Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач 16 грудня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 02 січня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено у письмовій формі договір позики грошових коштів, за умовами якого він передав відповідачці строком до 19 лютого 2013 року грошові кошти в сумі 107 000,00 грн. Однак, у вказаний строк [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, зазначені кошти до теперішнього часу нею не повернуто. Таким чином, він змушений був звернутися до суду та просив стягнути з відповідача в судовому порядку суму боргу в розмірі 107 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 1007,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилався на докази, які знаходяться в матеріалах справи. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.20). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. В свою чергу, в ході судового розгляду встановлено, що 02 січня 2013 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] надав [PERSON] суму коштів в розмірі 107 000,00 грн. зі строком повернення до 19 лютого 2013 року (а.с.5-6,7). Однак, у вказаний строк [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала. Разом з тим, згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON] зобов'язання за договором позики не виконані, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 107 000,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, законними та в повному обсязі доведеними з боку позивача. В силу статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1007,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved