Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON], 03.07.2014 р. змінивши свої позовні вимоги, просить суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя 71/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], що в цілому складається із житлового будинку літ.«А», загальною площею 166,1 кв.м., житловою площею 82,1 кв.м.; вбиральні літ.«Г»; душу літ.«Ж»; навісів літ.«З»,«Е», що розташовані на земельній ділянці площею 0,0255 га, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №954802, виданого 08.10.2007 р. Одеською міською радою. Крім того, позивач просить розділити зазначене майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ним право приватної власності на 71/200 частину спірного житлового будинку з надвірними спорудами, а за відповідачкою визнати на іншу 71/200 частину спірного майна. [PERSON] посилався на те, що з 24.11.2007 р. знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вказане майно хоча і було отримано відповідачкою у спадщину 28.01.2003 р., до шлюбу з ним, однак у період шлюбу за спільні гроші та трудові затрати подружжя було реконструйоване, що істотно збільшило його вартість. Тому, він вважає, що має право на половину зазначеного майна, однак сторони не дійшли до згоди на добровільний розподіл майна. Також, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь, понесені витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: 2294 грн. - сплачений судовий збір за подання позову; 121,80 грн. - сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову; 121,80 грн. - сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів; 4000 грн. - сплачені витрати за проведення експертизи. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала змінені позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі та стягнути понесені витрати, пов'язані з розглядом справи. [PERSON] позовні вимоги не визнала, надавши зустрічний позов, в якому виклала письмові заперечення та зазначила, що реконструкція будинку була проведена у період шлюбу, але на землі, яка їй особисто належить та збільшення вартості спірного майно не можна вважати істотним. Зустрічний позов [PERSON] був виділений в окреме провадження. [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судові засідання 08.07.2014 р., 27.11.2014 р. та 04.12.2004 р. не зявились, про час слухання справи були повідомлені, не надали суду будь-яких доказів з приводу поважності причин неявки. Суд визнає їх неявку у судові засідання неповажною. 3-я особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] була ознайомлена та надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти їх задоволення та просила розглянути справу у її відсутність. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 24.11.2007 р. знаходились в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мали. На підставі рішення Малиновського райсуду Одеської обл. шлюб між ними був розірваний 01.08.2014 р. 28.01.2003 р. відповідачці [PERSON] на дошлюбне прізвище [PERSON] державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS], та складався в цілому з одного черепашникового житлового будинку під літ.«А», загальною житловою площею 39,3 кв.м., та надвірних споруд під літ.«Г» - вбиральні, №1,2 - огородження, І,ІІ - мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 500 кв.м. Зазначена частина будинку складалась з: 2-3 кухні, площею 12,2 кв.м.; 2-4 жилої, площею 18,2 кв.м., загальною площею 30,4 кв.м., в тому числі жилою площею 18,2 кв.м. На підставі договору дарування від 12.07.2002 р. інша 1/2 частина будинку належала [PERSON], яка складалась з приміщень: 1-1 - коридору, площею 3,2 кв.м.; 1-2 - веранди, площею 8,1 кв.м.; 1-6 - жилої, площею 21,1 кв.м., загальною площею 32,4 кв.м., в тому числі жилою площею 21,1 кв.м. Частки співвласників не були виділені. 08.10.2007 р. Одеською міською радою відповідачці був виданий державний акт серії ЯГ №954802 на право власності на земельну ділянку площею 0,0255 га, кадастровий номер 5110137300:47:013:0024, на якій розташована спірна частина будинку. У період шлюбу за спільні гроші та трудові затрати позивач та відповідачка реконструювали та добудували спірну частину будинку і надвірні споруди, а саме: збудували прибудову до житлового будинку, яка складається з: 2-6 вітальні, площею 30,6 кв.м.; 2-7 житлової, площею 19,7 кв.м.; збудували душ літ.«Ж», ворота №3, паркан №5, реконструювали убиральню літ.«Г», мостіння. На підставі довідки КП «ОМБТІтРОН» №329844.63 від 06.03.2012 р. після реконструкції будинку між [PERSON] та [PERSON] був проведений перерахунок ідеальних часток, на підставі якого у фактичному користуванні [PERSON] знаходилось: в житловому будинку літ.«А»: 2-3- кухня, площею 12,2 кв.м.; 2-4 - житлова, площею 18,2 кв.м.; 2-6 - їдальня-вітальня, площею 30,6 кв.м.; 2-7 - житлова, площею 19,7 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., загальною площею 80,7 кв.м.; убиральня літ.«Г», літній душ літ.«Ж»; мостіння ІІ; ворота №3; паркан №5; ? частина паркану №2, що складає 71/100 частину житлового будинку. 15.11.2012 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя відповідачки було видане свідоцтво про право власності на 71/100 частину реконструйованого спірного будинку, який на праві спільної часткової власності став в цілому складатися із житлового будинку літ.«А», загальною площею 166,1 кв.м., житловою площею 82,1 кв.м.; вбиральні літ.«Г»; душу літ.«Ж»; навісів літ.«З»,«Е», відображених у технічному паспорті від 17.02.2012 р. 18.12.2012 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на 29/100 частин реконструйованого спірного будинку. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №090/2014, проведеної ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень імені Скібінського С.С.» 11.08.2014 р., ринкова вартість без проведених ремонтно-будівельних робіт та поліпшень, станом на момент проведення експертизи, 71/100 частини спірного житлового будинку з надвірними спорудами, що в цілому складається із житлового будинку літ.«А», загальною площею 166,1 кв.м., житловою площею 82,1 кв.м.; вбиральні літ.«Г»; душу літ.«Ж»; навісів літ.«З»,«Е», без врахування вартості земельної ділянки, складає 154399 грн., що еквівалентно 12038 доларам США. Крім того, на підставі зазначеного висновку, ринкова вартість з проведеними ремонтно-будівельними роботами та поліпшеннями , станом на момент проведення експертизи, 71/100 частини спірного житлового будинку з надвірними спорудами, без врахування вартості земельної ділянки, складає 439918 грн., що еквівалентно 34299 доларам США. В висновку експертизи зазначено, що вартість ремонтно-будівельних робіт та поліпшень, станом на момент проведення експертизи, спірних частин будинку, без врахування вартості земельної ділянки, складає 285519 грн. та спірна частина будинку у своїй вартості збільшилась на зазначену суму, що складає 65%. Суд визнає істотною збільшення вартості спірної частини будинку, яка відбулася за час шлюбу сторін по справі. Як вбачається із довідки Одеської регіональної філії ПАТ «Українська гірнично-металургійна компанія» № 463, виданої 28.04.2014 р., [PERSON] з 01.03.2010 р. працює на посаді системного адміністратора та мав дохід. Зазначене свідчить, що позивач мав можливість, за рахунок отриманих грошових коштів у період шлюбу з відповідачкою, зробити реконструкцію спірного майна. На підставі ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст.69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. У судовому засіданні доведено, що цінність 1/2 частини спірного будинку, яка належала відповідачки до шлюбу з [PERSON], істотно збільшилася за час шлюбу з ним та стала складати 71/100 частину будинку внаслідок трудових і грошових затрат обох подружжя, тому повинна бути визнана судом об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] . Таким чином, представлені суду докази в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] та дають можливість погодитись із запропонованим позивачем варіантом розподілу майна. Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Задовольняючі у повному обсязі позовні вимоги, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору за подання позову у розмірі 2294 грн.; судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121,80 грн.; 121,80 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 121,80 грн.; витрати за проведення експертизи у розмірі 4000 грн., які підтверджені письмовими доказами. Ст.ст.10,60 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідачки на те, що реконструкція будинку була проведена на землі, яка їй належить особисто і тому, спірна частина будинку не може бути визнана об'єктом права спільної власності є хибними. Будь-яких доказів того, що [PERSON] здійснював реконструкцію спірного будинку в супереч інтересам сімї, протиправно, без згоди на то [PERSON] суду не представлено.

Outcome: approved