Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 1995 року він уклав шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них [INFO] у них народився син [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] , які є на даний час вже повнолітніми. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, відповідач зраджує йому, не бажає спілкуватись. Сімейного життя вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення між ними неможливе, спірних питань щодо поділу спільно нажитого майна в даному позову заявляти не має наміру. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 768,40 грн. 16\~жовтня 2019\~року ухвалою\~суду відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено її\~до розгляду\~в порядку\~загального позовного\~провадження. Призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 12 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить суд розглядати справу за його відсутності, оскільки, він знаходиться за кордоном і у нього немає можливості приїхати. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку шляхом направлення повісток рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на Веб-сайті «Судова влада». А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 11 листопада 1995 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ). Сторони зареєстрували шлюб в Староосотській сільській раді Олександрівського району Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено актовий запис № 16 від 11 листопада 1995 року. Неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, (квитанція № N1BIR3499M) позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40коп. А тому, на підставі ст.. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягагає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved