Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач 27.01.2020 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту та спадкового договору не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] . В установлений законом шестимісячний строк після смерті батька позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори. Крім позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини також звернулася інші спадкоємці: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] брат позивачки. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. На даний час відповідачі не претендують на спадкове майно проте до нотаріальної контори не з`являються, та жодних дій не вчиняють. Дана обставина перешкоджає позивачу в здійснені її прав. Просить суд визнати за ним право власності на спадковий будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутність позивача та представника, заявлений позов підтримують в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.. 128,130 ЦПК України, причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 27.01.2020 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту та спадкового договору не складав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] . В установлений законом шестимісячний строк після смерті батька позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до Баришівської районної державної нотаріальної контори. Крім позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини також звернулася інші спадкоємці: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] брат позивачки. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. На даний час відповідачі не претендують на спадкове майно проте до нотаріальної контори не з`являються, та жодних дій не вчиняють. Дана обставина перешкоджає позивачу в здійснені її прав. З моменту смерті батька з 2006 року по даний час позивач постійно вільно та відкрито користується житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами розташованого по [ADDRESS] . Здійснює догляд за будинком, проводить поточні ремонти будинку, обробляє земельну ділянку біля будинку, сплачує комунальні послуги. Постійно та безперервно проживає в спадковому будинку. Тобто понад 13 років вільно та відкрито користуєся спадковим житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] . Даний факт підтверджується актом складеним депутатом Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області в присутності свідків(а.с.45). Так, частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року. Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Так згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В своїй постанові по справі № 910/17274/17 Велика Палата ВС зазначила, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Велика Палата ВС наголосила на тому, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Таким чином враховуючи те, що по даній справі відповідачі як спадкоємці відповідно до ст. 1218 ЦК України набули право на свої частки спадкового майна, позивач законно заволоділа даним майном, та володіла ним відкрито та безперервно, строк для визнання набувальної давності сплив, суд вважає що заявлена вимога підлягає до задоволення.

Outcome: approved