Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач 21 вересня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 1 лютого 2013 року по 31 липня 2016 року у загальному розмірі 13 474 грн. 07 коп.,у тому числі: за надані послуги з централізованого водопостачання - 6 349 грн. 48 коп.; з централізованого водовідведення - 4 263 грн. 24 коп., інфляційні витрати - 2 510 грн. 15 коп., 3% річних від простроченої суми - 351 грн. 20 коп., а також витрат на оплату судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідно до ст. 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язані своєчасно оплачувати надані послуги, однак у них за вказаний період створилась заборгованість, внаслідок чого відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України вони зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням інфляції та 3% річних від простроченої суми. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідачі не сплачують надані послуги. З заявами щодо непроживання зареєстрованих осіб відповідачі до служб КП «Харківводоканал» не звертались, належних доказів їх непроживання за вказаною адресою не надавали, тому заперечення відповідача є необґрунтованими. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення, позов визнав частково, в межах позовної давності за нарахуваннями оплати на двох осіб, на суму близько 3 000 грн. Зазначив, що фактично за зазначеною адресою вони проживають удвох з дружиною - [PERSON], а інші особи лише зареєстровані, однак не проживають та послугами водопостачання та водовідведення не користуються. Так, його дочка - [PERSON] постійно проживає в Криму, онук - [PERSON] разом з дитиною -[PERSON] протягом 5 років після реєстрації шлюбу проживає у смт Пісочині Харківської області. За таких обставин, на думку відповідача, нарахування повинні проводитись на 2-х осіб. Крім того, з нарахуваннями позивача він не згоден, вони є необґрунтованими. Крім того, зазначив, що за частиною вимог пропущений строк позовної давності, тому просив застосувати строк позовної давності та відмовити в позові в цій частині. Зазначив, що він не звертався з заявами щодо не проживання інших відповідачів за вказаною адресою до позивача, та не надавав позивачу відповідні документи, однак зазначав вказані обставини в заявах про скасування судових наказів про стягнення заборгованості, тому позивачу відомо про ці обставини. Відповідачі [PERSON],[PERSON], [PERSON] в судові засідання не з'явились, про слухання справи повідомленні належним чином,подали заяви про розгляд справи у їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмові заперечення, в яких просив в позові відмовити, посилаючись на те,що за місцем реєстрації не проживає з 2012 року, після реєстрації шлюбу проживає в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у їхньої відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з довідки дільниці №28 КП «Жилкомсервіс» від 15.08.2016 року, за адресою: [ADDRESS],зареєстровано 5 осіб: власник - [PERSON], з 2005 року його дочка - [PERSON] таонук [PERSON], з 2006 року дружина - [PERSON], та з 23.12.2014 року малолітній правнук - [PERSON], [INFO]. На ім'я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER] КП «Харківводоканал» з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, та щомісячно нараховується оплата за надані послуги по числу зареєстрованих осіб, оскільки в квартирі відповідача не встановлено лічильника постачання води. Відповідачі не сплачували надані послуги з водопостачання та водовідведення, у зв'язку з чим у них створилась заборгованість за період з 1 лютого 2013 року по 31 липня 2016 року у загальному розмірі 13 474 грн. 07 коп.,у тому числі: за надані послуги з централізованого водопостачання - 6 349 грн. 48 коп.; з централізованого водовідведення - 4 263 грн. 24 коп., інфляційні витрати - 2 510 грн. 15 коп., 3% річних від простроченої суми - 351 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.2,3 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні акти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, встановлені договором або законом. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до п.9 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Відповідачі не надали належних та допустимих доказів звернення з такими письмовими заявами до позивача та надання позивачу відповідних підтверджуючих причину не проживання офіційних документів. Надану відповідачем суду довідку від 25.11.2016 про те, що [PERSON] проживає на території Виноградського селищного округу міста курорту Анапа Краснодарського краю, та має склад сім'ї - дружину [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки вказана довідка не є неналежним та допустимим доказом, не має юридичної сили, як видана не уповноваженим державою Україна органом з тимчасово окупованої території. Факт реєстрації [PERSON] у сел. Виноградному згідно з копією його паспорта жодного значення для даної справи не має, оскільки останній не є учасником даного процесу. Факт реєстрації у м. Люботині Харківської області [PERSON] - матері малолітнього [PERSON],батьком якого є відповідач [PERSON], також не підтверджує будь-яких обставин. Акт від 14.06.2016 , виданий головою та членами квартального комітету про проживання [PERSON] [ADDRESS] з сином [PERSON], [INFO], суд до уваги не приймає, оскільки вказані особи постійно зареєстровані у м.Харкові, а доказів їх звернення відповідно до п.9 Правил до позивача з належними документами щодо їх непроживання за вказаною адресою відповідачі суду не надали. Копії проїзних квитків на ім'я [PERSON] та контрольних купонів про її слідування з Харкова до Курську, та посадочних купонів від Анапи до Курська та від Курська до Харкова у листопаді 2016 року є неналежними доказами, оскільки не доводять жодних обставин, які відносяться до предмету доказування у даній справі. Також суд зазначає, що предметом спору є стягнення заборгованості за період по 31 липня 2016 року, а надані документи стосуються листопада 2016 року. Оскільки відповідачі не виконали положення ст. 9 Правил, нарахування оплати наданих послуг за вказаною адресою по числу зареєстрованих осіб відповідає наведеним Правилам. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів. У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі надані позивачем докази про наявність заборгованості у вказаній сумі належними та допустимими доказами не спростували, передбачені законом підстави для звільнення відповідачів від відповідальності за невиконання зобов'язань відсутні. Наданий позивачем детальний розрахунок суми боргу, 3% річних та інфляційних відповідачем не спростовано,власних розрахунків ним не надано. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи наведене, суд відмовляє в частині стягнення боргу зв'язку з пропуском позовної давності за період з 1 лютого 2013 року по 31 серпня 2013 року, та стягненню з відповідачів солідарно підлягає сума заборгованості за період з 1 вересня 2013 року по 31 липня 2016 року в сумі 12 585 грн. 36 коп., у тому числі: - за надані послуги з централізованого водопостачання 7 491 грн. 14 коп., у тому числі заборгованість - 580 грн. 25 коп. 3% річних - 206 грн. 25 коп., інфляційні - 1 482 грн. 64 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення - 5 094 грн. 22 коп., у том числі заборгованість - 4 013 грн. 80 коп.; 3% річних - 134 грн. 44 коп., інфляційні - 945 грн. 98 коп. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, він підлягає звільненню від сплати судового збору, тому з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] судовий збір підлягає стягненню з в рівних частках, по 459 грн. 33 коп. з кожного.

Outcome: partial