overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач 14.09.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 09.08.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають вже повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що 05.10.2017 року вони з відповідачем припинили спільне проживання. Причиною стало те, що відповідач не приділяв належної уваги родині, перебуваючи протягом значного часу у пошуках роботи, не забезпечував родину, не допомагав по господарству, зловживав спиртними напоями, через що постійно виникали сварки та скандали. Вважає, що подальше життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Майнового спору немає, син після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 28.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, оскільки не має можливості прибути у судове засідання, позовних вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 23). Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку прощеного провадження з викликом сторін оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 09.08.1997 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровській області, актовий запис № 533 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що 05.10.2017 року з відповідачем припинено спільне проживання. Причиною стало те, що відповідач не приділяв належної уваги родині, перебуваючи протягом значного часу у пошуках роботи, не забезпечував родину, не допомагав по господарству, зловживав спиртними напоями, через що постійно виникали сварки та скандали. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майнового спору немає, син після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач 14.09.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 24.09.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони не неповнолітній дітей не мають. Протягом останнього часу між нею та відповідачем виникали сварки через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони припинили шлюбні відносини, подальше життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 28.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася,\~в матеріалах\~справи наявна\~її заява,\~згідно якої\~просить розглядати\~справу за\~її відсутності,\~позовних вимоги\~підтримує у\~повному обсязі\~ (а.с.\~17). Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку прощеного провадження з викликом сторін оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони 24.09.2016 року зареєстрували шлюб у Нікопольському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 416 (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що останнього часу між сторонами виникали сварки через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони припинили шлюбні відносини, подальше життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач, 14.09.2021 року, звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 18.06.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 453. Вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Останнім часом їх стосунки значно погіршились, зазначав, що вони не можуть проживати, як сім`я, виконувати сімейні обов`язки. Позивач,\~\~ [PERSON] , у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначав, що шлюбні стосунки з відповідачкою припинені 23 серпня 2021 року, з того ж часу вони не ведуть разом спільне господарство. Відповідачка, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу, відзиву на позов не подавала. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідачки. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 18.06.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 453, оригінал свідоцтва про шлюб долучений до матеріалів справи. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач в позові зазначив, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю, відповідачка дані обставини не спростовувала. \~ \~ \~ \~Вказував, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер, спільне господарство не ведуть, на примирення не згоден. Відповідачкою відзиву на позов не подавалось, обставини зазначені в позові не спростовувались, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, від даного шлюбу сторонни мають двох дітей, які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач 14.09.2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 19.07.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини з 01.11.2020 року припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через непорозуміння, різність поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з ним. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11.10.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.15). Відповідачу [PERSON] на зазначений у позові номер мобільного телефону, було направлено смс-повідомлення із відомостями про дату, час та місце судового засідання, яке, як вбачається з довідки про доставку смс, відповідач отримав 11.10.2021 року (а.с.17). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористалася правом на відзив. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 19.07.2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 318 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через непорозуміння, різність поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства. З 01.11.2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами неможливе, майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач 14.09.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, що надійшов до суду 15.09.20 р.. Позов обґрунтований тим, що сторони уклали шлюб 31.08.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сімейне життя сторін поступово погіршувалось, що призвело до припинення їх шлюбних відносин. Вони мають суттєво відмінні та діаметрально протилежні погляди на життя та сім`ю, не мають спільних інтересів, не існують як сім`я. Біля року сторони не проживають спільно, мають наміри, кожна зокрема, на створення інших сімей. Збереження шлюбу вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 20.10.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 27.10.20 р.. 03.11.20 р. до суду надійшов лист відповідача, у якому відповідач зазначила про повне визнання позову. За станом на 23.11.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно досить тривалий час, мають спільну неповнолітню дитину, однак, позивач не бажає збереження свого шлюбу, а відповідач проти позову не заперечила засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.08.13 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 31.08.13 р., актовий запис № 386. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач 14.10.2014 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 16.08.2008р. відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 170. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно та місце проживання дитини відсутній. Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу позивач просила покласти на відповідача. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Ухвалою суду від 30.10.2014р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2008року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач 14. 10. 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва № 49 про право власності на жилий будинок, виданого ВК Черкаської міської ради 15.02.1977 року вона є власником 12/25 частин жилого будинку [ADDRESS]. Разом з нею в будинку зареєстровано ще чотири особи: її син - [PERSON], невістка - [PERSON] та онуки - [PERSON] та [PERSON]. Зазначила, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з травня 1997 року не проживають в належному їй будинку, не сплачують комунальні платежі, особистих їх речей в будинку немає. В зв'язку з реєстрацією відповідачів в будинку вона змушена нести додаткові витрати, пов'язані з надлишковою оплатою комунальних послуг Просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] та зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Соснівського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області зняти відповідачів з місця реєстрації проживання за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Про день та час розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 49 про право власності на жилий будинок, виданого ВК Черкаської міської ради 15.02.1977 [PERSON] являється власницею 12/25 частин жилого будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Згідно довідки № 881 від 10.10. 2014 р., виданій КСН «Центральний», окрім позивача в будинку [ADDRESS] зареєстровані її син - [PERSON], невістка - [PERSON] та онуки - [PERSON] та [PERSON]. Факт не проживання відповідачів за вказаною адресою підтверджується актом опитування сусідів від 10. 09 .2014р., в якому зазначено, що відповідачі не проживають в будинку [ADDRESS] з 1997 року. Місце фактичного проживання відповідачів позивачу не відоме. Згідно ст. 167 Житлового Кодексу України позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач 14.11.2013р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовував тим, що 17.01.2008р. між сторонами укладено кредитний договір № 201852-CRED, згідно якого банк надав відповідачці кредит у сумі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 17.07.2009р., а відповідачка зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідачка сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором станом на 05.11.2013р. утворилась заборгованість у сумі 18237,32 грн., що складається з 4264,05 грн. заборгованості за кредитом, 12866,73 грн. заборгованості за відсотками, 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 856,54 грн. штрафу (процентна складова). Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась в судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 17.01.2008р. між сторонами укладено кредитний договір № 201852-CRED (а.с.7-13), згідно якого позивач надав відповідачці кредит у сумі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 17.07.2009 р., а відповідачка зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.3.2 договору при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 60 % річних, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором станом на 05.11.2013р. утворилась заборгованість у сумі 18237,32 грн., що складається з 4264,05 грн. заборгованості за кредитом, 12866,73 грн. заборгованості за відсотками, 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 856,54 грн. штрафу (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с.5-6). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 18237,32 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 229,40 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved