Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач 22 березня 2019 року звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку в розмірі 47695 грн. 98 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді терміста у Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА» і наказом №500к від 14 вересня 2018 року був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України. У день звільнення,\~відповідно до положень\~ст.116 КЗпП України, йому не була виплачена заборгована заробітна плата в сумі 19219 грн. 40 коп. Залізничним районним судом м.Львова 17 грудня 2018 року видано судовий наказ про стягнення з боржника Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» заборгованості по заробітній платі у розмірі 19219 грн. 40 коп., однак заборгованість по заробітній платі йому не виплачена по даний час. Згідно довідки, виданої Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА», його середньоденний заробіток становить 256 грн. 43 коп. Враховуючи, що з дати звільнення пройшло 186 робочих днів, просить стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на його користь 47695 грн. 98 коп. /186 робочих днів х 256 грн. 43 коп. середньоденний заробіток/. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Позивач подав до суду заяву, в якій просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 23078 грн. 70 коп. та розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій не заперечив проти стягнення з відповідача на користь позивача 23078 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як встановлено судом, позивач [PERSON] працював на посаді терміста у Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА» і 14 вересня 2018 року був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України /а.с.4/. Частиною першої ст.47КЗпП України\~визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~ст.116 КЗпП України. А відповідно до ч.1 ст. 116 КУпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Однак, судом встановлено, що при звільненні з позивачем не було здійснено розрахунку. Так, Залізничним районним судом м. Львова 17 грудня 2018 року було видано судовий наказ, у справі №462/7857/18, за яким стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 19219 грн. 40 коп. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, передбачений ч. 1 ст.\~117\~КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (постанова Верховного Суду України № 6-15цс13 від 27 березня 2013 року). Пунктом 20\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці № 13 від 24 грудня 1999 року, зокрема, передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.\~117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановляння рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. На підставі п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 цього ж порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно довідки №134 від 29 березня 2019 року, виданої Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 256 грн. 43 коп., а середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить на 23.01.2019 року за 90 робочих днів - 23078 грн. 70 коп. без урахування податків та інших обов'язкових платежів. Даний розрахунком проведений у відповідності до зазначеного Порядку. В своїй заяві позивач погодився із розрахунком розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, проведеним відповідачем, та просить стягнути з відповідача 23078 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, представник відповідача у свою чергу не заперечив проти стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 23078 грн. 70 коп. без урахування податків та інших обов'язкових платежів Відповідно до ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Між з тим, відповідач не представив суду доказів відсутності вини підприємства у невиплаті при звільненні належних сум позивачу. Виходячи з\~наведеного та\~враховуючи,\~що позивач\~перебував у\~трудових відносинах\~із відповідачем\~та в\~день звільненні\~не були\~виплачені належні\~йому від\~підприємства суми,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~слід задовольнити\~та стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача 23078 грн. 70 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~На підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави 768,40 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved