Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач 18 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 15 жовтня 2004 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 15 жовтня 2004 року після смерті матері [PERSON], відкрилася спадщина земельна ділянка площею 1,7300 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку спадкодавця було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІ-ОД №051650, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини спадкоємцем за законом був він. У строк, визначений судом він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право спадщину, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі також повідомив його, що видати дублікат державного акту на право власності на землю не є можливим. Зазначені причини і змусили звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,7300 га, вартістю 26081,61 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села, що належала [PERSON], померлій 15 жовтня 2004 року. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом як син спадкодавця (згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №394737, яке видане 20 січня 1974 року [PERSON] сільською радою, матір»ю народженого 13 вересня 1957 року [PERSON] є [PERSON]). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті 15 жовтня 2004 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №392677, видане [PERSON] сільською радою 17 жовтня 2004 року). Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,7300 га вартістю 26081,61 грн., на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №051650, на території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області (Інформація відділу Держгеокадастру у Кодимському районі №29-28-0. 13-1127/2-15 від 17 серпня 2015 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом - відсутні. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини п»ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №34 від 22 серпня 2015 року. Згідно Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 13-1127/2-15 від 17 серпня 2015 року видати новий Державний акту на право власності на землю або дублікат цього документу [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №1060 від 16 вересня 2015 року). Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,7300 га, вартістю 26081,61 грн., на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №051650, на території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої 15 жовтня 2004 року, який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст.10,60,130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

Outcome: approved