Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач 30.04.2015 року звернулася до суду з позовною заявою та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 06.09.2008 року та зареєстрований виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 6, після розірвання шлюбу відновити прізвище «Федоренко». В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та сварки між сторонами, різні погляди на шлюб та сім»ю. Вказувала, що відповідач зловживає спиртними напоями, застосовую фізичну силу відносно неї, а шлюб носить формальний характер, фактично сім»я розпалася і зберегти її неможливо. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть з 2013 року та єдиного бюджету не мають. Майнового спору немає, спір щодо проживання дитини буде вирішуватись в окремому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «Федоренко» (а.с.21). Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.22). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2008 року виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 6, від якого є малолітня дитина, донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Зі свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 306109 від 28.04.2015 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Федоренко» на «Скубак» (а.с.4). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з 2013 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть та єдиного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не заперечував. Майновий спір між сторонами відсутній, спір щодо проживання дитини буде вирішуватись в окремому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено з 2013 року, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 06.09.2008 року виконкомом Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 6, від якого є малолітня дитина, донька [PERSON], [INFO], розірвати, та після розірвання шлюбу відновити позивачу прізвище «Федоренко». Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: approved