Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач 12.07.2016 року звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень та 22602 гривні пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 26.02.2015 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ауді», д.н. [NUMBER], рухаючись в м.Києві по вул.Велика Кільцева дорога - вул.Барського, 2, порушив вимоги п.п.10.1,10.3 ПДР, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «НІССАН», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 25.03.2015 року водія автомобіля «Ауді», д.н. [NUMBER], [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/778148 застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Після звернення позивача до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, останнім було прийнято рішення про виплату позивачу відшкодування в сумі 50000 гривень, проте фактично виплата не була проведена. Виходячи з вказаного, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки в позасудовому порядку відповідач відмовляється проводити будь-які виплати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, направив заяву про застосування строків спеціальної позовної давності до вимог позивача щодо стягнення пені за невиплату страхового відшкодування, просив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 26.02.2015 року водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ауді», д.н. [NUMBER], рухаючись в м.Києві по вул.Велика Кільцева дорога - вул.Барського, 2, порушив вимоги п.п.10.1,10.3 ПДР, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «НІССАН», д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 25.03.2015 року водія автомобіля «Ауді», д.н. [NUMBER], [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/778148 застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». 01.04.2015 року [PERSON] до відповідача ПрАТ «УОСК» було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Після звернення позивача до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, останнім було прийнято рішення про виплату позивачу відшкодування в сумі 50000 гривень, що підтверджується листом № 4977 від 05.06.2015 року, проте фактично виплата не була проведена. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього ж закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. В свою чергу пунктом 36.2 ст. 36 цього ж закону визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Проте вказаного вище у законі обов'язку відповідачем не виконано та жодних пояснень з цього приводу ані позивачу, ані суду не подано. Пунктом 36.5 закону визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. До суду від ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» надійшла заява про застосування строків спеціальної позовної давності до вимог позивача щодо стягнення пені за невиплату страхового відшкодування. Проте представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій враховано строк спеціальної позовної давності, що передбачений ст. 258 ЦК України, для вимог щодо стягнення неустойки (пені і штрафу), що усуває підстави для застосування строку позовної давності, вказані в заяві відповідача. Щодо основної суми заборгованості, то відповідачем заперечень з цього приводу не подано та в інших заявах не вказано. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача 50000 грн. 00 коп. невиплаченого страхового відшкодування, 22602 грн. 00 коп. пені за період з 01.07.2015 року по 01.07.2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved