Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує наступними обставинами. 09.11.2012 року помер батько позивача [PERSON], який мешкав за адресою [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно частину квартири в м. Донецьку, легковий автомобіль, а також житловий будинок та земельну ділянку в с. Кримки Краснолиманського району Донецької області. [PERSON] за життя заповів 1/3 частину квартири в м. Донецьку та легковий автомобіль своєму синові [PERSON]; щодо розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою в с. Кримки Краснолиманського району Донецької області [PERSON] заповіту за життя не склав, спадкоємцями на це майно за законом є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] як рідні діти померлого; дружина померлого, рідна мати позивача та відповідача [PERSON] відмовилась від прийняття частки у спадщині після смерті чоловіка. Позивач вирішив після смерті батька успадкувати за законом вказане майно. З цією метою подав відповідну заяву до Третьої Донецької державної нотаріальної контори, 09.04.2013 року була заведена спадкова справа. Однак позивач та відповідач не встигли фактично отримати свідоцтва про спадщину через необхідність збирати відповідні документи, що підтверджували б право власності померлого на спадкове майно, та через здійснення активної фази антитерористичної операції, тимчасову непідконтрольність м. Донецька державній владі України. Нотаріальна контора припинила здійснювати нотаріальну діяльність у м. Донецьку в звязку із проведенням АТО та тимчасовою непідконтрольністю цього населеного пункту державній владі України. Спадкова справа, заведена після смерті [PERSON], залишилась в архіві у м. Донецьку Донецької області, отримати її насьогодні для нотаріуса і позивача неможливо з наведених причин. Позивач позбавлений можливості шляхом вчинення нотаріальної дії отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого батька через відсутність спадкової справи, яка залишилась на зберіганні в приміщенні нотаріальної контори в м. Донецьку. З огляду на це, позивач вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку, на 1/2 частину земельної ділянки в с. Кримки Лиманського району Донецької області, а також на підставі заповіту [PERSON]О . - на 1/3 частину квартири в м. Донецьку, на легковий автомобіль; за відповідачем [PERSON] позивач пропонує визнати право власності в порядку спадкування після смерті батька на ? частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки в с. Кримки Лиманського району Донецької області. Позивач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибув, натомість надав до суду заяву, в якій свої вимоги підтримав повністю та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а. с. 30). Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, натомість надала до суду заяву, в якій вимоги позивача визнала повністю та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а. с. 31). Третя особа - [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, натомість надала до суду заяву, в якій не заперечувала проти вимог позивача, вважала їх обґрунтованими, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а. с. 32). З огляду на це та відповідно до ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження VIIІ-НО № 340970, виданого 29.03.1991 року відділом ЗАГС Пролетарського району м. Донецька (повторного), [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про свідоцтва про народження IIІ-НО № 318062, виданого 28.08.1976 року Пролетарським відділом ЗАГС м. Донецька (повторного), [PERSON] є батьком відповідача [PERSON], [INFO]. З 12.08.1967 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.10). 09.11.2012 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 655044, виданим 10.11.2012 року відділом ДРАЦС Пролетарського РУЮ у м. Донецьку (а.с.11). [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO], з 04.03.1980 року, знятий з реєстраційного обліку у звязку зі смертю (а.с.23). За життя [PERSON] належала 1/3 частина квартири за адресою Донецька область, м. Донецьк, вул Прожекторна, буд, 12,кв.12 (на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 21933, виданого 14.12.1993 року Фондом комунального майна Донецької міської ради, а. с. 14,15), легковий автомобіль марки «ВАЗ 211540-120-20», 2008 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] (що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА № 309621 від 11.12.2009 року, а.с.16), а також житловий будинок, розташований за адресою Донецька область, Краснолиманський район, с. Кримки, вул. Центральна,буд.16, та розташована за цією ж адресою земельна ділянка площею 0,3023 га (на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2000 року, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ ДН № 183405 від 04.05.2001 року, а.с.12,13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Померлий заповів 1/3 частину квартири в м. Донецьку та легковий автомобіль своєму синові [PERSON]В.(а.с.18,19); щодо розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою в с. Кримки Краснолиманського району Донецької області [PERSON] заповіту за життя не склав, спадкоємцями на це майно за законом є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] як рідні діти померлого; дружина померлого, рідна мати позивача та відповідача [PERSON] відмовилась від прийняття частки у спадщині після смерті чоловіка. Інших спадкоємців, які б реалізували право на спадщину після смерті [PERSON], немає, що не заперечується сторонами по справі. Після смерті [PERSON] 09.04.2013 року Третьою Донецькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 54358512 (№ 202) (а. с. 21). Однак позивач та відповідач не встигли фактично отримати свідоцтва про спадщину через необхідність збирати відповідні документи, що підтверджували б право власності померлого на спадкове майно, та через здійснення активної фази антитерористичної операції, тимчасову непідконтрольність м. Донецька державній владі України. Нотаріальна контора припинила здійснювати нотаріальну діяльність у м. Донецьку в звязку із проведенням АТО та тимчасовою непідконтрольністю цього населеного пункту державній владі України. Спадкова справа, заведена після смерті [PERSON], залишилась в архіві у м. Донецьку Донецької області, отримати її насьогодні для нотаріуса і позивача неможливо з наведених причин. Позивач позбавлений можливості шляхом вчинення нотаріальної дії отримати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого батька через відсутність спадкової справи, яка залишилась на зберіганні в приміщенні нотаріальної контори в м. Донецьку. Як вбачається зі змісту листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від12.09.2016 року № N-363-2241,Третя Донецька державна нотаріальна контора була перереєстрована за адресою Донецька область, м. Дружківка, вул. О. Кошового, буд.27, однак всі документи, що зберігались в нотаріальній конторі, фактично залишились в м. Донецьку, на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України, завершити процедуру оформлення спадкових прав за заявою [PERSON] на теперішній час не є можливим з обєктивних причин (а.с.22). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається\~\~набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена\~судом. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи\~\~припиняється\~\~в момент її смерті. Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини)\~\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини\~\~входять\~\~усі права та обов`язки, що належали\~\~спадкодавцеві\~\~на момент\~\~відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~\~\~\~\~\~ За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право власності померлого [PERSON] на частину квартири, легковий автомобіль, житловий будинок та земельну ділянку не є\~\~таким, що нерозривно пов`язане з особою померлого, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] згідно зі ст. 1261 ЦК України віднесені до числа спадкоємців першої черги за законом; дружина померлого [PERSON] відмовилась від спадщини на користь своїх дітей. Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає, осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Донецька) з-під контролю державної влади України. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження позивача про можливу втрату спадкової справи, відкритої після смерті його батька [PERSON] державним нотаріусом Третьої Донецької державної нотаріальної контори. [PERSON] через такі обставини позбавлений можливості отримати право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже його право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Outcome: approved