Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач 26.08.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який уточнювала (а.с.1,2,13), посилаючись на такі обставини. Вона з 02.06.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через те, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз завдає їй та дитині душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З 16.06.2014 року вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Яцеленко та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.19). Вказала, що шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Яцеленко. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.17,18). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 02.06.2012 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року через різні погляди на шлюб та сімю, частих сварок з цього приводу. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору складала 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243,60 грн.). Згідно з квитанцією № 1/232 від 26.08.2015 року (а.с.3) позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Окрім того, згідно з квитанцією № 1/234 від 26.08.2015 року (а.с.4) позивачем також було сплачено судовий збір у розмірі 100,00 грн. Таким чином, загальний розмір сплаченого позивачем судового збору склав 343,60 грн., тобто позивачем було здійснено переплату судового збору. Заяви про повернення зайво сплаченої суми до суду від позивача не надходило. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.3), що відповідає положенням ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом).

Outcome: approved