overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.03.2015 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2010 року. Від спільного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, працює водієм швидкої допомоги в м. Курахове, фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючі з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 10.10.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.10.2010 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.02.2015 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], її батьком є [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.10.2011 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], її батьком є [PERSON]. Відповідно до довідки КП «Комунальник» № 256 від 11.03.2015 року, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] мешкають разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має двох малолітніх дітей, працює водієм швидкої допомоги в м. Курахове, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим, має змогу сплачувати аліменти на їх утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.03.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2010 року. Шлюб зареєстровано 10.12.2010 року відділом державної реєстрації акті цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, номер актового запису № 163. Від спільного шлюбу в них є спільні діти - доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Відповідач тривалий час проживає окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 10.12.2010 року відділом державної реєстрації акті цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, номер актового запису № 163. В судове засідання позивач не з'явився в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2010 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації акті цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, номер актового запису № 163. Від спільного шлюбу в них є спільні діти - доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.03.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 06.08.2016 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені і вони стали мешкати окремо. Причиною припинення відносин стала несумісність характерів та неповага один до одного. З цієї причини у сім»ї відбувалися постійні сварки. Дитина проживає з позивачкою. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 06.08.2016 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). З жовтня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені і вони стали мешкати окремо. Причиною припинення відносин стала несумісність характерів та неповага один до одного. З цієї причини у сім»ї відбувалися постійні сварки. Дитина проживає з позивачкою. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.05.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, зазначала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.09.2014 року. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, їй не відомо його місце роботи та заробітки, які він отримує, тому позивач просить стягувати аліменти з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі на сина [PERSON] по 615 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на ці ж обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно 13.06.2016 року та 30.06.2016 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до довідки поштового відділення за вказаною адресою в с. Крупянське Герцаївського району Чернівецької області не проживає. Суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутності відповідача та за згодою позивача постановити заочне рішення. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері, що підтверджено довідкою Красноїльської селищної ради Сторожинецького району Чернівецької області від 10.05.2016 року. Відповідно до ст.184 СК України, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним і має належно утримувати сина. З показів позивача в судовому засіданні вбачається, що у відповідача задовільний стан здоровя, доказів знаходження на його утриманні інших осіб в судовому засіданні не надано. При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів та виходить з того, що згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2016 рік з 01 травня 2016 року затверджений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі 1228 грн. В межах заявлених вимог, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, зважаючи на те, що батько та матір мають рівні обовязки щодо утримання їх неповнолітньої дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на неповнолітнього сина сторін, який на день звернення до суду позивачем не досяг віку 6 років, виходячи з принципу диспозитивності та за відсутності відповідних доказів розміру доходів відповідача, суд визначає розмір аліментів з відповідача в сумі по 615 грн. на сина [PERSON] до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.05.2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 28. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов та просив суд слухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала та просила суд слухати справу у її відсутність. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 року, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 08.10.2011 року, виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 28. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дослідив матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2014 р. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення батьківства, стягнення аліментів. Вказала, що з відповідачем мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], після народження якої о вони уклала з відповідачем шлюб, але прізвище батька в свідоцтві про народження було зазначено її дівоче «[PERSON]». До травня 2014 року вони з [PERSON] мешкали разом, але потім після конфліктів, що почастішали в їх родині, відповідач залишив її з дитиною, та будь-якої допомоги добровільно на утримання дочки не надає. Просила встановити батьківство [PERSON] відносно її дочки , та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн.. Під час слухання справи позивачка відмовилася від позову в частині встановлення батьківства, так як батьківство було встановлено шляхом звернення до РАЦС , і судом 15.10.2014 року прийнято цю відмову. Одночасно змінила свої вимоги в частині розміру аліментів, просила суд стягувати з відповідача щомісячно по 1/3 частині від його доходів. Адвокат [PERSON] просив позов з урахуванням змін задовольнити . Відповідач [PERSON] з позовом погодився, пояснив, що дійсно він не надавав добровільної допомоги, так як не мав такої можливості, на цей час з червня 2014 року працює Кременчуцькому ТУ , згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини своїх доходів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на цей час мешкає з [PERSON] . Сторони мешкають окремо з травня 2014 року , відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, працює, та має можливість таку допомогу надавати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на користь позивачки для утримання дочки [PERSON] у зазначеному нею розмірі з дня подачі позову, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2014 року звернувся до Хотинського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 69. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачкою народилася донька, а саме - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному об'ємі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Наслідки ст. 174 ЦПК їй відомі та зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 вересня 2004 року. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.11.2004 року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що визнали сторони у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Сторони в справі категорично заперечили, щодо надання строку на примирення, вказавши, що протягом тривалого часу та по сьогоднішній день не змогли примиритися. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Красноармійський міський відділ державної міграційної служби України у Донецькій області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є співвласником будинку № 19 по вул.. Братів Суріних м.Покровська (колишній Красноармійськ) Донецької області, що підтверджується правовстановлюючим документом. У позивача є син [PERSON], [INFO], а також невістка [PERSON], [INFO], які зареєстровані у вищевказаному будинку, що підтверджується записом у домовій книзі. У листопаді 2014 року відповідачі виїхали до Рсійської Федерації і до теперішнього часу не повернулися. Таким чином відповідачі вже більш ніж понад 1 рік не мешкають у будинку, що підтверджується довідкою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлені належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Красноармійського міського відділу державної міграційної служби України у Донецькій області у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач є співвласником будинку № 19 по вул.. Братів Суріних м.Покровська (колишній Красноармійськ) Донецької області, що підтверджується правовстановлюючим документом (а.с.9-11). У позивача є син [PERSON], [INFO], а також невістка [PERSON], [INFO], які зареєстровані у вищевказаному будинку, що підтверджується записом у домовій книзі (а.с.6-8). У листопаді 2014 року відповідачі виїхали до Рсійської Федерації і до теперішнього часу не повернулися. Таким чином відповідачі вже більш ніж понад 1 рік не мешкають у будинку, що підтверджується довідкою (а.с.5). Згідно ст 150. ЖКУ - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди, та відповідно до ст 391 ЦКУ - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому на підставі вищевикладеного я маю всі законні підстави вимагати визнати відповідачів, як таких що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.07.2014 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до відповідачки [PERSON]. про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 лютого 2008 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 04. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але від нього до суду надійшла заява в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодилась на розірвання шлюбу однак вказала, що дитина проживає з нею. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 12 лютого 2008 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за № 04, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 лютого 2008 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [INFO]. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved