Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] вересня 2016 року звернулася до районного суду з позовом до відповідача і прохала стягнути з нього борг по оплаті праці в сумі 53057,85грн та 9143,96грн компенсації втрати частини доходу у зв»язку із порушенням термінів їх отримання, а разом 62201,81 грн. При цьому вказувала, що працює у відповідача на посаді бухгалтера 1 категорії із 01.07.2011 року і по теперішній час. Відповідач, не зважаючи на звернення позивача, з 01.08.2014 року по 01.08.20216 року не виплачував заробітну плату, чим порушив її права. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримувала, пояснивши, що після звернення до суду отримала в рахунок погашення боргу 200грн, в судове засідання 18.10.2016 року направила заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримувала і прохала їх задовольнити у повному розмірі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час повідомлений належним чином, до суду довідку про розмір заборгованості по заробітній платі не направив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 01.07.2011 року була прийнята на роботу на посаду бухгалтера 1 категорії і працює до теперішнього часу, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER], виданою відповідачем 07.08.1982 року ( аркуш 6). За розрахунком компенсації втрачених доходів, наданої позивачем, нею втрачено 9143,96грн доходу затримкою виплати заробітної плати з серпня 2014 року по березень 2016 року ( аркуш - 13). Із розрахункових листів про нараховану позивачу заробітну плату, виданих відповідачем, вбачається, що з серпня 2014 року їй нараховувалась заробітна плата, яка не виплачувалась та залишалась боргом за попередні місяці та її розмір склав 53057,85грн ( аркуші -15-22). Враховуючи, що відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач зобов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця, а зазначені вимоги закону не виконав, з нього підлягає стягненню невиплачена заробітна плата і усі інші нарахування. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по зарплаті в сумі 52857,85грн з урахуванням отриманих нею 200грн в рахунок погашення боргу. Пунктами 2 та 3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, передбачена у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року, компенсація грошових доходів разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Перевіряючи наданий позивачем розрахунок компенсації втраченого нею доходу за період затримки виплати заробітної плати з серпня 2014 року по березень 2016 року, суд приходить до висновку про з відповідача підлягає стягненню у межах заявлений вимог нарахована сума компенсації, так як вона передбачена законом, одночасно із боргом по заробітній платі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України на сторону покладається обов»язок доводити підстави своїх вимог і заперечень. Позивачем надано суду докази невиплати заробітної плати, втрати доходів в зв»язку з. затримкою виплати, які відповідачем не спростовані, на вимогу суду докази неправильності нарахованого боргу ним не надані. За статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,2грн, від сплати якого звільнений позивач. З урахуванням викладеного, ст.115 КЗпП України, пунктами 2 та 3 «Порядку проведеннякомпенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159,

Outcome: partial