Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач 27.03.2018 року звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить суд усунути йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття померлої [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 19.12.2017 року № 424 він на підставі ст. 46 ЖК України отримав двокімнатну квартиру № [ADDRESS]. 18.01.2018 року місце проживання позивача зареєстровано за вищезазначеною адресою. Пізніше від голови ОСІБ «Груні Романової 9» позивачу стало відомо, що за даною адресою зареєстрована [PERSON], яка померла. Квартира належала [PERSON], після її смерті квартира відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07.07.2017 року визнана відумерлою спадщиною. Рішенням встановлено, що смерті [PERSON] зареєстрована 08.11.2012 року. Позивач 05.03.2018 року звернувся до відповідача з заявою про зняття померлої [PERSON] з реєстрації. Йому було відмовлено, оскільки не надано свідоцтво про смерть. Отримати документи, що підтверджують смерть [PERSON], позивач не має можливості, оскільки не є родичем померлої. Реєстрація померлої в квартирі порушує його права: на померлу нараховуються комунальні послуги, позивач не може скористатися правом на приватизацію квартири та отримати субсидію. Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У підготовче засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити /а.с.29/. Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої просять розглядати справи без участі представника відділу, проти задоволення позовних вимог не заперечують /а.с.33/. Представники третіх осіб - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Груні Романової 9» та Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу у підготовче засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують /а.с.30,31/. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв'язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази, надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.07.2017 року визнано квартиру № [ADDRESS], яка належала померлій [INFO] [PERSON], відумерлою спадщиною. Рішеням встановлено, що померла [PERSON] зареєстрована за адресою: квартира № [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили 18.07.2017 року /а.с.9-10/. Відповідно до витягу з протоколу № 12 від 13.12.2017 року, затвердженого рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради 19.12.2017 року № 424, [PERSON] як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії надано двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 27,59 кв.м на склад сім'ї 3 особи на підставі ст. 46 ЖК України /а.с.7/. позивач зареєстрований у вищезазначений квартирі, що підтверджується довідкою голови ОСІБ «Груні Романової 9» від 08.02.2018 року та копією паспорту позивача серія [NUMBER] /а.с.4-5,6/. 05.03.2018 року позивач звернувся з заявою до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу з заявою про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] у зв'язку з її смертю, однак у знятті з реєстрації йому було відмовлено на підставі абзацу 2 пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, оскільки не надано свідоцтво про смерть /а.с.8/. Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Відповідно до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач на законних підставах володіє квартирою, реєстрація померлої [PERSON] у квартирі створює йому перешкоди у користуванні квартирою, оскільки на неї нараховуються комунальні послуги, що завдає додаткових майнових витрат позивачу. Крім того, реєстрація померлої в квартирі перешкоджає позивачу отримати субсидію та реалізувати своє право на приватизацію квартири. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача законні, обґрунтовані, відповідач позов визнав, а тому позовна заява підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, судовиий збір має компенсуватися за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки обидві сторони звільнені від його оплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved