Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Київобленерго» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за електроенергію, мотивуючи тим, що особовий рахунок на використання електроенергії в квартирі № 4, що в будинку № 3 по вулиці Лермонтова в м. Біла Церква, Київської області відкрито на імя [PERSON], але електроенергією там користується боржник, яка всупереч ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не зверталася до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. Станом на 31.03.2015 року, згідно показників приладу обліку електричної енергії, борг за використану електроенергію складав 587,08 грн.. В період з 01.04.2015 року по 29.02.2016 року нараховано до оплати 2659,88 грн.. За цей період боржником оплачено лише 1150,00 грн.. Таким чином, станом на 01.02.2016 року борг за використану електроенергію складає: 2096,96 грн.. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електроенергію в розмірі 2096,96 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача подав до суду, через канцелярію суду письмове клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а також, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача, додаткові судові витрати в сумі 400 грн. 00 коп. за подання оголошення в газету про виклик відповідача до суду. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, а тому суд, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з доданих до справи документів, особовий рахунок на використання електроенергії в квартирі № 4, що розташована в будинку № 3 по вулиці Лермонтова в м. Біла Церква, Київської області відкрито на імя [PERSON]. Як зазначено в позовній заяві, електроенергією в даній квартирі користується відповідач по справі [PERSON], яка всупереч вимогам ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не зверталася до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією. Станом на 31.03.2015 року, згідно показників приладу обліку електричної енергії, борг за використану електроенергію складав 587,08 грн.. В період з 01.04.2015 року по 29.02.2016 року було нараховано до оплати 2659,88 грн.. За цей період боржником оплачено лише 1150,00 грн.. Таким чином, станом на 01.02.2016 року борг за використану електроенергію складає, згідно розрахунку позивача 2096,96 грн.. Відповідач не надала до суду доказів на спростування зазначеного позивачем. Згідно ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електричної енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Згідно п. 3 ПКЕЕН, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником, згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Відповідно до п. 9 ПКЕЕН, споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Згідно п. 19 ПКЕЕН, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Відповідно до п. 20-22 ПКЕЕН передбачено порядок розрахунків між заявником та боржником. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, відповідач зобовязаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі, відповідно до умов договору та ПКЕЕН. Розрахунок боргу проводився на підставі тарифів, встановлених Постановою НКРЕ № 497 від 23.04.2012 року та Постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Таким чином, позов повністю знайшов своє підтвердження в суді, і підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електроенергію в розмірі 2096 грн. 96 коп.. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, та 400 грн. 00 коп. витрат, повязаних з викликом відповідача до суду, через оголошення в пресі, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved