Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 вересня 2014 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, який уточнив в поданій до суду 29 вересня 2014 року заяві. Посилався на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], спадкоємцем майна якої є він. Вказував, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса та отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Також зазначав, що до складу спадкового майна належала земельна ділянка по [ADDRESS], що належала померлій відповідно до нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу. Але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю оформленого на померлу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] в м. Полтаві та зобов'язати зареєструвати за ним право власності. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в поданих до суду заявах. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] є сином померлої [INFO] року [PERSON] та в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем її майна за законом. Судом встановлено, що після померлої [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] відкрита спадкова справа, позивач [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлої [PERSON], у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва по право на спадщину. 05 січня 2012 року позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, за життя [PERSON] відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 листопада 2000 року купила земельну ділянку площею 1000 кв.м. в [ADDRESS]. Зазначений договір зареєстровано в реєстрі за № 2429. Земельній ділянці по [ADDRESS] площею 1000 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд присвоєно кадастровий номер 5310136400:04:001:0101. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку за померлою [PERSON] обмежує право позивача [PERSON] на отримання у встановленому законом порядку свідоцтва на право власності на спадкове майно. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту. Тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на земельну ділянку місті Полтаві по [ADDRESS], кадастровий номер 5310136400:04:001:0101, площею 1000 кв.м. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги [PERSON] про зобов'язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зареєструвати право власності на земельну ділянку суд виходить з наступного. Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції не відмовляла позивачу в реєстрації права власності на земельну ділянку, жодним прав позивача не порушувала та не є відповідачем по справі. Крім того, діючим законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень державними реєстраторами, при цьому суд не може підміняти цю процедуру та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень. З цих підстав вимоги про зобов'язання зареєструвати право власності є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial