Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 12.09.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 11.05.2012року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Поповицькою сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №01. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, через велику різницю у віці, різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали сварки та сімейні скандали, що призвело до погіршення їхніх стосунків та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час проживають окремо вже більше двох років, подружніх відносин не підтримують. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Також просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Крупа». В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 11.05.2012року Поповицькою сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №171747 від 11.05.2012року. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між подружжям часто виникають конфлікти та сімейні скандали, подружжя вже тривалий час (більше двох років) разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов\~до переконання,\~що сімя\~сторін розпалась\~остаточно і\~зберегти її\~не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113\~СК України визначено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вищевказаних положень, визначених ст.113 СК України, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу, враховує волевиявлення позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 704,80гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved