Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 грудня 2019 року звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача АТ «ЗАВОД МАЯК» та просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 19 287,02 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2018 року по день винесення рішення. Також позивач просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 842,00 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30 липня 2018 року він був звільнений з роботи у АТ «ЗАВОД МАЯК» за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Проте грошових розрахунків АТ «ЗАВОД МАЯК» з позивачем не провів. На час звільнення позивача заборгованість товариства по заробітної платі складала 19 287,02 грн, проте її так і не було виплачено, у зв`язку з чим позивач просить додатково стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2018 року по день винесення рішення. Ухвалою суду 18 грудня 2019 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. 10 січня 2020 року відповідач через свого представника надав відзив, у якому визнавав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 19 287,02 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У частині витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначила, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат є значно завищеною та не відповідає реальним обставинам понесених витрат. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 грудня 2009 року позивач був прийнятий на посаду столяра шостого розряду до відповідача, що підтверджується записом за № 49 у трудовій книжці (а.с.14). 30 липня 2018 року позивач був звільнений з роботи у АТ «ЗАВОД МАЯК» за власним бажанням за ч. 1 ст. 38 КЗпП України (а.с.15). Відповідно до розрахункового листа АТ «ЗАВОД МАЯК» за липень 2018 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 19 287,02 грн (а.с.17). Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ «ЗАВОД МАЯК» у частині стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 19 287,02 грн необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна та середньогодинна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача. З урахуванням відпрацьованих днів та годин за два останні місяці середньоденна заробітна плата позивача становить 262,51 грн, про що не заперечувалося відповідачем. Таким чином до стягнення з відповідача підлягає сума середньоденного заробітку 262,51 грн х 388 робочих днів (за період з 01 серпня 2018 року по 18 лютого 2020 року) = 101 853,88 грн. При цьому з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 842,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Прохання позивача відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 842,00 грн не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На підтвердження понесених витрат саме по цій справі позивач зі своїм представником надали розрахунок робіт, в яких в суму 3 842,00 грн врахована винагорода за участь у судовому засіданні у розмірі 960,50 грн. Проте представник позивача у судове засідання не з`явився. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним з урахуванням пропорційно задоволених вимог стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved