Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 листопада 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 23 листопада 1999 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на спадкову земельну частку (пай) було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], яка померла 23 листопада 1999 року. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 23 листопада 1999 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 123409 (а.с.8). 22 листопада 1999 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.13). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 320961 (а.с.10). 22 лютого 2015 року [PERSON] помер, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 327154 (а.с.9). За життя [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON] не переоформив. Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії VІ-БК № 323436 (а.с.5) та свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 246125, на підставі якого позивач змінила прізвище «Загранична» на «Козаченко» (а.с.7). Відповідач [PERSON], [INFO], є матірю позивача та дружиною померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БК № 380215 (а.с.6). Відповідно до довідок, виданих Державним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 23 листопада 1999 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено (а.с.15), тому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.12). Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Наведе вище вказує, що позивач фактично прийняла спадкове майно, оскільки вступила у володіння та користування спадковим майном: житловим будинком. Має на руках свідоцтво про власності на будівлю та технічний паспорт на житловий будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи які є живими на час відкриття спадщини, а також особи які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved