Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач 14 листопада 2017 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 29 січня 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська, за актовим записом № 52. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати (а.с.3-5). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2017 року указана цивільна справа 15 листопада 2017 року передана судді Ходаківському М.П. Перевірка позовної заяви проводилася за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 03 серпня 2017 року, яка діяла на час пред'явлення позову. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 122 ЦПК України, в редакції чинній станом на день подачі позову, суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача фізичної особи (а.с.13). До суду 01 грудня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.14). Ухвалою судді від 04 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.15). Позивач надала до суду заяву, у якій просить розглянути цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.22,24). Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначене у справі судове засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 29 січня 2005 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, за актовим записом № 52 (а.с.9). Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.10), та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України\~визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 \~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Outcome: approved