Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Булгакова О.Д., 28 січня 2020 року звернулись до суду з позовною заявою до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоплаченої суми за спадкуванням за законом та визнання права власності на спадкове майно за законом, в обґрунтування якої зазначили, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із недоотриманої пенсії. На підставі свідоцтва про право на спадщину, він отримав спадкове майно, у вигляді недоотриманої пенсії у сумі 231 104 грн. 98 коп., однак відповідачем з невідомих причин було перераховано спадкове майно лише у розмірі 219 143 грн. 12 коп., таким чином відповідачем, спадкоємцю [PERSON] у повному обсязі не перераховано спадкове майно, а саме у розмірі 11 961 грн. 86 коп. Крім того, відповідачем до нотаріальної контори надана неповна інформація, щодо нарахованої але не виплаченої пенсії спадкодавцю [PERSON] , яку позивач не отримав у порядку спадкування, яка складається з недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по 01 лютого 2019 року у розмірі 240 272 грн. 78 коп. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд зобов`язати відповідача виплатити [PERSON] грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 11 961 грн. 86 коп., які належать на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2019 року посвідченого державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафронової Н.Л. та які залишились після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , визнати за [PERSON] право власності на спадок за законом у вигляді недоотриманої пенсії батька [PERSON] , померлого [INFO] у загальній сумі 240 272 грн. 78 коп., стягнути судові витрати понесені позивачем. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребувано з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області копії пенсійної справи померлого Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13 березня 2020 року витребувано у державного нотаріуса П`ятої донецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 138/2019, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та витребувано з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області копії пенсійної справи померлого. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду та витребувано з Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відомості щодо невиплаченої пенсії померлому [PERSON] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмовий відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] перебував на обліку в Селидівському ОУ ПФУ Донецької області з 27 березня 2018 року. Після смерті [PERSON] його сину [PERSON] була виплачена недоотримана пенсія померлого за період з 17 вересня 2016 року по 31 січня 2019 року у розмірі 219 143 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на вищевказане, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України та вважає, що управлінням не було порушено права позивача. У зв`язку з цим, просив відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30 липня 1958 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 травня 2019 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 326. 24 травня 2019 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса П`ятої донецької нотаріальної контори Сафронової Н.Л., із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно довідки № 7033/04 від 18 червня 2019 року, виданої Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, [PERSON] , 1931 року народження, дійсно перебував на обліку у вищевказаному управлінні та отримувала пенсію за віком. Помер [INFO] , актовий запис № 326 від 22 травня 2019 року. Недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до складу спадщини на день видачі довідки складає 231 104 грн. 98 коп. Згідно норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума недоотриманої пенсії виплачується не більше ніж за три роки з дня звернення до управління особи із оформленим свідоцтвом про право на спадщину, у такому разі можливе зменшення її розміру. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2019 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафроновою Н.Л., спадкоємцем на майно [PERSON] , 1931 року народження, який помер [INFO] , є його син - [PERSON] , [INFO] , спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 231 104 грн. 98 коп., що знаходиться у Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала спадкодавцю, що підтверджується довідкою, виданою № 7033/04 від 18 червня 2019 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Відповідно до разового доручення № 914280199979/42 видане 18 вересня 2019 року [PERSON] від Селидовського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Донецької області перераховано пенсію у розмірі 219 143 грн. 12 коп. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59918978 від 27 березня 2020 року наданої П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , державним нотаріусом П`ятою донецькою державною нотаріальною конторою 03 вересня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину. Конституцією України(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За змістом ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову у частині визнання за [PERSON] права власності на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії батька [PERSON] , який помер [INFO] , за період з вересня 2016 року по грудень 2018 року. Щодо розміру недоотриманої пенсії [PERSON] необхідно зазначити наступне. Відповідно до довідки № 1225 виданої Селидовським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19 травня 2020 року, встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в Управлінні ПФУ Селидовське об`єднане управління ПФУ та з березня 2016 року по серпень 2016 року пенсія не нараховувалась та не сплачувалась [PERSON] ; за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року [PERSON] була нарахована але не виплачена пенсія у розмірі 448 810 грн. 74 коп. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання за [PERSON] права власності на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії батька [PERSON] , який помер [INFO] за період з вересня 2016 року по грудень 2018 року у розмірі 217 705 грн. 76 коп. (із розрахунку 448 810 грн. 74 коп. (нарахована але не виплачена пенсія відповідно до довідки від 19 травня 2020 року) - 231 104 грн. 98 коп. (відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2019 року) = 217 705 грн. 76 коп.). Тобто, за життя [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримав пенсію у розмірі 217 705 грн. 76 коп., а позивач [PERSON] є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, і як спадкоємець набув право на отримання не виплаченої пенсії. Натомість, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо визнання права власності на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії батька [PERSON] , який помер [INFO] за період з березня 2016 року по серпень 2016 року у розмірі 24 004 грн. 38 коп., оскільки померлому [PERSON] згідно довідки від 19 травня 2020 року у зазначений період не нараховувалась пенсія. У зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в цій частині. Крім того, необхідно зазначити, що представник позивача [PERSON] в уточнених позовних вимог зазначає, що у період з березня 2016 року по серпень 2016 року [PERSON] була нарахована пенсія у розмірі 24 004 грн. 38 коп., однак на підтвердження зазначеного не надала суду відповідних доказів, щодо нарахованих але не виплачених сум пенсії у зазначений період, оскільки кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, у відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України. Щодо позовних вимог про зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити [PERSON] грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 11 961 грн. 86 коп., які належать позивачу (згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2019 року посвідченого державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафронової Н.Л.) та які залишились після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачу частково виплачено недоотриману пенсію, яка належала померлому [PERSON] залишок несплаченої суми складає 11 961 грн. 86 коп. (із розрахунку 231 104 грн. 98 коп. (відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2019 року) - 219 143 грн. 12 коп. (відповідно до разового доручення № 914280199979/42 видане 18 вересня 2019 року) = 11 961 грн. 86 коп.). Відповідач Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області неправомірно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідно зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити [PERSON] грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 11 961 грн. 86 коп., які належать [PERSON] , які залишилась після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. та 3 000 грн. 00 коп. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог, а саме: судовий збір 725 грн. 69 коп., витрати пов`язані з правчинною допомогою адвоката у розмірі 2 589 грн. 69 коп., (86,31 %). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача, понесені витрати позивачем за сплату касового збору банківського обслуговування у розмірі 25 грн. 00 коп., у задоволенні яких необхідно відмовити, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Виходячи з викладеного, сплата позивачем касового збору банківського обслуговування у розмірі 25 грн. 00 коп. не відноситься до витрат пов`язаних із розглядом справи, тому у задоволенні зазначених вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial