Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] [PERSON] Суліман про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 15 травня 2009 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 547, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 114116. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час ат місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання на його адресу реєстрації судових повісток рекомендованою кореспонденцією. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2009 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 547 та видано Свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 114116. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК Українисуд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За письмовою заявою, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ель Саеді». Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до\~\~ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved