Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач 28.11.2016 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 7923,23 грн. та судових витрат. Після зменшення розміру позову 07.03.2017 р. просив стягнути з відповідача 6030,96 грн. заборгованості та судові витрати у розмірі 1378 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 11.09.2015 р. відповідач згідно наказу від 10.09.2015 р. № 805-к був прийнятий на роботу на ДП «ВО «Карпати» учнем вязальника схемних джгутів, кабелів та шнурів. 14.09.2015 р. відповідач направлений у службове відрядження на навчання у компанію «[PERSON] Румунія» до м. Санніколау Маре Румунія з 16.09.2015 р. по 28.10.2015 р. Відповідно до п.5 розд.ІІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 р. № 362), підприємство, що відряджає працівника у відрядження за кордон, забезпечує його грошовими коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом) в національній валюті держави, до якої відряджається працівник, або у вільно конвертованій валюті. На виконання вимог вказаної Інструкції 15.09.2015 р. відповідачу видано добові кошти на період відрядження в сумі 23659,28 грн., які останній після повернення з відрядження зобовязаний був повернути до закінчення пятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження (п.17 розд.Ш вказаної Інструкції). У звязку з порушенням дисципліни відповідач достроково повернувся з навчання, а саме 10 жовтня 2015 р. автотранспортним засобом, який оплачений ДП «ВО «Карпати». 26.10.2015 р. відповідач зявився на підприємстві та несвоєчасно відзвітував про надані йому кошти, до виконання своїх обовязків не приступав. 24.11.2015 р. вніс в касу підприємства частину залишку невикористаних коштів в сумі 11000 грн. У подальшому відповідача було звільнено з роботи за прогули. Залишок не повернутих відповідачем коштів на даний час складає 6030,96 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач [PERSON] перебував з позивачем ДП «ВО «Карпати» у трудових відносинах згідно наказу № 805-к про прийняття на роботу від 10.09.2015 р. (а.с.4). На підставі наказу від 14.09.2015 р. відповідач направлений у службове відрядження на навчання у компанію «[PERSON] Румунія» до м. Санніколау Маре (Румунія) з 16.09.2015 р. до 28.10.2015 р. (а.с.5). У відповідності з вимогами п.5 розд.ІІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 р. № 362), зареєстровано в МЮУ 31.03.1998 р. за № 218/2658, 15.09.2015 р. відповідачу видано добові кошти в сумі 23659,28 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 730 від 15.09.2015 р. (а.с. 6). Відповідно до п. 17 розд.ІІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон після повернення з відрядження працівник зобовязаний до закінчення пятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню працівником до каси або зарахуванню на відповідний рахунок підприємства, що їх надало, у грошових одиницях, в яких було надано аванс, у встановленому законодавством порядку. Відповідач достроково 10.10.2015 р. повернувся з навчання, згідно наказу № 2805-к від 19.10.2015 р. його звільнено з ДП «ВО «Карпати» згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 16). 24.11.2015 р. відповідач вніс у касу підприємства частину залишку невикористаних коштів у сумі 11000 грн. (а.с.8) та 02.12.2016 р. добровільно погасив частину заборгованості в сумі 1892, 27 грн. (а.с.32). Залишок не повернутих відповідачем коштів на даний час складає 6030,96 грн. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 6030,96 грн. заборгованості та судові витрати у сумі 1378 грн. На підставі наведеного, відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. № 59 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 р. № 362), зареєстровано в МЮУ 31.03.1998 р. за № 218/2658,

Outcome: approved