Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 лютого 2016 року звернулася до Кодимського районного суду з позовом до Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] та брата [PERSON]. В позові вказала, що 02 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої в межах Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, грошовий вклад в АТ «Ощадбанк», компенсаційний до нього рахунок №915510778 з залишком вкладу 2\~627 грн. 75 коп. та недоотримана пенсія у звязку із смертю в сумі 1561 грн. 95 коп. 06 серпня 2015 року помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на не отриману ним пенсію в сумі 949 грн. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлих матері та брата за законом, однак через юридичну неграмотність, незнання законів та скрутне матеріальне становище своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. З цих підстав просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без неї. Представник Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, суд вважає можливим розглянути вказану справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши позов позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 02 серпня 2015 року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №418347, видане 05 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області), а 06 серпня 2015 року брат [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №418358, видане 11 серпня 2015 року цим же відділом ДРАЦС). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 2.63 га., яка розташована в межах Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії III-ОД №000348, виданого 24 березня 2004 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області; грошовий вклад в АТ «Ощадбанк» та компенсаційний до нього рахунок №915510778 з залишком вкладу 2\~627 грн. 75 коп.; недоотримана пенсія в сумі 1561 грн. 95 коп. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 949 грн. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті вказує, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадщини померлих матері та брата за законом першої та другої черги (ст.ст.1261,1262 ЦК України), однак через юридичну неграмотність, незнання законів та скрутне матеріальне становище своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлих, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутня, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві дозвіл на прийняття спадщини (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). На підставі викладеного,

Outcome: approved