Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звенулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Одночасно з поданням позовної заяви позивач надала суду заяву про забезпечення позову, в якій просила в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач в будь-який час може вчинити дії щодо відчуження зазначеного майна. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення. Судом встановлено, що [PERSON] звенулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Згідно матеріалів позовної заяви предметом позову є спільне майно подружжя, до якого входить і квартира на яку позивач і просить накласти арешт. Право власності відповідача на спірне майно підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 09 квітня 2002 року серія КВ №68194. Також згідно матеріалів справи вбачається що сторони перебували у шлюбі з 28.09.1996 по 06.10.2014. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя має бути забезпечений судом. Враховуючи наявні в матеріалах докази, суд вважає правильним накласти арешт на квартиру [ADDRESS], оскільки такий вид забезпечення цивільного позову є співмірним з заявленими вимогами.

Outcome: approved