Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач 21.09.2018\~року звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON],\~[INFO] у звязку з навчанням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], який навчається на денній формі навчання в Навчально-науковому інституті екологічної безпеки Національного авіаційного університету у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. На підставі вище викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення сином двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позовні вимоги уточнила та в остаточному варіанті просив стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно на утримання дитини: [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, якій уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1993 року по 19 листопада 2002 року. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], яка навчається в Навчально-науковому інституті екологічної безпеки Національного авіаційного університету, на денній формі навчання /а.с. 9/. Частинами першою - третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітній син, який навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання. Враховуючи матеріальне становище сторін, необхідність сина в матеріальному забезпеченні, суд стягує з відповідача на користь позивача, який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved