Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач 15 травня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що він є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Під час отримання довідки з місця мешкання про склад сім'ї ним було з'ясовано, що в його квартирі також зареєстрований відповідач, який за вказаною адресою не мешкає, квартирою не користується, особистих речей в зазначеному приміщенні не зберігає і за вказаною адресою не з'являється. Ніякої домовленості про мешкання чи користування спірним жилим приміщенням між ними не існує. Реєстрація відповідача перешкоджає його праву вільно користуватися своє власністю. Позивач в судове засідання не з'явилися, однак подав заяву, в якій зазначив, що на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, просив справа розглядати за його відсутності. Належним чином повідомлений відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Московський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, який виконує функції сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в судове засідання не з'явився. 06 червня 2014 року начальник відділу подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності їхнього представника та ухвалити рішення на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: [PERSON] з 23.12.2011 року є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї №805 від 06.05.2014 року у квартирі [ADDRESS] з 22.11.1989 року зареєстрований [PERSON] В силу ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки позивач є власником вищевказаної квартири, він має право на власний розсуд розпоряджатися своїм майном, а реєстрація відповідача порушує його права як власника, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved