Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2020 року звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2019 року о 14 год.25 хв. в с. Яблуниця Івано-Франківської області біля готелю «Арніка» відповідач, керуючи транспортним засобом марки УРАЛ 4320 реєстраційний номер [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого допустив зіткнення з пасажирським автобусом марки IVECO реєстраційний номер [NUMBER] , який результаті ДТП отримав механічні пошкодження. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. Пасажирський автобус марки IVECO реєстраційний номер [NUMBER] перебуває у користуванні позивача згідно довіреності від 11.02.2019 року. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно матеріальну шкоду на суму вартості відновлювального ремонту належного йому пошкодженого транспортного засобу у розмірі 115771 грн., що підтверджується долученими до позовної заяви копіями квитанцій, накладних та актами прийому-передачі виконаних робіт. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «НАСК «Оранта». Згідно повідомлення про ДТП від 08.11.2019 року, зареєстрованого за №8646, позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 60110,64 грн.у межах встановленого страхового ліміту, а тому сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, як винуватця ДТП, становить 55660,36 грн. Також вказав, що в результаті вказаної ДТП йому була завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправним пошкодженням його майна. Зазначена обставина змінила звичний спосіб його життя, спричинила стрес та переживання, він змушений був докладати додаткові зусилля до відновлення попереднього становища, самостійно шукати кошти для ремонту автобуса, витрачати на це бюджет його сім`ї. Все це викликало психологічні переживання та стан постійної нервової напруги, погіршило його стосунки у сім`ї. Окрім цього, вказаний автобус слугує для нього джерелом доходу та використовується для нерегулярних пасажирських перевезень, а тому у зв`язку з його пошкодженням йому довелось відмовитись від багатьох рейсів, що спричинило проблеми з роботою та втрату частини доходу, у зв`язку із чим розмір моральної шкоди, яка йому завдана, він оцінює в розмірі 30 000 грн., яку просить стягнути з відповідача. У відповідності до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №245 від 04 серпня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2020 року вказану справу передано у провадження судді [PERSON] . Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляд по суті. Представник позивача [PERSON] -адвокат Сурмачевський А.Ю. у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день час розгляду справи належно повідомлявся, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 13 січня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Як вбачається із постанови, 28.10.2019 року о 14 год.25 хв. в с. Яблуниця Івано-Франківської області біля готелю «Арніка» [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки УРАЛ 4320 реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого допустив зіткнення з пасажирським автобусом марки IVECO реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 26 квітня 2012 року власником автобуса марки IVECO PEGASO, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . У відповідності до довіреності від 11 лютого 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Князевою Л.Р. та зареєстрованою в реєстрі за № 44, [PERSON] уповноважив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , укладати правочини щодо експлуатації та розпорядження належним йому транспортним засобом марки IVECO PEGASO, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зокрема експлуатувати з правом використання за межами України, продати, обміняти, здати в оренду, за ціною та на умовах на розсуд уповноважених осіб, в тому числі укладати від імені власника договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування транспортним засобом, одержувати за ними належні власнику грошові суми, укладати договори страхування цивільної відповідальності власників автотранспорту, отримувати страхове відшкодування. Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ №9707616 від 01 травня 2019 року цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» (Страховик). 26 грудня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» перераховано на рахунок [PERSON] частину страхового відшкодування у сумі 4011,64 грн.(а.с.14). У лютому 2020 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] , в особі [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 11 лютого 2019 року, було укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного. Відповідно до умов даної угоди сторони погодили, що загальна сума страхового відшкодування, яка сплачується страховиком за полісом ОСЦПВВНТЗ АМ 9707616 від 01 травня 2019 року за страховою подією, яка настала 28 жовтня 2019 року та внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб IVECO PEGASO, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 60110,64 грн. 26 грудня 2019 року страховиком сплачено частину страхового відшкодування у сумі 40110,64 грн. Страховик зобов`язався доплатити потерпілій стороні узгоджену суму відшкодування у розмірі 20000 грн. у строк до 28 лютого 2020 року, після чого зобов`язання страховика за полісом АМ 9707616 від 01 травня 2019 року щодо події, яка мала місце 28 жовтня 2019 року вважаються припиненими. 24 лютого 2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало на рахунок [PERSON] залишок узгодженого страхового відшкодування у сумі 20000 грн.(а.с.13). У відповідності до засвідченої ПАТ «НАСК «Оранта» копії протоколу огляду транспортного засобу від 11 листопада 2019 року в результаті ДТП, що мало місце 28 жовтня 2019 року транспортний засіб марки IVECO PEGASO, реєстраційний номер [NUMBER] отримав наступні пошкодження: деформована ліва передня боковина; розбито скло лівої боковини; двері передні ліві деформація, розрив; розбите скло лівих передніх дверей; розбите скло ліве верхнє; передня панель розрив; розбите вітрове скло; розірвано передній бампер; пробитий радіатор; кришка капоту розрив; деформовані передні праві двері; деформовані сходи передні праві; деформоване крило переднє праве; деформована кришка багажника права; деформована кришка багажника права задня; деформована права ресора; розбито дублюючий покажчик повороту лівий та правий; деформовано підкрильник передній лівий; розбита передня права фара; розбитий покажчик повороту передній правий; розбите дзеркало переднє ліве; розірвано ковпак переднього правого колеса; деформовано механізм відкриття передніх правих дверей; деформована передня рама; наявний розрив внутрішньої правої панелі торпеди водія; розбите заднє ліве скло; деформована передня права стійка; розбитий передній лівий покажчик повороту; пошкоджено лакофарбове покриття крила переднього лівого колеса, а також можливі приховані пошкодження. Вищенаведене також підтверджується долученим до матеріалів справи фотозвітом до протоколу огляду транспортного засобу від 11 листопада 2019 року. З наданих позивачем в обгрунтування заявлених вимог видаткової накладної №3526 від 12 листопада 2019 року та акту надання послуг №3919 від 10 грудня 2019 року, вбачається, що ТзОВ «Трак Сота» на виконання умов договору №220716/1а від 22 липня 2016 року щодо ремонту транспортного засобу IVECO PEGASO, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] було реалізовано наступні автомобільні деталі: диск зчеплення вартістю 5650 грн.; амортизатор вартістю 2500 грн.; ресору вартістю 12000 грн.; радіатор двигуна вартістю 6800 грн.; віскомуфту вентилятора радіатора вартістю 14500 грн., а всього на загальну суму 41450 грн. та надано послуги по ремонту вказаного транспортного засобу, а саме: заміна диска зчеплення вартістю 4500 грн.; заміна амортизатора-800 грн.; заміна ресори-2200 грн.; ремонт системи охолодження та заміна радіатора-3500 грн.; заміна віскомуфти вентилятора радіатора-1500 грн.; зварювальні роботи- 2500 грн.; рихтувальні та малярські роботи-9749 грн., а всього на загальну суму 24749 грн. Згідно товарного чеку від 10 грудня 2019 року вартість робіт по відновленню лакофарбового покриття транспортного засобу марки IVECO, реєстраційний номер [NUMBER] складає 6322 грн. Відповідно до акту прийняття виконаних робіт(послуг) від 18 грудня 2019 року ПП [PERSON] на замовлення [PERSON] проведено наступні ремонті роботи по відновленню транспортного засобу марки IVECO, реєстраційний номер [NUMBER] : монтаж вітрового скла вартістю 6000 грн.; монтаж верхнього скла-800 грн.; монтаж бокового скла-1200 грн.; монтаж бокового переднього скла-1300 грн., а всього на загальну суму 9300 грн. Згідно видаткової накладної №1112/1 від 11 грудня 2019 року СПД [PERSON] відпущено [PERSON] наступні автомобільні деталі: скло лобове до транспортного засобу IVECO PEGASO вартістю 22000 грн.; скло верхнє -1450 грн.; скло бокове кінцеве-4300 грн.; скло бокове переднє-6200 грн., а всього на загальну суму 33950 грн. Отже, загальна сума матеріальної шкоди, завданої пошкодження транспортного засобу марки IVECO PEGASO реєстраційний номер [NUMBER] склала 115771 грн. (41450 грн.+24749 грн.+ 6322 грн.+ 9300 грн.+ 33950 грн. = 115771 грн.). Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частин 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно до п. 4.абз.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). У відповідності до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що саме з вини відповідача [PERSON] 28 жовтня 2019 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки IVECO PEGASO реєстраційний номер [NUMBER] , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 26 квітня 2012 року належить [PERSON] , чим заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 115771 грн. ПрАТ СК «Омега» виплачено страхове відшкодування у межах страхового ліміту, передбаченого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9707616 від 01 травня 2019 року у сумі 60110,64 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що із урахуванням виплаченого страхового відшкодування з відповідача згідно заявлених позовних вимог підлягає стягненню в користь позивача матеріальна шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу марки IVECO PEGASO реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП 28 жовтня 2019 року у розмірі 55660,36 грн.,що визначений як різниця між вартістю завданого матеріального збитку у сумі 115771 грн. та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 60110,64 грн. При цьому, суд приходить до переконання, що позивач, не будучи власником транспортного засобу марки IVECO PEGASO реєстраційний номер [NUMBER] , має право на відшкодування матеріальної шкоди в частині витрат на його відновлення з урахуванням наступного. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Така правова позиція висвітлена в Постанові ВСУ від 11.10.2017 у справі № 6-1365цс17. Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП транспортний засіб IVECO PEGASO реєстраційний номер [NUMBER] перебував у користуванні позивача [PERSON] на відповідній правовій підставі згідно довіреності, виданої [PERSON] 11 лютого 2019 року, а отже, останній має право вимоги до винної у ДТП особи. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 55660,36 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача , який не є власником пошкодженого транспортного засобу, однак має право на відшкодування шкоди, як особа, що володіє майном на законних підставах. Позивачем заявлено також вимогу про стягнення на його користь грошового відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 30000 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи те, що судом встановлено, що з вини водія відповідача пошкоджено транспортний засіб IVECO PEGASO реєстраційний номер [NUMBER] , який перебуває у користуванні позивача на відповідній правовій підставі, очевидним є те, що останній зазнав негативних переживань та емоцій від пошкодження даного майна внаслідок протиправних дій відповідача. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування, суд враховує характер, тривалість та обсяг моральних страждань позивача з приводу пошкодження належного йому майна, істотність вимушених змін, що настали в житті [PERSON] , який був позбавлений можливості експлуатувати транспортний засіб, отримувати дохід від його використання та змушений був затрачати свій час і докладати додаткові зусилля для відновлення порушеного права, що викликало у нього душевні хвилювання, неспокій, спричинило моральну напругу у сім`ї та спілкуванні із близькими, а тому виходячи із вимог розумності, добросовісності та справедливості, оцінює завдану позивачу моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Із врахуванням наведеного, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 55660,36 грн. завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 5000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає сплачений судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Outcome: partial