Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.08.2016р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що відповідно до наказу №26/к від 05.04.2002р він був прийнятий на роботу в «Горлівське управління по газопостачанню та газифікації» ВАТ «Донецькоблгаз» (на теперішній час «Горлівське управління по газопостачанню та газифікації, структурного підрозділу ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Національної Акціонерної компанії «Нафтогаз Україна»), відповідача у справі, а наказом №330/к від 30.06.2015р був звільнений з роботи за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Зазначає, що на час звільнення станом на 30.06.2015р відповідач мав перед ним заборгованість по виплаті заробітної плати, яка складала 11050,48грн, зокрема: за квітень 2015 року - 1693,06грн; за травень 2015 року - 3245,97грн; за червень 2015 року - 6111,45грн, яка на даний час не виплачена та яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Також, на підставі ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 79997,68грн (із розрахунку: 246,24грн (середня заробітна плата) х 280діб (за період з 30.06.2015р по день фактичного звернення до суду, а саме по 09.08.2016р). Позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав цілком та надав суду пояснення, аналогічні зазначеним у ньому, просив їх задовольнити. Представник відповідача Зуєв М.В. позовні вимоги не визнав, та надав суду заяву про розгляд справи без участі представника та заперечення на позовну заяву, в якій зазначено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз є юридичною особою, до складу підприємства входять 19 відокремлених підрозділів юридичної особи (філії), один з яких: Горлівське Управління по газопостачанню та газифікації, яке розташоване за адресою: м.Горлівка, вул.Горького, 58-А). Відповідно до Положення Горлівське управління по газопостачанню та газифікації наділено повноваженнями про прийому на роботу, нарахуванню заробітної платні, має власний баланс та розрахункові рахунки. Зазначає, що внаслідок проведення на території Донецької області АТО та втрати керування майновими комплексами 7 структурних підрозділів, один з яких Горлівське управління по газопостачанню та газифікації (місцезнаходження якого зареєстроване на території, не підконтрольній Україні), господарську діяльність структурних підрозділів паралізовано (деяких тимчасово призупинено на час проведення АТО відповідно до рішення Наглядової Ради ПАТ «Донецькоблгаз»), у зв'язку з чим, структурний підрозділ Горлівського управління по газопостачанню та газифікації з 30.06.2015р фактично не працює. Також, до правоохоронних органів Товариством було скеровані заяви про скоєння злочину, відкрито кримінальне провадження по факту захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації. Вказує, що жодні документи з території структурного підрозділу вивезти або передати не вбачається за можливе, підтвердити або спростувати знаходився чи ні позивач у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації, а також, нараховувалася чи виплачувалася заробітна платня останньому та/або чи є заборгованість заробітної платні не можливо. На даний час всі первинні бухгалтерські та кадрові документи знаходяться у приміщеннях захоплених підрозділів (філій ПАТ «Донецькоблгаз»). Зазначає, що усі додані до позовної заяви документи позивачем [PERSON] є недостовірними (сфальшованими), виданими невстановленими особами з проставлянням невідомих штампів та печаток, що захватили адміністративну будівлю Горлівського управління по газопостачанню та газифікації, а також, зазначає, що відповідно до сертифікатів Торгово-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2014р для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України (на момент видачі сертифікатів обставини тривають та дату закінченні терміну встановити не можливо). Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останній був прийнятий на роботу до Горлівського УГГ 05.04.2002 року та звільнений 30.06.2015 року за ст.36 п.1 КЗпП України за угодою сторін. В порушення норм ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, з позивачкою [PERSON] не було проведено повного кінцевого розрахунку, у зв'язку з чим заборгованість по заробітній платі, станом на 30.06.2015 року, становить 11050,48грн. В підтвердження вказаних обставин, а саме заборгованості по заробітній платі, позивачка посилалася на довідку Горлівського УГГ від 30.06.2015р, однак вказану довідку суд не може прийняти як належний та допустимий доказ, оскільки остання видана на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні, тому не може вважатися дійсною. Разом з тим, на підставі ухвал суду про витребування доказів були надані офіційні відомості Головним управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про нараховану та виплачену позивачці заробітну плату, нарахований та перерахований в бюджет ПДФО за 2015 рік (поквартально) та управлінням Пенсійного фонду України у м.Краматорську про нараховану позивачу заробітну плату за квітень, травень та червень 2015 року. Відомості, що маються у вказаних досліджених у судовому засіданні документах, суд вважає достовірними та правдивими, оскільки вони надані відповідними державними органами, уповноваженими на облік такої інформації. Так, згідно відомостей про нараховані доходи (заробітна плата), надану Управлінням Пенсійного фонду України у м.Краматорську від 15.09.2016р за №20033/18, вбачається, що позивачу [PERSON] була нарахована заробітна плата за 2015 рік: за квітень - 3450,78грн, за травень - 4010,34грн, за червень - 7458,44грн. Управління пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області надав довідку із заборгованістю нарахованої заробітної плати без утримання із заробітної плати податків, а згідно позовної заяви позивачем зроблено розрахунок заробітної плати з утриманням податків. Відповідно до листа із ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Національної Акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» від 07.09.2016р щодо заявлених позовних вимог про існуючу заборгованість по заробітній платі, зазначено, що у зв'язку із блокуванням роботи Горлівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз», яке фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території, з 30.06.2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. Жодні документи з території структурного підрозділу вивезти або передати не вбачається можливим. Підтвердити або спростувати чи знаходилась позивачка у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації не можливо, так як інформація відсутня. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частини 1 ст.9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини. Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, що регулюються главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до статті 14? Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили від 30.07.2014р Торгово-промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 14.05.2014р для ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. Таким чином, суд вважає, що відсутня вина роботодавця в не проведенні своєчасного розрахунку з позивачем. Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо недостовірності наданих до позовної заяви документів, бо їх недійсність нічим не спростована, а отже суд переконався, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. Відповідно до норм ст.ст.115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітної плати в сумі 11050,48грн за період з квітня 2015 року по червень 2015 року включно, з урахуванням утриманих податків, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вина ПАТ «Донецькоблгаз» у затримці виплати [PERSON] належних при звільненні сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, відсутня, у зв'язку з чим в частині позову про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні слід відмовити. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню в доход держави судовий збір у сумі 551,20грн.

Outcome: partial