Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 29.04.2005 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя №0002200. Протягом всього строку дії договору позивач, як страхувальник, відповідно до умов вищевказаного договору в повному обсязі сплачував страхові платежі. Стверджує, що звернувся до відповідача, як страховика, з вимогою розірвати договір та просив виплатити належну йому згідно умов договору викупну суму у звязку з тим, що в листопаді-грудні 2016 року відповідачу було анульовано ліцензію на страхування життя та виключено з реєстру фінансових установ і анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Вказує, що відповідач умови договору не виконав щодо сплати викупної суми і взагалі його, позивача [PERSON] заяву про розірвання договору проігнорував. Зазначає, що в результаті невиконання відповідачем своїх зобовязань йому завдано моральну шкоду, оскільки грошові кошти, які вкладав фактично привласнені відповідачем. В результаті незаконного привласнення відповідачем коштів він, позивач [PERSON] переніс сильний емоційний стрес і хвилювання, що негативно відобразилось на його здоровї. З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» на його, позивача [PERSON] користь викупну суму в розмірі 1032 доларів США в еквіваленті національної валюти України згідно з офіційним курсом НБУ на день постановлення рішення, а також моральну шкоду в розмірі 57000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить стягнути з відповідача в його користь викупну суму в розмірі 1032 доларів США в еквіваленті національної валюти України згідно з офіційним курсом НБУ на день постановлення рішення. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 57000 грн., то від такої відмовляється. Просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - ПАТ «УСК «Гарант-Лайф» в судове засідання не зявився. Відповідно до ст.128 ЦПК України визначено, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі, або юридичним особам - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: найменування відповідача у справі - юридичної особи ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф»; місцезнаходження 01032, м.Київ, вул.Назарівська, 17/1. Надіслані на зазначену адресу відповідача судові повістки та копії документів поверталися до суду з позначкою на конверті «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення». Беручи до уваги наведене, суд вважає, що представник відповідача про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У ч.2 ст.247 ЦПК України зазначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача [PERSON], який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29.04.2005р. між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя у формі Поліса страхування життя №0002200, зі строком дії з 29.04.2005р. по 29.04.2025р. за програмою страхування Д1 «[PERSON] Поліс», об'єктом страхування є майнові інтереси, пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та додатковою пенсією страхувальника - позивача [PERSON] За умовами вказаного Договору страховик зобов'язався при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату на умовах, передбачених договором, а страхувальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити страхові внески та виконувати інші умови договору. Позивач [PERSON] належним чином виконував умови вказаного договору страхування та щорічно сплачував страховий внесок відповідно до договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних квитанцій. Всього страхових внесків було сплачено за 6 років. Відповідно до п.5 Договору страхувальник має право на дострокове розірвання договору за своєю ініціативою та має право на отримання викупної суми, яка розраховується математично на день припинення Полісу залежно від періоду, протягом якого він діяв. Для отримання викупної суми Страхувальник зобовязаний надати заяву про розірвання договору страхування не пізніше, як за 30 днів до дати, на яку передбачається таке розірвання. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] звертався до відповідача з письмовою заявою про припинення, укладеного між сторонами договору страхування, шляхом його розірвання, з зазначенням банківських реквізитів для отримання належних позивачу сум, проте позивач зазначену вимогу проігнорував, доказів зворотньому надано не було. Статтею 997 ЦК України передбачено, що договір страхування може бути припинений у випадках встановлених договором або законом. Згідно з ч.6 та ч.8 ст.28 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. Суду не було надано доказів належного виконання зобов'язань відповідачем та виплати викупної суми. Крім того, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг прийнято розпорядження від 01.11.2016 №2729 про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності ПАТ «УСК» Гарант-Лайф». Дане розпорядження набрало чинності, відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», через 30 календарних днів з дня його прийняття, зокрема 02.12.2016. Також, Нацкомфінпослуг прийнято розпорядження від 06.12.2016 за №3056 «Про виключення Товариства з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] виконав умови договору, однак відповідач страхувальнику за його письмовою заявою не надав право на дострокове припинення дії договору і отримання викупної суми та не провів виплату викупних сум, розрахованої в залежності від кількості страхових років, за які оплачені страхові платежі (внески, премії), а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] викупної суми за договором добровільного страхування життя №0002200 в розмірі 1032 доларам США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.12.2017 становить 28524,48 грн. - є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача [PERSON] задоволено, а також положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Лайф» в користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved