Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 квітня 2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 15 вересня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,996 га, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], який помер 15 вересня 2013 року. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повному обсязі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких просили суд розглядати справу без їхньої участі, поховні вимоги визнають в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 15 вересня 2013 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 283555 (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,996 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії I-КВ № 009201 (а.с.14). Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого, що стверджено письмовими доказами (а.с.11). Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою позивача та померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії VІБК № 364594 (а.с.12). Відповідач [PERSON], 27.04. [INFO], є матірю померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 097133 (а.с.10). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 15 вересня 2013 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідотцва про право на спадщину (а.с.15), тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved