Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач 15.07.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому зазначила, що з 2007 року її онук [PERSON], [INFO], мешкає з нею і знаходиться на її утриманні. Мати дитини не має постійної роботи, перебивається випадковими заробітками, будинок, в якому проживає [PERSON] має незадовільний санітарний стан. [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї дитини майже 7 років, ухиляється від батьківських обов'язків. Після уточнення позовних вимог, які були надані до суду 04.08.2015 року, просить суд винести рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на свою користь, як особи, яка буде утримувати дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася. Прокурор та представник третьої особи - Сузіна Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідками позивача, пояснили, що хлопчик [PERSON] проживає разом з бабусею і дідусем близько 7 років, за цей час мати хлопчика до нього не навідується, його вихованням не займається. Свідок [PERSON], допитаний з його згоди у відповідності до ст.63 Конституції України, пояснив, що він є дідусем [PERSON], онук проживає з ними близько 7 років, мати його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22.07.1998 року Курахівською селищною радою м.Селидове Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 20. Відповідно до наданої до суду побутової характеристики №24 від 18.06.2015 року, складеної селищним головою Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з співмешканцем, біологічним батьком дітей, [PERSON] [PERSON] не має постійної роботи, перебивається випадковими заробітками, спиртними напоями не зловживає. Старший син [PERSON], [INFO], по взаємній згоді з батьком після розірвання шлюбу, 21.06.2007 р., проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] по [ADDRESS]. Мати [PERSON] вихованням сина не займається. Згідно акта №53 від 03.06.2015 р., складеного депутатом Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області, [PERSON], 1998 р.н., з батьками не проживає з 2008 року. Проживає у бабусі і дідуся [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров,я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважних причин не приймає участі в вихованні та утриманні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, ухиляється від прийняття участі в його утриманні в грошовій чи будь-якій іншій формі. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина виконавчого комітету Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області №02-42/1-156 від 30.07.2015 р. з метою захисту прав, свобод та законних інтересів неповнолітньої дитини, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, допитавши свідків, суд приходить до переконання, що [PERSON] маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, тривалий час ухиляється від їх виконання у відношенні свого неповнолітнього сина. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів, та таким що підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач 04.08.2015 року звернувся до суду з даною вимогою, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача з 04.08.2015 р. на користь особи, яка буде виховувати [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved