Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі за текстом - Банк) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 22 червня 2011 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №BLaЖГА00046164, згідно якого останній отримав кредит у в розмірі 20 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних, щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 22 червня 2014 року. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 06 серпня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 98019 грн. 67 коп., з яких: 14735 грн. 82 коп. заборгованість за кредитом, 3588 грн. 02 коп. заборгованість по сплаті відсотків, 3204 грн. 26 коп. заборгованість по сплаті комісії, 76491 грн. 57 коп. плата за пропуск платежів. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 98019 грн. 67 коп. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не зявилися, надали заяви, у яких позовні вимоги визнали частково, просили застосувати позовну давність до вимог банку щодо стягнення з [PERSON] пені за невиконання умов кредитного договору, а також, зменшити розмір пені, оскільки, остання значно перевищує розмір основної заборгованості за кредитним договором, справу просили розглядати за їх відсутністю. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2011 року між [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLaЖГА00046164, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 20 000 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 15,00% річних, щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 22 червня 2014 року. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 06 серпня 2015 року в нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 98019 грн. 67 коп., з яких: 14735 грн. 82 коп. заборгованість за кредитом; 3588 грн. 02 коп. заборгованість по сплаті відсотків; 3204 грн. 26 коп. заборгованість по сплаті комісії; 76491 грн. 57 коп. пеня. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом під час розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. За змістом ч. 1 ст.\~ 1054\~ \~ ЦК України\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 549 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).\~ Як вбачається із матеріалів справи, відповідач заявив клопотання щодо застосування позовної давності до вимог банку щодо стягнення з нього пені за невиконання умов кредитного договору, а також, зменшення розміру пені, оскільки, остання значно перевищує розмір основної заборгованості за кредитним договором. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 12 серпня 2015 року, тобто, з урахуванням строку позовної давності в один рік, пеня підлягає стягненню за період з 11 серпня 2014 року по 12 серпня 2015 року, а саме в розмірі 36\~780 грн. 59 коп. В іншій частині суд відмовляє у звязку зі спливом позовної давності. За правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, виходячи з положень указаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу,пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу, зокрема відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання. При цьому зменшення розміру неустойки є правом суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Відповідачем відповідне клопотання заявлене. Враховуючи вищенаведене, зважаючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір основної заборгованості, враховуючи майновий стан відповідача, який є пенсіонером, принципи розумності і справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором до розміру основного боргу, тобто до суми 14735 грн. 82 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 14735 грн. 82 коп., заборгованості за процентами в розмірі 3588 грн. 02 коп., заборгованості по сплаті комісії в розмірі 3204 грн. 26 коп., а також пеня в розмірі 14735 грн. 82 коп. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial