Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.08.2016 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморського ВДВС ОМУЮ, в якій просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 2/5 частини квартири [ADDRESS], шляхом зняття Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції арешту з вищезазначених частин квартири, які належать їй на праві власності. Позивач зазначає, що вищевказаний арешт був накладений постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження № ВП 22186756 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2008 року щодо стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дитини. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що під час виконання зазначеного вище рішення 17.02.2012 року державним виконавцем за заявою позивачки було накладено арешт на 2/5 частини квартири [ADDRESS], що належали на праві власності [PERSON] Однак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2015 року, за позивачкою [PERSON] визнано право власності на вищезазначені 2/5 частини квартири в порядку укладення мирової угоди. Разом із тим, виконавче провадження № ВП 22186756 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2008 року закрито в 2014 році. При закритті виконавчого провадження, державний виконавець не скасував чинність арешту, що порушує її права власності на належне їй майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме рекомендованою кореспонденцією, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у їх відсутність та винести рішення по справі на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме рекомендованою кореспонденцією, надав суду заяву, згідно якої не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що викладені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно листа виконуючого обов'язки начальника Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 19.08.2016 року № 17922п та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.07.2016 року, судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника [PERSON] , а саме: 2/5 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що виконавче провадження за виконавчим листом № 7078/08 виданим 01.12.2008 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON],[INFO], у розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 03 червня 2008 року до повноліття дитини, тобто до [INFO], 19.05.2014 року завершено. Згідно копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2015 року про затвердження мирової угоди по справі № 2/1522/9535/11, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] був спір з приводу розподілу сумісно нажитого майна, який був вирішений шляхом укладення мирової угоди між сторонами, що затверджена вищевказаною ухвалою від 27.04.2015 року, згідно якої позивач [PERSON] стала власником 2/5 частини однокімнатної квартири загальною площею 16,7 кв.м, житловою площею 11,3 кв. м [ADDRESS] Таким чином, позивач є власником спірного майна, а відтак має право відповідної вимоги. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до Приморського ВДВС ОМУЮ, третя особа - [PERSON], про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, що належить на праві власності, шляхом зняття арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved