Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.02.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем з 23 квітня 2005 року по 23 лютого 2017 /до дня розірвання шлюбу/ перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина після припинення шлюбних стосунків знаходиться на її утриманні та вихованні, домовленості щодо добровільного вирішення порядку утримання дитини між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач за даний період приймав участь у матеріальному забезпеченні дитини, але така участь була не регулярною та в розмірах, що не відповідає вимогам закону. Вона має намір отримувати аліменти з відповідача на користь сина в примусовому порядку, оскільки дані кошти потрібні на повноцінне утримання дитини, забезпечення її всім необхідним та створення нормативних побутових та життєвих умов, а також для можливого оформлення соціальних доплат та соціальних пільг, як малозабезпеченій особі. Крім того дитина потребує необхідного утримання та забезпечення, придбання в достатній кількості предметів гігієни, одягу, продуктів харчування, шкільних та канцелярських предметів для школи, а тому її належне виховання, розвиток та утримання, потребують постійних матеріальних витрат, а власних коштів не вистачає на придбання всього необхідного у достатній кількості. Відповідач офіційно працевлаштований, є співробітником приватної компанії «Двері Білорусії», що здійснює свою діяльність на території Комінтернівського району м. Харкова, отримує заробітну плату, тобто має постійний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати і забезпечений відповідним соціальним пакетом, тому прохає стягнути з нього на свою користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення ним віку повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та надала аналогічні поясненя. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує / а.с. 22/. Суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 23 квітня 2005 року до 23 лютого 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с.4, 27/. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьківство відповідача підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження дитини /а.с.5/. Згідно довідок Яблучненської сільської ради Великописарівського району від 07.11.2016 [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] /а.с. 6-7/. Відповідно до довідки комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 28.02.2017 [PERSON] постійно проживає та зареєстрований в [INFO], довідки ТОВ «Двері Білорусії» від 15.02.2017 працює вантажником, його середній заробіток становить близько 3\~200 гривні /а.с.25-26/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач має постійний дохід, інших утриманців, крім неповнолітнього сина не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Тому доцільно стягувати з відповідача аліменти у частині від його доходу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів та розяснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved