Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі представника за довіреністю [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,8615 га, що розташована на території Кам'яноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як відсутні документи, які можуть підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Представник Позивача - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати Позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22.04.2005 р. Кам'яноярузькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис про смерть № 18. (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 5,8615 га, що розташована на території Кам'яноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №008420, виданого на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 02 червня 2004 року №254, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №358. (а.с.8). Відповідно до ст. 1261 ЦКУ України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали її доньки [PERSON] та [PERSON] - Відповідач по справі. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та Позивачем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], довідкою відділу РАГС Чугуївського районного управління юстиції, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014546364 від 07 жовтня 2014 року.(а.с. 9,10,11). [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, разом зі спадкоємцем на момент її смерті не проживала. Інших спадкоємців першої черги немає. Вищевикладене підтверджується повідомленням наданим Чугуївською державною нотаріальною конторою № 5295/01-16 від 06.12.2014 р. (а.с. 20). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та не заявляла про відмову від спадщини. У встановлений законом термін Позивач не подала до Чугуївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] оскільки вважала себе особою, що фактично прийняла спадщину, та вважала, що зможе оформити на себе спадщину в будь-який час. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved