Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач 22 січня 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточнень зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка за життя 13 лютого 2001 року склала на ім`я позивача заповіт. Після смерті матері відкрилася спадщина на 5/8 частин домоволодіння [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Натомість, постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки згідно відповіді з КП «ДМБТІ» власниками домоволоління [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] Домоволодіння в якому проживала мати позивача зараз має адресу: [ADDRESS], ніяких посягань на майно не здійснюється, відповідачі є сусідами та проживають в окремому будинку. З пояснень сусідів їй стало відомо, що по вул. Рудній була здійснена перенумерація будинків, та [ADDRESS] стала [ADDRESS], [ADDRESS] стала [ADDRESS]. З метою отримання відповідного рішення щодо перенумерації будинку позивач звернулася до Державного архіву Дніпропетровської області, однак даних відомостей не має. Договір купівлі-продажу від 20 червня 1962 року було зареєстровано в КП «ДМБТІ», реєстрація вказаного договору означає набуття права власнсоті, яке до данного моменту ніким не оскаржувалося. Однак, за загальною нумерацією будинків по [ADDRESS], домоволодіння в якому проживав спадкодавець і проживає зараз позивач має номер [ADDRESS]. Просила визнати за нею право власності на 5/8 частин домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Ухвалою від 23 квітня 2014 року замінено первісних відповідачів належним відповідачем - Дніпропетровською міською радою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В обгрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином. Від представника Дніпропетровської міської ради надійшла письмова заява з проханням відкласти судовий розгляд у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, але суд прийшов до висновку, що відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин. Суд зауважує, що представник позивача неодноразово не з'являвся в судові засідання та враховуюче строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, належним чином повідомленого про день і час проведення судового розгляду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя 13 лютого 2001 року склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] (а.с.5,6). Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20 червня 1962 року, [PERSON] придбала 5/8 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с.10-12). Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно матеріалів спадкової справи № 746/2011, заведеної Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернулася 25 серпня 2011 року [PERSON] (а.с.62-77). Так, згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте, позивач на даний час не має можливості отримати свідоцтво про спадщину після смерті матері, оскільки згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 24.12.2013 р., вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, а саме - на частину домоволодіння, не може бути видано, в зв'язку з тим, що відповідно до відповіді КП «ДМБТІ» власниками домоволодіння [ADDRESS] значаться інші особи, а не померла [PERSON] (а.с.77). Дійсно, встановлено, що 86/100 частин домоволодіння [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 24.11.2004 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради (а.с.46). Разом з тим, встановлено, що відбулася перенумерація будинків по [ADDRESS] та 5/8 частин домоволодіння по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.1962 року, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1-2536 (а.с.78). Тобто, аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] в порядку ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], та успадкувала 5/8 частин домоволодіння [ADDRESS] і тому вважає, що позовні вимоги є законними і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved