповідач [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] , в розмірі 1/8 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 грудня 2003 року належить Ѕ частина зазначеної квартири, то позивач [PERSON] має право на спадкування за заповітом на 3/8 частини зазначеної квартири. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial