Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що пропустила його з поважної причини. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 травня 2015 року помер її син [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно ? частина квартири № 12 в м. Тетієві по вул. Соборній (колишня Леніна), 31 Київської області та ? частина житлового будинку в м. Тетіїві по вул. Володимирській (колишня Кірова), 108 Київської області. Вказує, що крім неї спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є її онуки (діти спадкодавця): [PERSON] та [PERSON], які спадщину, після смерті батька [PERSON] своєчасно прийняли. Зазначає, що в шестимісячний строк з дня смерті сина вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через похилий вік - 76 років, незадовільний стан здоров»я, правову необізнаність та відсутність коштів на оформлення спадщини. Вказані обставини просить суд визнати поважними причинами пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на обставини, зазначені у письмовому запереченні ( а.с.-39-42) Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, які підтвердили факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 2015 року в м. Тетієві Київської області помер син позивача [PERSON]. (а.с.-7,8) Після його смерті залишилося спадкове майно ? частина квартири № 12 в м. Тетієві по вул. Соборній (колишня Леніна), 31 Київської області та ? частина житлового будинку в м. Тетіїві по вул. Володимирській (колишня Кірова), 108 Київської області. (а.с.-10-13) Спадкоємцями першої черги є його діти: [PERSON] та [PERSON], які спадщину, після смерті батька [PERSON] своєчасно прийняли, подавши у визначений законом строк заяви до Тетіївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], проте в зв»язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено їм у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.-33-34) Відповідно до рішення Тетіївського районного суд Київської області від 26.04.2016 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/8 частині квартири 12 в м. Тетієві по вул. Соборній (колишня Леніна), 31 Київської області в порядку спадкування за законом після смерті померлого 19 травня 2015 року батька [PERSON]. (а.с.-47) Відповідно до рішення Тетіївського районного суд Київської області від 26.04.2016 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині житлового будинку в м. Тетіїві по вул. Володимирській (колишня Кірова), 108 Київської області в порядку спадкування за законом після смерті померлого 19 травня 2015 року батька [PERSON]. (а.с.-48) 24.02.2017 року на підставі вищевказаних рішень було проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] на вищевказані об»єкти нерухомості. (а.с.-49-52) Позивач 07.02.2017 року звернулася до Тетіївської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після смерті сина [PERSON], який помер 19 травня 2015 року, де їй видали письмове роз»яснення «Про порядок оформлення спадщини» № 108/02-14, в якому зазначено, що поскільки вона не проживала з померлим на час відкриття спадщини та не подала відповідну заяву про прийняття спадщини, тому вважається таким спадкоємцем, який спадщину не прийняв, в зв»язку з чим їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с.-14) Із копії виписки № 100303 Київської обласної клінічної лікарні № 1 встановлено, що [PERSON] у період з 18.01.2007 року по 24.01.2007 року перебувала на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Київської обласної клінічної лікарні № 1, тобто задовго до смерті сина. (а.с.-13) Із копії посвідчення № 108763, виданого [PERSON] встановлено, що вона з 17.02.1994 року є пенсіонером.(а.с.-5) Так, із показань свідка [PERSON] встановлено, що позивач доводиться йому матір»ю, із якою він разом проживає. Йому відомо про те, що представник його племінників (відповідачів по справи) розмовляла із матір»ю по питання оформлення спадщини після смерті [PERSON], проте заяви про прийняття спадщини до нотаріуса мати не подавала. Свідок [PERSON] показала суду, що померлий [PERSON] це її колишній чоловік, а позивач по справі її колишня свекруха. Після смерті [PERSON] вона приходила до свекрухи пропонувала їй разом із онуками ( відповідачами по справі) піти до нотаріальної контори подати заяву про прийняття спадщини та надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, на що отримала відмову. Відповідно до ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи, роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що вона майже через два роки з дня відкриття спадщини звернулася до суду із названим позовом, зазначивши поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини те, що вона має похилий вік, незадовільний стан здоров»я та те, що на момент смерті сина вона була пенсіонеркою та не мала коштів для оформлення спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надала суду безспірних, достовірних і належних доказів поважності причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, пропустивши його майже на два роки, а тому позов задоволенню не підлягає. Докази, на які посилається позивач, на думку суду, не підтверджують ту обставину, що позивач впродовж усього шестимісячного строку мала об»єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed