Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.02.2013 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанні, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за даним договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконував. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 18.03.2018 року має заборгованість 47580,62 грн., яка складається з наступного: 23225,93 грн. - нараховано відсоткив за користування кредитом; 23370,24 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2241,93 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 13 червня 2018 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Від учасників справи не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до ч. 5ст. 279\~ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, подав суду письмове клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог, окрім того надав суду письмово викладені заперечення щодо позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 06.02.2013 року, укладеного між позивачем та [PERSON], станом на 18.03.2018 року сума заборгованості за кредитним договором складає 47580,62 грн., яка складається з наступного: - 23225,93 грн. - нараховано відсоткив за користування кредитом; - 23370,24 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 2241,93 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до заперечень, які надані відповідачем вбачається, що відповідач не заперечує факт отримання кредитних коштів, проте вважає, що умови кредитного договору є не справедливими, та не вірно розраховано відсотки за користуванням кредиту, а пеня та комісія стягнуті безпідставно з пропуском позовної давності. Важає, що заборгованість сплачена ним в повному обсязі ще раніше. З заперечень та з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається що останній платіж в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору було здійснено відповідачем 20.05.2015 року в сумі 1000.00 грн.\~ Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, аналіз цих норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. В зв'язку з тим, що пеня згідно розрахунку нарахована за період з 01.03.2017 року до 18.03.2018 року, тобто нарахування пені позивачем в межах позовної давності. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості від 06.02.2013 року станом на 31.05.2015 року, з якої вбачається що заборгованість за кредитом складає 17220,20, заборгованість за процентами 513,50 грн., датами нарахування вказаної заборгованості з 28.02.2013 року по 31.05.2015 року. Розрахунок заборгованості від 06.02.2013 року станом на 18.03.2018 року, з якої вбачається що заборгованість за нарахованими відсотками складає 23225,93, пеня 23370,24 грн., штраф 2741,93 грн. датами нарахування вказаної заборгованості з 01.06.2015 року по 18.03.2018 року Анкету-заяву о приєднанні до Умов та правил надання банківських послуг в [PERSON] Банку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Вилучення з Умов та правил надання банківських послуг які затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 та копія паспорту відповідача. З заяви відповідача, в якій він просить застосувати до позовних вимог позовну давність зазначено, що погашення кредиту відбувалося за ініціативою банку та в автоматичному режимі, з його пенсійної карти банком в односторонньому порядку стягувалися кошти, окрім того зазначає, що не згоден з сумою нарахування відсотків. Як вбачається з Анкети-заяви о приєднанні до Умов та Правил надання банківських послуг в [PERSON] в графі «Ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами [PERSON] Банка, виявляю бажання оформити на своє імя » жодних позначок на в проти запропонованих банківських карток не стоїть. Тобто суд позбавлений можливості встановити, якою саме послугою банка виявив бажання скористуватись відповідач. Окрім того в зазначеній Анкеті-заяві в графі «Бажаний кредитний ліміт по платіжній картці» також нічого не зазначено. В графі «Памятку клієнта, яка складається і з Тарифів та основні умови обслуговування та кредитування отримав та ознайомився з її складом під підпис» відсутні позначення про отримання відповідачем зазначених документів. Доводи відповідача про неправильне нарахування відсотків по кредиту суд не може перевірити з тих підстав, що відповідно до наданих до позовної заяви доказів не можливо встановити яку саме картку отримав відповідач, та в звязку з чим не зрозуміло за якими тарифами необхідно зробити розрахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається що відповідач здійснив сплату в рахунок погашення за наданим кредитом на загальну суму : 72083,87 грн. Вказана сума була сплачена відповідачем впродовж 2013-2015 років, тому нарахування позивачем в подальшому починаючи з 01.06.2015 року до 18.03.2018 року відсотків та пені за несплату кредиту є не зрозумілим, ні чим не обгрунтованим та недоведеним. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю , в звязку з цим суд позбавлений можливості встановити за яким тарифом (яка відсоткова ставка за наданим кредитом) необхідно здійснювати розрахунок заборгованості. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в звязку з недоведеністю. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed