Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 вересня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання угоди про припинення зобов'язання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що 09 грудня 2016 року позичив [PERSON] 42000 грн.. Згідно договору позики, відповідач зобов'язався повернути борг до 09 серпня 2017 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобов'язання передати йому у власність у якості відступного належний на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. Взяті на себе зобов'язання по поверненню грошового боргу відповідач не виконав, оскільки до означеної в розписці дати - 09 серпня 2017 року - борг не повернув, уникаючи при цьому зустрічей. Мотивують таку поведінку тим, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та проживає за межами району. Зазначене змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення за яким визнати угоду про припинення виконання зобов'язання відповідача, шляхом передання відступного - житлового будинку [ADDRESS], дійсною та визнати за ним право власності на це майно. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 3 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору позики від 09 грудня 2016 року, [PERSON] взяв у борг 42000 грн. у [PERSON] на строк до 09 серпня 2017 року, зобов'язавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93657651, виданого 04 серпня 2017 року Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області, власником житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею - 16,6 кв.м в с. Серби Кодимського району Одеської області є [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Судом, дослідженими матеріалами справи, встановлено наступне. Згідно договору позики між позивачем і відповідачем, 09 грудня 2016 року, відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошову суму розміром 42000 грн. та зобов'язався повернути борг до 09 серпня 2017 року. Також сторони у договорі встановили порядок припинення зобов'язання боржника, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо відповідач буде не в змозі повернути грошовий борг, то він передає у власність позивача житловий будинок [ADDRESS], який належить відповідачу на праві власності. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав, а саме передав відповідачу грошові кошти розміром 42000 грн. 09 грудня 2016 року, а той зобов'язався повернути борг до 09 серпня 2017 року, але цього не зробив. Про отримання грошових коштів відповідачем свідчить досліджена в судовому засіданні розписка останнього про це. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач у строк, зазначений у розписці не повернув борг, то зобов'язання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку [ADDRESS], який належить на праві власності відповідачу. Згідно ст. 600 ЦК України зобов»язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст.600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved