Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач 20 квітня 2021 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Музиківська сільська територіальна громада Херсонської області про визнання батьківства, який у подальшому уточнив, та в його обґрунтування зазначив, що він проживав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою її проживання. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , але на той час він не проживав з нею, через конфлікт, який виник між ним та її батьками. Після народження дитини [PERSON] подала заяву про реєстрацію народження дитини, та запис про батька було зроблено з її слів. Згодом [PERSON] повідомила йому, що народила дитину, однак не визнає його батьком дитини. З моменту народження дитини він вважає себе її батьком, виконує батьківські обов`язки, приймає участь у матеріальному забезпеченні, бачиться з нею, але сумісно не проживає через конфлікт з [PERSON] та її батьками. На його прохання визнати факт батьківства та подати заяву до органів державної реєстрації [PERSON] відмовляється, однак не забороняє йому спілкуватися з дитиною та приймає від нього грошові кошти на утримання доньки. Вважає, що він є батьком дитини та ніхто крім нього не може бути батьком [PERSON] . У зв`язку з викладеним вище просив визнати його батьком малолітньої [PERSON] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 9 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Під час підготовчого судового засідання позивач заявами від 2 вересня 2021 року та 22 листопада 2021 року уточнив позовні вимоги, а саме просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, виключити з графи «Батько» запис « [PERSON] », зазначивши у графі «Батько» - « [PERSON] », вказати прізвище дитини « [INFO] » та по батькові « [INFO] » . В судове засідання позивач та його представник не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, судові витрати не стягувати. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, та просила ухвалити рішення у справі в підготовчому судовому засіданні за її відсутності. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Музиківської сільської територіальної громади Херсонської області - т.в.о. сільського голова Людмила Погрібна подала до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за відсутності представника третьої особи, вирішити спір на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі викладеного, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності учасників судового процесу. Враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, на підставі частини 2 статтті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з письмової заяви відповідачки [PERSON] від 2 вересня 2021 року, відповідачка позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить ухвалити рішення у справі в підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням частини 3 статті 200 ЦПК України. Частиною 4 статті 200 ЦПК України визначено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зазначене підтверджено Пленумом Верховного Суду України у абзаці 2 пункту 4 Постанови від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», в якому вказано на те, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, в суду відсутні підстави вважати, що визнання відповідачкою позову не є беззастережним або є наслідком будь-якого примусу, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому, суд вважає, що таке рішення відповідачки не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з наступного. Відповідно до актового запису про народження № 06 від 11 лютого 2019 року складеного Музиківською сільською радою Білозерського району Херсонської області [PERSON] народилася [INFO] в місті Херсоні. Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком дитини відповідно до заяви матері від 11 лютого 2019 року записаний [PERSON] . Відповідно до вимог частин 2, 3 статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина 1 статті 135 СК України). В статті 51 Конституції України, частинах 2, 3 статті 5 СК України зазначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Враховуючи викладене, діючи в інтересах дитини, суд вважає, що є всі підстави визнати [PERSON] батьком [PERSON] . Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, суд вважає необхідним виключити відомості про [PERSON] як батька дитини, з актового запису № 06, складеного 11 лютого 2019 року Музиківською сільською радою Білозерського району Херсонської про народження [PERSON] , та внести зміни до вищевказаного актового запису, вказавши батьком дитини - [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » та « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] ».

Outcome: approved