Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач 11 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказав, що між нею та відповідачем 15 вересня 2014 року було укладено депозитний договір заяву № 307231/21598/3-14 про банківський строковий вклад «Нові гроші» на 3 місяці, в іноземній валюті. Розмір вкладу 2800 доларів США, строком до 15 грудня 2014 року. Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок підтверджується відповідною квитанцією № 5 від 15 вересня 2014 року. У п. 2 договору-заяви зазначено, що час користування коштами вкладу протягом строку визначеного у п. 1, банк нараховує відсотки і виплачує їх вкладникові за ставкою 12,5 % річних. 08 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір-заява № 307231/24253/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті у сумі 2000 доларів США, на строк до 08 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних. 09 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір-заява № 307231/24365/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті у сумі 2000 доларів США, на строк до 09 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних. 10 жовтня 2014 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір-заява № 307231/24397/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті у сумі 1000 доларів США, на строк до 10 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних. 13 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір-заява № 307231/24460/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті у сумі 1000 доларів США, на строк до 13 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних. Після спливу строків дії договорів, тобто після 15 грудня 2014 р., 08 квітня 2015 р., 09 квітня 2015 р., 10 квітня 2015 р., 13 квітня 2015 р., позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про повернення сум вкладів та нарахованих відсотків, але їй було відмовлено. 22 квітня 2014 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про негайне повернення вкладів, однак кошти не повернуті до сьогодні. Позивач просила стягнути з відповідача суму вкладів (депозитів) у загальному розмірі 8800 доларів США, з яких: 2800 доларів США за договором-заявою від 15 вересня 2014 року № 307231/21598/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші»; 2000 доларів США - за договором-заявою № 307231/24253/6-14 від 08 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 2000 доларів США - за договором-заявою № 307231/24365/6-14 від 09 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 1000 доларів США - за договором-заявою № 307231/24397/6-14 від 10 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 1000 доларів США - за договором-заявою № 307231/24460/6-14 від 13 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; стягнути з відповідача проценти річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договорів та до теперішнього часу у загальному розмірі 1110,42 доларів США, з яких: 389,23 доларів США - за договором-заявою від 15 вересня 2014 року № 307231/21598/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші»; 241,34 доларів США - за договором-заявою № 307231/24253/6-14 від 08 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 240,71 доларів США - за договором-заявою № 307231/24365/6-14 від 09 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 120,04 доларів США - за договором-заявою № 307231/24397/6-14 від 10 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 119,10 доларів США - за договором-заявою № 307231/24460/6-14 від 13 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; стягнути з відповідача 3 % річних у загальному розмірі 281, 48 доларів США, з яких: 93,44 доларів США - за договором-заявою від 15 вересня 2014 року № 307231/21598/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші»; 62,96 доларів США- за договором-заявою № 307231/24253/6-14 від 08 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 62,69 доларів США - за договором-заявою № 307231/24365/6-14 від 09 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 31,32 доларів США - за договором-заявою № 307231/24397/6-14 від 10 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 31,07 доларів США - за договором-заявою № 307231/24460/6-14 від 13 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; стягнути з відповідача суму індексу інфляції у загальному розмірі 6\~595,56 доларів США, з яких: 2166,35 доларів США за договором-заявою від 15 вересня 2014 року № 307231/21598/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші»; 1477,87 доларів США - за договором-заявою № 307231/24253/6-14 від 08 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 1476,89 доларів США - за договором-заявою № 307231/24365/6-14 від 09 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 737,96 доларів США - за договором-заявою № 307231/24397/6-14 від 10 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»; 736,49 доларів США - за договором-заявою № 307231/24460/6-14 від 13 жовтня 2014 року про банківський строковий вклад (депозит) «Класік». Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від представника відповідача надійшли письмові заперечення, згідно яких позовну вимог не визнали в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, \~на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, \~встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що на підставі договору - заяви № 307231/21598/3-14 від 15 вересня 2014 року про банківський строковий вклад «Нові гроші» позивач помістила до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» депозит в розмірі 2800,00 доларів США, строком на три місяці до 15 грудня 2014 року (а.с.10,11). 08 жовтня 2014 року між сторонами було укладено договір-заява № 307231/24253/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», згідно якого позивач помістила до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» депозит в розмірі 2000,00 доларів США, строком на шість місяців до 08 квітня 2015 року (а.с.12). 09 жовтня 2014 року [PERSON] помістила до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору-заяви № 307231/24365/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті суму в розмірі 2000 доларів США, на строк до 09 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних (а.с.18). 10 жовтня 2014 року [PERSON] помістила до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору-заяви № 307231/24397/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті суму в розмірі 1000 доларів США, на строк до 10 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних (а.с.24). 13 жовтня 2014 року [PERSON] помістила до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі договору-заяви № 307231/24460/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 місяців, в іноземній валюті суму в розмірі 1000 доларів США, на строк до 13 квітня 2015 року, зі сплатою 11,5 % річних (а.с.28). Відповідно до пункту 6 зазначених договорів, після закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору-заяви вклад повертається вкладникові, в порядки, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 основних умов. В зв'язку з закінченням строку розміщення вкладів, позивач звернулася до відповідача з вимогою повернення банківських вкладів, як це передбачено п. 6 договору та ст.1060 ЦК України, що підтверджується відповідним листом, копія кого міститься в матеріалах справи, але банківські вклади не було повернуто. Депозити позивачу не повернуті, що підтверджується роздруківкою з особового рахунку та листуванням банком із позивачкою. Європейський суд з прав людини у справі Золотас проти Греції № 2 (скарга № 66610/09) зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.». Відмовляючись своєчасно повернути кошти, які належать на праві власності [PERSON], відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. В абз. 1 ст. 1 протоколу вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладники) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти у готівковій або в безготівковій формі, у валюті України чи в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладникові відповідно до законодавства України та умов договору. Стаття 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що операції з приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб належить до виключно банківських операцій. Суд дійшов висновку, що з моменту прийняття вкладів у відповідача виникло зобовязання щодо повернення вкладнику такої ж самої суми грошей на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Суд дійшов висновку, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія, яка має юридичне значення, зокрема повернення внеску, так як термін виконання зобовязання відповідачем настав. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості депозитних вкладів підлягають задоволенню, так як дія депозитних договорів закінчилася та відповідно до умов договорів відповідач, станом на дату закінчення договорів повинен був повернути депозитний вклад позивачу та сплатити проценти. У звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості депозитних вкладів, нарахованих процентів та трьох відсотків річних підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 6595,56 доларів США, передбачених положенням ст. 625 ЦК України, то вказані вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини щодо грошового зобов'язання, вираженого в іноземній валюті, суд вважає, що сфера дії ст. 625 ЦК України поширюється на спірні правовідносини. Разом з тим, як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у рішенні від 28.03.2012 у справі 6-36736вов10. Тому норми частини другої ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог щодо стягнення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції у сумі 6\~595,56 доларів США належить відмовити. При цьому суд не бере до уваги позицію банку, викладену в його відповідях на звернення позивача щодо неможливості повернення банківського вкладу готівкою, що визначено Постановою Правління Національного банку України від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», оскільки зазначена Постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, суперечить нормам ЦК України, умовам договору банківського вкладу, а також не забороняє відповідачу виконувати свої обовязки з повернення вкладів. Оскільки позивач при зверненні до суду із позовною заявою відповідно до п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору то, виходячи з положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2368,45 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial