Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.07.2020 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.08.2018 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Після народження сина, у них почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Їх спільна дитина є ще зовсім маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому факт окремого проживання батьків, участь у вихованні лише матері та відсутність батька, як чоловічої складової у вихованні, може суттєво вплинути на психіку сина, погляди на життя, в тому числі на шлюб та формування світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь-якої сім`ї. Вона неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. Вона не одноразово протягом останнього часу намагалася говорити з відповідачем про їх особисті сімейні проблеми, пропонувала спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося з часу народження сина. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач морально їй та їх дитині взагалі не допомогає, крім як в січні 2020 року, він перерахував гроші на її картку 1000 грн., і лютому 2020 року - 1700 грн., що є недостатньою для утримання дитини, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх малолітнього сина, через що постійну допомогу їй надають її батьки. У зв`язку з тим, що відповідач з січня 2020 року не підтримує з нею та їх сином жодних відносин, вона не знає достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік і чи він працює офіційно. На скільки їй відомо, за останні роки він неодноразово змінював місце своєї роботи, яка була не кваліфікована, а тому мала зміст різного характеру, вид та сферу діяльності, що призводило до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в досить значній частині становили доходи від неофіційних джерел. Відповідач не має іншої родини та неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утриманню з його боку. В той час вона немає можливості сама утримувати та виховувати сина. До трирічного віку дитини, вона перебуває в декретній відпустці, не вистає коштів як на її утримання так і на утримання сина. На підставі чого, вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років та судові витрати. З метою уточнення місця мешкання позивача та відповідача 07.07.2020 року та 23.07.2020 року було зроблено запит до відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради. 22.07.2020 року надійшла відповідь на запит суду, з якої вбачається, що позивач зареєстрована на території Приморського району м. Маріуполя. 11.08.2020 року до суду також надійшла відповідь на запит суду, з якої випливає, що відповідач зареєстрований на території Центрального району м. Маріуполя. 17.09.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про розірвання шлюбу та заяви про забезпечення позову. Ухвалою судді від 18.09.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в частині вимог про розірвання шлюбу та заяву про забезпечення позову, залишено без розгляду. Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18.09.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу [PERSON] вручено адресату. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. 08.10.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. З доводами позовної заяви про те, що він матеріально не забезпечує сина він категорично незгодний, оскільки платіжними квитанціями, копії яких він додає до відзиву, може це впевнено спростувати. Копії квитанцій підтверджують факт того, що він не ухилявся від свого батьківському обов`язку щодо утримання та забезпечення сина, а також доводять те, що він виконував даний батьківський обов`язок свідомо та у добровільному порядку. Він згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, однак його позиція - проти сплати аліментів на утримання колишньої дружини у розмірі 1000 грн. Звернув увагу, що на даний час він мешкає разом з матір`ю - пенсіонеркою, яка отримує мінімальну пенсію та батьком, який не працює та має статус особи, що отримує державну допомогу, оскільки не має права на пенсію, розмір допомоги складає 764 грн. Отже, фактично батьки знаходяться на його утриманні, оскільки отримують мізерні пенсії та допомогу, потребують додаткової фінансової допомоги, яку він надає їм на оплату житлово-комунальних послуг та придбання необхідних продуктів харчування. На даний момент він не працює, з 07.10.2020 року перебуває на обліку в центрі зайнятості. Після сплати житлово-комунальних послуг, придбання для себе та батьків елементарних продуктів харчування, він не матиме фінансової змоги сплачувати аліменти на утримання позивача у тому розмірі, про який вона просить суд. На підставі чого, просив суд стягнути з нього, аліменти на утримання позивача в розмірі 200 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відзив на позовну заяву, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2018 року, виданого Центральним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 04.08.2018 року, актовий запис № 528. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.2019, виданого Центральним районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , актовий запис № 126. З довідки № 049-13.07-01240 від 27.09.2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.09.2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Відповідно до копій квитанцій 07.05.2019 року, 21.05.2019 року, 14.06.2019 року, 09.07.2019 року, 29.02.2020 року, 04.06.2020 року відповідач [PERSON] здійснював переведення особистих коштів на рахунок позивача [PERSON] . Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] мати [PERSON] - [PERSON] з 31.08.2011 року є пенсіонеркою. З повідомлення про надання державної допомоги особам, які не мають права на пенсію та інвалідам випливає, що батько відповідача [PERSON] - [PERSON] отримує державну допомогу, як особа, яка не має право на пенсію у розмірі 764 грн. щомісячно. Відповідно до довідки від 08.10.2020 року за №1276 [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Маріупольському МЦЗ з 07.10.2020 року. Перевіривши доводи позовної заяви, оцінивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, з точки зору відповідності вимогам щодо належності, допустимості, достовірності, достатності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину, має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів. Інших дітей, які перебувають на утриманні у відповідача судом не встановлено. Враховуючи наведене та згоду відповідача з позовом в цій частині, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно зі ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, з позивачем мешкає малолітня дитина, за якою [PERSON] здійснює догляд як за дитиною віком до трьох років, відповідач фізично здоровий і може сплачувати аліменти на утримання дружини. Враховуючи майновий стан відповідача, те, що він є працездатною особою, однак перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, приймаючи до уваги, що з відповідача згідно даного рішення стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., на його утриманні знаходяться батьків похилого віку, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. Що стосується, сплаченого позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, то суд відносить їх на рахунок позивача, оскільки за заявою позивача позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, залишені без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial