Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 листопада 2013 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на користь сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до кінця навчального 2014 року, починаючи з дня пред'явлення позову, мотивуючи тим, що 25 липня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх доньку [PERSON] та сина [PERSON]. 12 червня 1998 року шлюб між ними було розірвано. Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області відповідач сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на її користь до досягнення повноліття дітей. Закінчивши школу у 2011 році, її син був зарахований на навчання до Кременчуцького ВПТУ №7, де і навчається в даний час на третьому курсі денного відділення за фахом електромеханіка. Строк навчання становить з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року. В зв'язку з тим, що її сину виповнилося 18 років, відповідач автоматично припинив сплачувати аліменти. Прожитковий рівень весь час зростає, навчання потребує певних матеріальних витрат, що полягають у придбанні необхідної літератури, підручників, оплаті за навчання. В зв'язку з цим її доходу не вистачає для повноцінного життя та отримання її сином освіти на належному рівні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги сину, а тому вважає, що син потребує матеріальної допомоги батька. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на користь сина примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотна розписка на а.с.18, своїх пояснень чи заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.10). Згідно довідки Вищого професійного училища №7 [PERSON] дійсно навчається в училищі на денній формі навчання з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року та не перебуває на повному державному забезпеченні (а.с.9). У зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку батько добровільно не надає. Матеріальної допомоги матері та його стипендії 270 гривень на ці потреби не вистачає. Згідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь сина на період його навчання у визначеному позивачем розмірі 1/4 частини його заробітку доходів та з підстав статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 229 гривень 40 копійок в дохід держави.

Outcome: approved