Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач 26 січня 2021 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №99, від даного шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, а тому просить стягнути аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем подано відзив на позов, у якому вказує, що працює на посаді робітника з благоустрою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради з 20.06.2018 по теперішній час та отримує стабільно заробітну плату. На утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня донька - [PERSON] , на утримання якої рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2018 року у справі №367/935/18 стягнуто аліменти з відповідача у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, а також додаткові витрати на утримання дитини 500 гривень щомісячно. Таким чином, як вказує позивач, оскільки виходячи з норм сімейного права та судової практики їх застосування з питань стягнення аліментів на утримання дітей, на утримання двох дітей підлягає стягненню одна третина заробітку (доходу) платника аліментів, тому на кожну дитину із цих двох припадає 1/6 всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Враховуючи викладене, відповідач просить стягнути з нього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому, не погоджуючись із відзивом, позивач вказує, що дитина проживає з нею, вона забезпечує її харчуванням, одягом і всім необхідним, дитина відвідує дитячий садок, за харчування в садку позивач сплачує приблизно 800 гривень на місяць, також сплачує у фонд групи 200 гривень на місяць, дитина восени піде в перший клас, їй потрібно буде придбати шкільну та спортивну форму, підручники, всі канцелярські предмети, шкільне харчування буде коштувати приблизно 800 гривень на місяць, крім того, необхідно влітку оздоровити дитину, віддати на підготовчі курси до школи, які теж платні. Також, як вказує позивач, у неї на утриманні знаходиться старша донька, 2012 року народження, проживає з дітьми у квартирі, яка належить її бабусі, частково сплачує за комунальні послуги, в даний час не має можливості знайти постійну роботу, коштів на утримання дитини не вистачає. Вказує, що відповідач не надав доказів про стягнення з нього на утримання дитини від першого шлюбу аліментів. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №99 (а.с.4). [INFO] у місті Буча, Київської області, народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області 29 жовтня 2015 року (а.с. 7). Згідно із довідкою, виданою ЖБК «Ювілейний» №4 від 21.01.2021 року, [PERSON] , 2015 року народження, проживає разом із матір`ю [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до наданих відповідачем довідок з місця роботи, відповідач працював на посаді робітник з благоустрою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради, дохід останнього за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 склав 133 271 гривню 47 копійок, за період з 01.01.2021 по 01.02.2021 склав 21 251 гривню 62 копійки. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, подаючи відзив на позовну заяву, відповідачем не додано доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві, зокрема, щодо сплати ним аліментів на утримання іншої дитини. Додана до справи копія рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2018 року (а.с. 20-24), виготовлена з Єдиного державного реєстру судових рішень та не дає змоги ідентифікувати учасників даної справи. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За нормою частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд виходить з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно положень частини 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно частини 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є особою працездатного віку та на момент розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що на його утриманні знаходяться інші особи. За наведених обставин суд вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку, не доведення відповідачем наявності інших осіб на утриманні; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача, оскільки на думку суду, такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908 гривень. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved