Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2013 року звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради в якому, згідно з уточненнями, просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у спірній квартирі. 05.05.2011 року він подав до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після її смерті. Інші спадкоємці після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину - відсутні. 23.07.2013 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], яка належала його померлій матері на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.08.1995 року. Натомість, постановою нотаріуса від 23.07.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності спадкодавця на зазначену квартиру не зареєстровано, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, в поясненнях посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Дніпропетровської міської ради Абрамов Д.В. в судовому засіданні просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Ухвалою суду від 08.11.2013 року до участі у справі в якості третьої особи залучена [PERSON], яка направила суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а також просила розглянути справу без її участі (а.с. 50-51). Третя особа - державний нотаріус Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та перевіривши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 5)., яка, відповідно до свідоцтва про народження від 30.09.1971 року, являлася матір'ю позивача [PERSON] (а.с. 6). Постановою державного нотаріуса Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 23.07.2013 року відмовлено [PERSON] у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру [ADDRESS] (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що 14.08.1995 року між [PERSON]від імені [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] (а.с. 8-9). Відповідно до довідки № 4115 від 17.08.2012 року [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та була знята з реєстрації у зв'язку зі смертю (а.с. 14). З матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 05.05.2011 року звернувся до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 33). Третя особа [PERSON] 05.05.2011 року подала до нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 33). Відповідно до повідомлення КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації від 25.06.2013 року № 6413, відповідно до інвентаризаційної справи, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 41). Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 9774167 від 09.01.2014 року, право власності на спірну квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майне не зареєстровано (а.с. 69). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] 14.08.1995 року за договором купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.), що діяв на момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР (в ред.. 1963 р.) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документа на речі. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] після укладання договору купівлі-продажу квартири від 14.08.1995 року була за реєстрована та фактично проживала у спірній квартирі до своєї смерті, тобто до [INFO] року, у зв'язку з чим суд доходить висновку про виникнення у померлої [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], подавши нотаріусу, у строки, передбачені ст. 1270 відповідну заяву про прийняття спадщини. Натомість, третя особа [PERSON], у цей же строк подала нотаріусу заяву про відмову у прийняті спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] успадкував спірну квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірну квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved