Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач 31 березня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 10 листопада 2012 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з лютого 2017 року, а також, наголошуючи на тому, що причиною розпаду родини є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, що суперечить інтересам сторін, у зв'язку із чим, позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. В змісті позовних вимог просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с.13). Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала нотаріально посвідчену заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису № 687, складеного 10\~листопада 2012 року Кіровським\~відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Мешкають окремо з лютого 2017 року не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сімя сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved