Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач 13.11.2020 року звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її батьком, який був зареєстрований в м.Мирноград Донецької області. Також відповідач є батьком її повнолітніх сестри [PERSON] , [INFO] та брата [PERSON] [INFO] . Шлюб між відповідачем та її матерію [PERSON] розірвано [INFO] . [PERSON] понад 15 років ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неї, вона його з народження не бачила та не знає. Вона мешкає разом з матерію, яка займається її вихованням. Зазначила, що вона є неповнолітньою дитиною, яка потребує соціального захисту. У разі позбавлення батька батьківських прав відносно неї, мати зможе у повній мірі виконувати її обов`язки відносно неї. Позивач просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29.12.2020 відкрито провадження в справі. Ухвалою суду від 01.02.2021 задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 31.03.2021 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, змінила свої позовні вимоги, відмовилась від позовних вимог в частині стягнення аліментів, просила лише позбавити відповідача батьківських прав на неї, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки до суду не повідомив. Надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив що він не впевнений, що є біологічним батьком позивачки, тому заперечує проти стягнення з нього аліментів і має намір оспорити батьківство в судовому порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, змінені позовні вимоги підтримала, проти відмови позивача від позовних вимогт в частині стягнення аліментів не заперечила. Представник третьої особи органу опіки та піклування Селидівської міської ради в судове зсідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.07.1991 року, після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] , про що складено актовий запис №55 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] Гірницькою міськрадою, м.Селидове Донецької області. [PERSON] народилась [INFO] , її батьками, відповідно до свідоцтва про народження, є [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 5912 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] Царицинським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17.01.2007 року, про що складено актовий запис № 9 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. З довідки КП «Комунальник м.Селидове», виданої 07.06.2019 року, вбачається, що [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , за відповідною адресою зареєстрований [PERSON] . Згідно побутової характеристики голови вуличного комітету, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , зарекомендовала себе з позитивної сторони. Скарг не отримувала, веде нормальний спосіб життя. Спиртні напої та наркотики не вживає. Разом з чоловіком [PERSON] виховують сина та доньку [PERSON] . Батько дівчинки [PERSON] у вихованні доньки участі не приймає. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1352 від 15.05.2019 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З довідки навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів- дошкільний заклад » Покровської районної ради Донецької області №67 від 06.06.2019 року [PERSON] навчалась у 8 класі школи. Комісією було встановлено, що у родині [PERSON] було створено сприятливі умови для навчання та виховання неповнолітніх дітей. Вихованням дітей займались мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Батько [PERSON] [PERSON] ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечував та не приймав ніякої участі у навчанні та вихованні доньки. З характеристики, складеної відносно учениці 8 класу Петрівського НВК [PERSON] , вбачається, що вона зарекомендувала себе здатною, організованою і старанною ученицею, учбовий матеріал засвоює на високому рівні. Серед однокласників користується авторитетом, у дружбі розбірлива та надійна. Вихованням дитини не займаються, мати та вітчим. Біологічний батько вихованням дитини не займається. З довідки, виданої музичною школою № 1м.Селидове, вбачається, що протягом навчання в закладі [PERSON] проявила себе як відповідальна та старанна учениця. Брала участь в концертах та конкурсах. Вихованням дитини займається мати та вітчим. Батько [PERSON] не приймав участі у житті дитини під час її навчання у Музичній школі. З довідки, виданої Центром творчості дітей та юнацтва, встановлено, що [PERSON] активно відвідує гуртки центру творчості. Вихованням дитини займається мати та вітчим. Батько [PERSON] не приймав участі у житті дитини під час її відвідування центру творчості. З акту обстеження умов проживання, складеного 12.01.2021 року начальником служби у справах дітей Селидівської міської ради Сузіною Л.О., головним спеціалістом і спеціалістом служби у справах дітей Селидівської міської ради Кожушковою А.Р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У будинку умови проживання створені належні. У наявності зручності (електро-, водо-, газопостачання, індивідуальне газове опалення), побутова техніка, меблі придатні для користування, є окрема дитяча кімната, окремі ліжка, місця для навчання, ноутбук. Діти забезпечені одягом, взуттям та іграшками, книжками в достатній кількості. Стосунки в сім`ї доброзичливі. З акту від 30.03.2021 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , вона проживає разом з вітчимом, [PERSON] , [INFO] , матір`ю - [PERSON] , [INFO] , братом [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] Мірою [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2009 року, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданої Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області №2-о-291-2006 від 19.12.2006 року [PERSON] , 1973 року народження, визнано безвісно відсутнім. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області №2-о-30-2009 від 30.11.2009 року скасовано рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19.12.2006 року про визнання [PERSON] , безвісно відсутнім. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області №2-о-34-2010 від 29.06.2010 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісно відсутнім. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області №2-о/242/720/18 від 14.11.2018 року скасовано рішення Селидівського міського суду Донецької області від 29.06.2010 року про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. З довідки, виданої Виконавчим комітетом Мирноградської міської ради №13324 від 16.12.2020 року, встановлено, що згідно з картотекою відділу ведення Реєстру територіальної громати Виконавчого комітету Мирноградської міської ради [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.05.2008 та знятий з реєстраційного обліку 22.05.2015 року. Іншої інформації у Реєстрі не міститься. З повідомлення КНП «Мирноградська центральна лікарня» Мирноградської міської ради вих. №65 від 05.02.2021 року [PERSON] , [INFO] , станом на 05.02.2021 року на обліку у лікаря - нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. З повідомлення відділення поліції №2 Покровського РУП в Донецькій області №3299/306/02-21 від 12.02.2021року, [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] перебував в розшуку за відділом поліції №3 (м.Селидове) Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, ОРС категорії «Розшук» №630 від 23.10.2010 року як безвісно зниклим. 29.10.2010 року розшук [PERSON] було припинено у зв`язку з визнанням Селидівським міським судом, як безвісно відсутнього. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положення частини першої статті 165 СК України визначають, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 статті 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до статті 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважних причин не приймає участі в вихованні та утриманні своїх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач не бере участі у вихованні позивачки біля 15 років, за цей час за місцем мешкання позивачки вона його жодного разу не бачила. Відповідно до статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами першою та другою Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до висновку виконавчого комітету Селидівської міської ради № 02-23/5-241 від 09.02.2021, рішенням комісії визнано, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] , а саме: не цікавиться їх долею та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги на утримання, не приймає участі у вихованні. Неповнолітня [PERSON] виховується в родині матері, [PERSON] та вітчима - [PERSON] . Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Селидівської міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , доцільне та відповідатиме її інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку, що у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідача може бути позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , і це не буде суперечити статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1, 9 Конвенції про права дитини. Посилання відповідача на сумніви в його батьківстві щодо позивачки суд не приймає до уваги, оскільки за тривалий час розгляду справи відповідач не надав суду доказів того, що він не є батьком позивачки чи того, що він звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги клопотання позивачки про залишення без розгляду вимоги щодо стягнення аліментів та залишає позов в цій частині без розгляду.

Outcome: approved