Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 січня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 22 грудня 2015 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що видано свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 141350 та в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2387. Через постійні сварки, зміну інтересів та непорозуміння просив відповідача протягом грудня місяця подати добровільну заяву у міський відділ РАЦС, на що вона відмовилась, посилаючись на постійну зайнятість. Позивач зазначає, що між ними практично припинились шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, а тому вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві, проти примирення заперечив. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти примирення заперечила. Відзив на позов не подавала. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 22 грудня 2015 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 141350, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2387. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 грудня 2015 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за № 2387. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved