Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач 27.01.2015 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач вказує на те, що йому на правах власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстрована його колишня дружина - відповідач по справі, з якою він розірвав шлюб 14 лютого 2013 року. Посилаючись на те, що відповідачка фактично не проживає в будинку з лютого 2013 року, з моменту розлучення, позивач обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не приймає ніякої участі в утриманні ним будинку, просить суд визнати [PERSON] такою, яка втратила право на проживання в цьому будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та посилаючись на викладені в позові обставини, просив суд його позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечуючи того факту, що вона фактично не проживає в будинку після розірвання шлюбу з позивачем, тобто з лютого 2013 року, разом з тим позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своїх заперечень на позов відповідачка посилається на те, що в даний час вона проживає на квартирі і, що їй не має де зареєструватись на постійне місце проживання, в зв'язку з чим просила суд відмовити в задоволені позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Так, відповідно до правил, передбачених ст.ст.71,72 ЖК України, ст.405 ЦК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, якщо вони не проживають в ньому без поважних причин понад шість місяців, а члени сім'ї понад один рік. Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі являються бувшим подружжям, шлюб яких за рішенням суду було розірвано 14 лютого 2013 року. Позивач являється власником житлового будинку [ADDRESS]. В цьому будинку, що зареєстрований на правах власності за позивачем, зареєстрована відповідач по справі, з якою він розірвав шлюб 14 лютого 2013 року. З пояснень сторін, даних ними в судовому засіданні, з акту обстеження по факту проживання від 12.12.2014 року, складеного депутатом Баловненської сільради, вбачається, що відповідачка в даному будинку зареєстрована з дітьми, але фактично не проживає з лютого 2013 року, в зв'язку з тим, що змінила своє місце проживання. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач фактично не проживає в житлі, в якому зареєстрована і не користуються ним, без всяких на те поважних причин більше одного року, тобто з лютого 2013 року. Факт не проживання відповідачки в помешканні позивача без поважних причин понад один рік, доведений в судовому засіданні вищевказаними дослідженими доказами. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла, бувший член сім'ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Існування будь-яких домовленостей між сторонами по справі щодо користування спірним житлом в судовому засіданні не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачка, згідно зі ст.ст.71,72 ЖК України, ст.405 ЦК України, втратила право на проживання і користування житлом позивача.

Outcome: approved