Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач 20.02.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення збільшеного розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який, 12.08.2008 року, був розірваний. Від сумісного життя у них з відповідачем народилося двоє синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Зазначила, що згідно рішення Новоодеського районного суду від 10.01.2009 року, на її користь було задоволено вимогу стосовно стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі, в розмірі 250 грн. Позивач, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів в зазначеному судом розмірі 250 грн., та посилаючись на те, що тих аліментів, які сплачує відповідач, а саме, 70 грн. щомісячно, недостатньо для утримання дитини, у відповідності до ст. 192 СК України, просить суд збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з повним визнанням збільшених позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до ст.. 169 ЦПК України, заяв позивачки і відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, 12.08.2008 року, цей шлюб був розірваний. Від сумісного життя у подружжя народилося двоє синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. [PERSON], на даний момент, вже є повнолітнім. Неповнолітній [PERSON], проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, на утримання якого відповідач сплачує аліменти в розмірі 250 грн. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців,матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Зважаючи на те, що відповідач здорова та працездатна людина, визнав позов про збільшення розміру аліментів, суд, на підставі цього приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення збільшеного розміру аліментів з відповідача, відповідно до ст.182 СК України, підлягають задоволенню і стягненню аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 20 лютого 2015 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягнення судові витрати на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved