Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до Мізяківсько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, Вінницької міської ради про визначення частки у спільній сумісній власності померлих осіб. Просив згідно позовних вимог просив встановити, що частки у спільній сумісній власності на 7/50 частин будинку № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці, померлої 09.08.2005 року [PERSON], [INFO], та померлого 12.10.2014 року [PERSON], [INFO], є рівними, і частка кожного із них становила 7/100; визначити, що частка [PERSON], [INFO], яка померла 09.08.2005 року, становила 7/100 частин буд. 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці; визначити, що частка [PERSON], [INFO], померлого 12.10.2014 року, становила 7/100 частин буд. 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Староміського районного народного суду м. Вінниці від 05.11.1991 року (справа № 2-627/1991) за [PERSON] визнано право власності на 7/50 буд. № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці; визнано право власності на 7/50 частин буд. № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці за його колишньою дружиною [PERSON], [INFO]; визнано право власності на 7/50 частин жилого будинку № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці за батьками [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 05.11.1991 року, як правовстановлюючий документ, зареєстровано в КП «ВМБТІ» 26.11.1991 року, реєстровий номер 1047. 09.08.2005 року мати [PERSON] [PERSON] померла, у віці 68 років, що вбачається з актового запису № 49 від 11.08.2005 року. 12.10.2014 року помер батько [PERSON] [PERSON], у віці 79 років, що вбачається з актового запису № 42 від 12.10.2014 року. Як вбачається з довідки державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 3171/02-17 від 08.11.2016 року, [PERSON] прийняв спадщину, що залишилася після смерті матері (спадкова справа № 645/2005 року) та після смерті батька (спадкова справа № 72/2015 року). Вінницькою районною державною нотаріальною конторою 07.08.2007 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON], на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП с. Мізяківські хутори, розміром 1.51 га без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), реєстровий номер 2-1470, спадкова справа № 645/2005. Вінницькою районною державною нотаріальною конторою 27.11.2007 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Мізяківські Хутори по вул. Першотравневій, під номером 5, реєстровий номер 2-2001, спадкова справа № 645/2005. Вінницькою районною державною нотаріальною конторою 18.11.2016 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON], на земельну ділянку площею 1,6209 га, кадастровий номер 0520684000:01:003:0250, розташованої на території Мізяківсько Хутірської сільської ради, реєстровий номер 4-525, спадкова справа № 72/2015. Що стосується 7/50 частин будинку № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці, які належать на праві власності батькам [PERSON] [PERSON] та [PERSON], то нотаріус відмовив видати [PERSON] правовстановлюючий документ, пославшись на те, що не визначено розмір часток кожного із них у праві власності на житловий будинок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Мізяківсько Хутірської сільської ради при вирішенні спору поклалась на розсуд суд. Представник Вінницької міської ради в судове засідання не зявився, однак був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи та спадкових справ № 645/2005 року та № 72/2015 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.10.2014 року помер [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис за № 42 та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 304962, яке видане 15.10.2014 року виконкомом Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. 09.08.2005 року померла [PERSON] про що було зроблено відповідний актовий запис за № 49 та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 002799, яке видане 11.08.2005 року виконкомом Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження виданого повторно серії ІІ-АВ № 340527 від 16.08.1971 року. Відповідно до рішення Староміського районного народного суду м. Вінниці від 05.11.1991 року (справа № 2-627/1991) за [PERSON] визнано право власності на 7/50 буд. № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці; визнано право власності на 7/50 частин буд. № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці за його колишньою дружиною [PERSON], [INFO]; визнано право власності на 7/50 частин жилого будинку № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці за батьками [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON] Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для отримання свідоцтв про право на спадщину на 7/50 частин будинку № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці, [PERSON] усно звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори. Листом від 08.11.2016 року йому було розяснено, що Вінницька районна державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку під № 113 по вул. Брацлавська (кол. вул. Островського) в м. Вінниці, так як не визначено розмір частки у праві власності на житловий будинок співвласників. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі поділу (виділу) майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки З огляду на викладене вище суд вважає, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved