Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.06.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 02.03.2020 року уклав договір купівлі-продажу квартири з [PERSON] . Відповідно до умов вищевказаного договору до нього перейшло праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Натомість відповідачі, колишня власниця та члени її сім`ї, до теперішнього часу не знялися з реєстрації за вищевказаною адресою, що перешкоджає позивачу, як власнику, розпорядитися своєю власністю. На даний час зняття з реєстрації потребує особистої присутності відповідачів, натомість їх місцезнаходження невідоме, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з підтримання позовних вимог та просить суд слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувва. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконкому Селидівської міської ради № 16/4 від 21.01.2020 року, [PERSON] надано дозвіл на вчинення правочину з продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , право користування якою має неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] , не обмежуючи прав та інтересів неповнолітньої при вчиненні правочину. Рішенням виконкому Селидівської міської ради № 39 від 26.02.2020 року внесено змін в рішення виконкому Селидівської міської ради № 16/4 від 21.01.2020 року, та [PERSON] надано дозвіл на вчинення правочину з продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , право користування якою має неповнолітня донька, [PERSON] , [INFO] , та малолітня онука, [PERSON] , [INFO] , не обмежуючи прав та інтересів дітей при вчиненні правочину. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Климовою О.В., [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 12 договору купівлі-продажу сторонам було роз`яснено зміст ст. ст. 210, 229, 230, 231, 235, 331, 334, 402-406, 640 ч. 3, 530, 655, 657, 659, 660 Цивільного кодексу України ст. 212 Кримінального кодексу України та ст. ст. 60, 61, 65 Сімейного кодексу України, щодо змісту та правових наслідків правочину, що укладається нотаріально. Відомості про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 35756053 від 02.03.2020 року. Відповідно до акту про не проживання від 27.04.2020 року, складеного ОСББ «Михайлівська-77 м. Селидове», за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованими значаться - [PERSON] , 1972 року народження, [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 1990 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, але не мешкають за вказаною адресою з 2010 року. Як видно з довідок Відділу реєстрації місця проживання громадян № 08-4/882 від 17.06.2020 року та № 08-4/883 від 17.06.2020 року, згідно наявного картотечного обліку [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідачі не є членами сім`ї позивача, самостійно не здійснили дії щодо зняття з реєстрації за вищевказаною адресою та враховуючи, що права неповнолітніх дітей не порушуються, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved