Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач 17 січня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4627085039026667, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у сумі 18 124,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,96% на рік на суму залишку заборгованості за користування, з кінцевим терміном повернення 28.05.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, сторони 29.05.2007 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого відповідачка надала в заставу автомобіль Hyundai, модель: Accent, 2007 року випуску, тип: ТЗ: легковий-сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить їй на праві приватної власності. Але, в порушення умов кредитного договору позичальник [PERSON] несвоєчасно і не у повному розмірі здійснювала повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 23.12.2013 року має заборгованість всього у розмірі 50 350,25 доларів США, що еквівалентно 402 298,50 грн., з якої: - 15 796,79 доларів США - заборгованість по кредиту; - 15 843,18 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 18 710,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд, стягнути із позичальника [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 4627085039026667 від 29 травня 2007 року в сумі 50 350,25 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 23.12.2013 року, складає 402 298,50 грн. (чотириста дві тисячі двісті дев'яносто вісім грн.. 50 коп.), вилучити у [PERSON] (49000, [ADDRESS], ІПН:[NUMBER]), та передати в заклад Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) предмет застави, а саме: автомобіль Hyundai, модель: Accent, 2007 року випуску, тип: ТЗ: легковий-сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Hyundai, модель: Accent, 2007 року випуску, тип: ТЗ: легковий-сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON]; звернути стягнення на автомобіль Hyundai, модель: Accent, 2007 року випуску, тип: ТЗ: легковий-сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Позивач в особі свого представника діючого за довіреністю - Демарчука М.В., у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду законний представник надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.38). Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час, день та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Судом встановлено, що 29 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № SAMDN40000014032445 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Авторозстрочка», відповідно до умов якого банк надає клієнту пакет послуг для чого відкриває картковий рахунок та оформлює карту № [NUMBER] (а.с.11-12). Також, 29 травня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору № SAMDN40000014032445 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «Авторозстрочка» від 29.05.2007 року, відповідно до умов якої банк надає клієнту кредитний ліміт у сумі 18 124,00 доларів США, строком користування до 28.05.2014 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії на придбання автомобілю, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 9,96% на рік на суму залишку заборгованості за користування (а.с.12-15). За п. 6 додаткової угоди, для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку предмет застави в заставу. Предметом застави є автомобіль Hyundai, модель: Accent, 2007 року випуску, тип: ТЗ: легковий-сєдан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить позичальнику на праві власності. Банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав належним чином. Але, відповідачка порушила умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 23.12.2013 року має заборгованість всього у розмірі 50 350,25 доларів США, що еквівалентно 402 298,50 грн., з якої: - 15 796,79 доларів США - заборгованість по кредиту; - 15 843,18 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 18 710,28 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с.7). Про наявність заборгованості перед банком [PERSON] повідомлялась повідомленням за №30.1.0.0/2-0VH від 13.11.2013 року (а.с.9,10). Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення. Як передбачено ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право продати предмет забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved