Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач 14.12.2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він працює у [PERSON] загоні воєнізованої охорони виробничого підрозділу Служби воєнізованої охорони регіональної філії Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на посаді стрільця. 10.10.2016 року через 8 місяців після виявлення недостачі начальником [PERSON] загону воєнізованої охорони був виданий наказ №НОР-02/399 про стягнення з позивача середньомісячного заробітку в рахунок погашення суми збитку від незбереженого перевезення. На виконання цього наказу протягом жовтня-грудня 2016 року з позивача були утримані кошти у загальній сумі 4421,99 грн. Позивач зазначає, що відсутня його вина у незбереженні перевезення, оскільки здійснити огляд переданої йому під охорону цистерни з дизельним пальним було неможливо через обледеніння східців. Всі обставини прийому передачі вантажу були повідомлені начальнику варти, зроблено було відмітку у маршрутному листі. Вказує, що діяв у межах інструкції з дотриманням правил охорони праці, а тому виданий наказ у відношенні нього та утримання коштів із заробітної плати вважає незаконними. Недостача дизельного палива була встановлена 12.01.2016 року. З оскаржуваним наказом був ознайомлений у листопаді 2016 року, не погодився з ним, оскаржив до комісії по трудовим суперечкам, яка прийняте рішення про притягнення його до матеріальної відповідальності вважала неправомірним та рекомендувала відповідачу скасувати наказ. На підставі викладеного, з урахуванням збільшених позовних вимог згідно заяви від 22.05.2018 року просить суд зобовязати Відповідача скасувати пункт 5 наказу та повернути незаконно утримані з нього кошти на загальну суму 4421,99 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішина Ю.М. від 27.12.2016 року було відкрито провадження у справі. У звязку із закінченням повноважень судді Єпішина Ю.М. справа була направлена на повторний автоматизований розподіл, згідно якого розподілена судді Майдан С.І. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 22.02.2018 року визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У запереченні на позовну заяву відповідач зазначає, що позов не визнає і вважає, що він не підлягає задоволенню, оскільки позивач допустив втрату вантажу у кількості 3386 кг дизельного палива, внаслідок порушення посадових обовязків в частині збереження вантажу, оскільки не здійснив огляд 10.01.2016 року цистерни щодо цілісності пломб, хоча повинен був це зробити, оскільки на момент приймання цистерни обледенілим був лише котел цистерни, а сходи для підіймання на верх цистерни та майданчик біля заливної горловини обледенілими не були. Враховуючи, що в жовтні 2016 року до [PERSON] загону воєнізованої охорони надійшов документ, згідно якого на загін за недостачу віднесено збиток у розмірі 21715,94 грн. 10.10.2016 року був виданий спірний наказ та здійснені утримання середньомісячного заробітку позивача трьома рівними частинами на загальну суму 4421,99 гривень. Також в запереченні вказує, що позивач не звертався до комісії по трудових спорах, натомість звернувся до профспілки. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. В останнє судове засідання не зявились, надали заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. В останнє судове засідання не зявився, надав до суду заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] працює у [PERSON] загоні воєнізованої охорони виробничого підрозділу Служби воєнізованої охорони регіональної філії Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на посаді стрільця. Відповідно до протоколу оперативної наради при начальнику [PERSON] загону воєнізованої охорони ПАТ Українська залізниця регіональної філії Одеська залізниця від 25.01.2016 року судом встановлено, що 10.01.2016 року о 9-00 по зміні вагон (цистерна) № 51609246 вантаж дизельне пальне, у стрільця [PERSON] прийняв під охорону стрілець СК ст. Миколаїв [PERSON], який указав у маршрутному листі № 138956 стрільцю СК ст. Миколаїв [PERSON], що груз принят по наружному осмотру в порядке. Верха не принимались в виду обледенения. 11.01.2016 року о 09-30 год. по зміні вагон №51609246 у стрільця [PERSON] прибув приймати стрілець СК ст. Миколаїів [PERSON], який виявив, що одне ЗПП Спрут № М 767256 за ригель та барашек перебито, виявив вільний доступ до вантажу та відмовився приймати даний вагон в такому стані, про що доповів начальнику варти № 1 [PERSON] Стрілець [PERSON] охороняв вагон №51609246 до здачі вантажоотримувачу. 11.01.2016 року при попередньому замірюванні вантажу по ст. Горохівка у №51609246 вантаж дизельне пальне, попередня нестача склала 3385 кг. 12.01.2016 року по ст.Горохівка на вагон №51609246 вантаж дизельне пальне, було накладено ЗПП №Е095793 без пломби-шайби, на завантажну горловину вагону. 12.01.2016 року о 10-00 год у позивача даний вагон прийняв стрілець СК ст. Миколаїв [PERSON] 12.01.2016 року по вантажному майданчику ст. Миколаїв при переважуванні вагона № 51609246 вантаж дизельне пальне, накладна №0453838 Буганяй ЛГ-Гороховка ОД по документу брутто не указано, тара 25950 кг., нетто 63986 кг., фактично брутто 86600 кг., тара повірена 26000 кг, нетто 60600 кг, що менше документу на 3386 кг. Згідно письмових пояснень позивача під час прийняття під охорону цистерни №51609246, він не здійснював огляд верхньої частини цистерни через обледеніння, про що він зробив запис у маршрутному листі стрілка [PERSON]. Позивач також здійснив фотофіксацію факту обледеніння цистерни. Згідно доданих позивачем фотокарток саме цистерни №51609246, зроблених 10.01.2016 року вбачається обледеніння сходинок цистерни №51609246. Також факт обледеніння цистерни підтверджується наданим позивачем та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом. Згідно пункту 1.12. робочої інструкції стрільця стрілецької команди ст. Миколаїв від 01.12.2015, затвердженої начальником виробничого підрозділу [PERSON] загону воєнізованої охорони та погодженої з головою профспілкового комітету, до обовязків стрільця входить виконання вимог нормативно-правових актів з охорони праці у повному обсязі, встановленому для особового складу відомчої воєнізованої охорони. Пунктом 1.13. Інструкції також визначено обовязок суворо дотримуватись правил з техніки безпеки. Розділом 3 Інструкції встановлена відповідальність стрільця за дотримання норм та правил охорони праці. Відповідно до пункту 5.2.1.8. Правил охорони праці для особового складу відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті, затверджених Наказом Укрзалізниці від 04.09.2013 року № 287-Ц/ од особовий склад відомчої охорони повинен проводити огляд цистерн використовуючи спеціальні естакади з поручнями або безпосередньо закріплені конструкційні східці цистерн. Не дозволяється підніматися по несправним, замазученим або обледенілим естакадам та східцям, а також стрибати з східців. 06.10.2016 року до Служби воєнізованої охорони регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця надійшла відомість обліку незбережених перевезень і збитків згідно якої сума збитків внаслідок незбереження дизельного пального у цистерні № 51609246 у кількості 3386 кг складає 21715,94 грн. 10.10.2016 року [PERSON] загоном воєнізованої охорони видано наказ № НОР-02/399 Про стягнення середньомісячного заробітку в рахунок погашення суми збитку від не збереженого перевезення. Наказ видано з посиланнями на ст.ст. 130, 132, 136 КЗпП України. Згідно пункту 5 наказу зі стрільця СК Миколаїв [PERSON] (т.н. 9320) утримано суму у розмірі середньомісячного заробітку в рахунок погашення збитку від незбереженого перевезення по відправці Буганяй ЛГ Лит.зал -[PERSON]зал. № 0453838, пальне дизельне, у вагоні № 51609246. З даним наказом позивач був ознайомлений у листопаді 2016 року та зробив на ньому запис, що не згоден з наказом, після чого звернувся до [PERSON] територіальної профспілкової організації, яка листом від 18.11.2016 року № 455 повідомила, що вважає спірний наказ неправомірним у звязку із відсутністю згоди позивача на утримання із заробітної плати, а також вказала, що начальнику виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони [PERSON] загону воєнізованої охорони направлено листа з пропозицією скасувати пункт 5 наказу та повернути утримані кошти. [PERSON] загону воєнізованої охорони від 28.11.2016 року № 1311 адресованому голові [PERSON] територіальної профспілкової організації вказано, що [PERSON] притягнуто до матеріальної відповідальності у вигляді стягнення середньомісячного заробітку в рахунок погашення суми збитку і що наказ скасовано не буде. На виконання цього наказу протягом жовтня-грудня 2016 року з заробітної плати Позивача були утримані кошти у загальній сумі 4421,99 грн., у розмірі середньомісячного заробітку, що підтверджується розрахунками заробітної плати за жовтень-грудень 2016 року, і не заперечується відповідачем. Статтею 130 Кодексу законів про працю України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до статті 131 КзпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Статтею 136 КзпП України визначено, що покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Відповідно до статті 138 КзпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Враховуючи вказані положення законодавства, суд вважає, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності власник або уповноважений ним орган має встановити наявність наступних умов, а саме: - чи були порушені працівником його трудові обовязки; - чи завдано працівником внаслідок порушення трудових обовязків прямої дійсної шкоди підприємству; - чи заподіяна шкода винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. При цьому, під час покладення на працівника маьеріальної відповідальності має бути дотриманий порядок, визначений статтею 136 КЗпП України. Враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що Відповідач при покладенні матеріальної відповідальності на Позивача не встановив, що останній під час приймання під охорону цистерни діяв неправомірно, оскільки правилами охорони праці стрільцям заборонено підніматися по несправним, замазученим або обледенілим естакадам та східцям при огляді цистерн. Також суд не вбачає, що працівник завдав підприємству пряму дійсну шкоду, що відповідно до статті 130 КзпП України є підставою матеріальної відповідальності працівників. Як вбачається відповідачем також не було дотримано порядку покладення на працівника матеріальної відповідальності, зокрема, працівника не ознайомлено з наказом, проте утримання із заробітної плати проводились, наказ видано несвоєчасно, поза межами строку притягнення до матеріальної відповідальності, оскільки підприємству було відомо про нестачу дизельного палива ще у січні 2016 року, утримання проводились без згоди працівника, до суду про стягнення коштів Відповідач не звертався. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Надані стороною відповідача світлини (а.с.19, 30, 39) на спростування доводів позивача щодо обледеніння східців, суд до уваги не приймає, оскільки незрозуміло які цистерни зняті та який час. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Outcome: approved