Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 серпня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалася на те, що з лютого 2000 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем. Вказувала, що через постійні суперечки спільне життя стало неможливим, шлюбні відносини припинені у вересні 2013 року. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитини. Сторони звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Дорошенко) [PERSON], [INFO], з 05 лютого 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За нормами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; визнання відповідачем позову, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до повноліття. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 640 грн.

Outcome: approved