Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 28 квітня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованої суми за договором позики від 18 березня 2013 року, сплативши при зверненні до суду 243 гривні 60 копійок судового збору. В судовому засіданні представниця позивача збільшила розмір позовних вимог,збільшені позовні вимоги підтримала та пояснила, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір про надання безпроцентної позики, по якому відповідачка 18 березня 2013 року позичила у позивача 7000 гривень 00 копійок строком до 31 грудня 2013 року, але на даний час відповідачка кошти позивачу не повернула, тому просить стягнути з відповідачки на користь позивача 7000 гривень 00 копійок неповернутої позики, 700 гривень 00 копійок штрафу за прострочення зобов'язання, 924 гривні 77 копійок інфляційних втрат, 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору, а всього : 8868 гривень 77 копійок. Відповідачці судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом судове засідання, копія ухвали судді якою відповідачці роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідачка з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18 березня 2013 відповідачка отримала у позивача 7000 гривень 00 копійок по договору про надання безпроцентної позики від 18 березня 2013 року та по договору зобов'язалася повернути йому зазначену суму до 31 грудня 2013 року, що підтверджується копією зазначеного договору від 18 березня 2013 року ( а. с. 5 - 6 ) та актом прийому - передачі грошових коштів від 18 березня 2013 року ( а. с . 7 ). Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідачка в порушення умов укладеного між нею та позивачем договору про надання безпроцентної позики від 18 березня 2013 року в строк до 31 грудня 2013 року не повернула позивачу суму позики, тому ця сума 7000 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі п.5.2 зазначеного договору за несвоєчасне повернення суми позики позичальник, тобто відповідачка повинна сплатити позивачу грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф в розмірі десяти відсотків від простроченої суми. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, при простроченні повернення позивачу суми позики з відповідача підлягає стягненню 700 гривень 00 копійок штрафу та 924 гривні 77 копійок інфляційних втрат, згідно наданого розрахунку за період з 01 січня 2014 року по день розрахунку - 08 серпня 2014 року ( а. с. 17 - 18 ). При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені позивачем по квитанції при зверненні до суду з даною позовною заявою 243 гривні 60 копійок судового збору ( а. с. 1 ).

Outcome: approved