Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернулася до суду з позовом в якому просить скасувати з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону: реєстраційний номер обтяження: 2001046; зареєстровано: 24.05.2005; реєстратором: Приморська державна нотаріальна контора; додаткові дані: архівний номер: 2988487ZAP250, архівна дата: 23.09.2002, дата виникнення: 11.08.1981, № реєстра: 102641-105, внутр. №630169382AF322302C23, коментар 19 на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач придбала у [PERSON] житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.11.2019 їй стало відомо, що на вказане нерухоме майно, 11.08.1981 накладено заборону, підстава виникнення обтяження: позика, б/н, Держбанк. Заборона накладена Приморською державної нотаріальною конторою, особа права якої обтяжуються: [PERSON] . Додаткові данні: архівний номер 2988487ZAP250, архівна дата: 23.09.2002, 16.32. Дата виникнення: 11.08.1981, № реєстру: 102641-105, внутр. №630169382AF322302С23, коментар: 19. Позивач не має ніякого відношення до накладеної заборони на житловий будинок, оскільки придбала його пізніше та наявні всі підстави для зняття заборони, накладеної на зазначений житловий будинок в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Право власності на житловий будинок зареєстровано за нею. На її заяву відповідачем надано відповідь про відмову у знятті заборони на відчуження житлового будинку, оскільки вона не є ані боржником, ані кредитором щодо вищезазначеної заборони. Заборона на відчуження житлового будинку була накладена на одного з попередніх власників - [PERSON] , тобто особи, яка ймовірно була власником, до власника, у якого вона придбала будинок. До того ж, договір купівлі-продажу, який уклала вона, був посвідчений тією ж нотаріальною контрою, що й накладала заборону. Ймовірно при посвідченні договору, не перевірялись дані арештів та заборон у зв`язку з відсутністю на той час електронних реєстрів. На сьогоднішній день наявність вищезазначеної заборони позбавляє її можливості вільно розпоряджатися своїм майном. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі, відповідач заперечень не має (а.с.16,17). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 12 травня 1997 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір, посвідчений завідуючою Приморської державної нотаріальної контори Мартиненко Т.Т., згідно якого [PERSON] купила житловий будинок, розташований в [ADDRESS] (а.с.6). В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2019 вказано, що власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Щодо відомостей заборон відчуження на вказаний об`єкт нерухомого майна, існує заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2001046; зареєстровано: 24.05.2005; реєстратором: Приморська державна нотаріальна контора Запорізької обл.; підстава обтяження: позика, б/н, Держбанк, власник: [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: 2988487ZAP250, архівна дата: 23.09.2002, дата виникнення: 11.08.1981, № реєстра: 102641-105, внутр. №630169382AF322302C23, коментар: 19 (а.с.7). 15.11.2019 позивач [PERSON] звернулась до Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про зняття заборони на вищевказане майно (а.с.8). 25.02.2020 державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Солоповою О.О. їй надано письмову інформацію про те, що оскільки вона не є ані боржником, ані кредитором законних підстав для зняття заборони не має (а.с.9). Згідно з довідкою Приморського комунального підприємства технічної інвентаризації Приморської районної ради Запорізької області, право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підстав договору купівлі-продажу від 12.05.1997. Станом на 15.03.2019 на земельній ділянці знаходяться: «А» - житловий будинок; «а» - прибудова; «Г» - погріб; «Ж» - навіс; «З» - сарай; «И» - прибудова; «Л» - літня кухня; «Д» - басейн; «до А» - сходи; «№1» - огорожа; «№2» - хвіртка; «№3» - ворота; «№4» - огорожа; «М» - вигрібна яма (а.с.10). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися за захистом свого майнового права, одним із способів захисту цивільного права є скасування дії, яка порушує право. Оцінюючи докази по даній справі, які були добуті та дослідженні в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи встановлено, що позивач в передбаченому законом порядку набула право власності на нерухоме майно, встановити обґрунтованість накладення заборони на спірне майно не представляється можливим, час, що пройшов з часу накладення заборони, а також відсутність майнових претензій до боржника, свідчать про втрату актуальності існування такого обтяження, наявність даної заборони майна порушує законні права та інтереси позивача щодо розпорядження належним їй майном, які підлягають судовому захисту, а тому заявлені позовні вимоги слід задовольнити. Вимог про стягнення судового збору позивач не висуває, тому це питання суд не розглядає.

Outcome: approved