Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач 27.02.2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, предметом якого є визнання за ним права на спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , на нерухоме майно 1/4\~частки трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., що складається: з частини спадщини у порядку спадкування за законом на загальних підставах, що не охоплена заповітом [PERSON] на користь [PERSON] від 18 жовтня 1994 року, посвідченого 18 жовтня 1994 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-4125, в обсязі 1/8 частки квартири [ADDRESS] , отриманої [PERSON] у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , [INFO] , незалежно від змісту заповіту [PERSON] на користь [PERSON] від 18 жовтня 1994 року, посвідченого 18 жовтня 1994 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-4124; з частини спадщини у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині незалежно змісту заповіту [PERSON] на користь [PERSON] від 18 жовтня 1994 року, посвідченого 18 жовтня 1994 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Чуркіною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 1-4125, в обсязі 1/8 частки квартири [ADDRESS] або 1/4 частки від спадкової маси 1/2 частки належної спадкодавцю [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] як особиста частка у спільному сумісному майні подружжя та визнання за нею права власності на дане спадкове майно. Як на підставу позову позивач посилається на те, що [INFO] помер його вітчим [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на частку квартири [ADDRESS] . Квартира належала на праві спільної сумісної власності вітчиму та матері позивача [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина та дочка [PERSON] . Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2008 за померлим вітчимом визначено Ѕ частку у спільній квартирі, за матір`ю позивача залишено Ѕ частку квартири. За життя вітчимом складено заповіт, ким він заповів належну йому Ѕ частку квартири своїй онуці відповідачу, яка є дочкою третьої особи. Відповідач у встановлений строк спадщину після діда не прийняла, рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2008 їй надано додатковий строк для прийняття спадщини. Матері позивача на момент смерті вітчима виповнилося 80 років, вона була непрацездатною, а тому мала право на обов`язкову частку у спадщині. Мати позивача фактично прийняла спадщину у вигляді обов`язкової частки (1/8 частина спірної квартири) після смерті свого чоловіка, оскільки на момент його смерті постійно проживала зі спадкодавцем. Таким чином, матері позивача фактично належало 5/8 частини квартири. [INFO] померла мати\~позивача. За життя нею було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла належну їй Ѕ частку спірної квартири онуці [PERSON] . Відповідач спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Зі змісту заповіту матері позивача видно, що нею зроблено розпорядження на випадок своєї\~смерті щодо належного їй на той час майна,\~не включаючи майно, що може бути набуте нею у майбутньому, а це Ѕ частка квартири. Позивач у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, має право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатний за віком. Вважає, що має право на спадкування частки квартири, яка не була охоплена заповітом, тобто частки, яку мати фактично прийняла після смерті вітчима 1/8 частка квартири, та обов`язкову частку 1/8 частка квартири, що загалом ј частка спірної квартири. Проте постановою нотаріуса\~йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки неможливо визначити обсяг спадкової маси та не надано оригінал правовстановлюючого документу на майно. Просить: визнати за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частку спірної квартири; визнати за позивачем право власності на 1/4 частку спадкової квартири. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа Державний нотаріус Оксамитна Н.В. в судове засідання не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , яка 05 жовтня 1960 року уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась сумісна дитина - донька [PERSON] . 21 грудня 1993 року подружжя отримало житло за адресою: [ADDRESS] . Квартира приватизована, право власності зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» міста Кривого Рогу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 грудня 1993 року орендним будівельно-монтажним підприємством «Криворіжаглобуд» міста Кривого Рогу згідно з розпорядженням № 373 від 15 грудня 1993 року, як спільна сумісна власність подружжя, здійснено запис у реєстрову книгу №12ПВ стор.181-181, свідоцтво про право власності на житло від 21.12.1993 року, технічна характеристика технічного паспорта на квартиру. [INFO] [PERSON] помер і відкрилася спадщина на 1/2 частку належного йому на праві власності нерухомого майна даної квартири. Інша 1/2 частка квартири залишилась у власності [PERSON] , що його пережила. За життя [PERSON] складено заповіт, яким призначено своїм спадкоємцем онуку [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , і заповідано належну йому 1/2 частку квартири. [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, тому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 листопада 2007 року нотаріус П`ятої криворізької державної нотаріальної контори міста Кривого Рогу Чуркіна Н.М. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2008 року по цивільній справі № 2-1426/08 [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили і 09 липня 2008 року [PERSON] подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину отримано: [PERSON] в обсязі 1/4 частки від спадкової маси, що складає 1/8 частку від всього нерухомого майна та [PERSON] - в обсязі 3/4 частки від спадкової маси, що складає (як загал) 3/8 частки від всього нерухомого майна. Але [PERSON] не оформила своїх спадкових прав через смерть [INFO] . Після її смерті відрилася спадщина на 5/8 частки належного їй нерухомого майна. За життя [PERSON] складено заповіт, яким призначено своїм спадкоємцем онуку [PERSON] , й заповідано належну їй 1/2 частку квартири. 02 березня 2010 року [PERSON] подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини в обсязі заповіту і прийнято спадщину. Проте, заповітом не охоплено всієї спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , а саме: не охоплено спадщину у складі 1/8 частки квартири, отриманої нею у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка. 12 травня 2010 року позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після її смерті в обсязі, що не охоплена заповітом. Крім того, позивач, як непрацездатна дитина спадкодавця, має право на частину спадщини у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині незалежно від змісту заповіту [PERSON] на користь [PERSON] . 04 квітня 2017 року нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням спадкоємцем оригіналу правовстановлюючого документу на належну спадкодавиці квартиру та неможливістю встановлення нотаріусом обсягу спадкової маси з урахуванням прийняття спадкодавицею частки квартири у спадок після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] відповідно до вимог статей 1241, 1268 ЦК України, як особи, що проживала на день смерті зі спадкодавцем та як непрацездатної за віком. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Як встановлює ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 т.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] (непрацездатна дитина). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, [PERSON] має право на спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , на нерухоме майно 1/4\~частки трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., та на визнання права власності на дане нерухоме майно. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому,

Outcome: approved