Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 21.05.2014 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 20.08.2013 року придбав у відповідача за домашньою угодою договору купівлі-продажу цілий житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами по [ADDRESS]. На виконання умов цього договору сплатив йому кошти у розмірі 5000,00 грн., про що останній написав письмову розписку. Однак від нотаріального посвідчення цього договору відповідач ухиляється. Вважає цю позицію відповідача безпідставною, оскільки він із свого боку повністю виконав умови договору. Просив ухвалити рішення суду яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями й спорудами по [ADDRESS], що мав місце між сторонами по справі, та визнати за ним, позивачем, право приватної власності на цей житловий будинок з господарськими спорудами. В ході судового розгляду справи на позові наполягав. Пояснював, що фактично володіє будинком та правовстановлюючими документами на нього, які йому передав відповідач після отримання грошей. Однак через відсутність нотаріально посвідченого договору не має можливості зареєструвати своє право власності на придбаний будинок в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце проживання у с.Гонората Котовського району Одеської області (а.с.5,15) у судове засідання не з'явився. Надав заяву від 25.06.2014 року про розгляд справи у його відсутність в якій позов визнав (а.с.19). Вислухавши позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про наступне. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи цілий житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності видане виконкомом Гоноратської сільради Котовського району Одеської області від 08.06.2006 року, зареєстрованому в КП «Котовське МТІ та РОН» в державному реєстрі власності на нерухоме майно 15.06.2006 року (а.с.3,13). Згідно технічного паспорту на цей будинок по [ADDRESS], який виготовлено КП «Котовське МРБТІ та РОН», в натурі є: житловий будинок під літ. «А», 1950 року забудови, жилою площею - 42,3 кв.м. і загальною - 54,4 кв.м., веранда під літ. «а», літня кухня під літ. «Б», сараї під літ. «В,Г», огорожа та вимощення. ( 7-12). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином відповідач, являючись належним власником будинку, розпорядився ним на свій розсуд, уклавши 20.08.2013 року з позивачем угоду договору купівлі-продажу. Ця обставина не заперечується відповідачем та підтверджується його письмовою розпискою від 20.08.2013 року про отримання ним грошей за проданий ним позивачеві будинок по [ADDRESS] у сумі 5000,00 грн. (а.с.6) та знаходженням у позивача оригіналів документів на цей на будинок. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як свідчить із вимог позову відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, що ним особисто не заперечується згідно заяви від 25.06.2014 року. У такому випадку частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Таким чином у справі наявність письмової розписки відповідача від 20.08.2013 року та знаходження у позивача оригіналів документів на будинок підтверджує факт укладання між ними договору купівлі-продажу цього будинку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе цей позов задовольнити.

Outcome: approved