Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач 15.11.2016 р. звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати за [PERSON] [INFO] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] у розмірі 6,56 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель державного резервного фонду, переданих до колективної власності КСП «Чепіль», розташованих на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка була занесена до списку громадян членів КСП «Чепіль» за №236 у Державному акті на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276 згідно з рішенням Чепільської сільської ради № 52 від 16.05.1995 р. При цьому посилилась на те, що після смерті чоловіка позивача [PERSON], який помер 26.02.2014 р., [PERSON] стала спадкоємицею його майна, у тому числі і яке він успадкував від його матері [PERSON], померлої 22.01.1996 р. Як стало відомо позивачу, при розпаюванні земель КСП «Чепіль», [PERSON] була внесена до списку громадян на отримання відповідної частки земельного паю із земель колективної власності цього господарства, але оформити на неї право власності за свого життя не встигла. Її спадкоємець [PERSON] також за свого життя не оформив це право, оскільки йому не було відомо про його наявність. За інформацією Чепільської сільської ради згідно з довідкою № 473 від 29.10.2015 р. [PERSON] була занесена до списку громадян членів КСП «Чепіль» за № 236 у Державному акті на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276, виданому відповідно до рішення Чепільської сільської ради № 52 від 16.05.1995 р. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 07.06.2016 р. № К-77/0-77/6-16, в якій також підтверджується факт внесення [PERSON] до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Чепіль» за № 236, також встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не отримувала. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 31.05.2016 р. № 109/02-31 «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) неможливо, оскільки це право не оформлено правовстановлюючим документом. У судове засідання позивач не зявилась, представником позивача надано до суду заяву в якій він позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі та участі позивача. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, Чепільським сільським головою надано до суду заяву про розгляд справи без участі представника Чепільської сільської ради. Проти задоволення позову не заперечував. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 430500, виданого 27.02.2014 р., [PERSON] помер 26 лютого 2014 року в м. Балаклія Харківської області. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 522719, виданого повторно 20.10.2015 р., [PERSON] померла 22 січня 1996 року в с. Чепіль Балаклійського району Харківської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.1996 р., спадкоємцем майна померлої 22.01.1996 р. [PERSON] є її син [PERSON], спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Чепіль Балаклійського району Харківської області по вул. Тельмана б.№17. Право власності на вказаний будинок зареєстроване за [PERSON], що підтверджується реєстраційним посвідченням Балаклійського БТІ. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2015 р., спадкоємцем майна [PERSON], померлого 26.02.2014 р., є його дружина [PERSON], спадщина складається з земельної ділянки площею 3,5982 га на території Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно з Державним актом на право колективної власності на землю Серії ХР-01-00-000276, виданого КСП «Чепіль» передано у колективну власність 3899,0 га землі для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Чепільської сільської ради від 16.05.1995 № 52. У додатку 1 до вказаного акту, списку громадян - членів КСП за номером 236 значиться [PERSON] Із довідки Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 29.10.2015 р. № 473 вбачається, що [PERSON] буде виділено земельну ділянку за рахунок земель державного резервного фонду, переданого до колективної власності, розташовану за межами населеного пункту площею 6,56 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Із відповіді відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 07.06.2016 р. № К-77/0-77/6-16 вбачається, що згідно зі списком додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР№01-00-000276, виданого КСП «Чепіль» 26.01.1996 р. [PERSON] числиться за реєстраційним номером №236. Сертифікат на ім`я [PERSON] не вироблявся і надаватися відділом не може. Із постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 31.05.2016 р. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Чепіль» розміром 6,56 в умовних кадастрових гектарах після смерті 26.02.2014 р. її чоловіка [PERSON], оскільки документ, що посвідчує право [PERSON] на земельну частку (пай) спадкоємцем наданий не був. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. У відповідності до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є у тому числі неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спірну земельну ділянку, а відтак позов можливо задовольнити.

Outcome: approved