Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач 25.05.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП, у якому просив стягнути з відповідача 39151,53 грн., з яких 35651,53 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 500 грн. витрат на правову допомогу, та витрати по оплаті судового збору. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 29.07.2016 р. о 21 год. 30 хв. на обїзній дорозі в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області сталася ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ 21102» р.н. 45301ІВ під керуванням позивача та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача. Вказана ДТП сталася з вини відповідача, який у порушення вимог п.п. 1.2, 13.3 ПДР України не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем позивача. У результаті ДТП автомобілі отримали значні механічні пошкодження. Оскільки травмованих внаслідок ДТП не було, сторони досягли згоди щодо обставин скоєння ДТП та склали спільне повідомлення про ДТП згідно встановленого МТСБ зразка. Крім того, відповідач написав розписку, у якій визнав себе винним у ДТП і зобовязався відшкодувати всі завдані позивачу збитки за власний кошт. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 19.08.2016 р. вартість матеріального збитку складає 34651,53 грн., вартість експертизи склала 1000 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинена також моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з неправомірними діями відповідача та у звязку з пошкодженням автомобіля, яку оцінює у 3000 грн. Страховик відповідача АТ «Просто-страхування» відмовив позивачу у визнанні випадку страховим та проведенні страхового відшкодування, оскільки поставив під сумнів обставину щодо відсутності травмованих внаслідок ДТП людей, так як відповідач звертався за медичною допомогою у звязку з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженнями. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення в газеті «Галичина» за 08.08.2017 р., у судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 29.07.2016 р. о 21 год. 30 хв. на обїзній дорозі в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області сталася ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ 21102» р.н. 45301ІВ під керуванням позивача [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Вказана ДТП сталася з вини відповідача, який у порушення вимог п.п. 1.2, 13.3 ПДР України не дотримався безпечного інтервалу, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем, яким керував позивач. У результаті ДТП автомобілі отримали значні механічні пошкодження. Оскільки травмованих внаслідок ДТП не було, сторони досягли згоди щодо обставин скоєння ДТП та склали спільне повідомлення про ДТП згідно встановленого МТСБ зразка (а.с.5). У відповідності з вимогами п.33.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водії цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП. У такому разі водії транспортних засобів після складення повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обовязку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER], належним володільцем якого є позивач, складає 34651,53 грн. (а.с.51-54), вартість експертного дослідження становить 1000 грн. згідно оригіналу квитанції (а.с.50). З огляду на те, що страховик відповідача АТ «Просто-страхування» відмовив позивачу у визнанні випадку страховим та проведенні страхового відшкодування, поставивши під сумнів обставину щодо відсутності травмованих внаслідок ДТП людей, так як відповідач звертався за медичною допомогою у звязку з отриманими в результаті ДТП тілесними ушкодженнями (а.с.29-30); враховуючи оригінал розписки відповідача від 29.07.2016 р., у якій останній визнав себе винним у ДТП і зобовязався відшкодувати всі завдані позивачу збитки за власний кошт (а.с.63), суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача 35651,53 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, що складається з 34651,53 грн. вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля та 1000 грн. за проведення експертного дослідження. Оскільки внаслідок ДТП позивачу спричинена також моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, пошкодженням автомобіля, порушенням звичайного ритму життя, суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, з урахуванням глибини душевних страждань позивача, визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у 2000 грн. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 1280 грн. по сплаті судового збору (а.с.1, 36-37). Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 500 грн. витрат на правову допомогу не підлягає до задоволення у звязку з відсутністю документального підтвердження таких витрат. На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167, 1187, 1188 ч.1 п.1 ЦК України, п.33.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial