overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач 23.03.2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.10.1999 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені. Діти перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини до досягнення ними повноліття, а після досягнення старшим сином повноліття стягувати з відповідача на молодшого сина аліменти в розмірі 1/4 частини. Позивач надала до суду заяву (а.с.10) про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечує (а.с.12,13). Вказав, що аліменти нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.180-183,191 СК України підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.1999 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Інших стягнення з нього не проводиться. При таких обставинах, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини до їх повноліття обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вимоги позову в частині стягнення після досягнення старшим сином повноліття аліментів на молодшого сина в розмірі 1/4 частини задоволенню не підлягають, так як суд не може вирішити питання, що можуть статися в майбутньому. В цій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач 23.03.2016 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохав відшкодувати йому матеріальну шкоду у розмірі 10000 гривень (десять тисяч гривень) та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень (пядесят тисяч гривень). Мотивує тим, що 15.12.2015 року на перехресті вул. Колективної та вул. Баяна у м. Полтава за участю автомобілів [NUMBER] й [PERSON] 110 д/н ВІ 2767 АЄ сталася дорожньо транспортна пригода. [PERSON] 110 д/н ВІ 2767 АЄ, під керуванням відповідача [PERSON] в»їхав частково на територію його домоволодіння, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Баяна, буд. 94 та пробив секцію бетонного огородження, оціночна вартість якого згідно ринкової оцінки та об»яв із сайтів будівельних робіт складає приблизно 10000 грн. Внаслідок вищевказаної пригоди жінка позивача почала приймати заспокійливі та антидепресійні ліки, почалися розлади у сім»ї, таким чином завдано позивачу моральної шкоди, яку останній оцінює в 50000 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним у позові, та прохали позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, однак не погодився із розміром відшкодування шкоди. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2015 року на перехресті вул. Колективної та вул. Баяна у м. Полтава за участю автомобілів [NUMBER] й [PERSON] 110 д/н ВІ 2767 АЄ сталася дорожньо транспортна пригода. Під час ДТП, автомобілем [PERSON] 110 д/н ВІ 2767 АЄ, під керуванням [PERSON] було пошкоджено паркан за адресою: м. Полтава, вул. Баяна, буд. 94. Даний факт визнав у судовому засіданні відповідач. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не є власником домоволодіння та паркану, розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Баяна, буд. 94. Згідно положень ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, права, свободи та інтереси позивача [PERSON] ніяким чином не є порушеними, невизнаними чи оспорюваними. Доказів розміру завданої матеріальної та моральної шкоди позивачем не надано. Окрім того відповідач [PERSON] у судовому засіданні погодився відремонтувати пошкоджений паркан. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач 23.03.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 14.05.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. До укладення шлюбу, 07.11.2013 року у них народилась дочка [PERSON], яка на даний час проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини несумісності характерів, втрати поваги один до одного. З січня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать її інтересам. Між нею та відповідачем наявний майновий спір та спір про сплату аліментів, які будуть вирішуватись окремо. Просить шлюб розірвати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 01.08.2015 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу прізвище залишити теж саме. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини між ним та позивачем припинені 10.12.2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14.05.2014 року зареєстрували шлюб (а.с.4). 07.11.2013 року народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої Серія І-КИ № 468584 від 20.11.2013 року (а.с.5) батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланням позивача 01.08.2015 року, за посиланням відповідача 10.12.2015 року. Причиною цьому стали несумісність характерів, втрата поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. У позовній заяві позивач вказала про існування майнового спору (а.с.2), однак, у заяві від 06.06.2016 року на а.с.12 - зазначила, що майнового спору немає. Відповідач у своїй заяві зазначив, що майнового спору немає (а.с.13). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що на час розгляду справи майнового спору не виникає. Спору щодо місця проживання дитини немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач 23.03.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів (а.с.1,2), посилаючись на наступні обставини. Вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2011 року, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, з листопада 2015 року вони з відповідачем припинили відносини. Вона з сином проживають окремо. Відповідач працює, має заробіток і можливість утримувати сина, однак угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших стягнень з відповідача не проводиться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.13), на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечує (а.с.15). Вказав, що аліментів нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.180 -183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 06.10.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Сторони проживають за різними адресами, дитина проживає з позивачем. Домовленості про надання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач 23.03.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 12.10.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини несумісності характерів. Приблизно з вересня 2015 року вони не ведуть спільний сімейний бюджет та як подружжя не проживають. Приблизно з грудня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Донька проживає з нею. Зазначила, що почуття любові та поваги до відповідача нею втрачені. