Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, посилаючись на те, що 09.01.2016 року померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 40. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була приватизована 21.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.01.2016 року № 1-111. Згідно ст.. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] 23.11.1984 року позивачка змінила прізвище «Гоман» на «Ярмиш», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом ЗАГС м.Красноармійська Донецької області, актовий запис № 589. У строк, передбачений ст.. 1270 ЦК України позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.08.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею було надано правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло від 05.01.2016 року № 1-111, однак право власності на вказану квартиру не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку. Таким чином позивачка не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на квартиру, після померлої матері [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 09.01.2016 року померла мати позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 40 (а.с.3). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була приватизована 21.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.01.2016 року № 1-111 (а.с.6). Згідно ст.. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] 23.11.1984 року позивачка змінила прізвище «Гоман» на «Ярмиш», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом ЗАГС м.Красноармійська Донецької області, актовий запис № 589 (а.с.4). У строк, передбачений ст.. 1270 ЦК України позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.08.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10), оскільки нею було надано правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло від 05.01.2016 року № 1-111, однак право власності на вказану квартиру не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку. Таким чином позивачка не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на квартиру, після померлої матері [PERSON]. У відповідності до ст.. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved