Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.03.2018 року звернувся в суд із вказаним позовом в якому просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2004 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2017 року шлюб з відповідачем було розірвано. 09 червня 2017 року [PERSON] залишила дитину з ним, а сама поїхала у невідомому напрямку. З цього часу він повністю займається його утриманням, вихованням та розвитком. Матір сином не цікавиться, участі у його вихованні не бере, матеріальної чи моральної допомоги не надає, тобто повністю ухиляється від батьківських обов»язків. Ухвалою від 20 березня 2018 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Прохала їх задовольнити. Після оголошення перерви в судове засідання не з'явилася, надала заяву щодо продовження розгляду справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином на офіційному сайті судової влади. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, після оголошення перерви в судове засідання не з'явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року. Його матір'ю є [PERSON], а батьком - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження від 14 жовтня 2005 року, актовий запис №777 ( а.с.5). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Як вбачається з матеріалів справи , що [PERSON] 09 червня 2017 року поїхала у невідомому напрямку, залишивши дитину самого вдома. По данному факту було порушено кримінальне провадження №12017170030000788 від 13.06.2017 року, яке постановою слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області від 21.06.2018 року закрито на підставі заяви [PERSON], написаної в Оболонському ВП м.Києва, в якій остання повідомила, що вона не зникала з м.Полтави а поїхала за власним бажанням ( а.с.28). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 16 березня 2018 року визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з червня 2017 року свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання дитини: не піклується про дитину, про її духовний, фізичний та моральний розвиток, матеріально дитину не утримує, не відвідує, що підтверджується повідомленнями з лікарні, навчального закладу та гуртків, які відвідує дитина ( а.с.9-10). На час розгляду будь-яких даних щодо спростування вказаних висновків суду не надано. Згідно з висновком виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, затвердженого рішенням № 186 від 28 серпня 2018 року, визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.08.2018 виконком відмічає, що згідно наданих документів, батько, [PERSON], самостійно за\-безпечує виховання та матеріальне утримання сина, а мати, [PERSON] не приймає участі у його вихованні, матеріальному утриманні та духовному розвитку, байдужа до долі дитини та її майбутнього, на сьогодні перебуває у Донецькій області на непідконтрольній Україні території. (а.с. 144). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є двоюрідною бабцею неповнолітнього, пояснила, що останній рік вихованням дитини займається виключно батько. У них гарні стосунки. Батько возить дитину на спортивні секції, до психолога та дієтолога. Враховуючи, що в ході судового розгляду було встановлено та підтверджено доказами, що відповідач ухиляється від обов'язків щодо виховання сина, не встановлено а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітнього сина. На підставі викладеного та

Outcome: approved