Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 06.08.2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Лізки Глобинського району Полтавської області по пров. Рублівському, 1. Вона є спадкоємцем майна померлої за законом. При житті спадкодавець не оформила правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння. По цій причині державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення обєкту нерухомого майна, побудувала вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володіла ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Градизької селищної ради, однак за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею, в порядку спадкування після [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Градизької селищної ради, представник третьої особи сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В заявах до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 06.08.2012 року померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є її дочка [PERSON]. Згідно інформації, наданої Градизькою державною нотаріальною конторою на запит суду, після померлої 06.08.2012 року [PERSON], заведена спадкова справа № 233 від 15.11.2016 року. В установлений законом строк спадщину по закону прийняла її донька [PERSON]. Інші особи, які б в установлений строк прийняли спадщину, відмовилися від неї або мали право на обов»язкову частку у спадщині відсутні. До складу спадкового майна входить житловий будинок №1, розташований по пров. Рублівському в селі Лізки Глобинського району Полтавської області. Довідками виконкому Градизької селищної ради підтверджено, що згідно записів в погосподарській книзі №2, ст. 78 за [PERSON] на день смерті 06.08.2012 року значився житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по пров. Рублівському, 1, в с. Лізки Глобинського району, 1959 року на не приватизованій земельній ділянці площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Градизька державна нотаріальна контора постановою від 06.12.2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється в момент її смерті, а тому провести державну реєстрацію на вказане нерухоме майно на імя померлої [PERSON] неможливо. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А» побудовано у 1959 році, сарай літ. «Б» - у 1963 році, огорожу № 1 у 1965 році. Довідкою Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради № 61/4665 від 30.11.2016 року підтверджено, що станом на 28.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: с. Лізки Глобинського району Полтавської області, пров. Рублівський, 1 не зареєстровано. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п.2 якого дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. У 1959 році (на час завершення будівництва спадкового будинку) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку на відведеній для цих цілей земельній ділянці. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Право власності на новостворене нерухоме майно виникало з моменту завершення його будівництва. Встановивши, що [PERSON] за життя, на передбачених діючим на той час законом підставах, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Лізки Глобинського району Полтавської області по пров. Рублівському, 1, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на визнання за нею права власності на нерухоме майно, належне її матері. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved