Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та її неповнолітня донька [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] з липня 2003 року і по теперішній час в якості членів сімї наймача. Дана квартира не приватизована і до сих пір наймачем вказаної квартири офіційно значиться чоловік позивача - [PERSON], який помер 20 липня 2017 року та знятий з реєстрації. Однак після його смерті договір найму та особистий рахунок на члена її сім'ї не переукладався і не відкривався. Сестра померлого чоловіка позивача, [PERSON] - відповідач по справі, з 2001 року не проживає в цій квартирі, у подальшому не має наміру в неї вселятися. В грудні 2000 року вона поїхала на роботу в Італію, де залишилася і проживає до сих пір. В Італії у відповідача є чоловік, з яким вона проживає тривалий час, але більш детальної інформації щодо відповідача невідомо, тому що позивач бачила відповідача в останнє в 2001 року, тобто тоді, коли відповідач останній раз була в Україні. За сімнадцять років відсутності відповідача, вони спілкувалися декілька разів, потім зв'язок з відповідачем зовсім припинився. В зв'язку з вказаними обставинами, виходячи з того, що відповідач не має наміру повертатися на постійне місце проживання в м. Суми, позивач змушена звернутися до суду з цим позовом з тієї підстави, що відповідач не проживає без поважних причин у вказаній квартирі вже більше сімнадцяти років і в подальшому не має наміру в неї повертатися внаслідок фактичної зміни свого постійного місця проживання. Позивач має намір оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, але до тих пір поки в квартирі зареєстрована відповідач, яка в ній не проживає, вона поки не може отримати таку субсидію. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2018 року вказана позовна заява була залишена без руху та запропоновано позивачу усунути вказані в ухвалі недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали. 23 липня 2018 року представником позивача до суду надано позовну заяву з усуненими недоліками та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 27 вересня 2018 року о 10 год. 00 хв. 27 вересня 2018 року в судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON]М, розгляд справи відкладено на 11 грудня 2018 року, 10 год.30 хв. у звязку з повторним викликом відповідача шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Зарічного районного суду м. Суми. В дане судове засідання позивач не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не зявилася. Треті особи про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю Керуючої компанії «Сумитехнобудсервіс» б/н від 26 червня 2018 року, вбачається що позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO], разом з нею зареєстровані: [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (сестра власника). Власник - [PERSON] помер (а.с.42). Свідок [PERSON] в суді пояснив, що з відповідачем ходив разом в школу, а з позивачем є сусідами. У 2001 році відповідач виїхала з країни в Італію. Після цього він її не бачив. Проживає по сусідству з позивачем з 1975 року, і лише у 1991-19992 роках його не було за даною адресою у звязку з проходженням військової служби в армії. Також пояснив, що підтримував спілкування з чоловіком позивача, який рік тому помер. Під час бесід з ним питання місця перебування його сестри вони не обговорювали, про наявність конфліктів з нею він не чув. Йому відомо, що відповідач ніби поїхала на заробітки до Італії. У квартирі позивача буває, чи є там речі відповідача йому не відомо. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що є сусідом позивача, мешкає на першому поверсі, а позивач на третьому. Проживає за адресою: [INFO] дуже давно, з 10 березня 1977 року. Іру - відповідача знає з її дитинства, ходила до школи з його сином. З 2000 року він її взагалі не бачив, куди вона поїхала йому не відомо. Щодо наявності конфліктів між нею та позивачем йому не відомо. З досліджених доказів вбачається, що відповідач не проживає у вказаному житлі близько сімнадцяти років, квартиру залишила добровільно. Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивач чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України якщо особа без поважних причин не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців, ця особа за рішенням суду визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Таким чином \~встановлено, що відповідач понад встановлений законодавством 6-місячний строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин непроживання і були б підставою для продовження 6-тимісячного строку не проживання в спірному житлі, тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням.\~ На підставі вищезазначеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 54 в будинку № 38 по вул. Сумсько-Київських дивізій в м. Суми. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за нею права користування житлом, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved