Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач 19. 01. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, він є єдиним власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі крім позивача зареєстрований але не проживає більше 2 років - відповідач [PERSON], що комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з цим змушений звернутись з даним позвом до суду. Просить суд, позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS], у Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити в повному обсязі, справу розглянути в їх відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явився, причини неявки суду повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу на підставі договору дарування від 07. 05. 2003 року належить [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10. 05. 2003 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 06. 11. 2014 року № 8882 дільниці №4 КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, у даній квартирі зареєстровано дві особи, позивач та відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту засвідчення місця проживання від 23.02.2015 року мешканців будинку [ADDRESS], відповідач в квартирі [ADDRESS] більше двох років не проживає. Ст. 405 ЦК України, передбачає, що Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, яка регулює питання розірвання договору найму жилого приміщення в будинку, що належить громадянинові, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи наведені обставини та беручи до уваги те, що відповідач значний час не проживає в спірній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що належить позивачці. Що стосується позовної вимоги про визнання порядку виконання рішення суду, відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 35, Зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи (починаючи з 15-річного віку), запиту уповноваженого органу за новим місцем проживання особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved