Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач 25.08.2021 звернувся з позовом до Диканської селищної ради Полтавської області про визнання за ним права власності на квартиру, в порядку спадкування після смерті тітки [PERSON] та встановлення фактів родинних відносин. В обґрунтування позову вказує, що померла [PERSON] є його тіткою, оскільки його батько [PERSON] , який помер, був рідним братом [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS] . Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру та не підтверджені родинні відносини між ним та спадкодавцем. Спадкове майно отримане померлою на підставі рішення Диканської районної ради від 27.07.1978, на підставі якого, [PERSON] , як працівнику тресту «Полтавасільбуд» виділена однокімнатна квартира в с.Стасі. В подальшому [PERSON] зверталась із заявою до органу приватизації у АТ «Полтавська птахофабрика» про передачу їй у приватну власність квартири, але рішення про приватизацію у документах спадкодавця відсутні. Тому просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між рідним братом та сестрою, встановити факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем, як між тіткою та племінником та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 27.08.2021 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у розгляді справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ПАТ «Полтавська птахофабрика». 10.09.2021 відповідачем подано відзив на позов, в якому вказано про визнання позову та просить розгляд справи провести у відсутність Диканської селищної ради Полтавської області. Також в письмових поясненнях Диканської селищної ради від 28.09.2021 зазначено, що у власність територіальної громади Диканської селищної ради, в порядку правонаступництва, перейшов житловий фонд територіальної громади Стасівської сільської ради, зокрема і неприватизована квартира [ADDRESS] . 11.10.2021 закрито підготовче провадження, з призначенням справи до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Дігтярь Л.А. позов підтримали та вказали, що померла [PERSON] була рідною тіткою позивача та сестрою батька позивача, що підтверджується письмовими доказами. У померлої [PERSON] ще була рідна сестра, яка проживала у Російській Федерації, але вона померла ще у 70-х роках 20 століття, також помер і рідний брат [PERSON] - [PERSON] , батько позивача. Інших рідних, окрім племінника - позивача по справі - немає. [PERSON] за життя отримала квартиру від підприємства в якому працювала, в якій постійно проживала до своєї смерті, проте, як з`ясувалося після її смерті, що така квартира залишилася не приватизованою, хоча за своє життя [PERSON] вважала, що квартира є її приватною власністю і завжди казала, що її залишає своєму племіннику. Документів, які б підтверджували її право приватної власності на квартиру, після смерті [PERSON] , не знайшлося. Проте у документах померлої знайшли оригінали заяви про звернення до органу приватизації про оформлення квартири у приватну власність, довідка про склад сім`ї та лист про виклик техніка на огляд квартири. Тому, зважаючи на практику Верховного Суду в аналогічних спорах, просять визнати право власності на спірну квартиру та встановити факт родинних відносин між померлою і батьком позивача та між померлою та позивачем. Представник відповідача - Диканської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Береза Д.В. в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішення спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - ПАТ «Полтавська птахофабрика» в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином. В письмових поясненнях, які надійшли до суду 12.11.2021 вказав, що інформація щодо приватизації спірної квартири у Товариства відсутня, архів органу приватизації на підприємстві відсутній, а такий був переданий до Стасівського комбінату комунальних підприємств. Заслухавши пояснення позивача, його представника - адвоката Дігтярь Л.А. та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача, його батьками були: [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). В копії свідоцтві про народження [PERSON] батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Також у свідоцтві про народження батька позивача - [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Отже, батько позивача - [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, а позивач є племінником [PERSON] . [INFO] батько позивача - [PERSON] помер (а.с.12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Вказані родинні відносини підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що дійсно батько позивача [PERSON] був рідним братом [PERSON] , а позивач є племінником [PERSON] . Також свідки вказали, що [PERSON] отримала квартиру від підприємства за місцем роботи, проживала сама, дітей та чоловіка у неї не було, із рідних залишився лише племінник [PERSON] . Про те, чи була квартира приватизована свідки вказали, що не знають, а свідок [PERSON] зазначила, що їй [PERSON] раніше казала, що квартира у неї вже приватизована. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні факту родинних відносин між батьком позивача [PERSON] та [PERSON] , як між рідним братом і сестрою та факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем, як між тіткою і племінником. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування суд зазначає наступне. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Диканської районної ради народних депутатів № 176 від 27.07.1978 «Про розподіл жилої площі працівникам тресту «Полтавсільбуд» вирішено затвердити спільне рішення про надання квартир працівникам в 40-квартирному жилому будинку в с.Стасі, в тому числі [PERSON] надано однокімнатну квартиру № 31 , жилою площею 22.02 кв.м.(а.с.21). Відповідно до довідки від 10.11.1998, виданої АТ «Полтавська птахофабрика» у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] , 1928 року народження, дата прописки у квартирі - 1978 рік (а.с.18). Як вбачається із заяви поданої [PERSON] керівнику органу приватизації [PERSON] та яка зареєстрована в АТ «Полтавська птахофабрика» 10.11.1998 за № 300, остання звернулась до органу приватизації з проханням оформити передачу в приватну власність квартири, яку вона займає на умовах найму, згідно із Законом України «Про приватизацію державного майнового фонду» (а.с.17). Згідно листа керівника органу приватизації [PERSON] від 10.11.1998 адресований підприємству-приватизатору, останній просив направити техніка для обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , яка закріплена за [PERSON] (а.с.20). Відповідно до акта приймання-передачі від 31.03.2000 житловий фонд, зокрема і житловий будинок по [ADDRESS] , переданий від ЗАТ «Полтавська птахофабрика» у власність територіальної громади Стасівської сільської ради (а.с. В подальшому, на підставі акта прийому-передачі від 06.07.2011 житловий фонд, в тому числі і житловий будинок по [ADDRESS] , переданий Стасівською сільською радою на баланс Стасівського комунального підприємства Стасівської сільської ради. Рішенням сесії Диканської селищної ради № 28 від 11.12.2020 розпочато процедуру реорганізації Стасівської сільської ради. Відтак у власність територіальної громади Диканської селищної ради, в порядку правонаступництва, перейшов житловий фонд територіальної громади Стасівської сільської ради, зокрема і неприватизована квартира [ADDRESS] . В подальшому, на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Березою Д.В., 18.06.2020 заведена спадкова справа за № 53/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.16). Листом приватного нотаріуса Березою Д.В. від 23.11.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру та не можливістю встановити родинні відносини із померлою. Також у листі зазначено про відсутність інших заяв про прийняття спадщини крім заяви [PERSON] (а.с.23). Згідно витяга з Державного реєстра речових прав на нерухоме майно від 19.08.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] за жодною особою не зареєстроване (а.с.24). Статтею 345 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України. які постійно проживають у цих квартирах (будинках), або перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. За змістом статей 3, 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймають не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 396 від 16.12.2009 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. У пункті 17 вказаного Положення визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків та передбачено які документи подаються до органу приватизації. В ч.5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що в разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч.3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13. Відповідна правова позиція не змінилася і була викладена у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 по справі № 669/629/16. Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживала спадкодавець, але померла до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою. Так, судом встановлено, що за життя [PERSON] зверталася із належно оформленою заявою до органу приватизації, отже висловила волю на приватизацію займаної нею квартири, проте у встановлений Законом строк рішення про приватизацію відповідним органом не було прийнято. Також, у суда відсутні дані про відмову [PERSON] органом приватизації у праві на приватизацію квартири. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він був головою комісії з приватизації в АТ «Полтавська птахофабрика». До органу приватизації із заявою про приватизацію квартири зверталась [PERSON] , така заява була зареєстрована на підприємстві, підписана та погоджена. Також [PERSON] видавався дозвіл на приватизації, а після цього здійснювався виклик техніка для огляду квартири. Також зазначив, що нікому не видавалося відмов у приватизації. В подальшому йому не відомо, чи здійснювала [PERSON] якісь дії щодо закінчення приватизації та чи видавалося їй свідоцтво про приватизацію. Мабуть вона вважала, що усі дії нею здійснені та більше до органу приватизації не зверталася. Приблизно у 2000 році змінилися акціонери АТ «Полтавська птахофабрика» та житловий фонд передано на баланс Стасівської сільради. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день прийняття спадщини. Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Таким чином, приймаючи до уваги те, що померла [PERSON] за життя висловила волю на приватизацію займаної нею квартири, звернулась до органу приватизації із належно оформленою заявою, але померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до її спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем 5 черги, який належним чином прийняв спадщину померлої, суд приходить до висновку про те, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved