Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] 09.09.2020 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення 40000 гривень 00 копійок на його користь з Державного бюджету за завдану моральну шкоду, Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2020 скаргу [PERSON] на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46234623 від 11.06.2015 року, постанови про розшук майна боржника від 17.07.2015 року, акту опису та арешту майна №396/11 від 11.11.2015 року та вилучення автомобіля у виконавчому провадженні ВП №46234623 неправомірними. Зважаючи на обставини, викладені в позові, неправомірна бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. завдала позивачу душевних і моральних страждань, що виразилося у погіршенні стану здоров`я, погіршенні самопочуття. Позивач змушений був тривалий час стояти в чергах у виконавчій службі, звертатись до суду за захистом своїх прав, що призвело до зміни життєвого режиму. Крім того, в листопаді 2015 року всупереч ухвалі суду від 17.04.2015 у позивача незаконно вилучено автомобіль в рамках виконавчого провадження, який повернуто та знято арешт лише 27.10.2016, тобто після 1,5 року не зважаючи на ухвалу суду від 17.04.2015, що викликало необхідність звернення до лікарів. Позивач проходив обстеження та лікування. Крім того, він зазнав значних душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. Його звичайний ритм життя змінився. Він змушений протягом тривалого часу стояти у чергах у реєстраційній службі, у виконавчі службі, звертатися до адвокатів, витрачати свій час та нерви, з метою домогтися відновлення його порушених прав, звертатися до суду у порушенні його прав власника, оскільки він не міг розпорядитися та користуватися своїм майном, у душевних і моральних стражданнях, нервових стресах та погіршенні самопочуття. Все це викликає моральні страждання від неможливості домогтися справедливості та задоволення вимог викладених у позовній заяві. Ухвалою суду від 15.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 24.09.2020 представник відповідача Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав до суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.06.2020 (а.с. 8-10) ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2020 скаргу [PERSON] на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46234623 від 11.06.2015 року, постанови про розшук майна боржника від 17.07.2015 року, акту опису та арешту майна №396/11 від 11.11.2015 року та вилучення автомобіля у виконавчому провадженні ВП №46234623 неправомірними. Вказана ухвала набрала законної сили. За нормою ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, протиправність дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р., встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені правилами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, необхідно виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. З огляду на вимоги закону та наведені вище обставини справи, враховуючи характер порушень внаслідок дій посадової особи державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, які були визнанні ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2020 у справі за скаргою [PERSON] на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Шевченка М.Р., глибину душевних страждань позивача, пов`язаних із тривалим невиконанням даного судового рішення, обмеження його у можливості реалізації своїх звичок в повсякденному житті, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, зокрема неможливість належного користування майном, і як наслідок порушення його права власності, необхідності вжиття позивачем заходів для додаткової організації свого життя та побуту, в тому числі пов`язаного із захистом свої прав у реєстраційній та державній виконавчій службі,

Outcome: approved