Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.04.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 червня 2013 року в м. Суми у віці 85 років помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,1394 га, розташованої в межах території Добрянської сільської ради, та земельної ділянки 2,1394 га, розташованої в межах території Добрянської сільської ради яку він фактично успадкував після смерті дружини [PERSON], померлої 15.08.2007, але юридично не оформив. Його батько був уродженцем та постійним мешканцем с. Добрянське Великописарівського району Сумської області, вул. Жовтня, 18, де проживав до серпня 2017 року, та після смерті дружини по причині похилого віку та необхідності стороннього догляду він забрав його до себе у м. Суми, де він і проживав разом з ним до дня своєї смерті. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Добрянською сільською радою 15.05.2001 року, реєстровий номер 295, який не змінювався і не відмінявся. Він звернувся з заявою до нотаріуса, але оформити право на спадкування на вказані земельні ділянки в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів та відсутня довідка про останнє місце проживання спадкодавця. Спадщину прийняв шляхом спільного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини, але отримати письмову довідку на підтвердження факту проживання його батька станом на 27.06.2013 разом з ним в його родині в м. Суми, вул. Д.Котроченка, б. 17, кв. 107 неможливо по тій причині, що батько не був зареєстрований за вказаною адресою. Прохає визнати за ним право власності на земельні ділянки у судовому порядку та встановити факт постійного проживання спадкодавця з ним. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.7/, в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.44/. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули, надали кожен окремо письмові заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без їх участі /а. с.41, 43/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та представника третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 червня 2013 року помер [PERSON] у віці 85 років в м. Суми, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.9/. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,1394 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Добрянської сільської ради, що належить померлому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-СМ № 029733 від 28.12.2001, вартість земельної ділянки складає 42\~788 грн, та на земельну ділянку площею 2,1394 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Добрянської сільської ради, що належить його померлій 15 серпня 2007 дружині [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-СМ № 029734 від 28.12.2001, вартість земельної ділянки складає 42\~788, яку він фактично успадкував, але юридично не оформив /а.с.8, 11-23/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] та посвідченим Добрянською сільською радою 15.05.2001, реєстровий номер 295, який не змінювався та не відмінявся /а.с.10/. Відповідно довідки Добрянської сільської ради від 24.06.2016 за № 542 [PERSON], померла 15.08.2007, постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] /Молодіжна/, буд. 18, на день її смерті проживав та був зареєстрований разом з нею чоловік [PERSON]. Заповіт від її імені в виконкомі Добрянської сільської ради не посвідчувався /а.с.23/. Відповідно довідки Добрянської сільської ради від 01.06.2017 за № 652 [PERSON], [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав в [INFO] /Молодіжній/, 18 до 05.10.2007, потім вибув в м. Суми і фактично проживав у сина [PERSON] /а.с.45/. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено, про що зроблено відповідні оголошення у місцевій газеті /а.с.24-25/. Згідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після її смерті не реєструвалася; заповіт від імені [PERSON] посвідчений Добрянською сільською радою 15.05.2001 за реєстровим № 295 є чинним, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с.38-40/. 31.08.2016 приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом позивачу через відсутність довідки, що підтверджує місце останньої реєстрації (проживання) спадкодавця /а.с.26/. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні доведений факт, що померлий 27 червня 2013 року [PERSON] постійно проживав з серпня 2007 року за адресою м. Суми, вул. Д. Коротченка, б. 17, кв. 107 разом із позивачем. Без встановлення даного факту позивач не має можливості оформити свої спадкові права. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні доведений факт, що померлий 27 червня 2013 року [PERSON] постійно проживав з жовтня 2007 року за місцем реєстрації позивача за адресою м. Суми, вул. Д. Коротченка, б. 17, кв. 107 разом з ним / а.с. 6/. Без встановлення даного факту позивач не має можливості оформити свої спадкові права. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно у порядку спадкування, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], якому належать земельні ділянки, спадщину прийняв своєчасно, але через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та довідки про місце реєстрації (проживання) спадкодавця оформити спадщину у нотаріуса неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Outcome: approved