Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 12.08.2013 року звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить поновити його на роботі на посаді директора ТОВ «Форум-Трейд», стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі, середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 17.09.2010 року він перебував на посаді директора ТОВ «Форум-трейд». 12.08.2013 року йому стало відомо про переобрання директора, тобто його звільнення. Вважає звільнення незаконним, оскільки з 14.07.2013 року він перебував у черговій відпустці, крім того, він є членом профспілки, а тому його звільнення мало бути погоджене з профспілковою організацією. У газеті «Сорока» від 04.09.2013 року він побачив оголошення про проведення 10.09.2013 року о 10 годині та о 12 годині зборів засновників ТОВ «Форум-Бренд» та ТОВ «Форум-Трейд». У зазначений час він прибув за вказаною адресою, однак у двері приміщення були зачинені, його ніхто не впустив. Ухвалою суду від 19.02.2014 року за заявою представника позивача позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди залишено без розгляду. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги щодо поновлення [PERSON] на роботі підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, що відповідно до ч.4 ст.159 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що позивач про звільнення дізнався 12.08.2013 року, відомостей про вручення [PERSON] наказу про звільнення суду не надано. Останній до суду із позовом звернувся 12.08.2013 року, тобто в межах місячного строку, передбаченого ст.233 КЗпП України. Наказом №4 від 17.09.2010 року, який був виданий на підставі рішення б/н загальних зборів учасників ТОВ «Форум-трейд», [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ «Форум-трейд» з 17.09.2010 року з окладом відповідно до штатного розпису (а.с.89, 216). Відповідно до наказу №1-к від 14.07.2013 року у період з 15.07.2013 року по 02.09.2013 року [PERSON] перебував у відпустці (а.с.24). Наказом №1-к від 01.08.2013 року, що виданий на виконання протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «Форум-трейд» від 01.08.2013 року, позивача звільнено з посади директора з 01.08.2013 року (а.с.177, 217). Зазначене рішення загальних зборів товариства, а також наказ є незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. Статтею 36 КЗпП України передбачено перелік підстав, з яких може бути припинений трудовий договір, зокрема у ст. 40 КЗпП України встановлено виключний перелік підстав, з яких трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю. У протоколі загальних зборів товариства №3 від 01.08.2013 року, а також у наказі про звільнення №1-к від 01.08.2013 року не зазначено підстави звільнення, а тому такий наказ не може бути визнаний судом законним. Крім того, згідно ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Як встановлено судом, 01.08.2013 року [PERSON] перебував у відпустці, отже був звільнений у період перебування у відпустці, а тому звільнення є незаконним також з цієї підстави. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, позовні вимоги про поновлення на роботі слід задовольнити та поновити [PERSON] на посаді директора у ТОВ «Форум трейд» з 01.08.2013 року. Також, у ч.2 ст.235 КЗпП України зазначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Однак, з урахуванням положень ч.1 ст.11 ЦПК України про розгляд справи в межах заявлених позовних вимог, ухвали суду від 19.02.2014 року про залишення без розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди, суд позбавлений можливості виконати зазначені вимоги закону. Відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ТОВ «Форум-трейд» на користь держави судові втрати у сумі 114,70 грн. Рішення в частині поновлення на роботі відповідно до вимог ч.5 ст.235 КЗпП України, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 21,24,36, 40, 41, 233, 235 КЗпП України,

Outcome: approved