Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про встановлення порядку користування житловим приміщенням та поділ особових рахунків. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй та відповідачу на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 11 січня 2017 року, яке видано згідно з розпорядженням Дніпровської РДА у м. Києві № 43-701 від 11 січня 2017 року, належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності в рівних долях 25/100 частини приміщення квартири спільного заселення [ADDRESS] Зазначене приміщення складається з кімнати № 7 площею 12,7 кв.м. та кімнати № 8 площею 17,1 кв.м. Відповідач, володіючи спірним житлом, не сплачує комунальні послуги, а оскільки особовий рахунок відкрито на ім'я позивача, весь тягар оплати комунальних послуг покладається на неї. Попередні переговори позивача з відповідачем щодо рівного розподілу витрат за комунальні послуги не дають позитивного результату, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просить визначити порядок користування спірною частиною приміщення квартири спільного заселення [ADDRESS] відповідно до якого виділити в користування [PERSON] кімнату № 7 площею 12,7 кв.м., [PERSON] - кімнату № 8 площею 17,1 кв.м., залишивши місця загального користування спільному користуванні та розділити між ними особові рахунки. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с. 48). Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався (а.с. 19-20, 34-37, 42-43). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 32-33). З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 21 листопада 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, видане Дніпровською РДА у м. Києві 11 січня 2017 року, 25/100 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната № 7 становить 11/100 квартири, кімната № 8 становить 14/100 квартири), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або частково) власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON] в рівних долях (а.с. 9). Згідно технічної характеристики квартири, квартира посімейного, спільного заселення (кімната, жилий блок, секція), розташована на 6 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 8 кімнат жилою площею 119,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 16,8 кв.м., 2-а кімната - 13,1 кв.м., 3-а кімната: 13,0 кв.м, 4-а кімната - 17,1 кв.м., 5-а кімната - 17,1 кв.м., 6-а кімната - 12,8 кв.м., 7-а кімната: 12,7 кв.м., 8-а кімната - 17,1 кв.м. та місць загального користування: кухні площею 13,8 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 1,3 кв.м., коридору площею 11,2;10,1;10,0 кв.м., душової площею 1,0 кв., комори площею 2,3 кв.м., допоміжною площею 0,7 кв.м., санвузлом площею 3,9;3,8;4,6 кв.м. та балконом 30% площею 0,8, кв.м. (а.с. 10-11). За нормою ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За нормами ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивач просить виділити їй у користування кімнату № 7 площею 12,7 кв.м., відповідачу - кімнату № 8 площею 17,1 кв.м., залишити місця загального користування у їх спільному користуванні. Відповідно ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані борати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки сторони мирним шляхом не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірним житловим приміщенням, виходячи із загальної площі 25/100 частини квартири, яка складає 45,76 кв.м., суд приходить до висновку, що виділення в спірному житловому приміщенні позивачу кімнати № 7 площею 12,7 кв.м., відповідачу кімнати № 8 площею 17,1 кв.м. є законним і обґрунтованим варіантом у визначенні порядку користування спірною квартирою, який не призведе до порушення прав сторін, а місця загального користування залишити в спільному користуванні сторін. Щодо позовної вимоги про поділ особових рахунків, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги виходячи з наступного. Згідно ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть ступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Звертаючись до суду з вимогами про поділ особових рахунків позивач зобов'язує відповідача [PERSON] здійснити дії, які не входять до кола його повноважень та обов'язків, а тому зазначені позовні вимоги повинні бути заявлені до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», який в даному випадку заявлений позивачем як третя особа. Оскільки позовні вимоги не можуть бути пред'явлені до третьої особи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про встановлення порядку користування житловим приміщенням та поділ особових рахунків. В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial