overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач 18.02.2021 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.06.1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем. З самого початку їх спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував дебоші, бив її, внаслідок чого вона неодноразово зверталася з заявами в міліцію. З 2003 року вона проживає окремо, не спілкується з відповідачем, сім`я розпалася остаточно. Від спільного подружнього життя дітей вони не мають, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.03.2021 року справу передано для розгляду за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області. 28.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися, не повідомили причини неявки та не подали заяви про відкладення розгляду справи, відповідач не подала відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України у відсутності сторін за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України ЦПК України. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 25.06.1998 року зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис № 244, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 25.06.1998 року. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони більше десять років спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 908,00 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач 18.03.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 09.06.2 000 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . н.. Зазначає, що причина розпаду шлюбу сторін відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, відмінність характерів та поглядів на сімейне життя. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують. Шлюб існує формально, примирення є неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, суду пояснила, що згідна на розірвання шлюбу, хоча причини розпаду їх шлюбу позивачем у позовній заяві зазначено неправдиво. В дійсності, позивач фактично створив іншу сім`ю. Просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають спільну неповнолітню дитину, але не бажають збереження шлюбу і відповідач не подала відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб повторним, таке видане 18.03.19 р. Ковельським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 09.06.2 000 р., актовий запис № 141. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження повторним останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач 18.03.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15245,00 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 01.04.2008р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/н, що складається із Заяви позичальника та Умов надання банківських послуг, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 20.02.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 15245,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1878,66 грн.; заборгованість по відсотках - 7409,20 грн.; заборгованість по комісії - 4755,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 702,14 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 01.04.2008р. між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-10). Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 20.02.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 15245,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1878,66 грн.; заборгованість по відсотках - 7409,20 грн.; заборгованість по комісії - 4755,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 702,14 грн. (а.с.3-6). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 15245,00 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач 18.03.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 23678,77 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 17.04.2008р. між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір б/н, що складається із Заяви позичальника та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов’язань станом на 20.02.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 23678,77 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом – 3000,00 грн.; заборгованість по відсотках – 12020,02 грн.; заборгованість по комісії – 7055,00 грн.; штраф (фіксована частина) – 500,00 грн.; штраф (процентна складова) – 1103,75 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з’явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з’явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв’язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 17.04.2008р. між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір б/н, згідно якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-9). Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов’язань станом на 20.02.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 23678,77 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом – 3000,00 грн.; заборгованість по відсотках – 12020,02 грн.; заборгованість по комісії – 7055,00 грн.; штраф (фіксована частина) – 500,00 грн.; штраф (процентна складова) – 1103,75 грн. (а.с.2-5). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов’язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 23678,77 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач 18.03.2014 року звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 11 лютого 2006 року вона з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 9. Від подружнього життя вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними фактично припинені з квітня 2013 року, з цього часу вони шлюбних відносин не підтримують, однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між ними. Спору щодо виховання та місця проживання дитини між ними немає. Вона наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, оскільки перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Спору про розділ майна між ними немає. Шлюб розривається вперше. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.12). Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в суді належним чином, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач у своїй письмовій заяві до суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 лютого 2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 9 (а.с.5). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Подружні стосунки між ними фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, шлюб між ними підлягає розірванню. На підставі ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач 18.03.2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, про вручення судової повістки. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач 18.03.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 30.03.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила. Таким чином станом на 09.03.2016 року створилась заборгованість в сумі 45297,99 грн. них: - 10859,64 грн. заборгованість за кредитом; - 31740,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 64,58 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частка); - 2133,24 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 30.03.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /9-15/. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином станом на 09.03.2016 року створилась заборгованість в сумі 45297,99 грн. них: 10859,64 грн. заборгованість за кредитом; 31740,53 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 64,58 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частка); 2133,24 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 09.03.2016 року створилась заборгованість в сумі 45 297,99 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач 18.03.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 12.12.2003 року Костянтинівською сільською радою Новоодеського району, Миколаївської області, за актовим записом № 02, - розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про підтримання нею своїх заявлених позовних вимог і, посилаючись на викладені в позові обставини і підстави, просила суд її позов задовольнити повністю, розглянувши справу у її відсутність та з можливістю заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно за викликом суду не з'явився, хоча належним чином неодноразового повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило ніяких заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутність. У відповідності до вимог ст.ст.74, 169 ЦПК України, відповідач являється належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, а справа, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, розглянута у відсутність позивача і відповідача за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.12.2003 року. Їх шлюб зареєстровано Костянтинівською сільською радою Новоодеського району, Миколаївської області, за актовим записом № 02. Від спільного проживання подружжя спільних дітей не має. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені на протязі останніх п'яти років, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач 18.03.2021 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 14.09.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, тривалий час проживають окремо. Подружнє життя не склалося через те, що протягом багатьох років стосунки погіршувались, зникло взаєморозуміння, виникали часто сварки. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами, фактично родина припинила своє існування. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 23.04.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.21). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на розірвання шлюбу згодна (а.с.22). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 14.09.2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №615 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя не склалось через те, що протягом багатьох років стосунки погіршувались, зникло взаєморозуміння, виникали часто сварки. Тривалий час сторони проживають окремо. Кожна із сторін живе своїм життям та своїми інтересами, фактично родина припинила своє існування. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved