Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 червня 2019 року звернулась до суду із позовом до своєї невістки [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки (онуки позивача) [PERSON] , 2002 року народження із даним позовом, який в ході підготовки справи до розгляду було уточнено. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її син [PERSON] із своєю сім`єю: дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] проживав у [ADDRESS] . [INFO] син помер. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне йому майно, зокрема земельну ділянку площею 557 м2 та незавершене будівництво житлового будинку на цій земельній ділянці, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач на день відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом із померлим, а отже прийняла спадщину у встановленому порядку. Крім позивача право на обов`язкову частку у спадщині належить неповнолітній дочці померлого [PERSON] . Однак остання своє право реалізувала шляхом успадкування усього рухомого майна, яке входило до складу спадщини. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті сина, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. З тих же підстав позбавлена можливості оформити в порядку спадкування права забудовника на незавершене будівництво житлового будинку. З врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею права та обов`язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 55 %, а також право власності на земельну ділянку площею 557 м2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . До суду позивач не з`явилася, скерувала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подала до суду заяву (відзив), згідно якої позов щодо себе та своєї неповнолітньої дочки визнала повністю та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини справи. У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину від 17 квітня 2002 року, виданого Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою стверджується, що [PERSON] після смерті свого батька успадкував незакінчене будівництво, що знаходиться в [ADDRESS] , готовність якого складає 55%, належного спадкодавцеві на підставі рішення виконкому Володимир-Волинської міської ради про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, № 68 від 24 лютого 1994 року. Копією державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] стверджується про те, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 557 м2 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Копіями будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] стверджується, що позивач разом із своїм сином та його сім`єю проживали разом. У відповідності до копії заповіту від 05 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Гордійчуком Б.І., [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що незакінчене будівництво готовність якого складає 55% та земельну ділянку площею 557 м2, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , заповів своїй матері (позивачу у справі) [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що засвідчено копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] . Матеріалами спадкової справи № 202/2019 до майна померлого [PERSON] підтверджується те, що позивач [PERSON] звернулась із заявою про отримання свідоцтва про спадщину. Однак постановою державного нотаріуса від 14 травня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та незавершене будівництво за заповітом після померлого сина [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні права власності на спадщину. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. В той же час чинне цивільне законодавство України не передбачає можливості визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, який не було здано в експлуатацію. Однак у відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно, якщо будівництво житлового будинку здійснювалось згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Позивачем до матеріалів справи долучено копії проекту забудови земельної ділянки індивідуальним жилим будинком, рішення виконкому Володимир-Волинської міської ради про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, акту про виділення в натурі земельної ділянки, а також копію технічного паспорта, згідно якого стан готовності будівництва житлового будинку, яке відбувається у відповідності до проектної документації складає 55%. Зважаючи на викладене, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про те, що крім визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, її вимоги про визнання за нею прав та обов`язків забудовника житлового будинку на цій земельній ділянці також повністю відповідають вимогам закону. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1233-1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved