Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач 15.01.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до фізичної особи підприємця «[PERSON] » та Одеської філії Державного Підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», за участі третьої особи - Департаменту патрульної поліції та просив: стягнути з ДП МВС «Інформ-ресурси» на його користь незаконно отриманні кошти у розмірі 580 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 2287,4 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позовна заява мотивована тим, що 06.01.2018 року за адресою: [ADDRESS] лейтенант поліції Черненко О.М. склав постанову про накладення адміністративного стягнення на [PERSON]. за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Автомобіль позивача було евакуйовано на штрафмайданчик. Забираючи авто зі штрафмайданчику позивач помітив пошкодження машини та звернувся з цього приводу до Малиновського ВП. Там було встановлено, що з позивача було незаконно стягнуто 580 грн., адже зберігання авто на спеціальному майданчику коштує 144 грн. за добу, тобто 576 грн. за три доби, проте позивач крім 576 грн. сплатив ще 580 грн. Винну у пошкодженнях особу так і не встановили. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2019 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 05.03.2019 року. До суду 05.03.2019 року надійшли пояснення щодо позову представника Департаменту патрульної поліції Шияновської Ю .О. , згідно яких вказала , що позивач здійснив стоянку транспортного засобу SUZUKI Grand Vitara 06.01.2018 року в м. Одеса, Олександрівський проспект, 4 з порушенням п. 15.10 Правил дорожнього руху, а саме автомобіль був припаркований таким чином, що відстань між автомобілем та суцільною розділювальною смугою була менше 3-х метрів. Працівники ДПП діяли правомірно, що підтверджується постановою Одеського апеляційного адміністративного суду. Розгляд справи у судовому засіданні 05.03.019 року було відкладено на 18.04.219 року, з метою належного сповіщення сторін. У судовому засіданні 18.042019 року було змінено неналежного відповідача Одеська філія ДП МВС «Інформ-ресурси» на належного ДП МВС «Інформ-Ресурси», розгляд справи відкладено на 26.06.2019 року. У судове засідання 26.06.2019 року учасники справи не з`явилися , про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачі з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.01.2018 року о 16 год. 45 хв. у м. Одесі по проспекту ОлександРівському,4 інспектори роти №4 батальйону №3 УПП у м. Одеса сержантом поліції Платоновою Людмилою Володимирівною було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу SUZUKI Grand Vitara, [NUMBER], шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик, що підтверджується Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 6.01.2018 року. Актом встановлено зовнішній вигляд транспортного засобу, а саме сколи та подряпини та чотирьох дисках, потертості переднього бамперу з правої сторони, сколи лобового скла, скол на передньому бампері з лівої сторони. Згідно акту виконаних робіт ФОП підприємця «[PERSON] » від 06.01.2018 року за доставку транспортного засобу, подачу евакуатора та завантаження/ розвантаження автомобіля SUZUKI Grand Vitara, [NUMBER] варто оплатити кошти у сумі 1555 грн. 11.01.2018 року [PERSON] оплатив кошти за евакуацію автомобіля, що підтверджується квитанцією №1104-4981-3660-9082. Одеська філія МВС України «Інформ-ресурси» за зберігання автомобіля SUZUKI Grand Vitara, [NUMBER] на спеціальному майданчику м. Одеси склала рахунок на суму 576 грн. та 580 грн. Вищевказані кошти за зберігання авто на спецмайданчику було сплачено [PERSON]. 11.01.2018 року, що вбачається з квитанції №1104-4917-8961-9589 та квитанції №1104-5020-7541-5931. 09.01.2018 року [PERSON] подав заяву до Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо пошкодження автомобіля на спец майданчику, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №725. 30.07.2018 року [PERSON]. звернувся до начальника Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Волкова С.М. з заявою, згідно якої вказав, що вищевказану заяву по факту пошкодження автомобіля розглянуто не було та досі відповідь не надано. Згідно відповіді начальника Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Волкова С.М. встановлено, що ознаки кримінального правопорушення відсутні. [PERSON]. роз`яснено право звернутися до суду з позов про відшкодування шкоди. Згідно акту виконаних робіт Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Одеса» №АТО18000296 від 15.06.2018 року загальна сума ремонту автомобіля SUZUKI Grand Vitara, номерний знак [NUMBER] склала 3970 грн. Дані кошти були сплачені [PERSON]., що підтверджується квитанцією та відповідну суму. З рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/860/18 від 07.03.2018 року за позовом [PERSON] до інспектора 4 роти 3 батальйону УПП в Одеській області ДПП про скасування постанови вбачається, що постанову про адміністративне правопорушення серії АР №514950 від 06.01.2018 року про притягнення [PERSON] . до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП залишено без змін. Також Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року залишено без змін Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2018 року. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.п. 20, 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012року № 1104 «Про реалізацію окремих положень КПК України» зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів; фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Крім того, відповідно до п.13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010№ 51/401/649/471/23/125, витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно; у випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави. Статтею 951 ЦК України закріплено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Оскільки, позивачем доведено, що пошкодження автомобіля були здійснені під час зберігання автомобіля на спеціальному майданчику ДП МВС України «Інформ ресурси», розмір завданої шкоди (вартість відновлювального ремонту, матеріального збитку), заявлений позивачем у сумі 2287,4 грн. підлягає стягненню з відповідача ДП МВС України «Інформ-ресурси» на користь позивача. Вівдповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розмір матеріальної шкоди становить 3970 грн., проте позивачем заявлено стягнення на суму 2287,4 грн., що є меншою від реальної вартості ремонту транспортного засобу, тому у відповідності до ст. 13 ЦПК України, стягненню підлягає заявлена сума матеріальної шкоди. [PERSON]. просить стягнути з ДП МВС України «Інформ-ресурси» незаконно отриманні кошти у розмірі 580 грн., посилаючись на те, що доба зберігання авто на спеціальному майданчику коштує 144 грн., а три доби відповідно 576 грн., проте з позивача незаконно також було стягнуто 580 грн. З рахунку Одеської філії ДП МВС України «Інформ-ресурси» за зберігання транспортних засобів на спеціальному майданчику м. Одеси вказано дві суми, а саме 576 грн. та 580 грн. Складових даних сум не відзначено. Позивач відзначаючи, що доба зберігання авто на майданчику коштує 144 грн. вказує, що йому було так повідомлено у Малиновському ВП. Проте, належних, допустимих та достатніх доказів того, що кошти у розмірі 580 грн. були незаконно отримані відповідачем, [PERSON] не представлено. Вирішуючи спір в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те , що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. [PERSON]. 31.07.2018 року звернувся до директора Одеської міської станції Швидкої допомоги з заявою щодо надання інформації про надання медичної допомоги [PERSON] 06.01.2018 року за адресою: [ADDRESS] в будівлі патрульної поліції. Довідкою від 07.08.2018 року №98 Відокремленого підрозділу «Одеська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Комунальної установи «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» було підтверджено, що [PERSON] 06.01.2018 року о 19 год. 53 хв. за адресою: [ADDRESS] ( біля будівлі УПП) надавалася медична допомога. D.S Неускладнений гіпертонічний криз по церебральному типу. 06.01.2018 року позивач не знав, про те , що автомобіля, яким він розпоряджається завдано шкоди, адже сам позивач вказує на те, що дізнався лише 9 січня, коли прийшов забирати авто зі спеціального майданчику. Тому, гіпертонічний криз, що стався у позивача не пов`язаний з завданням автомобілю шкоди. Тож, вимоги щодо стягнення моральної шкоди, розмір оціненої моральної шкоди, винність осіб, що її завдали не підтверджені, тож в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити . Позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід другої групи, тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ДП МВС України «Інформ ресурси» з вини якого завдано шкоди авто, на користь держави у розмірі 768,4 грн., що становить 1% від ціни позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial