Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON], 21 червня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після батька - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] року після смерті батька - [PERSON], відкрилась спадщина: земельна ділянка площею 2,32 га вартістю 78817,55 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого. Спадщину, що відкрилася вона прийняла як спадкоємець за законом першої черги, який проживав разом зі спадкодавцем н час відкриття спадщини. Нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на землю серії [NUMBER]. Цей правовстановлюючий документ втрачений. З приводу втрати державного акту вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Позитивного результату це не дало. Вказані причини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,32 га вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого [INFO] року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 грудня 2006 року Малослобідською селищною радою Кодимського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис №12. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 січня 1969 року Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьком народженої [INFO] року [PERSON] є [PERSON], актовий запис №2. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Слобідською селищною радою Кодимського району Одеської області 03 жовтня 1987 року, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]», актовий запис №23. Згідно Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №213/109-17 від 13 червня 2017 року [PERSON] видавався державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 2,32 га на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області вартістю 78817,55 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області №204 від 13 травня 2017 року, [PERSON] до дня своєї смерті проживав в одному будинку з дочкою - [PERSON]. Згідно листа Державної нотаріальної контори Одеської області №867/02-14 від 21 червня 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів . Згідно публікації в газеті «Вісті Кодимщини» №24 від 17 червня 2017 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 2,32 га виданий Кодимською РДА по Слобідській селищній для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 31 березня 2004 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником: земельної ділянки площею 2,32 га вартістю 78817,55 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №213/109-17 від 13 червня 2017 року);. [INFO] року [PERSON], помер, що вбачається з дослідженого в судовому зсіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 грудня 2006 року Малослобідською сільською радою Кодимського району Одеської області. Як убачається з дослідженого судом в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 січня 1969 року Тимківською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьком народженої [INFO] року [PERSON] є [PERSON], а згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Слобідською селищною радою 03 жовтня 1987 року, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]». Отже, судом установлено, що спадкоємцем першої черги за законом є позивач - [PERSON]. Інші спадкоємці за законом - відсутні. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як особа яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач прийняла спадщину тим самим (частина 3 статті 1268 ЦК України). Звернувшись до нотаріуса з питанням про отримання свідоцтва про право на спадщину з законом, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №867/02-14 від 21 червня 2017 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№24 від 17 червня 2017 року). Крім того, як убачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №213/109-17 від 13 червня 2017 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у зв'язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,32 га вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого [INFO] року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved