Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання батьківства. Мотивуючи свою заяву тим, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що з відповідачкою [PERSON] перебував у позашлюбних відносинах, від даних стосунків у них народилася донька, у свідоцтві про народження дитини [PERSON] у графі «батьки», батьком дитини записано: [PERSON] , так як [PERSON] до 25.12.2015 року перебувала з ним у офіційному шлюбі та на час народження дитини пройшло менше 10 місяців після розірвання шлюбу. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2018 року, яке набрало законної сили 25.09.2018 року, [PERSON] виключено з актового запису про народження дитини як батька [PERSON] . На даний час в актовому записі про народження дитини відсутні відомості про батька, тому позивач вважає необхідним визнати його батьківство відносно дитини, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не звилася надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , та її батьками згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 14.09.2016 року зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.15). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2018 року , яке набрало законної сили 25.09.2018 року, [PERSON] виключено з актового запису про народження дитини як батька [PERSON] (а.с.16-19). Відповідачка [PERSON] визнає обставину, що біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.29). За результатами висновку про біологічне батьківство № MG18-47170/C1F1 від 25.05.2018 року встановлено що вірогідність батьківства [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] складає не менше 9.9999% (а.с.20). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пункті п.2 ч.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахування положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників ( ч.1 ст. 82 ЦПК України). Враховуючи те, що позивач наполягає на своєму біологічному батьківстві [PERSON] [INFO] , тобто стверджує про кровне споріднення між ним та донькою, біологічне батьківство підтверджено відповідною експертизою, а відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved