Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач 30.11.2017 звернулася до суду з указаною позовною заявою та просила розірвати шлюб укладений з відповідачем по справі, який 13.10.2005 зареєстровано виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 7, від якого є малолітня донька, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на шлюб та сімю. Майновий спір та спір щодо проживання дітини між сторонами відсутній. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімені стосунки не підтримують з жовтня 2017 року, спільного господарства не ведуть та єдиного бюджету не мають. Позивач переконаний, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Суярка». Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та позивачем. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що 25.08.1990 виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 7 (а.с.7). Зі свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 177067 вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Тесля» на «Суярка» (а.с.10). Під час перебування у шлюбі, 03.10.2005 у сторін народилася донька, [PERSON] (а.с.9). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з жовтня 2017 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не заперечував. Майновий спір та спір щодо проживання дітей між сторонами на даний час відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 25.08.1990 виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 7, від якого є малолітня донька, [PERSON], [INFO], розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Суярка», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved