Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.02.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - 1/3 частина земельної ділянки площею 4,50 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Манжеліївської сільської ради. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 11.01.2002 року, проте, даний державний акт втрачено. Через відсутність правовстановлюючого документу Козельщинська державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Манжеліївської сільської ради, представник третьої особи - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав, надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON]. За життя - 12 вересня 2001 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем Манжеліївської сільської ради Глобинського району за реєстровим № 162, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON]. Заповіт на день смерті не скасовано, але змінено заповітом від 16.11.2009 року, посвідчений секретарем Пісківської сільської ради Козельщинського району за реєстровим № 23, згідно якого 1/3 частину приватизованої земельної ділянки площею 4,50 га, яка належить їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 11 січня 2002 року, заповіла - [PERSON] (позивачу у справі). Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Козельщинська державна нотаріальна контора постановою від 11.02.2015 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Вказану частину земельної ділянки [PERSON] успадкувала за законом разом з [PERSON] (в рівних частках) після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори 2.04.2001 року, реєстровий номер 2-409, на спадкове майно - 2/3 частини приватизованої земельної ділянки площею 4.50 га. 1/3 частина названої земельної ділянки належала [PERSON] на підставі правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії землю серії [NUMBER], виданого 11 січня 2002 року, проте, за невідомих обставин його втрачено. Відділ Держземагенства у Глобинському районі Полтавської області довідкою від 28 листопада 2014 року № 2782 підтвердив, що такий державний акт дійсно видавався на ім'я [PERSON], грошова оцінка земельної ділянки становить 68808,96 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 3.2. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно досліджено судом завіреної копії спадкової справи за № 124/2014, заведеної державним нотаріусом Козельщинської держнотконтори вбачається, що [PERSON] в установлений законом строк прийняв спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON].. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Це означає, що видача втраченого документу на ім'я [PERSON]. неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Встановивши, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мала право власності на 1/3 частку земельної ділянки, а [PERSON] вчасно прийняв спадщину за заповітом, суд прийшов до висновку, що він має право на її успадкування та визнання за ним права власності на неї. Позов підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved