Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.05.2014 р. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Спецтехінвест» про стягнення з відповідача коштів в розмірі 26200 грн., 1074,2 грн. інфляційні, 3% річних - 786,0 грн. та пеню в розмірі 3525,16 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 19.12.2012 р. між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу - автобусу марки «ПАЗ 32053-07», 2011 р. випуску, відповідно до умов якого позивач зобов»язався перерахувати на рахунок відповідача попередню оплату в сумі 26200 грн., а відповідач зобов»язався продати зазначений автобус. Позивач свої зобов»язання за договором купівлі-продажу виконав та вніс на розрахунковий рахунок відповідача часткову оплату вартості автобуса в наступному порядку: 22.12.2012 р. - 15200 грн., 27.12.2012 р. - 10000 грн., 08.01.2013 р. - 1000 грн. Відповідач в порушення умов договору автобус не поставив, сплачені кошти в сумі 26200 грн. не повернув. Згідно п.4.1 договору купівлі-продажу у випадку прострочення передачі автобусу марки «ПАЗ 32053-07» відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості перерахованих грошових коштів. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Статею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов»язання. Відповідач зобов»язаний повернути суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних - 786,0 грн. Позивач в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, враховуючи думку позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Судом встановлено, що 19.12.2012 р. між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Спецтехінвест» було укладено договір купівлі-продажу № 2/19-12, відповідно до умов якого продавець зобов»язався передати покупцю автобус марки «ПАЗ 32053-07», двигун - ММЗ Д-245.9 Е-3, 2011 р. випуску, вартістю 262000 грн. Відповідно до п.2.3.1, 2.8 договору покупець зобов»язався протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору, але не пізніше 21.12.2012 р. включно, перерахувати на рахунок продавця попередню оплату в сумі 26200 грн. Решту вартості покупець оплачує щомісячно протягом 5 років рівними долями в сумі не менш 5050 грн. Пунктом 2.4 договору передбачено, що продавець передає покупцю товар в строк до 15 січня 2012 р. Згідно п.4.1 договору купівлі-продажу у випадку прострочення передачі автобусу марки «ПАЗ 32053-07» продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості перерахованих грошових коштів за кожен день прострочки передачі товару. В судовому засіданні встановлено, що позивачем на виконання договору від 19.12.2012 р. перераховано відповідачу 22.12.2012 р. - 15200 грн., 27.12.2012 р. - 10000 грн., 08.01.2013 р. - 1000 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Як вбачається зі змісту постанови Солом»янського РУГУ МВС України в м.Києві від 11.03.2013 р., керівник ТОВ «Компанія Спецтехінвест» [PERSON] підтвердив факт укладення з позивачем договору купівлі-продажу № 2/19-12 автобусу марки ПАЗ 32053-07. Договором було передбачено попередню оплату в розмірі 10% вартості автобусу протягом трьох днів з моменту укладання договору. У зв»язку з невиконанням умов договору [PERSON] вчасно, вказаний автобус було реалізовано іншій особі. 18.02.2013 р. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди про повернення коштів останньому. Відповідно до ч.1, 3 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок несвоєчасно проведеної попередньої оплати позивачем за автобус, товар відповідачем реалізовано іншій особі. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої по договору попередньої оплати в сумі 26200 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов»язання, сплати неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановлена в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання. Оскільки нарахування пені передбачено у разі прострочення виконання зобов»язання, а позивач просить повернути попередню оплату за договором, внаслідок розірвання договору, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення пені в розмірі 3525,16 грн. необгруновані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачем не повернуто позивачу попередню оплату в сумі 26200 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 786,0 грн. та індексу інфляції - 1074,2 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягнення попередня оплата в сумі 26200 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 28060,2 грн. ( 26200 грн. + 786,0 грн. + 1074,2 грн.) Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі грн. 280,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial