Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач 28.07.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори 09.02.1989 року, зареєстровано в реєстрі за № 239 належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] Крім неї у цьому будинку зареєстровані її син - [PERSON], зять - [PERSON] та онук - [PERSON]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2002 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] понад два роки проживають за межами України, а саме у м. Москва Російської федерації, та назад повертатися не збираються. Їй не відомо адреси проживання [PERSON] та [PERSON], по телефону та за допомогою Інтернету вони не спілкуються, листи один одному не пишуть, тому вирішити питання у добровільному порядку не вбачається за можливе. Оскільки вона пенсіонер та має скрутне матеріальне становище, їй дуже важко сплачувати додаткові витрати за комунальні послуги. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг відповідачі ніякої участі не приймають. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстраційного обліку вищевказаною адресою. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає частково, просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині зняття з реєстрації її сина [PERSON], інші вимоги просила задовольнити. Також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.24). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, кожен окремо, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори 09.02.1989 року, зареєстровано в реєстрі за № 239 (а.с.6-11). Крім позивача у вказаному вище будинку зареєстровані її син - [PERSON] та відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2002 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім (а.с. 12). Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] понад два роки проживають за межами України, а саме у м. Москва Російської федерації, та назад повертатися не збираються. Позивачу не відомо адреси проживання [PERSON] та [PERSON], по телефону та за допомогою Інтернету вони не спілкуються, листи один одному не пишуть, тому вирішити питання у добровільному порядку не вбачається за можливе. З акту від 04.11.2015 року, складеного квартальним комітетом № 31, вбачається, що [PERSON] з 2011 року та [PERSON] з 2013 року не проживають за адресою - [ADDRESS] з 2013 року (а. с. 25). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO] з 12.09.2013 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO] з 10.02.2012 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19,20). Позивач пенсіонер та має скрутне матеріальне становище, їй дуже важко сплачувати додаткові витрати за комунальні послуги. В утриманні будинку, його ремонті та оплаті комунальних послуг відповідачі ніякої участі не приймають. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved