Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач 13 липня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 1 березня 2014 по 28 лютого 2017 року у загальній сумі 3 299 грн. 94коп., з яких за надані послуги з централізованого водопостачання - 2561 грн. 55 коп., інфляційні витрати -634 грн. 26 коп.3% річних - 104 грн. 13 коп. , а також витрат на оплату судового збору у розмірі 1 600 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], є споживачами послуг з централізованого водопостачання, відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зобов'язані своєчасно оплачувати надані послуги, однак у них за вказаний період створилась заборгованість, внаслідок чого відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України вони зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням інфляції та 3% річних від простроченої суми. Також позивач зазначив,що звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, ухвалою суду від 04.05.2016 у видачі судового наказу було відмовлено. Представник позивача Івченко К.О. в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що відповідачі користуються водорозбірною колонкою, та їм відповідно до встановлених тарифів нарахована оплата за надані послуги. Послуги з централізованого водовідведення їм не надаються. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'явились, про слухання справи повідомлені належним чином за місцем проживання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди представника позивача суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Як вбачається з довідки дільниці №29 КП «Жилкомсервіс» від 121.11.2016, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 6 осіб: власник - [PERSON], 1963 року народження, його дружина - [PERSON], 1969 року народження, двоє їхніх дочок - [PERSON], 1989 року народження, та [PERSON], 1997 року народження, та двоє онуків - [PERSON], 2007 року народження, та [PERSON], 2013 року народження. На ім'я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] в КП «Харківводоканал» з надання послуг з централізованого водопостачання, та щомісячно нараховується оплата за надані послуги по числу зареєстрованих осіб. З картки абонента та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі сплачували надані послуги з водопостачання, у зв'язку з чим у них створилась заборгованість за період з 1 березня 2014 по 28 лютого 2017 року у розмірі 2561 грн. 55 коп., у зв'язку з чим інфляційні витрати склали -634 грн. 26 коп., та нараховано 3% річних від простроченої суми - 104 грн. 13 коп. Позивач звертався у 2016 році до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 4 січня 2017 року у видачі судового наказу відмовлено у зв'язку з тим, що згідно даних адресного бюро [PERSON] зареєстрованою не значилась. Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою підтверджується довідками адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від 07.08.2017. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні акти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, встановлені договором або законом. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630 , плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів. У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем детальний розрахунок суми боргу, 3% річних та інфляційних відповідачами не спростовано. Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути у відшкодування понесених позивачем витрат на сплату судового збору 1 600 грн, по 633 грн. 33 коп. .з кожного.

Outcome: approved