Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 серпня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Посилався на те, що 01 червня 2017 року відповідачем йому були спричинені тілесні ушкодження, вироком Київського районного суду м. Полтави відповідача [PERSON]В, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вказував, що в результаті протиправних дій відповідача йому спричинено моральної шкоди, розмір якої оцінює в 85000 грн. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 85000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2018 року позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] 03 жовтня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяві, де в задоволенні позову просив суд відмовити. Вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх позовних вимога та на обґрунтування заявленої суми відшкодування. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених в поданому до суду відзиву на позовну заяву. Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справи № 552/4697/17, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 01.06.2017 року близько 08:50 год., перебуваючи біля центрального входу до Полтавської обласної державної адміністрації, що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 45, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свої дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно завдав один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в ділянку шиї зліва [PERSON], чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в шкіру шиї з переходом на ліву ключицю, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження та утворилося не менш ніж від однократної дії тупого обмеженого предмету. Вироком Київського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2017 року в справі № 552/4697/17, який в цій частині набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Звільнено [PERSON] від покарання, призначеного судом у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., на підставі п. в, г ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році». Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначені обставини вчинених відповідачем протиправних дій щодо позивача встановлені вироком суду, тому відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Як встановлено судом, в результаті протиправних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] спричинено легкі тілесні ушкодження. У звязку з ушкодженням здоровя позивачу спричинені моральні страждання, оскільки було порушено його нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя, що знаходиться в прямому причинному звязку з протиправними діями відповідача. Суд, враховуючи ступінь вини відповідача, його каяття при вирішенні справи про вчинення кримінального правопорушення, стан здоровя позивача та його поведінку, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 3000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань позивача. Окрім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача, як потерпілого від злочину, і не повинен призводити до його збагачення. Вирішуючи спір по суті та визначаючи розмір компенсації моральної шкоди саме в розмірі 3000 грн. суд виходить з оцінки доказів в їх сукупності з дотриманням принципів належності та допустимості. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи принцип пропорційного відшкодування понесених судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог, позивачу [PERSON] підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 28 грн. 19 коп. Разом з тим, відповідач [PERSON] є особою, якій встановлена група інвалідності, він в силу норм Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне компенсувати [PERSON] понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial