Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що він є власником будинку за [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на майно за заповітом від 26 листопада 2014 року ,посвідченого Приватним нотаріусом нотаріального округу Прилуцького району [PERSON] . В зазначеначеному будинку він дозволив зареєструватися і проживати дружині сина відповідачці [PERSON] . Після припинення подружніх відносин і розірвання шлюбу з сином , відповідачка у вересні 2013 року добровільно виїхала з належного йому будинку, створила нову сім»ю і проживає в іншому будинку за [ADDRESS],в зв»язку з чим позивач і просить суду визнати відповідачку такою ,що втратила право на користування житловим приміщенням будинком за [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги а відповідачка двічі в судове засідання не з»явилася,хоча про час слухання справи в суді була повідомлена судовими повістками своєчасно, про поважність причин своєї такої неявки до суду суд не повідомила,що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в її відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача ,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 листопада 2014 року ,посвідченого [PERSON],приватним нотаріусом Прилуцької районного нотаріального округу ( а.с.6 ) [PERSON] отримав у спадок від своєї дружини [PERSON] житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями за [ADDRESS] та 26 листопада 2014 року провів, державну реєстрацію будинку ,що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.7). В зазначненому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] , що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.14-18). В судовому засіданні представник позивач ствержував ,що відповідачка [PERSON] не проживає в належному позивачу будинку за [ADDRESS], з часу розлучення його сина з відповідачкою з вересня місяця 2013 року. Дані тверження представника позивача не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються актом комісії Линовицької селищної ради Прилуцького району від 26 листопада 2014 року (а.с.10) . Відповідно до положень ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положень ст. 72 ЖК України ,визнання особи такою ,що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 150 ЖК України ,громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання. Відповідно до положень ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача та членів його сім»ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків,установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої ст. 71 цього кодексу . Відповідно до положень ч.2 ст. 167 ЖК України наймач,який вибув з жилого приміщення на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті,втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) ,яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним,ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 1 с. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення,яке вони мають право займати,визначається його власником. Відповідно до положень ч.2 цієї ж статті член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин, коли відповідачка [PERSON] без поважних причин з вересня 2013 року не проживає в будинку за [ADDRESS] а виїхала на постійне місце проживання до іншого житла ,позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном а суд вважає необхідним визнати відповідачку такою,що втратила право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст. 71,72,150,163 ЖК України,ст. ст. 316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215, 224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved