Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ (далі «Позивач») звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем [PERSON] з 25.08.2001 року до 17.03.2010 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 23.03.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частини з всіх видів заробітку, щомісяця, але не меньше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Після фактичного припинення шлюбних відносин та спільного проживання, з 2010 року дитина проживає з Позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Дитина потребує значних матеріальних затрат на проживання, навчання та лікування, проте Відповідач приймав участь тільки у частині сплати аліментів, а витрати, які несе Позивач у зв`язку з утриманням дитини є значно більшими ніж розмір аліментів, які сплачував Відповідач. Позивач працює у КНП БМР «Дитяча стоматологічна поліклініка» на посаді медичної сестри зі стоматології та отримує заробітну плату в середньому 4 523,00 грн.\~ Дочка [PERSON] з вересня 2019 року навчається в Українській медичній стоматологічній академії м.Полтава. Щорічна оплата за навчання становить 30639,00 грн., а плата за гуртожиток становить 6 000,00 грн., вартість навчання з вересня 2019 року по жовтень 2020 рік склала 45 958,50 грн, та гуртожиток з вересня 2019 року по жовтень 2020 рік 9 120,00 грн., заборгованості щодо оплати за навчання немає. Крім того, дитина потребує коштів на лікування, оскільки має захворювання очей, потребує постійних обстежень у лікаря офтальмолога. Таким чином, витрати на належне забезпечення дитини значно перевищують розмір аліментів, які сплачував Відповідач. Сплачених аліментів вистачало лише на забезпечення дитини харчуванням, предметами гігієни та канцелярським приладдям не в повному обсязі, оскільки Відповідач сплачував призначені аліменти не в повній сумі у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментам. За таких обставин Позивач просить стягнути з Відповідача додаткові витрати на дитину [PERSON] в розмірі 28 012,00 грн. 24.02.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом\~ Київської області було постановлено заочне рішення по даній справі, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину в розмірі 28 012,00 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідач не погоджуючись з заочним рішенням суду, подав заяву про його перегляд. 17.05.2021 року ухвалою суду заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 24.02.2021 року скасовано, справу призначено до судового розгляду\~ (а.с.80-81). 24.06.2021 року представником Відповідача - адвокатом В.Сидочуком через канцелярію суду були подані письмові пояснення до заяви про перегляд заочного рішення, в яких той зазначив, що з позовними вимогами погоджується частково, а саме в частині стягнення з Відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 6 913,27 грн. Просив приєднати до матеріалів справи витяги з карткового банківського рахунку за період з вересня 2020 року по січень 2021 рік на суму 14 622,31 грн., копію витягу з системи «Transfer Go Ltd» транзакції на\~ суму 6 476,42 грн. (а.с.90-103). 28.09.2021 року в судовому засіданні Позивач позов підтримала, пояснила, що Відповідач працює за кордоном дальнобійником та отримує стабільний дохід. Він має з нею одну спільну дитину, а вона має ще одну дитину від іншого шлюбу. Дитина досягла повноліття [INFO] . Просила її вимоги задовольнити повністю. 28.09.2021 року в судовому засіданні представник Відповідача не погодився с позовними вимогами, пояснив, що заборгованості зі сплати аліментів у Відповідача не було. Після досягнення дитиною повноліття [INFO] , Відповідач сплачував з вересня 2020 року по січень 2021 рік кошти у загальному розмірі 21 098,73 грн., що і є по своїй правовій природі оплатою додаткових витрат на дитину. Суд, вислухавши пояснення Позивача та представника Відповідача, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем [PERSON] з 25.08.2001 року. [INFO] від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] від 24.09.2002 року актовий запис №1289 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.04.2010 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] , актовий запис №181, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). 23.03.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з всіх видів заробітку, щомісяця, але не меньше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.24). Як убачається з довідки №1514 від 13.10.2020 року, виданої Українською медичною стоматологічною академією, [PERSON] навчається на денній формі навчання на другому\~ курсі\~ Української медичної стоматологічної академії в м.Полтава та договором №28/2019-С про надання освітніх послуг\~ (а.с.12, 22). Згідно з угодою на проживання в студентському гуртожитку академії, [PERSON] проживає в гуртожитку на підставі наказу ректора про поселення в гуртожиток зі сплатою за проживання в ньому\~ (а.с.14). 23.04.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2 500,00 грн., щомісяця, починаючи з 10.11.2020 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років (а.с.42-45). Відповідно до довідки про доходи від 13.10.2020 року, Позивач працює у КНП БМР «Дитяча стоматологічна поліклініка» на посаді медичної сестри зі стоматології та отримує заробітну плату в середньому 4 523,00 грн.\~ (а.с.23). У той же час, на підтвердження своїх доводів, Відповідачем надано суду витяги з карткового банківського рахунку за період з вересня 2020 року по січень 2021 рік на суму 14 622,31 грн. та копії витягу з системи «Transfer Go Ltd» транзакції на суму 6 476,42 грн., що підтверджують сплату коштів Відповідачем на утримання дочки і після досягнення нею повноліття\~ (а.с.92-103). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Як убачається із матеріалів справи, після досягнення дитиною повноліття Відповідач фактично оплачував додаткові витрати на неї у загальному розмірі 21098,73 грн. Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь Позивача додаткові витрати на дитину\~ виходячи із розрахунку 28012-21098,73=6913,27, тобто у розмірі 6 913,27 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з Відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (24,68%) в сумі 207,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial