Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач 18.08.2016 року звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 20.10.2015 року була укладена Угода про надання особистого кредиту № 500985452. Відповідно до умов даного Договору, позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 43\~886,58 грн., а відповідач зобовязався повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 43\~886,58 грн., відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого в нього станом на 01.08.2016 року виникла прострочена заборгованість. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.08.2016 року було відкрите провадження по справі. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.02.2017 року суд передав дану справу за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, у звязку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла до провадження судді Нікітіної С.Й. У звязку з рішенням [PERSON] Правосуддя від 22.08.2017 року № 2503/0/15-17, про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси, на підставі наказу в.о. керівника апарату суду [PERSON] від 06.09.2017 року №151/а, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, та на підставі службової записки помічника судді Нікітіної С.Й. Притченко Р.С. було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Ухвалою суду від 20.10.2017 року дана справа прийнята до провадження судді Домусчі Л.В. та призначена до розгляду. Ухвалою суду від 17.01.2018 року за клопотанням позивача було ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач був обізнаний про розгляд даної справи, що підтверджується, зокрема, наявною у матеріалах справи заявою [PERSON] від 16.01.2018 року про відкладення розгляду даної справи. з 22.03.2018 року по 29.03.2018 року суддя перебувала у відпустці. Станом на 30.03.2018 року від відповідача письмового відзиву на позов суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» має Акцепт публічну пропозиції на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500985452 від 20.10.2015 року. [PERSON] підписав оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту № 500985452 від 20.10.2015 року, чим підтвердив свою згоду на укладення договору про комплексне банківське обслуговування з ПАТ «Альфа Банк», та за умовами якого банк зобовязався надати відповідачі кредит у сумі 43\~886, 58 грн.. Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем договору та надав відповідачу кредит. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 01.08.2016 року у [PERSON] виникла заборгованість на загальну суму 49 780,60 грн. та складається з наступного: - заборгованість за кредитом 39\~977, 62 грн.; - за відсотками 2880, 85 грн.; - по комісії 5922, 13 грн.; - штраф 1000 грн.. ПАТ «Альфа-Банк» намагався врегулювати спір з відповідачем в досудовому порядку, що підтверджується вимогою вих.. №64072-102 б/б від 08.08.2016 року про досудове врегулювання спору, яка направлялася на адресу проживання відповідача. Проте, така вимога була залишена відповідачем без виконання. З наданих до суду документів вбачається, що позивач має свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 306405 з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 23494714 та Статут ПАТ «Альфа-Банк», погоджений 18 квітня 2013 року з Національним банком України. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, неустойки у суду не має. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі\~1378 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи меморіальним ордером № 107389 від 11.08.2016 року, на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved