overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач 27.08.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 30.01.2015 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 60. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду клопотання в якому просять суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.01.2015 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 60 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач 27.08.2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 15.06.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, проживають разом але з жовтня 2019 року між ними було припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння. Поновлення шлюбних стосунків неможливе та суперечить його інтересам. Майнового спору немає, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати разом з відповідачем. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 28.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на розірвання шлюбу згодна (а.с.27). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 15.06.2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №295 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6,7). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різницю в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння. З жовтня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Поновлення шлюбних стосунків неможливе та суперечить інтересам позивача. Примирення між сторонами неможливе, майнового спору немає, діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з відповідачкою. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач 27.08.2021 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вони 29.06.1994 зареєстрували шлюб, сімейне життя сторін не склалось, зокрема через несумісність характерів та втрату любові і взаємоповаги. Шлюбні відносини сторони не підтримують, ведення спільного господарства та спільне проживання припинено з осені 2019 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 28.08.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, а відповідач [PERSON] їх визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. З огляду на подані заяви сторін, суд провів розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 29.06.1994 зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1003, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.6), виданим повторно. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через несумісність характерів та втрату взаємопочуттів. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені з осені 2019 року, відновлювати їх позивач наміру не має. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач 27.08.2021 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вони з відповідачем 16.12.1990 зареєстрували шлюб, від якого спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, а також відсутність взаємоповаги та розуміння. Відновлювати їх наміру не мають, спільне господарство не ведеться з 2004 року. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 28.08.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, а відповідач [PERSON] їх визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. З огляду на вказані заяви, подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 16.12.1990 зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Байрацької сільської ради Диканського району Полтавської області, актовий запис № 4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, виданим повторно. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з 2004 року, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. При цьому відповідач клопотання про надання строку для примирення не подавав. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач, 27.08.2021 року, звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова , актовий запис № 164, та визначити місце проживання дитини з матір`ю. Позивачкою 25.10.2021 року подано на адресу суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, зазначала, що на даний момент спору про визначення місця проживання неповнолітього сина [PERSON] немає. В обгрунтування вимог про розірвання шлюбу, що були підтриманні позивачем, вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Позивачка, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначала, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, вони не ведуть разом спільне господарство. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивачки та відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 28 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 164, оригінал свідоцтва про шлюб долучений до справи. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що проживає з матір`ю. Позивачка зазначала, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодна. Відповідачем відзиву на позов не подавалось, обставини зазначені в позові не спростовувались, вимоги про розірвання шлюбу визнав. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітній син проживає з матір`ю, спору щодо визначення місця проживання дитини немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач 27.09.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із нею, з відповідачем вони припинили шлюбні відносини, однак він допомоги на дитину не надає, хоча працює офіційно, інших аліментів не сплачує, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вони разом з відповідачем не проживають з грудня 2015 року, і з того часу він не надає коштів на утримання дитини. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у заявленому розмірі, пояснив, що він працює офіційно, є працездатним, інші аліменти не сплачує, утриманців немає. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню своєї дитини, працює офіційно, отримує заробітну плату, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач 27.09.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнювала (а.с.11), посилаючись на наступні обставини. Вона 07.08.2015 року уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, що в результаті призводило до виникнення сварок та суперечок. Сімейні відносини припинені з серпня 2017 року. Спору про поділ спільного майна немає. Від шлюбу дітей немає, проте відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС. На підставі наведеного, позивач просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. З 15.12.2017 року діє Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження, що відповідає положенням п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.20). На розірванні шлюбу наполягає, уточнила, що шлюбні стосунки припинені з вересня місяця 2017 року, майновий спір відсутній, прізвище просить змінити на дошлюбне «Єрьоміна». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.13), про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.17), заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, як і відзиву на позов. Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7, п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.08.2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13 (а.с.6). Від шлюбу дітей немає, проте відповідач добровільно розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану не бажає. Шлюбно-сімейні відносини, за посиланням позивача, припинені з вересня місяця 2017 року через різні характери, погляди на життя, що призводило до конфліктів та суперечок. Спільне господарство ними не ведеться. Майновий спір на даний час відсутній. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач, 27.09.2021 року, звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 15 жовтня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1777. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із відповідачкою, вихованням та утримання доньки займається відповідачка. Фактично не проживає із відповідачкою з 2017 року, взагалі не спілкується із нею, у кожного з них своє особисте життя, вони мають різні погляди на шлюб, сім`ю, виховання дитини, вважав, що збереження сім`ї суперечить його інтересам та інтересам відповідачки. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просив позов задовольнити, провести розгляд справи за її відсутності, зазначала, що стосунки не підтримують з 2017 року, дитина проживає із нею, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини немає. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 15 жовтня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1777. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із відповідачкою, донька залишається проживати із відповідачкою, спору про визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з 2017 року та носять формальний характер, спільне господарство сторони не ведуть, на примирення не згодні. Спору про поділ майна немає. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст.113 СК України відповідачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач 27.10.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей. Підставою своїх вимог вважає те, що з 29 травня 1999 року вона проживала у шлюбі із [PERSON]. 04.07.2014 року рішенням Монастирищенського районного суду шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO]. Відповідач припинив будь-які дії щодо утримання дітей, не бере участі в утриманні дітей. Її доходів не вистачає на утримання малолітніх дітей, На день подання позовної заяви вона має матеріальні труднощі щодо забезпечення дітей, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі ? всіх видів доходів. Під час проведення попереднього розляду справи позивач не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, просить його задовільнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі ? всіх видів доходів. Під час проведення розляду справи відповідач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення даного позову. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі в попередньому судовому засіданні, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв'язку із визнанням позову відповідачем при проведені попереднього судового засідання інші докази не досліджуються. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved