Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач 25.08.2015 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 10.08.2012 року помер його батько [PERSON], після смерті батька залишилось наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 32 по вулиці Яровій у селі Храпачі, Білоцерківського району Київської області; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,450 га. Яка знаходиться на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району; право на земельну частку (пай) площею 2,4 умовно кадастрових гектарів, яка розміщена за № 16, згідно акту розподілу та сітки розпаювання земель колективної власності сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна, с. Храпачі, Білоцерківського району, Київської області. За життя батько заповіту не склав, спадкоємцями першої черги за законом є він та його рідний брат [PERSON]. Він спадщину прийняв, так як до закінчення шести місяців з дня смерті батька він подав заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Відповідач по справі, також вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою. Таким чином, йому та відповідачу належить по 1/2 частині спадкового майна. 14.03.2015 року нотаріус повідомила, що документів, які ним було подано не достатньо для видачі свідоцтва про право на спадщину, і наголосила на необхідності надання оригіналів правовстановлюючих документів. Враховуючи те, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Виникла необхідність звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 32, який знаходиться по вул. Яровій в селі Храпачі Білоцерківського району Київської області, визнати за ним на 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,450 га, яка знаходиться на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району та визнати за ним право на 1/2 частину земельної ділянки (паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 10.08.2012 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача за договором [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечення на позов до суд не надходили. Третя особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали до суд заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог заперечень не надали. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 29/2013, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що 10.08.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 32 по вулиці Яровій у селі Храпачі, Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією витягу з рішення та копією висновку реєстрації домоволодіння (а.с. 9), земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,450 га, яка знаходиться на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 14), право на земельну частку (пай) площею 2,4 умовно кадастрових гектарів, яка розміщена за № 16, згідно акту розподілу та сітки розпаювання земель колективної власності сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна, с. Храпачі, Білоцерківського району, Київської області, що підтверджується копією довідки від 18.02.2015 року № 251 (а.с. 17). Спадкоємцями першої черги за законом, після померлого [PERSON] є позивач, сини померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 21) та [PERSON], відповідач по справі. Позивач, у визначений законом шестимісячний строк, подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с. 42), однак 14.03.2015 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області повідомила, що документів, які ним було подано не достатньо для видачі свідоцтва про право на спадщину, і наголосила на необхідності надання оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується копією розяснення (а.с. 18). Відповідач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті батька був зареєстрований з ним за однією адресою та заяви про відмову від спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори не подавав, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 42-61). Відповідно до висновку реєстрації домоволодіння від 05.03.1988 року і рішення Білоцерківського райвиконкому від 22.12.1987 року за № 172 про реєстрацію побудов, що цілий будинок № 32, що розташований в Київській області, Білоцерківського району с. Храпачі по вул. Яровій належить та зареєстрований за колгоспним двором голова якого [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с 8-13). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України [PERSON], йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,450 гектарів, яка розташована на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту (а.с. 14). Згідно довідки Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 18.02.2015 року за № 251 (а.с. 17), померлому 10.08.2012 року [PERSON], належала земельна частка (пай) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів, яка згідно акту розподілу та сітки розпаювання земель колективної власності членам колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. «Ватутіна» села Храпачі Білоцерківського району Київської області та схеми розпаювання розміщення за № 16. В звязку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, земельну ділянку та земельну частку (пай), він позбавлений права та оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. А за ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року за № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який втратив чинність згідно з Указом Президента України від 20.07.2007 року за № 650/2007 (крім ст.3), право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п.17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку /пай/ є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, право громадянина на земельну частку (пай) посвідчується відповідним сертифікатом до виділення часток (паїв) в натурі (на місцевості), а після цього - власнику земельної частки (паю) видається державний акт на право власності на земельну ділянку. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи що будь-які заперечення до суду не надходили, суд прийшов до висновку, що [PERSON] набув в порядку спадкування право власності на майно, в порядку спадкування за законом, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 32 по вулиці Яровій в селі Храпачі Білоцерківського району Київської області, на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,450 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, та на 1/2 частину земельної ділянки ( паю) розміром 2,4 умовних кадастрових гектарів, яка згідно акту розподілу та сітки розпаювання земель колективної власності членам колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна села Храпачі Білоцерківського району Київської області та схеми розпаювання, розміщена за № 16, після померлого 10.08.2012 року [PERSON].

Outcome: approved