Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач 27.05.2020 звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Головного управління держпраці в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: - встановити факт нещасного випадку, який стався під час перебування позивача на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури Одеської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце [INFO] о 07 годині 05 хвилин, на 213 кілометрі 900 метрів автотраси «Кропивницький-Платонове» з автомобілем марки «Тойота Ландкруїзер Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] , в якому знаходився [PERSON] під час виконання службових обов`язків; - зобов`язати Головне управління держпраці в Одеській області створити комісію з розслідування нещасного випадку, який мав місце з позивачем під час його перебування на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури Одеської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце [INFO] о 07 годині 05 хвилин, на 213 кілометрі 900 метрів автотраси «Кропивницький-Платонове» з автомобілем марки «Тойота Ландкруїзер Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] , в якому знаходився [PERSON] під час виконання службових обов`язків; - зобов`язати комісію, створену для проведення зазначеного спеціального розслідування Головним управлінням держпраці в Одеській області, за наслідком проведення розслідування вказаного нещасного випадку на виробництві видати [PERSON] акт за формою Н-1. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначив, що у період з 27.06.2000 по 22.11.2018 він працював в органах прокуратури України. У серпні 2017 позивач перебував на посаді слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області. Дорученням начальника другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області, 16.08.2018 року позивачу доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань того ж дня за № 42017160000001104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що службова особа Котовської ОДПІ в Одеській області вимагає неправомірну вигоду від фізичної особи-підприємця за незастосування до нього штрафних санкцій. Слідчим суддею апеляційного суду Одеської області 17.08.2017 року задоволено подане клопотання слідчого про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно певної особи. Того ж дня, зазначену ухвалу слідчого судді за № 6394т позивачем разом з дорученням направлено для виконання до Управління служби безпеки України в Одеській області (далі УСБУ в Одеській області). Оскільки зазначена ухвала наділена грифом «таємно», проведення негласних слідчих (розшукових) дій не підлягали розголошенню, про час та місце їх проведення було відомо обмеженому колу осіб. З метою виконання зазначеної ухвали суду щодо виявлення та подальшого документування тяжкого корупційного злочину, [INFO] позивач разом з трьома оперативними співробітниками УСБУ в Одеській області виїхали на автомобілі марки «Тойота Ландкруїзер Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] у місто Подільськ Одеської області, де розташована Котовська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області. Під час руху у зазначеному напрямку, о 07 годині 05 хвилин, на 213 кілометрі 900 метрів автотраси «Кропивницький-Платонове» з автомобілем, на якому вони рухалися, сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої, автомобіль два рази перекинувся. Внаслідок зазначеної транспортної пригоди співробітник УСБУ в Одеській області [PERSON] , [INFO] , який знаходився за кермом автомобіля, загинув, а позивачу та двом співробітникам УСБУ в Одеській області завдано тілесні ушкодження. Після отримання позивачем тілесних ушкоджень, на місце події прибула карета швидкої допомоги Подільської міської лікарні, працівниками якої позивачу надано первинну медичну допомогу. Відповідно до запису у книзі виклику швидкої допомоги Подільської міської лікарні від 18.08.2017 року за № 10680 зафіксовано смерть [PERSON] до приїзду швидкої медичної допомоги, а за № 10683 у позивача зафіксовано забиття поясничної області, а також закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку. Після цього, [PERSON] госпіталізовано до Подільської міської лікарні. Під час огляду та надання медичної допомоги, лікарями Подільської міської лікарні у позивача відповідно до виписки із медичної карти хворого від 18.08.2017 року виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забиття шийного відділу хребта, забиття тазу та інші тілесні ушкодження. Про даний нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, [PERSON] відразу повідомлено безпосередньому керівнику та керівництву прокуратури Одеської області. Однак, прокуратурою розслідування даного нещасного випадку проведено не було. Тобто, даний нещасний випадок було приховано. Більш того, як зазначає позивач, прокуратурою Одеської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.08.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42017161010000316 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Після отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з позивачем під час виконання службових обов`язків, [PERSON] постійно проходив лікування в медичних закладах, внаслідок чого, за результатами тривалого лікування, висновком медико-соціальної експертної комісії № 722267 від 24.12.2019 року позивачу встановлено 2 (другу) групу інвалідності. Однак, розслідування даного нещасного випадку на виробництві відповідачем не проводилося, акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за встановленою формою Н-1 відносно [PERSON] складено не було. Щодо проведення розслідування зазначеного нещасного випадку на виробництві, який стався з позивачем та складання відповідного акту за формою «Н-1», позивач звертався до Прокуратури Одеської області та Головного управління держпраці в Одеській області. За результатами розгляду його звернень, у проведенні розслідування нещасного випадку на виробництві прокуратурою Одеської області 24.09.2019 року та Головним управлінням держпраці в Одеській області 29.10.2019 та 29.01.2020 відмовлено, а позивачу запропоновано для вирішення цього питання звернутися до суду. У своєму відзиві відповідач зазначив, що згідно абз. 3 п. 8 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337 (далі-Порядок № 337), повідомлення про нещасний випадок надається за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі настання нещасного випадку внаслідок події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів - за місцем реєстрації підприємства (установи, організації), у тому числі територіальному органові держпраці. Розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, може проводитися комісією підприємства (установи, організації) у разі надання територіальним органом Держпраці письмового доручення роботодавцю протягом наступного робочого дня після отримання повідомлення про нещасний випадок. Головним управлінням Держпраці не було отримано повідомлення про зазначений нещасний випадок від прокуратури Одеської області. Позивач та представник відповідача подали заяви про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247ЦПК України. Позивач просить позов задовольнити,представник відповідача у задоволенні позову відмовити. Дослідивши у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Головного управління держпраці в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 5 статті 40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Відповідно до частини 1 статті 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 6 статті 246 КПК України проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України. За рішенням слідчого чи прокурора до проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть залучатися також інші особи. Згідно статті 252 КПК України, фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, у разі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до статті 35 Закону України «Про загальне обов`язкове соціальне страхування» та статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», позивач являється застрахованою особою. Нещасний випадок стався під час виконання службових обовязків, тому цей нещасний випадок є страховим. Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до пункту 10 статті 1 «Визначення термінів» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вказано, що страхові випадки за соціальним страхуванням від нещасних випадків - це є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 16 цього Закону застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом. Частиною 7 статті 36 вказаного Закону, у випадку настання страхового випадку, страхові виплати складаються із: страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Згідно частини 3 статті 36 цього Закону , підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Відповідно до частини шостої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Згідно статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається Порядком проведення розслідування та введення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337 (далі-Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку визначено, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. Прихований нещасний випадок на виробництві - нещасний випадок, про який роботодавець, потерпілий або працівник, який його виявив, не повідомив у встановлений цим Порядком строк відповідним органам та установам, та/або нещасний випадок, розслідування якого не проведено комісією підприємства (установи, організації). Відповідно до п. 8 Порядку у разі настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства, особами, які фактично допущені до роботи без оформлення трудового договору, повідомлення про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) надається керівником підприємства (установи, організації), в інтересах якого виконувалися роботи (надавалися послуги), або представником орендодавця, балансоутримувача тощо, на території (об`єкті) якого сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння). Відповідно до пункту 10 Порядку, спеціальному розслідуванню підлягають нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого. Розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, може проводитися комісією підприємства (установи, організації) у разі надання територіальним органом Держпраці письмового доручення роботодавцю протягом наступного робочого дня після отримання повідомлення про нещасний випадок. Віднесення нещасних випадків до таких, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, здійснюється на підставі висновку про ступінь тяжкості травми згідно з Класифікатором розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженим МОЗ. Відповідно до підпункту 10 пункту 52 Порядку, обставиною, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства (установи, організації) з дозволу або за письмовим дорученням роботодавця (безпосереднього керівника робіт). Відповідно до пункту 33 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, комісія зобов`язана Комісія (спеціальна комісія) зобов`язана: скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого. Згідно підпунктів 13, 27 пункту 4 Положення «Про державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету міністрів України 11.02.2015 за № 96, Держпраця відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків. Проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам. Відповідно до пункту 29 Положення, факт настання нещасного випадку на виробництві може бути встановлено у судовому порядку. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 9 Порядку № 337 розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку, у тому числі, про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата непрацездатності настала не одразу. У разі встановлення факту нещасного випадку рішенням суду, розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. Під час розгляду справи, судом встановлено, досліджено та приєднано до матеріалів справи наступні докази: Копія трудової книжки позивача серії [NUMBER] , у якій зазначено, що відповідно до наказу Прокурора Одеської області № 2383к від 22.06.2016, позивач у період з 10.10.2016 по 12.07.2018 перебував на посаді слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень та процесуального керівництва прокуратури Одеської області; Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.08.2017 за № 42017160000001104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Відомості до реєстру внесено слідчим [PERSON].; Доручення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017160000001104 від 16.08.2017 слідчому [PERSON].; Ухвала слідчого судді апеляційного суду Одеської області № 6394т від 17.08.2017 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 42017160000001104 від 16.08.2017 слідчому [PERSON].; Доручення слідчого [PERSON] до УСБУ в Одеській області щодо виконання ухвали слідчого судді апеляційного суду Одеської області № 6394т від 17.08.2017 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 42017160000001104 від 16.08.2017; Відповідно до запису у книзі виклику швидкої допомоги Подільської міської лікарні від 18.08.2017 року за № 10680 зафіксовано смерть [PERSON] до приїзду швидкої медичної допомоги, а за № 10683 у позивача зафіксовано забиття поясничної області, а також закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку. Після цього, [PERSON] госпіталізовано до Подільської міської лікарні. Під час огляду та надання медичної допомоги, лікарями Подільської міської лікарні у позивача відповідно до виписки із медичної карти хворого від 18.08.2017 року виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забиття шийного відділу хребта, забиття тазу та інші тілесні ушкодження; Постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2017 за № 42017161010000316 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України від 12.04.2018 року. Згідно зазначеної постанови, встановлено факт дорожньо-транспортної події, яка мала місце [INFO] о 07 годині 05 хвилин, на 213 кілометрі 900 метрів автотраси «Кропивницький-Платонове» з автомобілем марки «Тойота Ландкруїзер Прадо», реєстраційний номер [NUMBER] , під час якої загинув [PERSON] , а також зазнали тілесних ушкоджень [PERSON] та співробітники УСБУ в Одеській області [PERSON] та [PERSON] ; Медична документація, відповідно до якої, [PERSON] неодноразово проходив лікування з діагнозом посттравматичної енцефалопатії та інших захворювань, отриманих в результаті перенесеної травми [INFO]: -виписка-епікриз з Одеської обласної клінічної лікарні № 7710 від 06.04.2018 року; -консультативний висновок з Центру реконструктивної та відновної медицини від 24.10.2018; -виписка-епікриз з Біляївської центральної районної поліклініки від 22.08.2019; -Виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 20126 від 09.09.2019 з Одеської обласної клінічної лікарні; -виписка з медичної карти хворого від 22.10.2019; -виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 27548 від 02.12.2019 з Одеської обласної клінічної лікарні; -довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 722267 від 24.12.2019, відповідно до якої, [PERSON] в результаті перенесеної травми встановлено терміном на один рік другу групу інвалідності; -довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 165393 від 22.12.2020, відповідно до якої, [PERSON] в результаті перенесеної травми продовжено на два роки другу групу інвалідності. Заява позивача до прокуратури Одеської області про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві від 13.09.2019; Відповідь з прокуратури Одеської області № 11-9621-19 від 24.09.2020, відповідно до якої, позивачу відмовлено у проведенні розслідування нещасного випадку; Заява позивача до Головного управління держпраці в Одеській області про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві від 15.10.2019; Відповідь з Головного управління держпраці в Одеській області № 15-В-1781/0313-9683 від 29.10.2019, відповідно до якої, позивачу відмовлено у проведенні розслідування нещасного випадку; Заява позивача до Головного управління держпраці в Одеській області про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві від 13.01.2020; Відповідь з Головного управління держпраці в Одеській області № 15/01-33-974 від 29.01.2020, відповідно до якої, позивачу відмовлено у проведенні розслідування нещасного випадку. Під час розгляду справи, судом з УСБУ в Одеській області витребувано документацію щодо проведення розслідування нещасного випадку, що мав місце в результаті описаної дорожньо-транспортної пригоди [INFO] із співробітниками УСБУ в Одеській області з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Встановлено, що за даним фактом УСБУ в Одеській області проводилося розслідування відповідно до «Порядку розслідування та ведення нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України», затвердженого Наказом Служби безпеки України № 443 від 12.12.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.01.2003 за № 11/7332. За результатами спеціального розслідування, УСБУ в Одеській області 27.04.2018 складено акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою НВС-2, що стався [INFO] о 07 годині 05 хвилин в Управлінні Служби безпеки України в Одеській області. Згідно висновку комісії, зазначений нещасний випадок с [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] стався з ними під час виконання обов`язків військової служби внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Даний нещасний випадок пов`язаний з виконанням військової служби, підлягає обліку і про нього складається акт за формою НВС-1 на кожного потерпілого, що і було зроблено. В матеріалах справи наявний акт за формою НВС-1 № 7 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків службової стосовно [PERSON] , зареєстрований в УСБУ в Одеській області 05.05.2018 за № 34/541. В зазначених актах також вказано, що окрім працівників УСБУ в Одеській області потерпілим від зазначеного нещасного випадку являється і позивач. В матеріалах справи є запит начальника УСБУ в Одеській області на ім`я прокурора Одеської області № 65/35/99 від 06.09.2017 року відповідно до якого, УСБУ в Одеській області у зв`язку з проведенням розслідування нещасного випадку, що мав місце [INFO] в даній ситуації, запитувала копії матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2017 за № 42017161010000316 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка стала нещасним випадком. Прокуратурою області на запит, листом від 04.10.2017 (вих.№ 4262-17) направлено копії відповідних матеріалів кримінального провадження. Таким чином, прокуратурі Одеської області було добре відомо про зазначений нещасний випадок. Однак, розслідування зазначеного нещасного випадку, у якому був потерпілим слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області [PERSON] прокуратура не проводила, відповідача про зазначений нещасний випадок не повідомила, чим його приховала. Відповідачем доказів, які спростовують обґрунтування позовних вимог позивача надано не було. За клопотанням відповідача, ухвалою суду від 16.02.2021 у зазначеній справі залучено Одеську обласну прокуратуру у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Однак, представник Одеської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату та час слухання справи. Відповідач у ході судового розгляду позов визнав частково та заявив, що у не підлягає задоволенню судом вимога позивача про зобов`язання комісії, створеної для проведення зазначеного спеціального розслідування Головним управлінням держпраці в Одеській області, за наслідком проведення розслідування вказаного нещасного випадку на виробництві видати [PERSON] акт за формою Н-1. Як зазначив відповідач, даний акт може бути виданий тільки за результатами проведеного розслідування за наявності достатніх підстав. Статтею 2 Конвенції №11 від 25 червня 1958 року «Про дискримінацію у сфері праці і зайнятості» (ратифікована Україною 04 серпня 1961 року) передбачено, що кожний член Організації, для якого ця Конвенція є чинною, зобов`язується визначити й проводити національну політику, спрямовану на заохочення, методами, що узгоджуються з національними умовами й практикою, рівності можливостей та поводження стосовно праці й занять з метою викорінення будь-якої дискримінації з приводу них. Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про запобігання дискримінації в Україні» від 06.09.2012, № 5207-VI, пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Відповідно до ст. 4 Дія цього Закону поширюється на відносини між юридичними особами публічного та приватного права, місцезнаходження яких зареєстровано на території України, а також фізичними особами, які перебувають на території України. В описаній ситуації встановлення факту нещасного випадку під час виконання службових обов`язків з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і не встановлення факту нещасного випадку з [PERSON] у такому випадку носить характер дискримінації. Враховуючи викладене, суд вважає, що [INFO] о 07 годині 05 хвилин, на 213 кілометрі 900 метрів автотраси «Кропивницький-Платонове» з [PERSON] , який у той час перебував на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури Одеської області, стався нещасний випадок під час виконання ним службових обов`язків на зазначеній посаді і позов підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог позивача про зобов`язання Управління Держпраці зобов`язати комісію, створену для проведення зазначеного спеціального розслідування Головним управлінням держпраці в Одеській області за наслідком проведення розслідування вказаного нещасного випадку на виробництві видати [PERSON] акт за формою Н-1, то у задоволенні вимог позивача в цій частині суд відмовляє в зв`язку з їх безпідставністю, що є самостійною підставою для відмови в позові. На підставі викладеного,

Outcome: partial