overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в своїй заяві вказує, що 10 березня 2005 року померла її рідна тітка [PERSON]. Факт перебування у родинних відносинах із [PERSON] та позивачкою [PERSON] як племінниця та тітка підтверджується рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року. \~ \~ \~ \~У встановлений законом строк, після смерті її рідної тітки [PERSON], позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено з причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на ті обставини, що позивачка не змогла у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки на момент закінчення вказаного строку перебувала на амбулаторному лікуванні у Прилуцькій центральній районній лікарні, що призвело до пропуску строку для прийняття спадщини, тому вона і просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на 2 місяця з дня набрання рішення законної сили. В судове засідання позивач не зявилася, проте нею було подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, представник територіальної громади с.Знам'янка в особі Знам'янської ради в судове засідання також не зявився, але подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючи підстав: Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Козелецького геріатричного пансіонату, підопічна [PERSON], дійсно знаходилася на повному державному утриманні та була зареєстрована в Козелецькому геріатричному пансіонаті з 08.09.2004 року по день її смерті 10.03.2005 року (а.с.6). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2018 року встановлено факт перебування в родинних відносинах [PERSON] та [PERSON], померлої 10.03.2005 року, як племінниці та тітки. Згідно довідки Прилуцької центральної районній лікарні вбачається, що [PERSON] з 01.09.2005 року по 10.11.2005 року перебувала на лікуванні. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи сукупність всіх обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає, що є всі підстави для встановлення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини після смерті її рідної тітки [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй заяві вказує, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка до смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. По собі мати залишила заповіт, яким все належне їй майно на випадок своєї смерті заповіла позивачу [PERSON] У липні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено з причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на ті обставини, що від спадщини він не відмовився, як єдиний син після своєї матері постійно здійснював догляд за її майном. Крім того, в період часу відведений для прийняття спадщини його дружина [PERSON] хворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні, а в подальшому продовжувала амбулаторне лікування. Протягом часу лікування дружина потребувала постійної уваги та допомоги. Через це позивачу було складно зайнятися спадщиною, що призвело до пропуску строку для прийняття спадщини, тому він і просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, проте ним було подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги він підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, представник територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без їх участі, заперечень в задоволенні позовних вимог не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. . Дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючи підстав: Так, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] померла [INFO] року в м.Прилуки, про що зроблено відповідний запис за №877, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], про те що [PERSON] народився [INFO] року в м.Прилуки та його батько [PERSON] , а мати [PERSON]( а.с.7). Копією заповіту від 25 червня 1996 року згідно якого [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS], заповіла все своє майно сину [PERSON], [INFO]( а.с.5). Копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER]( а.с.9). Випискою з історії хвороби Прилуцької центральної міської лікарні №3778, пре те що його дружина [PERSON] перебувала на лікуванні( а.с.10). Відмовою нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 24.07.2018 №994/01-16 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку з пропуском подачі заяви про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк ( а.с.6) Виходячи з вищенаведеного, враховуючи сукупність всіх обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає, що є всі підстави для встановлення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини після смерті його матері [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що 03 березня 2014 року він позичив відповідачу [PERSON] доларів США під десять відсотків річних, про що відповідач надав йому письмову розписку. Позивач посилаючись на те,що відповідач не повернув йому борг та не сплачує обумовлений в розписці відсоток за користування боргом,просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в перерахунку офіційного курсу Національного Банку України долару США до гривні , в сумі 388809 грн. та відсотки за користування позиченими коштами в розмірі 87482 грн. і судові витрати пов»язані з розглядом даної справи. В судовому засіданні позивач підтримав і зменшив позовні вимоги,просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 300000 грн., посилаючись на те,що відповідач під час розгляду справи в суді добровільним шляхом повернув йому борг в сумі 88000 грн. . В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги,не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав. Заслухавши пояснення сторін,проаналізувавши інші докази по справі, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Факт отримання в позику 15000 доларів США під десять відсотків річних підтвержується власноручно складеною відповідачем [PERSON] розпискою від 03 березня 2014 року ( а.с.4 ),що визнається відповідачем в судовому засіданні. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідач заборгував позивачеві 15000 доларів США, що по курсу долара США до гривні станом на час подачі позову до суду становить 388809 грн. . В судовому засіданні позивач ствержував,що відповідач під час розгляду справи в суді добровільним шляхом сплатив йому боргу в сумі 88000 грн.,що також підтвердив в судовому засіданні відповідач і що підтвержується наданою позивачем в судовому засіданні копією розписки ( а.с.23). За таких обставин, відповідно до положень ст.ст. 1046 та 1049 ЦК України відповідач і повинен повернути позивачу суму боргу в гривневому еквіваленті в зазначеному позивачем розмірі в заяві про зменшення позовних вимог в сумі 300000 грн.,як про це і просив позивач в судовому засіданні та що визнав в судовому засіданні і сам відповідач . На підставі наведеного ст.ст.1046,1049 ЦК України, керуючися ст.ст. 10,33,60,212,213,215 ЦПК України,суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що він є власником житлового будинку за № 2,який розташований по 2-му провулку Златоустівський в с.Голубівка,Прилуцького району , Чернігівської області. Разом з ним в зазначеному житловому будинку зареєстрований з 27 липня 2011 року його син відповідач [PERSON] ,який понад три роки в зазначеному житлі не проживає. Позивач просить суд визнати відповідача таким,що втратив право на користування житловим приміщенням,яким є житловий будинок за № 2,який розташований по 2-му провулку Златоустівський в с.Голубівка,Прилуцького району , Чернігівської області , посилаючись на те,що відповідач понад три роки не проживає в його будинку без поважних причин. В судовому засіданні позивач [PERSON]підтримав позовні вимоги а відповідач в судове засідання не з»явився,хоча про час слухання справи в суді був повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті своєчасно,про поважність причин своєї такої неявки до суду суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в його відсутність,про що просив в судовому засіданні позивач . Заслухавши пояснення позивача,покази свідка,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за № 2,який розташований по 2-му провулку Златоустівський в с.Голубівка,Прилуцького району , Чернігівської області, що підтвержується договором дарування житлового будинку від 19 березня 2006 року (а.с.7). В зазначеному будинку, значиться зареєстрований відповідач [PERSON] ,що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.8-11). В судовому засіданні позивач [PERSON] ствержував, що відповідач [PERSON] з травня 2014 року добровільно залишив будинок і з цього часу не проживає в житловому будинку за № 2,який розташований по 2-му провулку Златоустівський в с. Голубівка,Прилуцького району , Чернігівської області . Дані тверження позивача [PERSON] не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідка [PERSON] і довідкою Івковецької сільської ради Прилуцького району від 17 лютого 2017 року за № 258 ( а.с.12) . За таких обставин, коли відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за № 2,який розташований по 2-му провулку Златоустівський в с.Голубівка,Прилуцького району , Чернігівської області ,який належить на праві приватної власності позивачу [PERSON],однак з травня 2014 року не проживає в даному житлі а виїхав на постійне міце проживання до іншого житла , позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування зазначеним житлом відповідно до положень ст. ст. 71,72,150,163,167 ЖК України та ст.ст.316,317,391,405 ЦК Україна а суд вважає необхідним визнати відповідача таким,що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст.71,72,150,163 ЖК України,ст. ст.316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215, 224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що вона є власником житлового будинку за [ADDRESS] . Разом з нею в зазначеному житловому будинку зареєстрований співмешканець її дочки відповідач [PERSON] ,який з жовтня 2011 року добровільно залишив її будинок і з цього часу в зазначеному житлі не проживає. Позивач просить суду визнати відповідача таким,що втратив право на користування житловим приміщенням,яким є житловий будинок за [ADDRESS], посилаючись на те,що відповідач не проживає в будинку жовтня 2011 року без поважних причин. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали позовні вимоги а відповідач в судове засідання не з»явився,направлена в його адресу судова повістка повернулася з відміткою « за зазначеною адресою не проживає « ,що є належним повідомленням особи про час слухання справи відповідно до положень ст. 74 ч.5 ЦК України і що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в її відсутність,про що просили в судовому засіданні позивач і її представник. Заслухавши пояснення позивача і її представника,покази свідків, проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за [ADDRESS] , що підтвержується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 19 липня 1999 року ( а.с.8). В зазначеному будинку, значиться зареєстрований відповідач [PERSON],що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.9-11). В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник ствержували що відповідач [PERSON], з жовтня 2011 року не проживає в житловому будинку за [ADDRESS] . Дані тверження позивача і її представника не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] і актом комісії комітету саморганізації населення за № 7 мікрорайону 273 кварталу від 3 січня 2017 року за № 23 та довідкою цього ж комітету від 3 січня 2017 року ( а.с.12-13) . За таких обставин, коли відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за [ADDRESS] ,який належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] ,однак з жовтня 2011 року не проживає в даному житлі а виїхав на постійне місце проживання до іншого житла , позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування зазначеним житлом відповідно до положень ст. ст. 71,72,150,163,167 ЖК України та ст.ст.316,317,391,405 ЦК Україна а суд вважає необхідним визнати відповідача таким,що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст.71,72,150,163 ЖК України,ст. ст.316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215, 224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що вона є власником житлового будинку за № 29,який розташований по вул.Садова в с. Білорічиця, Прилуцького району , Чернігівської області . Разом з нею в зазначеному житловому будинку зареєстрований бувший зять відповідач [PERSON] ,який після припинення подружніх відносин з дочкою з 2011 року не проживає в зазначеному житлі . Позивач просить суд визнати відповідача таким,що втратив право на користування житловим приміщенням,яким є житловий будинок за № 29,який розташований по вул.Садова в с. Білорічиця,Прилуцького району , Чернігівської області , посилаючись на те,що відповідач понад три роки не проживає в її будинку без поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги а відповідач визнав позовні вимоги не заперечував проти їх задоволення з наведених позивачем підстав . Заслухавши пояснення позивача ,покази свідків,проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної спільної власності належить житловий будинок за № 29,який розташований по вул.Садова в с. Білорічиця, Прилуцького району , Чернігівської області , що підтвержується ,договором купівлі-продажу житлового будинку від 29 жовтня 2002року (а.с.5). В зазначеному будинку, значиться зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.9-10). В судовому засіданні позивач [PERSON] ствержувала, що відповідач [PERSON] в 2011 році добровільно залишив будинок і з цього часу проживає в житловому будинку № 29,який розташований по вул.Садова в с. Білорічиця, Прилуцького району , Чернігівської області . Дані тверження позивача [PERSON] не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідків [PERSON] та [PERSON] і довідками та актом обстеження Білорічицької сільської ради Прилуцького району ( а.с.8,16,17) . За таких обставин, коли відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за № 29,який розташований по вул.Садова в с. Білорічиця,Прилуцького району , Чернігівської області ,який належить на праві приватної власності позивачу [PERSON],однак 2011 року не проживає в даному житлі а виїхав на постійне міце проживання до іншого житла , позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування зазначеним житлом відповідно до положень ст. ст. 71,72,150,163,167 ЖК України та ст.ст.316,317,391,405 ЦК Україна а суд вважає необхідним визнати відповідача таким,що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст.71,72,150,163 ЖК України,ст. ст.316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України,суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що вона є власником квартири за № 16 а,яка розташована в будинку за № 1 по вул.Гірняка, в м.Прилуки,Чернігівської області . . Разом з нею в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який більше року в зазначеному житлі не проживає. Позивач просить суд визнати відповідача таким,що втратив право на користування житловим приміщенням,яким є квартири за № 16 а,яка розташована в будинку за № 1 по вул.Гірняка, в м.Прилуки,Чернігівської області ,посилаючись на те,що відповідач більше року не проживає в її квартирі без поважних причин. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали позовні вимоги а відповідач в судове засідання не з»явився,хоча про час слухання справи в суді був повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті своєчасно,про поважність причин своєї такої неявки до суду суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в його відсутність,про що просили в судовому засіданні позивач і її представник. Заслухавши пояснення позивача і її представника,покази свідка, проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за № 16 а,яка розташована в будинку за № 1 по вул.Гірняка, в м.Прилуки,Чернігівської області , що підтвержується свідоцтвом про право власності на житло від 10 січня 2003 року виданим Прилуцькою міською радою ( а.с.4). В зазначеній квартирі , разом з позивачем [PERSON],значиться зареєстрований відповідач [PERSON] ,що підтвержується записами в домовій книзі ( а.с.7-9). В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник ствержували що відповідач [PERSON] з 1 березня 2016 року добровільно залишив житло і з цього часу не проживає в квартирі за № 16 а,яка розташована в будинку за № 1 по вул.Гірняка, в м.Прилуки,Чернігівської області . Дані тверження позивача [PERSON] і її представника не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідка [PERSON] і довідкою ОСББ « Геолог» м.Прилуки від 8 лютого 2017 року за № 28 та актом комітету саморганізації населення за № 2 від 31 січня 2017 року за 024/2-09 № 480 ( а.с.5,6) . За таких обставин, коли відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі за № 16 а,яка розташована в будинку за № 1 по вул.Гірняка, в м.Прилуки,Чернігівської області,яка належить на праві приватної власності позивачу [PERSON]А,однак з 1 березня 2016 року не проживає в даному житлі а виїхав на постійне міце проживання до іншого житла , позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування зазначеним житлом відповідно до положень ст. ст. 71,72,150, 163,167 ЖК України та ст.ст.316,317,391,405 ЦК Україна а суд вважає необхідним визнати відповідача таким,що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст.71,72,150,163 ЖК України,ст. ст.316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215, 224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що вона є власником квартири за № 1,яка розташована в житловому будинку за № 147,який розташований у військовому містечку № 12 в м.Прилуки,Чернігівської області . Разом з нею, в зазначеній квартирі зареєстрований її чоловік [PERSON] ,який більше п»яти років в зазначеному житлі не проживає. Позивач просить суд визнати відповідача таким,що втратив право на користування житловим приміщенням,яким є квартира за № 1,яка розташована в житловому будинку за № 147,який розташований у військовому містечку № 12 в м.Прилуки,Чернігівської області , посилаючись на те,що відповідач більше п»яти років не проживає в її квартирі без поважних причин. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги а відповідач тричі в судове засідання не з»явився,хоча про час слухання справи в суді був повідомлений судовими повістками своєчасно,про поважність причин своєї такої неявки до суду суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в його відсутність,про що просив в судовому засіданні представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача ,покази свідка, проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за № 1,яка розташована в житловому будинку за № 147,який розташований у військовому містечку № 12 в м.Прилуки,Чернігівської області, що підтвержується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та договором дарування квартири від 12 грудня 2003 року (а.с.14,15). В зазначеній квартирі , значиться зареєстрований відповідач [PERSON] ,що підтвержується записами паспорті відповідача та довідкою КП « Прилукижитлобуд» від 22 березня 2017 року за № 1428 ( а.с.8-13). В судовому засіданні представник позивача ствержував, що відповідач [PERSON] в 2002 році добровільно залишив житло і з цього часу не проживає в квартирі за № 1,яка розташована в житловому будинку за № 147,який розташований у військовому містечку № 12 в м.Прилуки, Чернігівської області . Дані тверження представника позивача не знайшли свого спростування в судовому засіданні а навпаки підтвержуються показами свідка [PERSON] і актом комісії КП «Прилукижитлобуд» від 22 березня 2017 року ( а.с.12) . За таких обставин, коли відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі за № 1 ,яка розташована в житловому будинку за № 147,який розташований у військовому містечку № 12 в м.Прилуки,Чернігівської області, яка належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] ,однак з 2002 року не проживає в даному житлі а виїхав на постійне міце проживання до іншого житла , позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування зазначеним житлом відповідно до положень ст. ст. 71,72,150,163,167 ЖК України та ст.ст.316,317,391,405 ЦК Україна а суд вважає необхідним визнати відповідача таким,що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі наведеного,ст.ст.71,72,150,163 ЖК України,ст. ст.316,317, 319,321,391,405 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215, 224-227 ЦПК України,суд -

Outcome: approved