Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач 22 листопада 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] року після смерті батька - [PERSON], відкрилась спадщина: земельна ділянка площею 2,67 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Шершенецької сільської ради; майновий пай члена КСП «Маяк», розміром 6689 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 07 листопада 2016 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області на ім'я [PERSON]. Єдиним спадкоємцем за законом залишилася вона. Спадщину, що залишилася після смерті матері, прийняла в порядку, встановленому статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки спадкове майно залишилось у неї. Більш того, земельну ділянку, що належала спадкодавцеві вона оформила на своє ім'я, отримавши державний акт на право власності на землю серії [NUMBER]. Право власності на майновий пай не змогла оформити, оскільки, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] на ім'я батька було видане лише 07 листопада 2016 року. З цієї причини нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. Вказані причини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області на підставі сертифікату про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], розміром 6689 грн., виданого Шершенецькою сільською радою 07 листопада 2016 року на ім'я [PERSON], померлого [INFO] В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Шершенецькою сільською радою, Кодимського району Одеської області [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 23 січня 1985 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON] і [PERSON], уклали шлюб 23 січня 1985 року. Після реєстрації укладення шлюбу чоловіку і дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Маяк»-СТОВ «Маяк», серії [NUMBER], виданого 07 листопада 2016 року Шершенецькою сільською радою, [PERSON] є власником частки майна КСП «Маяк» розміром 6689 грн.. Згідно листа Державної нотаріальної контори Одеської області №1169/02-14 від 18 листопада 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON], позивач - [PERSON], як дочка померлого, фактично прийняла спадщину, що відкрилася. На випадок своєї смерті спадкодавець заповіт не складав. Як убачається з дослідженої в судовому засіданні довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області № від 2016 року, [PERSON] на час смерті спадкодавця проживала з тим в одному будинку. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом як дочка померлого. Позивач на момент смерті [PERSON] відносилася до числа спадкоємців першої черги. Згідно ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. В судовому засіданні з'ясовано, що після смерті батька позивач, як особа, що на час відкриття спадщини проживала з тим, фактично вступила у володіння спадковим майном - майновим паєм члена КСП «Маяк» с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області на підставі сертифікату про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], розміром 6689 грн., виданого Шершенецькою сільською радою 07 листопада 2016 року на ім'я [PERSON], померлого [INFO] Звернення до суду за захистом свого права позивачем суд вважає обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з'ясувалося, що майновий пай члена КСП «Маяк» Кодимського району Одеської області, с. Шершенці на підставі свідоцтва серії [NUMBER], розміром 6689 грн., на ім'я спадкодавця був виданий уже після того смерті, що слугувало нотаріусу відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист № 1169/02-14 від 18 листопада 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, як убачається із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], [PERSON] був членом КСП «Маяк», тобто, мав право на отримання майнового паю. З огляду на викладене, суд констатує, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON] - майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області на підставі сертифікату про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], розміром 6689 грн., виданого Шершенецькою сільською радою 07 листопада 2016 року на ім'я [PERSON], померлого [INFO] Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не мав можливості оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Статтею 71 ЦК України, в редакції 1963 року, визначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 80 ЦК України, в редакції 1963 року, передбачено, що якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою матеріально не забезпеченою, та на протязі певного періоду часу не міг оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved