Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 лютого 2019 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її тітка по лінії батька [PERSON] , яка на день смерті проживала в с. Нестоїта Подільського району Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,80 га, яка розташована на території Нестоїтської сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 08.11.2004 року. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва на спадкове майно їй було відмовлено, оскільки наявні розбіжності у написанні ім`я спадкодавиці у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть. Крім того, було втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку. У зв`язку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею як за спадкоємицею за законом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку розміром 2,80 га, яка розташована на території Нестоїтської сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 08.11.2004 року. Позивач у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у віці 77 року в м. Севастополь померла [PERSON] (актовий запис №383), що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.05.2009 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,80 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради (раніше Нестоїтської сільської ради) Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №458/03 від 21.11.2003 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08 листопада 2004 року, кадастровий номер [NUMBER] . [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. Позивач є племінницею спадкодавиці по лінії батька, що підтверджується: копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] , виданого повторно від 23.10.2015 року, копією свідоцтва про народження спадкодавиці від 22.03.1949 року, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 сімейного кодексу України від 26.12.2018 року №00021758335, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.01.2011 року, копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.11.1956 року, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.01.2001 року №00007823505. Батько позивачки та брат спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.12.2018 року. Позивач прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини, зареєстрованої 30.01.2019 рок у книзі записів спадкових справ за №73, була заведена спадкова справа №31к/2019, що підтверджується листом державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса за вих. № 191к/02-14 від 22 лютого 2019 року. Проте, 22 лютого 2019 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки у позивача відсутні докази родинних відносин зі спадкодавцем, а саме: у свідоцтві про народження спадкодавця її ім`я записано як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». По тексту рішення Котовського районного суду Одеської області від 13 квітня 1998 року, справа №2-170/1998, було встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а на підставі паспорту № [NUMBER] , виданого 03.01.1966 року Котовським МРВ УМВС, ім`я « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Відповідно до довідки Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса за вих.№351к/02-14 від 27.03.2019 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу №31к/2019, єдиним спадкоємцем є [PERSON]. Інших осіб із заявою про прийняття спадини після смерті [PERSON] не звертались. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та необхідність встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved