Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.05.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в квартирі знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає та ніколи не проживала, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні. В позовній заяві просив визнати [PERSON] , 1979 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.05.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2021 заперечення [PERSON] проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. 22.06.2021 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач не оспорювала тієї обставини, що фактично проживає з малолітньою дитиною в будинку в с. Мале Ладижине Полтавського району, який належить [PERSON] , матері [PERSON] , з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі. Вважає, що в разі задоволення позову будуть порушені права малолітньої дитини [PERSON] , 2014 року народження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.06.2021 до участі в справі в якості третьої особи залучено виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Третя особи [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні щодо позовних вимог покладався на розсуд суду. Просив врахувати інтереси малолітньої дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явилася, будучи повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі відповідача суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, втретє не з`явилася в судове засідання. Відповідач скористалася своїм правом на надала до суду відзив на позовну заяву. Окрім того, стороною відповідача неодноразово заявлялися клопотання про відкладення розгляду даної справи. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явилися. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 12) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі довідки від 19.10.2020 ЖБК «Машиностроитель» є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає. Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі підтверджено показними допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] . Також зазначена обставина підтверджена довідками Коломакської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 46, 47, 88) та не оспорюється відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , 1979 року народження, не користується жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , не проживає за вказаною адресою. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. При вирішенні справи суд виходить з того, що задоволення позову [PERSON] жодним чином не впливає на права та охоронювані законом інтереси малолітньої [PERSON] , 2014 року народження, щодо якої не порушується питання про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Окрім того, як встановлено судом, [PERSON] , 1973 року народження, який є батьком малолітньої [PERSON] , 2014 року народження, має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved