Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач 18.05.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення дітьми повноліття та на неї, як дружину, в твердій грошовій суму 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3 х років, тобто до 25.06.2016 року. Підставою своїх вимог вважає те, що 15.07.2006 року вони з відповідачем вперше зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її повному утримані. Відповідач добровільно допомоги на її утримання та утримання дітей не надає. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трьохрічного віку, та отримує щомісячно одноразову допомогу по народженні дитини у розмірі 1012,50 грн, інших доходів немає. 18 травня 2015 року ухвалою Монастирищенського районного суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 25.05.2015 року. В судове засідання 25.05.2015 року та 17.06.2015 року відповідач не з»явився про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. 17 червня 2015 року судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Під час слухання справи позивач зявилася, позов підтримала, просить його задовільнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей до досягнення ними повноліття в сумі 1000 гривень та на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку в сумі 300 гривень щомісячно. Вважає, що її вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі обгрунтовується тим, що відповідач не має постійного місця роботи, ніде офіційно не працевлаштований, але займається ремонтами автомашин, працює таксистом, встановлює на автомобілі газові установки, тому відповідач взмозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, мав можливість подати суду свої докази та заперечення, а також у справі є достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, і вважає, що за даних обставин позов підлягає до задоволення і виходить з наступного: Відповідно до статті 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх преконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запереченгь, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач отримав матеріали позовної заяви з додатками, однак не скористався своїм правом надати суду свої заперечення у будь-якому виді, в тому числі і в судовому засіданні, з чого суд робить висновок про те, що відповідач добровільно відмовився від захисту своїх прав перед судом. Натомість суд вважає, що позивач переконливо аргументував свої позовні вимоги з посиланням на норми матеріального та процесуальтного права та надав суду докази спільного проживання з відповідачем, народження дітей, батьком яких є відповідач, проживання дітей з позивачем та знаходження їх на утриманні позивача та неможливості без стягнення аліментів на достойне проживання її та дітей і їх виховання, а також можливості стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі.. Відповідно до ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного та

Outcome: approved