overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 23.09.2014 року він з відповідачкою вперше зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві зроблений відповідний актовий запис за № 2628 та 23.09.2014 року видано свідоцтво про шлюб серії І-БК № 265318. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Розірвати шлюб через органи ВРАЦС відповідачка відмовилася. Взаємовідносини позивача з відповідачкою ускладнилися через різні погляди на життя та інтереси, вони практично не спілкуються та спільно не проживають з грудня 2014 року. Сумісне проживання та збереження сімї за таких умов є неможливим. На розірвання шлюбу через відділ РАЦС відповідачка не з»явилася. Позивач [PERSON] позов підтримав повністю, просить його задоволити, про що подав письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Міронова, про що подала письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, але фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, серія І-НО № 091682 від 17.06.2000 року, виданого виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецькій області, номер актового запису № 11, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.06.2000 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Івоніна». Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 169263 від 14.12.2000 року, виданого Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, [PERSON], народився 31.11.2000 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки КП «СЕЗ м. Селидове» №2466 від 28.08.2015 року, [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, не працює, але фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в звязку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.04.2000 року. Шлюб зареєстровано 15.04.2000 року виконкомом Курахівської міської ради м. Курахове Марїнського району Донецької області, номер актового запису № 19. Від спільного шлюбу в них є неповнолітня дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони вже тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 15.04.2000 року виконкомом Курахівської міської ради м. Курахове Марїнського району Донецької області, номер актового запису № 19. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2000 року, згідно свідоцтва про шлюб серія І-НО № 073572 від 15.04.2000 року, виданого виконкомом Курахівської міської ради м. Курахове Марїнського району Донецької області, номер актового запису № 19. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2012 року. Шлюб зареєстровано 20.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 112. Від спільного шлюбу в них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. З липня 2015 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 20.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 112. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2012 року, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 20.10.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 112. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.06.2013 року. Шлюб зареєстровано 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 62. Від спільного шлюбу в них є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Зазначила, що вони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 62 та змінити прізвище на дівоче «Новікова». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON]П, у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2013 року, згідно свідоцтва про шлюб серія I-НО № 322388 від 22.06.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 62. Від спільного шлюбу в них є спільна дитина [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року. Шлюб зареєстровано 25.09.1999 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 63. Від спільного шлюбу в них є дві неповнолітні дитини, доньки: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Сторони з 01.05.2014 року проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 25.09.1999 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 63. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.1999 року, згідно свідоцтва про шлюб серія І-НО № 066585 від 25.09.1999 року, виданого Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 63. Від спільного шлюбу подружжя має є дві неповнолітні дитини, доньки: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 29.12.2015р перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що даний шлюб у неї перший, від цього шлюбу спільних дітей не мають. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року по причині відсутності між нею та відповідачем взаєморозуміння, втрати любові та поваги, виникнення між ними відчуження та психологічної несумісності. У зв'язку з чим вони припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо. Вказує, що добровільно розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданного 29.12.2015р ВДРАС Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1074, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.12.2015 року. Від шлюбу дітей не мають. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю з березня 2016 року, відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити теж «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2017р. звернувся до суду з даним позовом про визнання договору позики, укладеного 1.01.2013р. між ним та [PERSON] недійсним, мотивуючи його тим, що у розписці написаній ним було вказано, що він отримав 353000 грн., які він насправді не отримував, а цей договір виступав гарантією подальшої оплати на постачання труб ТОВ «Агура-Чародій», а тому враховуючи безгрошовість розписки, посилаючись на ст.1051 ЦК України, просив визнати договір позики удаваним правочином. Представник позивача до суду не явився, подав письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача до суду повторно не явився, подав письмові заперечення проти позову у яких просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.267 ч.3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За нормою ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір\~неоподатковуваного мінімуму\~доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є\~юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості\~речей. Згідно положень\~ст.1051 ЦК України\~позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.\~ Судом встановлено, що позивач є директором ТОВ «Агура-Чародій», а відповідач засновником Приватної науково-виробничої фірми «Вітас». Сторона відповідача не заперечувала, що між вказаними юридичними особами (третіми особами по справі), було 1.10.2012р. укладено договір на поставку труб на суму 219004,13 грн. 1.01.2013р. позивач написав відповідачу розписку про позику у нього 353000 грн. з терміном повернення до 1.09.2013р. Враховуючи, що сторонами не заперечується існування договірних відносин між юридичними особами ТОВ «Агура-Чародій» та Приватною науково-вирбоничою фірмою «Вітас», де директором у першій є позивач, а засновником другої відповідач, суд вважає, що вказана розсипка написана з метою приховання іншого правочину, однак, оскільки з дня закінчення виконання зобовязання у розписці, тобто 1.09.2013р., сплинуло більше 3 років і про це заявила сторона відповідача, то у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON], 31.08.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], 09.03.2017р.н. в розмірі по 1500 грн. на одну дитину щомісячно. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 12.01.2002р. Відповідач не має інших дітей, та непрацездатних батьків які б знаходилися на його утриманні, однак, добровільно кошти на утримання дітей не надає, від виконання батьківських обов'язків ухиляється. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте звернулась до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судові засідання не зявився, 18.10.2017 року звернувся до суду із клопотанням про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 12.01.2002 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ №289481, 20.07.2003 року народився [PERSON] Олеговитч. Сторони по справі записані батьками. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ №192857, 09.03.2009 року народився [PERSON]. Сторони по справі записані батьками. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача, той факт що відповідач позовні вимоги визнав повністю, і приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, що дасть змогу забезпечити для дітей належні умови проживання та розвитку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у справі в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: approved