overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON], 02.09.1980 р.н, яка мешкає в м. Подільську (Котовську) Одеської області, звернулась 04.08.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дитини: доньки [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, у якій позов визнавав та просив розглянути справу у його відсутність. Вислухавши сторону позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 04.08.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.09.2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 24.01.2014 року. Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'являлася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину її неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 24.01.2014 р. Дітей у них немає. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача підлягає стягненню судовий збіру у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.09.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 12.09.2013 року. Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розлучення змінити прізвище позивачу на дошлюбне - [PERSON]. Спору про поділ майна між сторонами немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 12.09.2013 р. Дітей у них немає. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами на даний час немає. З відповідача підлягає стягненню судовий збіру у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.09.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 13.09.2003р перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з березня 2016 року по причині відсутності між нею та відповідачем взаєморозуміння на різні життєві питання. Зазначає, що спільне господарство вони не ведуть, та вважає, що їх сімя розпалась остаточно. Спорів щодо виховання та проживання дитини, а також розподілу майна, яке являється їх спільною сумісною власністю - не має. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу, її прізвище залишити «Коломієць». Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, та надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав цілком та надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-НО №216793, виданного 13.09.2003р виконкомом Шабельківської селищної ради м.Краматорська Донецької області, актовий запис №31, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-НО №418010, яке видане 17.01.2005р Красноторською селищною радою м.Краматорськ Донецької області, актовий запис №2). З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю з березня 2016р, відносини не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу згідно її клопотання залишити за її клопотанням як «Коломієць».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.11.2016р звернулась до суду із дійсним позовом, вказуючи, що з [PERSON], відповідачем у справі, має спільну дитину [PERSON], [INFO], однак у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебуває. Свій позов мотивує тим, що їх спільний син знаходиться на її утриманні, проживає разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як працює, інших аліментних зобовязань перед іншими особами не має. Після уточнення своїх вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги цілком, просила їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, та в заяві зазначив, що згоден виплачувати аліменти на утримання сина в заявленому позивачкою розмірі ? частини з усіх видів його доходів. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (серія 1-НО №271942, виданого 27.05.2009р у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №745) батьком дитини записаний відповідач - [PERSON] З довідки ОСББ «Сузіря» б/н від 01.11.2016р убачається, що разом з позивачкою за адресою: бул.Краматорський[ADDRESS], м.Краматорськ, проживає та зареєстрований її син - [PERSON], [INFO]. З наданих до суду письмових заяв вбачається, що позивач підтримала позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання неповнолітнього сина, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі, а саме в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.11.2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 року. Шлюб зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 457. Від спільного шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, надали суду заяви, в яких підтримали позов та просили суд слухати справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день слухання справи. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 13.09.2016 року, виданого повторно Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 457. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області 07.06.2017 року сторонам, за заявою відповідача, надавався строк для примирення терміном два місяці, але примирення не відбулося. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дослідив матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.11.2016 року звернулась в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач не має інших дітей чи непрацездатних родичів, які б знаходилися на його утриманні, однак, добровільно кошти на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду заяву про зменшення суми стягуваних аліментів, та просить стягувати з відповідача по 700,00 гривень аліментів щомісячно та просила суд проводити розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відомостей про причину неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає разом з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача і приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 700,00 гривень щомісячно на дитину, що дасть змогу забезпечити для дитини належні умови проживання та розвитку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у справі в розмірі 551 гривень 20 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.11.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя. Припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. 07.05.2018 р. відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, з 28 травня 2017 року сторони проживають окремо, у позивача є інша сім'я. Є спір щодо майна подружжя, який буде вирішуватися в іншому провадженні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Позивач [PERSON] в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про розгляд справи повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.11.2014 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.12.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 02.10.1982 року. Від даного шлюбу мають дітей, які вже досягли повноліття. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки її перестало цікавити сімейне життя і вона сама розірвала їх сімейні стосунки. Посилаючись на наведене та зазначивши, що відповідачка відмовляється розлучатись з ним через органи РАЦС, хоча разом вони не проживають з квітня 2013 року, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 12.01.2016 року (а.с.15) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не з'явилась (а.с.19-20), як і не з'явилась у судове засідання, призначене на 12.01.2016 року, (а.с.16,18), яке було відкладене у зв'язку з її неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 02.10.1982 року (а.с.7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає протягом двох років і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved