Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 10.03.2021 до суду з позовною заявою, яку уточнив 19.04.2021, в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що має у приватній спільній сумісній власності квартиру [ADDRESS] . Інша частина належала [PERSON] , яка померла [INFO] . У вказаній квартирі зареєстровані позивач та його брат - [PERSON] - відповідач по справі. Однак, відповідач більше 4 років не проживає у даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, оскільки проживає за межами України. Точне місце його проживання [PERSON] не відомо. Оскільки зняти з реєстраційного обліку відповідача у досудовому порядку він не має можливості, в той час як реєстрація відповідача обмежує його права як власника житлового приміщення та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 20.04.2021 позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання позивача про витребування від Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду від 20.04.2021 в частині витребування доказів, 24.06.2021 надійшла відповідь з Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідно до якого у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян мається актовий запис №189 від 07.08.1967 року на [PERSON] , [INFO] , складений Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Ухвалою суду від 26.07.2021 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, яким актовий запис про народження №189 від 07.08.1967 на [PERSON] , [INFO] , витребувано від Тернівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивачем 06.09.2021 заявлено клопотання про виклик та допит свідка [PERSON] , яке ухвалою суду, постановленою на місці, задоволено. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, додатково пояснив, що особисто з братом не спілкувався з квітня 2014 року. Незважаючи на різницю у віці в 10 років, з братом [PERSON] у позивача завжди були добрі стосунки. З 2010 по 2014 роки [PERSON] жив у квартирі з матір`ю, а [PERSON] із сім`єю у будинку дружини. Зі слів своєї матері дізнався, що брат [PERSON] у вересні 2014 поїхав до м. Донецьку чи м. Луганську та має повернутися. В Україні залишилася сім`я [PERSON] , з якою [PERSON] також підтримує стосунки, яким також невідомо куди саме виїхав [PERSON] . Після того, як брат поїхав до Росії, за матір`ю приглядав сам позивач. Після смерті матері [PERSON] вирішив зняти брата з реєстраційного обліку, оскільки останній тривалий час не проживає в квартирі, комунальні платежі не сплачує. Від тітки, яка мешкає у м. Санкт-Петербурзі Російської Федерації, дізнався, що брат живе на території Росії та повертатися до України не збирається. Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, причини неявки не відомі, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 14.09.1966 зареєстровано шлюб, в результаті якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.09.1966 (а.с. 24, 37). Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконання ухвали суду від 26.07.2021 про витребування доказів надано актовий запис №189 від 07.08.1967 про народження [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 76-77). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 14.08.1974 укладено шлюб, після якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 26, 37). В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 78). На праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Криворізьке БТІ» № 4022661 від 02.07.2004 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Як зазначено у довідці Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби №20 від 02.03.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Мешканцями будинку [ADDRESS] 09.03.2021 складено акт, що у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку [PERSON] , [INFO] , більше чотирьох років не проживає за місцем своєї реєстрації (а.с. 11). Як вказував позивач, [PERSON] комунальні платежі не сплачує, більше 4 років не проживає у даній квартирі, оскільки перебуває за межами України. Точне місце його перебування позивачу невідомо. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що є дружиною позивача. Останній раз вона бачила рідного брата чоловіка - [PERSON] у березні 2014 року на дні народженні свого чоловіка. Відносини у братів були дружні, конфліктів не було. Зі слів матері чоловіка знає, що [PERSON] поїхав чи до м. Донецьку, чи до м. Луганську. Свідку відомо, що від бабусі йому залишився спадок, тому на квартиру після смерті матері він не претендував та ніяких суперечок з цього приводу не було. З 2014 року будь-яких відомостей від [PERSON] не було. Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом його сім`ї, а саме його братом, у зв`язку з чим регулюються ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З аналізу положень ст.ст. 391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п. 33,34 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Натомість, як слідує з положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач в належному позивачеві житловому приміщенні не проживає понад один рік, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідача створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права [PERSON] , який змушений сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ним вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатньою правовою підставою для зняття його з реєстрації місця проживання. Положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 у справі № 6-57цс11. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] 908,00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved