Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2021 року звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське гідротехнічне будівництво» розірвання трудового договору та визнання повноважень припиненими. В обґрунтування позову зазначив, що позивача 07.07.2015 року було призначено на посаду керівника ТОВ «Українське гідротехнічне будівництво». Проте, з невідомих причин учасниками відповідача його фактично усунуто від господарської діяльності підприємства, обмежено доступ до робочого місця, у зв`язку із чим він виявив бажання реалізувати своє право, передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України, та припинити трудові відносини із відповідачем. Крім того, позивачем було ініційовано скликання зборів учасників товариства для вирішення питання щодо його звільнення з 04.12.2020 року, про що 20.11.2020 року учасникам товариства направлено повідомлення щодо проведення відповідних зборів. Оскільки повноваження вирішувати питання про прийняття та звільнення керівника товариства належать згідно статуту до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. Однак, загальні збори не відбулись, так як учасники товариства не організували проведення відповідних зборів та не повідомили про причини неявки. 04.12.2020 року позивачем за участі його адвоката був складений акт та зафіксовано факт не проведення загальних зборів учасників вказаного товариства, оскільки жоден з учасників не прибув. Оскільки учасниками товариства проігноровано повідомлення про звільнення позивача та порушено його трудові права, в результаті чого він не може реалізувати своє право на працю, відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім як звернення до суду. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд припинити трудові відносини між [PERSON] та відповідачем з 04.12.2020 року на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України та стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, адвокат позивача Горобець С.О. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на вимогах позовної заяви наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним, про причини неявки не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення у зв`язку з наступним. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Судом встановлено, що [PERSON] з 07.07.2015 року обімає посаду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське гідротехнічне будівництво», код ЄДРПОУ юридичної особи 38228335. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками (засновниками) підприємства є: 1. [PERSON] . Адреса засновника: [ADDRESS] . Розмір внеску до статутного фонду: 492,30 грн. 2. [PERSON] . Адреса засновника: [ADDRESS] . Розмір внеску до статутного фонду: 437,60 грн. 3. [PERSON] . Адреса засновника: [ADDRESS] . Розмір внеску до статутного фонду: 164,10 грн. Керівник підприємства - [PERSON]. Місцезнаходження юридичної особи: Україна,18000, м.Черкаси, вул.Гоголя, 137. Перебування в трудових відносинах [PERSON] з відповідачем підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.09.2020р. Листом від 20.11.2020 р. про розгляд заяви про звільнення із займаної посади з 04.12.2020 року та проведення позачергових зборів з відповідним порядком денним позивач звернувся до ТОВ «Українське гідротехнічне будівництво» засобами поштового зв`язку за адресою відповідача та його засновників (учасників). Актом від 04.12.2020 року за участі позивача [PERSON] та адвоката позивача Горобця С.О. зафіксовано факт того, що за зверненням [PERSON] до засновників ТОВ «Українське гідротехнічне будівництво» позачергові збори з порядком денним щодо звільнення [PERSON] із займаної посади не відбулися та на вказані збори його запрошено не було. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно ст. 36 КЗпП України, однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору за ініціативою працівника. Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник, має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. 20.11.2020 року [PERSON] написав заяву про звільнення його з посади керівника ТОВ «Українське гідротехнічне будівництво» з 04.12.2020 року відповідно до п. 1 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), яку направив засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, але заява залишилась без реагування. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який знаходиться у вільному доступі, вбачається, що ТОВ «Українське гідротехнічне будівництво» (ЄДРПОУ 38228335) не перебуває у процесі припинення. Як вбачається з матеріалів справи, на час її розгляду судом трудові відносини між сторонами фактично припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю та статуту підприємства, який регулює порядок звільнення керівника, не виконана. Позивач [PERSON] не має можливості реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку, що порушує його право на працю, відтак підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності. Згідно з ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. В статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підтвердженою доказами. Разом із тим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню шляхом припинення трудових відносини між позивачем та відповідачем з дня набрання рішенням законної сили, оскільки в даному випадку відсутні підстави для звільнення позивача за власним бажанням (ч. 1 ст. 38 КЗпП) в ретроспективі, так як дані про нього як керівника з 04.12.2020 року не були виключені Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial