Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.04.2017р звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 08.06.2002р вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі, та який рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.06.2017 року розірвано. Від цього шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що сумісне життя з відповідачем не склалось, у звязку з чим, відповідач почав проживати окремо від них. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] - представник позивача, вимоги [PERSON] підтримала цілком, просила їх задовольнити, та в судовому засіданні надала пояснення, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання про визначення аліментів в твердій сумі. В клопотанні відповідач зазначив, що дійсно з 08.06.2002р він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проживав разом з нею однією сімєю до початку березня 2017 року, після чого спільне проживання було припинено, а шлюб розірваний згідно до рішення Краматорського міського суду. Від цього шлюбу в них є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На момент розлучення він погодився виплачувати кошти на утримання дітей. Він матеріально допомагав дітям, і гроші віддавав старшій дитині особисто, та їх цивільні побутові потреби. Але позивачку та її матір (тещу) такий спосіб утримання дітей не влаштовує, аліментами вони бажають розпоряджатися самостійно, не узгоджуючи ані з дітьми, ані з ним. При цьому позбавляють його спілкування з молодшим сином [PERSON], на прохання дати дитину категорично відмовляють, пояснень не надають. Твердження щодо його високих заробітків є вигадкою позивачки та не відповідає дійсності, а стабільні джерела доходу в нього відсутні. Дійсно, він працює в ПАТ КБ «Приватбанк» за договором підряду, згідно якого винагороди виконавця залежить від кількості та якості наданих ним послуг, тобто середньо за рік виплати складають 5600грн на місяць. Вважає, що договір підряду не передбачає постійного доходу, тому просить визначити йому розмір аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до положень п.4 ст.96 ЦПК України 1/3 заробітку, враховуючи його нерегулярний дохід, визначити цю суму із середньої заробітної плати по регіону станом на травень 2017 року, згідно даних Міністерства фінансів, яка складає 7742грн, у розмірі 2195грн (з урахування податку). Заслухав пояснення представника позивача, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (серія 1-НО № 322618 від 21.01.2003р), [PERSON], [INFO] (серія І-НО № 452091 від 15.03.2012р), убачається, що батьком дітей зазначений відповідач у справі [PERSON] Згідно до довідки із КП «Служба Єдиного Замовника» б/н та без дати, [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстровані та мешкають разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з Договору доручення від 04.12.2015 року №14538000, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON], останній зобовязується вчинити дії, спрямовані на стягнення з фізичних осіб боржників заборгованості. ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязується оплатити надану послугу на умовах, передбачених договором. Розмір винагороди виконавця залежить від кількості та якості наданих ним послуг і обкладається під час виплати податками і зборами в установленому законодавством України порядку. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від матеріального утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дітей, їх вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоровий, працює, аліментні зобовязання перед іншими особами не має. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в заявленому розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дітей. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що йому необхідно визначити аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, відповідач працює та має регулярний дохід. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640грн, так як позовні вимоги позивача судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved