overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.05.2016 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем під час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, оскільки добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] [INFO], серія [NUMBER] від 29.10.2014 р. виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с.- 6), копією довідки про склад сім'ї виданої виконавчим комітетом Тетіївської міської ради від 05.10.2015 року № 4783 ( а.с- 7) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені впопередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач - [PERSON] , 06.05.2021 року звернулася до любашівського районного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 29.09.2012 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб. Від пільного проживання в шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. Спільно не проживають більше 6 місяців. Позивач - [PERSON] , згідно заяви просила справу розглянути у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 29.09.2012 року, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 51. Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя тривалий час, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у цивільному шлюбі з травня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у цивільному шлюбі з травня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.2), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] 06.07.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 1998 року . В позовній заяві зазначено, що від шлюбу сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , доньок Катерину [INFO] та Вероніку 2008 року на утримання яких він добровільно надає матеріальну допомогу хоча діти мешкають з відповідачкою. В серпні 2015 року шлюбні відносини між подружжям припинені через протилежні погляди на сімейне життя , наявність непорозумінь які приводили до сварок. Внаслідок цих обставин сторони у теперішній час мешкають окремо, шлюбні стосунки не підтримують хоча й зберегли між собою добрі стосунки. [PERSON] вважає, що зберегти шлюб є неможливим і тому просить суд розірвати шлюб оскільки у теперішній час він носить лише формальний характер . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та просила справу розглянути за її відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 13.06.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Із матеріалів справи видно, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей які мешкають з від подачкою і спору про місце їх мешкання у сторін не існує. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.07.2018 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], про позбавлення права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на праві приватної власності вона має житлову квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі на цей час значаться зареєстрованими вона та відповідач по справі її племінник. Відповідач [PERSON] з 2014 року в зазначеній квартирі не проживає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з» явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подавав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). В зазначеній квартирі на цей час значаться зареєстрованими вона та відповідач по справі її племінник (а.с.8). Відповідач [PERSON] з 2014 року в зазначеній квартирі не проживає. Відповідно акту від 12.06.2018 року [PERSON] з лютого 2014 року не проживає в спірній квартирі (а.с.5). Позивач вважає, що відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2015 року звернувся до Хотинського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 19 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2228. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачкою народилась дитина [PERSON], 06.05.2010 року, яка за домовленістю сторін після розірвання шлюбу залишається з батьком. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин протягом шести місяців. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 19 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2228, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ за №053355 від 19.11.2009 року. Від вказаного шлюбу в них з відповідачем народилась донька [PERSON], 06.05.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 - МИ № 119027 від 26.05.2010 року. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2019 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 05.06.2004 зареєстрували шлюб, вже тривалий час живуть окремо кожен своїм життям, сімейних відносин між ними не існує. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Спільне життя не склалося з причини відсутності порозуміння і взаємоповаги. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Відновлення сімейних стосунків є не можливим, рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. Прохає шлюб розірвати. Питання щодо утримання дитини між ними вирішено, спору по розподілу спільного майна не має. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.2/. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає /а.с.7/. Суд вважає за можливо розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони 5 червня 2004 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 89 /а.с.6/. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн /а.с.1/, який підлягає стягненню на її користь з відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] 06.08.2019 р. звернувся до Городоцького районного суду Львівської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою [PERSON] 08 вересня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2255. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 вересня 2009 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після народження другої доньки відносини між ними погіршились, між ними втрачено взаєморозуміння, повага. У них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, фактичні шлюбні відносини між ними припинено лютого 2017 року. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 30.08.2019 р. дану цивільну справу передано на розгляд Сихівського районного суду м.Львова за підсудністю. Ухвалою від 01.11.2019 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що наведені у такому, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 вересня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2255. У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~ Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності\~до ч.3\~ст.109\~Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній\~заяві [PERSON] \~вказала,\~що вона\~та відповідач\~мають спільну\~дитину [PERSON] ,\~ [INFO] , який проживає з позивачкою. Посилаючись на\~обов`язок батьків\~утримувати дітей\~до їх\~повноліття [PERSON] \~просила суд\~(з\~урахуванням змінених\~позовних вимог)\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісяця. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що змінені позивачем позовні вимоги він визнає в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності\~ учасників справи,

Outcome: approved