Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 листопада 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1652. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з грудня 2019 року сторони мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та взаємної любові. Також зазначає, що прізвище [PERSON] на дошлюбне змінювати не буде. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. До суду надійшла заява позивача [PERSON] , відповідно до якої позовні вимоги підтримує. Судове засідання просить провести без її участі. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої позов визнає. Судове засідання просить провести без його участі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За нормою п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1652, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] від 08.02.2011 та Серія [NUMBER] від 25.08.2017 (а.с. 10, 11). Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved