Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 червня 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає. Дитина постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання. Для цього необхідно мати значні кошти, а, враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, позивач самостійно не здатна в повній мірі цього забезпечити. Крім цього, дочка [PERSON] постійно має незадовільний стан здоров`я, їй постійно необхідні кошти на лікування та оплату вартості медикаментів. З метою оздоровлення дитини [PERSON] їздила з нею на відпочинок, який оплачений за рахунок коштів позивача. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також позивач просила стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4000 грн. Ухвалою судді від 24 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 21 липня 2020 року на 16 год. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Сампара Н.М. позов підтримала з викладених у позовній заяві мотивів та просила задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що від утримання дочки не ухиляється, востаннє надав матеріальну допомогу в березні 2020 року у розмірі 200 доларів США та 6500 гривень, оскільки їхав на тимчасову роботу до Польщі. У зв`язку з карантином заробітки в Польщі були невисокими, близько 500 доларів США на місяць. Тому згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі до 2000 гривень. Разом із тим, на його переконання, для забезпечення потреб дитини необхідно близько 5000 грн. щомісячно, але обов`язок батьків щодо утримання дитини є рівним, тому, як він так і позивач повинні ділити ці витрати. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Маркушевський Б.Ф. просив при визначені розміру аліментів врахувати стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього матері, яка є пенсіонером, відсутність стабільного доходу, визначивши розмір аліментів до 2000 грн. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. 14 травня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29 березня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 668. Як слідує з довідки від 12 червня 2020 року №2002, виданої виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району, дочка [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] по [ADDRESS] . Однак, як зазначила представник позивача у судовому засіданні, [PERSON] разом із дочкою за вказаною адресою не проживають, оскільки винаймають житло на підставі договору оренди нерухомого майна від 22 червня 2020 року та акту приймання-передачі квартири в орендне користування від 22 червня 2020 року, копії яких долучені до матеріалів справи. Будь-яких доказів на спростування наведених обставин судом не здобуто. З характеристики [PERSON] №124 від 12 червня 2020 року, складеної Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №8 Тернопільської міської ради, [PERSON] навчається у школі з першого класу. Мама дитини приділяє належну увагу вихованню дочки та її відпочинку. Батько учениці до школи не приходив, навчанням дочки не цікавився. Як убачається з довідки №125 від 12 червня 2020 року, виданої Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №8 Тернопільської міської ради, [PERSON] навчається в 1-Б класі. Як слідує з виписки з медичної карти стаціонарного хворого, виданої КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» ТОР (ЛОР відділ), у період з 04 по 06 січня 2019 року [PERSON] , у зв`язку діагнозом: аденоїди ІІІ ступеня, проведено оперативне лікування у вигляді аденотомії. Згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №14024 у період з 08 14 грудня 2019 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу гострої респіраторної вірусної інфекції, двобічної вогнищевої пневмонії середнього ступеня важкості. З довідки КНП ТРР «Тернопільський районний центр первинної медико-санітарної амбулаторії загальної практики сімейної медицини» від 12 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] спостерігається у сімейного лікаря і має укладену декларацію. [PERSON] регулярно приходить з дитиною на огляди з профілактичною і лікувальною метою. Дитина спостерігається з 2014 року. Відповідно до товарного чеку від 20 серпня 2019 року [PERSON] оплатила 30600 грн. за туристичні послуги. З довідки про доходи [PERSON] , виданої ТОВ «Ірена Ко», вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «Ірена Ко» на посаді розмалювальника по склу, загальна сума виплаченого їй доходу за період з грудня 2019 року по травень 2020 року становить 43488,67 грн. Як вбачається з договору про визначення часток в праві спільної власності подружжя на квартиру від 15 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., [PERSON] та [PERSON] домовились про визначення часток у праві їх спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та відповідно про зміну їх спільної власності на цю квартиру з сумісної на часткову. Сторони домовились, що їхні частки у праві спільної власності на цю квартиру є рівними, тобто по Ѕ частці у кожного. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2020 року [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП застосовано усне зауваження. З постанови вбачається, що 07 червня 2020 року [PERSON] вчинив насильство в сім`ї стосовно своєї дружини [PERSON] . Як слідує з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №4147, 07 червня 2020 [PERSON] встановлено діагноз: підшкірна гематома середньої третини правого плеча по задній поверхні. З довідки №09-04/01-106 від 14 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] з 24 січня 2012 року не працює. З наданої для огляду в судовому засіданні трудової книжки [PERSON] встановлено, що після зазначеної дати записи про трудову діяльність у ній відсутні. Однак, як повідомив сам відповідач у судовому засіданні, він періодично знаходив тимчасові заробітки, а навесні 2020 року їздив працювати у Польщу. Згідно з довідкою від 17 червня 2020 року, виданою КНП «Теребовлянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ТРР, [PERSON] , 1958 року народження, знаходиться на диспансерному спостереженні у сімейного лікаря, інших вузькопрофільних лікарів із приводу ряду захворювань та проведеного оперативного лікування в анамнезі, у зв`язку з чим вона постійно потребує амбулаторного та стаціонарного лікування. Також відповідачем долучено результат ультразвукового дослідження нирок від 26 квітня 2019 року. Оскільки суд не володіє спеціальними медичними знаннями, суд не бере до уваги цей документ як доказ незадовільного стану здоров`я відповідача. Медичних довідок чи висновків про стан власного здоров`я відповідачем не надано. На підставі зібраних доказів та пояснень сторін у судовому засіданні судом установлено, що відповідач не виконує належним чином обов`язку з утримання дитини, доказів надання дитині щомісячного матеріального утримання відповідач не надав, з його слів кошти на утримання дитини востаннє він виділяв у березні 2020 року. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків із утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до переконання, що має місце порушення відповідачем прав позивача на отримання аліментів на утримання дитини для забезпечення її життєвих потреб. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом установлено, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів, оскільки встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем, а відповідач востаннє надавав кошти на її утримання у березні 2020 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які підлягають врахуванню згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до наданих сторонами доказів. Зокрема, судом установлено, що дитина сторін у 2019 році мала захворювання, двічі перебувала на стаціонарному лікуванні. Відповідач не працює із записом у трудовій книжці, але має тимчасові заробітки, в тому числі періодично неофіційно працюючи за кордоном, він є молодим чоловіком працездатного віку, належних доказів незадовільного стану здоров`я суду не надано. Відповідач стверджував, що опікується своєю хворою матір`ю, яка є пенсіонером, однак на підтвердження зазначених обставин ним надано лише медичну довідку про стан здоров`я [PERSON] , 1958 року народження, що не достатнім доказом зазначених обставин. Разом із тим, позивачем не доведено достатніми доказами можливість відповідача сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 5000 грн. на дитину. Надані позивачем докази щодо вчинення відповідачем домашнього насильства щодо позивача на визначення розміру аліментів не впливають. З медичної довідки від 12 червня 2020 року щодо здоров`я дитини не вбачається, що на даний час у неї наявні захворювання, які б потребували лікування чи реабілітації. З урахуванням зазначених обставин, зважаючи на стан здоров`я дитини, матеріальне становище відповідача, також згідно з наданими сторонами доказами у власності відповідача перебуває 1/2 частина квартири [ADDRESS] , інша рівна частина перебуває у власності позивача, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також, згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки судом частково задоволено позовні вимоги, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. В позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача 4000 гривень на правничу допомогу, що підтримала і представник позивача в судовому засіданні. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~розподіл судових\~витрат між\~сторонами здійснюється\~таким чином: судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~ на\~відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові \~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 цього Кодексу для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року №199/2648/15, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Разом із тим, позивачем не доведено факту понесення нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн., зокрема позивачем не подано ні договору про надання правової допомоги, ні детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, ні документів, що підтверджують оплату таких витрат позивачем або підтверджують вартість, яка підлягає сплаті позивачем. З урахуванням\~зазначеного підстави\~для стягнення\~з відповідача\~в користь\~позивача 4000\~грн.\~витрат на\~правову допомогувідсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840\~гривень 80\~копійоксудового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 141, 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial