Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] Генічеської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства, Стрілківської сільської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави в особі Азовського басейнового управління Державного агенства рибного господарства шкоду завдану рибному господарству України в розмірі 40120 гривень, які перерахувати до спеціального фонду бюджету Херсонської обласної ради - 8024 гривень, до спеціального фонду державного бюджету України 12036 гривень, до спеціального фонду Стрілківської сільської ради 20060 гривень, зарахувавши кошти на розрахунковий рахунок 33110331700244, одержувач УДКСУ у Генічеському районі, код 37868556, банк-ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 821018, код платежу 24062100 та стягнути судові витрати. В поданій позовній заяві вказує, що вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 29.06.2017 року по кримінальному провадженню №12017230140000462 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 05.04.2017 року між прокурором Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] та [PERSON] та угоду про визнання винуватості, укладену 05.04.2017 року між прокурором Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] та [PERSON] та визнано винними [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень, з конфіскацією знаряддь лову та всього добутого. Під час судового розгляду кримінального провадження судом було встановлено, що 16.03.2017 року приблизно о 08 годині [PERSON] спільно з [PERSON] в Азовському морі в районі бази відпочинку «Міранда» розташованої на території Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської областв в порушення вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил спортивного та любительського риболовства», використовуючи заборонене знаряддя лову-одну ліскову сітку, незаконно вчинили вилов риби (піленгас) у кількості 59 штук, завдавши істотну шкоду рибному господарству України у вигляді матеріального збитку на суму 40120 гривень. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини встановлені вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 29.06.2017 року є встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність. Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.1166,1190 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В судовому засіданні прокурор Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та обставини в обгрунтування заявлених позовних вимог викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце слухання справи, тому суд розглядає справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON], пред'явлені позовні вимоги до [PERSON] визнав частково, не оспорюючи, що дійсно останній здійснював разом з [PERSON] вилов риби, недозволеним знаряддям лову та був притягнутий до кримінальної відповідальності. Однак просив при відшкодуванні шкоди завданими діями [PERSON] врахувати його матеріальне становище, що він має на утриманні неповнолітню дитину, дружина не працює і він не має постійного місця роботи та зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди. Суд вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON], дослідивши докази надані сторонами, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.03.2017 року приблизно о 08 годині [PERSON] спільно з [PERSON] в Азовському морі в районі бази відпочинку «Міранда» розташованої на території Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області в порушення вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил спортивного та любительського риболовства», використовуючи заборонене знаряддя лову-одну ліскову сітку, незаконно вчинили вилов риби (піленгас) у кількості 59 штук, завдавши істотну шкоду рибному господарству України у вигляді матеріального збитку на суму 40120 гривень. Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 29.06.2017 року по кримінальному провадженню №12017230140000462 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 05.04.2017 року між прокурором Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] та [PERSON] та угоду про визнання винуватості, укладену 05.04.2017 року між прокурором Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] та [PERSON] та визнано винними [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень кожному, з конфіскацією знаряддь лову та всього добутого. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили є обов»язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини встановлені вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 29.06.2017 року є встановленими та не підлягають доказуванню. Згідно ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.ст.1166,1190 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. З урахуванням вищезазначеого суд вважає, що позивачем доведено спричинення відповідачами по справі матеріальної шкоди державі, яка становить 40120 гривень і підлягає стягненню з відповідачів. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON],просив зменшити розмір відшкодування шкоди завданою [PERSON], так як у [PERSON] тяжке матеріальне становище, не має постійного місця роботи, що унеможливлює сплатити таку суму шкоди. У відповідності до ст.1193 ч.4 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім, випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Судом встановлено, що матеріальну шкоду завдано противоправними діями відповідачів, а саме вчинення ними кримінального правопорушення передбаченого ст.249 ч.1 КК України , та вони притягнуті до кримінальної відповідальності, а тому суд вважає під став для зменшення розміру відшкодування матеріальних збитків відповідно до ст.1193 ч.4 КК України не має. Згідно ст.29 ч.3 п.7 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 ч.1 сь.691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, у тому числі до сільських, селищних, міських бюджетів-50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим- 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З урахуванням вищезазначеного дійсно від загальної суми завданої шкоди, яка становить 40120 гривень-перераховується до спеціального фонду Херсонської обласної ради - 8024 гривень, до спеціального фонду державного бюджету України - 12036 гривень, до спеціального фонду Стрілківської сільської ради - 20060 гривень, тому з вищезазначених підстав позов є законний, обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ч.2 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути на користь держави судовий збір солідарно в сумі 640 гривень.

Outcome: approved