Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач 24 вересня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Уточнивши позовні вимоги, посилався на те, що 25 вересня 2013 року близько 8-50 години у м. Дніпропетровську на проїздній частині пр.. Петровського [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Captiva» ДН [NUMBER] в районі будинку № 37 по пр.. Петровського в м. Дніпропетровську не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який зупинився попереду для пропуску пішоходів на пішохідному переході, чим спричинила пошкодження транспортних засобів. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 28 квітня 2014 року розмір втрати товарного вигляду автомобіля [NUMBER] складає 15605.42грн, матеріальна шкода складає 25546.02 грн, за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 500 грн. Тобто, розмір збитків, що завданий діями відповідача та не відшкодовується страховою компанією, становить 15605.42 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодовувати зазначену суму. Крім того, в результаті ДТП позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилась в тому, що позивач пережив сильний шок після повідомлення про ДТП, зазнав негативних емоцій та душевних страждань. Позивач, уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства « Українська транспортна страхова компанія» на його користь у якості відшкодування завданої прямої матеріальної шкоди 24546.02 грн,судові витрати по справі, стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 15605.42 грн. розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, 1000 грн у якості відшкодування суми несплаченої франшизи, 500 грн, суму сплаченої авто товарознавчої експертизи , 10000 грн моральну шкоду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У своєму клопотанні від 18 листопада 2014 року просив розглядати справу без його участі з урахуванням наданих заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року близько 8-50 години у м. Дніпропетровську на проїздній частині пр.. Петровського [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Captiva» ДН [NUMBER] в районі будинку № 37 по пр.. Петровського в м. Дніпропетровську не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який зупинився попереду для пропуску пішоходів на пішохідному переході, чим спричинила пошкодження транспортних засобів. Під час ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, заподіяна матеріальна шкода, постраждалих немає (а.с. 9). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2013 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. (а.с.9). Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2013 року залишено без змін. (.а.с 91-92). В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з чим, вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 25 вересня 2013 року, внаслідок чого заподіяна шкода позивачу, як власнику автомобіля [NUMBER] доведена в силу вищевказаної норми. На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Слід зазначити, що спеціальним законом у сфері обов»язкового страхування є Закон України « Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Крім того, відповідно до ст.. 12 вищевказаного Закону , розмір страхового відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи, передбаченої полісом. Відповідно до полісу АС/4360026 розмір франшизи встановлено в сумі 1000 грн. За правилами п.32.7, ст.. 32 Закону України» Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує втрату товарної вартості пошкодженого майна. Згідно висновку експертного автототварознавчого дослідження № 1904/14/14 від 28 квітня 2014 року матеріальна шкода, завдана володільцю автомобіля [NUMBER] складає 25546.02 грн. із яких втрата товарної вартості автомобіля становить 15605.42 грн.(а.с. 16-40). В той же час діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, що виразилася в переживаннях, внутрішньому дискомфорті та порушенні душевного спокою, оскільки було пошкоджено належний їй автомобіль. Суд вважає, що моральна шкода, оцінена позивачем у 10000 грн. необґрунтовано завищена. Моральна шкода у розмірі 500 грн. реально відображає ступінь і глибину моральних страждань позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial