Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11310304000. Відповідно до умов Кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 200 000 доларів США, а [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 05 березня 2015 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,90 % річних. 25 лютого 2009 року та 28 вересня 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 2, відповідно до умов яких сторони досягли згоди, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11310304000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11310304000; про перенесення кінцевого терміну повернення кредиту, а саме позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі у термін не пізніше 05 вересня 2015 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін погашення кредиту, відповідно до умов договору; викладено графік погашення кредиту в новій редакції. Банк виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі [PERSON], всупереч умов кредитного договору, з жовтня 2013 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлені строки та розміри, також має заборгованість зі сплати нарахованих процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до умов п. 4.1. кредитного договору за порушення [PERSON] термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту, банк має право вимагати від позичальника додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалентно) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 03 лютого 2015 року заборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені, становить 47\~946,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 лютого 2015 року становить 774\~184,03 грн., з яких кредитна заборгованість - 46\~269,22 доларів США, що еквівалентно 747\~108,91 грн.; заборгованість по процентах 1\~676,79 доларів США, що еквівалентно 27\~075,12 грн.. Сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту станом на 03 лютого 2015 року становить 43\~816,47 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту 43\~210,96 грн., пеня за прострочення сплати процентів 605,5 грн.. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений Договір поруки № 185501 від 05 березня 2008 року. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобовязався відповідати перед банком за виконання [PERSON] його зобовязань, що виникли із кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. 25 лютого 2009 року між банком та поручителем [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до договору поруки, згідно умов якої поручитель надав згоду забезпечувати порукою змінене основне зобовязання за кредитним договором. У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору банк 21 листопада 2014 року на адресу [PERSON] та [PERSON] направив вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, проте ні позичальник, ні поручитель не сплатили існуючу заборгованість по кредитному договору. Відповідачі свої зобовязання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь банку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11310304000 від 05 березня 2008 року в розмірі 47\~946,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 лютого 2015 року становить 774\~184,03 грн., з яких кредитна заборгованість - 46\~269,22 доларів США, що еквівалентно 747\~108,91 грн.; заборгованість по процентах 1\~676,79 доларів США, що еквівалентно 27\~075,12 грн.; заборгованість по сплаті пені в розмірі 43\~816,47 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту 43\~210,96 грн., пеня за прострочення сплати процентів 605,5 грн., а також понесені судові витрати. В подальшому у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України позивач ПАТ «УкрСиббанк» подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь банку суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11310304000 від 05 березня 2008 року в розмірі 47\~920,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 лютого 2015 року становить 774\~184,03 грн., з яких кредитна заборгованість - 46\~269,22 доларів США, заборгованість по процентах 1\~651,37 доларів США; заборгованість по сплаті пені в розмірі 103 690 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту 102\~297,80 грн., пеня за прострочення сплати процентів 1\~392,20 грн., а також понесені судові витрати. У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], про визнання договору поруки припиненим. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 05 березня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11310304000 від 05 березня 2008 року. В рахунок забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором між ним та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір поруки № 185501. 25 лютого 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] змінили графік погашення кредиту та продовжили строк виконання зобовязання на шість місяців з 05 березня 2015 року до 05 вересня 2015 року, у звязку з чим між ними було укладено Додаткову угоду № 1. ПАТ «УкрСиббанк» в односторонньому порядку збільшив обсяг його відповідальності як поручителя, шляхом укладення додаткової угоди № 2 від 28 вересня 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11310304000 від 05 березня 2008 року, без його згоди, чим порушив поруку ще 28 вересня 2009 року. В графіку погашення кредиту станом на 10 вересня 2009 року сума боргу тіла кредиту складала 157\~142,90 доларів США, а в наступному зміненому графіку платежів станом на 10 вересня 2009 року сума боргу тіла кредиту склала 171\~428,60 доларів США, тобто зобовязання збільшилися на 14\~285,70 доларів США. 28 вересня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] додаткову угоду № 2 до кредитного договору, згідно умов п. 2 якої сторони погодили графік погашення кредиту, у звязку з чим збільшилися виплати по кредиту. Станом на 10 вересня 2009 року згідно графіку погашення кредиту сума боргу тіла кредиту склала 171\~428,60 доларів США, а згідно наступного зміненого графіку платежів станом на 28 вересня 2009 року сума боргу тіла кредиту склала 173\~767,97 доларів США. У звязку з цим заборгованість [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» збільшилися після зміни графіку платежів з боку банку на 2\~339,37 доларів США. Жодних змін щодо внесень змін до графіку, викладеного в додаткових угодах № 1, 2 до кредитного договору від 28 вересня 2009 року банк з ним, як поручителем за договором поруки, не укладав, чим збільшив обсяг його відповідальності на 2\~339,37 доларів США. В порушення умов п. 2.1. договору поруки без його згоди як поручителя банк уклав з позичальником [PERSON] додаткову угоду № 2 від 28 вересня 2009 року до кредитного договору, згідно умов якої були змінені умови кредитного договору, у зв'язку з чим збільшився обсяг його відповідальності на суму в розмірі 2\~339,37 доларів США. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука за договором поруки припинилася в день зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив визнати договір поруки № 185501 від 05 березня 2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» припиненим, а також стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати. У судовому засіданні представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ПАТ «УкрСиббанк» первісний позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав та заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні представник відповідачів, позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] первісний позов не визнав та заперечував проти його задоволення, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що первісний позов ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню частково, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11310304000. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало [PERSON] акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 200 000 доларів США, а [PERSON] зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 05 березня 2015 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,90 % річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до умов п. 1.4 кредитного договору кредит надавався позичальнику для його особистих потреб, а саме: на споживчі потреби. Відповідно до умов п. 1.5. кредитного договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 262091725710600, відкритого у банку. Відповідно до умов п. 4.1. кредитного договору за порушення [PERSON] термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або комісій, банк має право вимагати від [PERSON] додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. В подальшому між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 25 лютого 2009 року та 28 вересня 2009 року були укладені додаткові угоди до договору про надання споживчого кредиту № 11310304000 від 05 березня 2008 року. Відповідно до умов п. 1.1. додаткової угоди № 1 від 25 лютого 2009 року до кредитного договору сторони погодили зміну кінцевого терміну повернення кредиту за договором та зазначили, що «позичальник [PERSON] зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 05 вересня 2015 року, якщо тільки не буде встановлений інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору». Відповідно до умов п. 1.2 додаткової угоди № 1 до кредитного договору сторонами погоджено зміну графіка погашення кредиту за договором, а саме «сторони домовились викласти Додаток № 1 до Договору у наступній редакції, що додається (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди). 28 вересня 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов п. 2 якої сторони домовились викласти Додаток № 1 до Договору у наступній редакції, що додається Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором між банком Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір поруки № 185501 від 05 березня 2008 року. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] зобовязався відповідати перед банком за виконання [PERSON] його зобовязань, що виникли із кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Відповідальність [PERSON] і [PERSON] є солідарною. Відповідно до умов п. 2.2. договору поруки у випадку невиконання боржником [PERSON] своїх зобовязань за основним договором кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Згідно умов п. 3.1 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором. 25 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 185501 від 05 березня 2008 року, відповідно до умов п. 1 якої сторони домовились встановити новий строк повернення кредиту позичальником, що визначений у договорі поруки № 185501 від 05 березня 2008 року і виклали п. 1.2 договору у новій редакції: «поручителю добре відомі всі умови вищезазначеного основного договору, зокрема: - сума основного договору 200\~000 доларів США. Вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 1\~010\~000 грн. за курсом НБУ на день укладання основного договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент визначиться в цьому договорі лише в разі, якщо сума основного договору виражена у іноземній валюті. Термін виконання основного зобовязання 05 вересня 2015 року, якщо згідно умов основного договору не будуть застосовуватись інші терміни виконання такого зобовязання». Додаткова угода є невід'ємною частиною договору поруки. Банк виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі, однак [PERSON] всупереч умовам кредитного договору не здійснює платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно до розрахунку, який долучений до матеріалів справи, заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені станом на 27 березня 2015 року становить 47\~920,59 доларів США, з яких 46\~269,22 доларів США кредитна заборгованість, 1\~651,37 доларів США заборгованість по процентам; заборгованість по сплаті пені в розмірі 103 690 грн., з яких пеня за прострочення сплати кредиту 102\~297,80 грн., пеня за прострочення сплати процентів 1\~392,20 грн.. Оскільки ні позичальник [PERSON], ні поручитель [PERSON] належним чином не виконували умови кредитного договору, банк надіслав на адресу [PERSON], [PERSON] 20 листопада 2014 року вимогу вих. № 30-11/19327 із зазначенням суми боргу, яка підлягає до сплати. Однак, дана вимога на дату подання позову залишена позичальником без належного реагування, повне чи часткове погашення заборгованості за Кредитним договором позичальником не проведено. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] згідно умов договору поруки взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту за Договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2008 року згідно графіку платежів (Додаток до договору № 1). Однак, в порушення умов п. 2.1 договору поруки, яким передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, банк ПАТ «УкрСиббанк» уклав з позичальником [PERSON] додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 28 вересня 2009 року, відповідно до умов якої збільшився обсяг майнової відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, укладаючи Додаткову угоду № 2 до кредитного договору сторони погодили між собою та погодили новий Графік погашення кредиту, відповідно до якого збільшилися виплати по кредиту. В обґрунтування заявлених вимог позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки є припиненим у відповідності до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України, внаслідок збільшення обсягу його відповідальності як поручителя, без надання своєї згоди. У своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначав, що збільшення відповідальності, як поручителя за відсутності на це його згоди, відбулось шляхом укладанням між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] додаткової угоди № 2 від 25 вересня 2009 року до кредитного договору № 11310304000 від 05 березня 2008 року, згідно умов якої були внесені зміни до Графіку платежів (викладений у додатку № 1 до кредитного договору). Згідно нового графіку платежів банк змінив суми платежів, починаючи з вересня 2009 року в бік збільшення, у зв'язку з чим обсяг майнової відповідальності [PERSON], як поручителя, збільшився в сумі на 7\~553,92 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов»язується із зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов»язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього:збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов»язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов»язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим. Зміна умов забезпеченого порукою кредитного договору без згоди поручителя може припинити поруку лише в тому разі, якщо це призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за основним зобовязанням. Між банком та [PERSON], який є поручителем згідно договору поруки, додаткова угода щодо зміни вказаних умов кредитного договору не укладалась. Тобто в порушення вимог чинного законодавства та п. 2 договору поруки банк ПАТ «УкрСиббанк» без згоди поручителя [PERSON] змінив умови кредитного договору, внаслідок чого збільшився обсяг майнової відповідальності без згоди на те поручителя. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову про визнання договору поруки № 185501 від 05 березня 2008 року припиненим підлягають задоволенню, що у свою чергу тягне за собою відмову в задоволенні позовних вимог первісного позову ПАТ «УкрСиббанк» щодо солідарного стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11310304000 від 05 березня 2008 року Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню частково, а саме лише в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 11310304000 від 05 березня 2008 року з позичальника [PERSON]. В решті вимог первісний позов задоволенню не підлягає. Судові витрати по справі слід стягнути із сторін у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved