Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач 29.01.2015 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 19888,39 дол. США та пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 47\~ 111,74 грн. При цьому посилається на те, що 29.12.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 29/12/2005/840-А/172, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 10405,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 28.12.2010 року. Виконання зобовязань по кредитному договору забезпечено договором поруки № 29/12/2005/840-А/172/1 від 29.12.2005 року укладеним між позивачем та [PERSON] Умови договору відповідач [PERSON] не виконувавав належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 09.01.2015 року, становить 19888,39 дол. США, з них: заборгованість за кредитом 9474,73 дол. США , заборгованість по сплаті відсотків 7159,87 дол. США, заборгованість по сплаті комісії 3253,79 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту 47111,74 грн. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, поштові конверти повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача на підставі вимог ст. 158 ЦПК України та у відсутність відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.12.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 29/12/2005/840-А/172, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 10405,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 28.12.2010 року. Виконання зобовязань по кредитному договору забезпечено договором поруки № 29/12/2005/840-А/172/1 від 29.12.2005 року укладеним між позивачем та [PERSON] Умови договору відповідач [PERSON] не виконувавав належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 09.01.2015 року, становить 19888,39 дол. США, з них: заборгованість за кредитом 9474,73 дол. США , заборгованість по сплаті відсотків 7159,87 дол. США, заборгованість по сплаті комісії 3253,79 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту 47111,74 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, кінцевий строк повернення кредиту до 28.12.2010 року. Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до вимог ст. 252 ЦК України в договорі поруки не встановлено строку припинення поруки, а тому порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як убачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Зі змісту розрахунку наданого позивачем по справі 26.06.2007 року відповідач [PERSON] здійснив платіж за кредитним договором в сумі 304,90 грн., наступний платіж здійснено 24.06.2014 року проте, позивач звернувся до судуд лише 29.012015 року. Кредитор протягом шестимісячного строку з дня порушення основного зобовязання вимог до поручителя не заявив, за таких обставин суд приходить до висновку що договір поруки є припиненим та задоволення позову частково в частині стягнення заборгованості із [PERSON]

Outcome: partial