Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач 27 травня 2021 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 24 грудня 1999 року між ними та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який було зареєстровано на Товарній біржі «Алмаз» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний номер 200 від 24 грудня 1999 року. На теперішній час він позбавлений можливості повною мірою користуватися спірним житловим будинком, так як цей договір не відповідає вимогам, які ставляться до правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Враховуючи, що між ним та [PERSON] виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Дубовий І.А. в судове засідання не прибув, однак спрямував до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов, справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву про визнання нею позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи: Товарної біржі «Алмаз» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відповідно до статті 247 частини 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ухвали судді від 31 травня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що на час укладення угоди діяли норми ЦК України (в редакції 1963 року), а тому, суд вважає можливим при розгляді справи застосувати цей Кодекс, оскільки, згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності - з 01 січня 2004 року. Згідно договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] (покупцем) та [PERSON] (продавцем) зареєстрованого на Товарній біржі «Алмаз» в журналі реєстрації біржових угод, реєстраційний номер 200 від 24 грудня 1999 року, продавець [PERSON] продала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, належний їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Білозерською державною нотаріальною конторою Херсонської області 4 березня 1994 року за реєстраційним номером 2-213, зареєстрованого у Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 274, розташований за адресою: [ADDRESS] за 5 532 грн, а покупець [PERSON] купив вказане нерухоме майно та сплатив продавцю вказану суму грошей повністю, до підписання цього договору. За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 224 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до вище вказаного, сторони виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу. Згідно напису на договорі купівлі-продажу, цей договір був зареєстрований в погосподарській книзі № 9 особовий рахунок № [NUMBER] Киселівськуої сільської ради Херсонського (Білозерського) району Херсонської області. Як вбачається із записів у паспорті громадянина України [PERSON] , останній зареєстрований за спірною домобудівлею, розташованою за адресою [ADDRESS] . Згідно статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений. Якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу) Відповідно до статті 47 ЦК України (в редакціїї 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі, за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. Таким чином, суд встановив, що відповідачка [PERSON] продала позивачу [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , але нотаріально зазначений договір купівлі-продажу не оформили, у зв`язку з чим, суд, враховуючи визнання відповідачкою позову вважає, що позивач до суду звернувся на законних підставах з обґрунтованими вимогами, а тому, вважає можливим визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами дійсним.

Outcome: approved