Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

позивач [PERSON] 29 листопада 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірванння шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 14 лютого 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з листопада 2016 року . Діти залишились жити із матір'ю, відповідач на утримання дітей добровільно допомогу не надає. Позивачка вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини, понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2004 року, про що виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 2 (а.с 9 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 29 , зробленого виконкомом Олексієво-Дружківської селищної ради м.Дружківка Донецької області 25 серпня 2004 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) Відповідно до актового запису № 22, зробленого виконавчим комітетом Олексієво-Дружківської селищної ради міста Дружківка Донецької області 11 вересня 2015 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11 ) У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з листопада 2016 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . В наступний час відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей в розмірі по 1/3 частини, але не менше розміру встановленому законом. Таким чином, заяву задоволено повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенні, то з відповідача треба стягнути судові витрати на користь позивача та держави

Outcome: approved