Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника адвоката Федорова М.Д.) звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9130 від 23.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 10 775 грн.; 2) стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.10.2021 позивач дізнався з мобільного додатку «Дія» про наявність виконавчого провадження щодо стягнення з нього коштів. В той же день від банку, в якому на його ім`я відкрито зарплатний рахунок, надійшло повідомлення про накладення арешту на рахунки позивача. 11.10.2021 від державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко В.Д. він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 67037916. В якості підстав для стягнення було зазначено виконавчий напис № 9130, виданий 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 10\~775 грн. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Він не укладав з відповідачем жодних правочинів і будь-яка заборгованість відсутня. Виконавчий напис було вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчується. У відповідності до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені. Крім того, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору. Виконавчий напис не було вчинено на підставі оригіналу договору та до нього не додано. Відповідач не надав нотаріусу жодних первинних документів, які б свідчили про факт отримання позики, її розмір, тощо. Надані нотаріусу документи не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Нотаріус не мав права стягувати комісію за обслуговування кредиту, а відповідні положення кредитного договору є нікчемними. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.35); представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Приморського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.36). Представник відповідача та третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належно повідомлені про розгляд справи, причини неявки суду не повідомили (а.с.34). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 9130 про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 250121 ФК від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу № 13062019 від 13.06.2019 відступлено право вимоги за кредитним договором № 0660994331 від 06.10.2018, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] заборгованості за період з 12.06.2019 по 23.02.2021 в сумі 10\~775 грн., яка складається з: 2500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8225 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с.16). 05.10.2021 до Приморського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від ТОВ «Фінпром маркет» надійшла заява про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 9130 від 23.02.2021 про стягнення із боржника [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінпром маркет» у розмірі 10\~775 грн. (а.с.13). Постановою державного виконавця Приморського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67037916 з примусового виконання виконавчого напису № 9130 (а.с.12). 11.10.2021 державним виконавцем Приморського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 67037916 (а.с.15). ТОВ «Фінпром маркет» зареєстровано як юридична особа, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13 зв. сторона-14). Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. та заяву про забезпечення позову в розмірі 454 грн.(а.с.1,28). В позовній заяві представник позивача адвокат Федоров М.Д. вказав, що докази на підтвердження витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, будуть надані до суду в строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67037916, відкритому на підставі виконавчого напису № 9130, виданого 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., з часу набрання рішенням суду у цій справі законної сили підлягають скасуванню.

Outcome: approved