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне „Рубан та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 року за клопотанням відповідача, який заперечував проти позову, подружжю був наданий строк для примирення шість місяців. Провадження по вказаній вище справі було зупинено - до закінчення строку для примирення (а.с.17,18). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2016 року провадження у справі було відновлено. Після відновлення провадження у справі, 12.12.2016 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах позивача наполягає (а.с.20). Проти винесення заочного рішення не заперечує. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Просить після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне „Рубан. Відповідач 12.12.2016 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.21). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що примирення між ним та позивачем не відбулось. Шлюбні відносини між ними припинені 07.01.2016 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.10.2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами за посиланнями позивача припинені з грудня 2015 року, за посиланнями відповідача з 07.01.2016 року. Причиною припинення між сторонами шлюбно-сімейних відносин стала несумісність характерів. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між сторонами не досягнуто. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою при звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.3). За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач 23.03.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на такі обставини. Вона з 06.04.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. З вересня 2016 року вони припинили подружні стосунки, з цього часу проживають окремо. Відповідач проживає з іншою жінкою. Зберегти шлюб не можливо. Майновий спір будуть вирішувати в судовому порядку. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Прізвище змінювати вона не бажає. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Додатково зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені в січні 2017 року, між ними наявний майновий спір. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Антохіна. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені в січні 2017 року. Вказав, що майнових претензій не має. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 06.04.2002 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені відповідно до заяв сторін в січні 2017 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стало те, що відповідач проживає з іншою жінкою. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. З позовної заяви вбачається, що між ними існує майновий спір. В цьому провадженні вимог щодо вирішення майнового спору не було заявлено. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач 23.03.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на такі обставини. Вона з 28.08.2002 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. 12.10.2007 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є військовослужбовцем за контрактом та отримує заробітну плату. Місце проходження служби відповідача їй невідоме. Інших аліментних зобовязань у нього немає. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.13,17). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 19.07.2017 року о 08.00 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.17). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.08.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). 12.10.2007 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету № 27 від 15.03.2017 року (а.с.10). Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач 23.03.2020 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 03.09.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з березня 2020 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER] , виданого 03.09.2016 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 03.09.2016 року в зареєстрованому шлюбі, актовий запис №86. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з березня 2020 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач 23.04.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 24.10.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснив, що з 13.12.2013 року шлюбні відносини з відповідачем припинено, на теперішній час він з донькою проживають окремо, просив стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 24.10.2005 року Виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 24.10.2005 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 60. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.02.2006 року Виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 22, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач 23.04.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 24.10.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого ними було втрачено почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини та ведення спільного господарство були припинені з червня 2009 року. Він зібрав свої речі та виїхав на постійне проживання до іншого міста. Майнового спору немає. Вважає подальше збереження сім'ї та примирення неможливими. Просить шлюб розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.10). Зазначив, що на примирення не погоджується, тому просить строк на примирення не надавати. Від відповідача до суду надійшли заяви від 26.06.2014 року та від 11.09.2014 року, згідно яких остання просить розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.12,14). У заяві від 11.09.2014 року відповідач також вказала, що шлюбні відносини припинені з травня місяця 2009 року, майнового спору немає, дитина залишиться проживати з нею. Просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24.10.2007 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені: за посиланнями позивача - з червня місяця 2009 року, за посиланнями відповідача - з травня місяця 2009 року. Причинами цього стали несумісніть характерів, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Почуття поваги та любові між ними втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved