Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.10.2020 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 26 серпня 2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №596. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 26 серпня 2011 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Приблизно з вересня-жовтня 2020 року між ним та відповідачем припинені шлюбні стосунки з цього часу вони не ведуть спільного господарства. Спільна дитина залишиться проживати з відповідачем. Спір про поділ майна відсутній. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Позивач вважає, що надання строку для примирення та збереження та подальше існування шлюбних відноси вважає неможливим, оскільки суперечитиме моральним засадам суспільства. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 27.10.2020 року справа передана судді Гриню Н.Г. Ухвалою суду від 09.11.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 26\~серпня 2011\~ року\~зареєстровано шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~(дошлюбне\~прізвище [PERSON] )Центрально-Міським\~відділом \~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану \~Криворізького міського\~управління \~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~актовий запис\~№596 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено з вересня-жовтня 2020 року, спільне господарство не ведуть та проживають за різними адресами. Між ними виникають сварки у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Як вказував позивач, що не оспорювала відповідач, син проживає з [PERSON] , спору про поділ майна не має. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам та їх дітей, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між ним та [PERSON] Центрально-Міським відділом державно реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №596. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд враховуючи заяву позивача про залишення прізвища, суд вважає за необхідне залишити без змін. З огляду на відсутність вимог позивача про компенсацію понесених ним судових витрат,

Outcome: approved