Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.06.2019 року звернулася у суд із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 24.09.1994 року та зареєстрований Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 14. Ухвалою судді від 25.06.2019 року, після отримання у встановленому порядку судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання від 22.08.2019 року підготовче провадження закрито, а справа призначена до судового розгляду. Судовий розгляд справи по суті відбувся 07.10.2019 року, без участі сторін. Позов обґрунтовано тим, що сім`я сторін фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбних відносин. Від спільного проживання у них народився троє дітей, двоє з яких досягли повноліття, а одна неповнолітня дочка проживає і надалі залишиться до повноліття проживати з позивачем. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 07.10.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, оскільки примирення між сторонами неможливе, просила розгляд даної справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання, щодо розгляду справи по суті не з`явився, однак подав до суду заяву від 07.10.2019 року, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, оскільки примирення між сторонами неможливе, просив розгляд даної справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 07.10.2019 року, не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони вступили у шлюб 24.09.1994 року, який був зареєстрований Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області 24.09.1994 року. Від спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , двоє з яких досягли повноліття, а неповнолітня дочка на даний проживає і надалі проживатиме з відповідачем. Встановлено також й те, що сторони протягом тривалого часу не ведуть спільного господарства. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на життя та ведення спільного господарства. Таким чином, на переконання суду, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є недоцільним, буде суперечити інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Виконуючи вищенаведені приписи, а також виходячи із поданих сторонами письмових заяв, у котрих вони наполягають на розірванні шлюбу, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved