Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 лютого 2021 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому зазначила, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10 січня 2015 року. Від шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду шлюб розірвано 4 березня 2020 року Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Відповідач добровільно не надає їй допомогу в утриманні доньки. Він працездатний, інших утриманців немає, має постійний заробіток та має додаткові заробітки. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 4000 грн. щомісячно до її повноліття. Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач на позовну заяву відзив не надав. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновків про задоволення позову частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у шлюбі з 10 січня 2015 року. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 4 березня 2020 року шлюб розірвано. Від сумісного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Міським відділом реєстрації актів 29 квітня 2015 року, актовий запис за №1394. Відповідно до Довідки з місця проживання, наданої ЛКП «Сигнівка» за №5422 від 24.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ\~від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.\~9\~Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Позивач, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 4000 грн. на утримання дітей, на підставу своїх вимог не надала суду відомостей про розмір доходу відповідача. Разом з\~тим,\~суд вважає,\~що відповідач\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~по утриманню\~своєї дитини.\~Виходячи з\~принципу розумності\~та справедливості,\~враховуючи встановлений\~мінімальний розмір\~стягнення аліментів\~на дитину віком\~від 6\~до 18\~років,\~встановлений Законом\~України «Пpo\~Державний бюджeт\~на 2021\~рік», суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00грн.

Outcome: approved