Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.05.2018 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 07 серпня 2014 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №520, а також змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.08.2014 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення господарства та виховання дитини. Позивач переконана, що примирення між ними неможливе, їх шлюб носить формальний характер, з березня 2017 року вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільне господарство. Ухвалою від 11.05.2018 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, на електронну скриньку суду подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] одружились 07.08.2014 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №520. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а від відповідача не надійшло заперечень щодо розірвання такого, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак, шлюб слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved