Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 листопада 2014 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,3199 га, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.29). 28 січня 2008 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] (а.с.31). Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,3199 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 024606 (а.с.30). Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідач [PERSON], [INFO] є дружиною померлого [PERSON], що стверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.9). Відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є дітьми померлого [PERSON], що стверджено письмовими документами (а.с.10-28). Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Відповідно до довідок, виданих в.о. Державного нотаріуса [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] - не заводилась. Оформити спадщину позивач не зміг у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України, визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved