overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач 28 січня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 08 серпня 2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції, актовий запис №599. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 серпня 2003 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції, актовий запис №599./а.с.5/ Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]./а.с.4/ Встановлено, що січня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач 28 січня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2013 року. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2000 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис за №539 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з вересня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

позивач 28 січня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дружківського міського суду від 13 грудня 2012 року шлюб зареєстрований між сторонами розірвано, а дитин залишено на виховання матері. Рішенням Дружківського міського суду з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] 02 вересня 2016 року позивач уклав шлюб з [PERSON] , а [INFO] у подружжя народилася дитина - син [PERSON] . На підставі судового наказу від 24 вересня 2019 року виданого Московським районним судом м. Харкова з позивача на користь [PERSON] на утримання сина стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку [PERSON] . Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 лютого 2010 року по справі 2-8924/2010 на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу, з розміру 1/4 частини доходу до 1/6 частини доходу, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02\~лютого 2021\~ року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 22 лютого 2021\~\~року (а.с.19-20). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 березня 2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 26 березня 2021 року (а.с.37-38). В судове засіданні позивач не з`явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, надала заяву з клопотанням розглядати справу без її участі на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач 28 травня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 23 липня 2005 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №467. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що протягом тривалого часу в сім»ї не було взаєморозуміння, виникали сварки, суперечки, конфлікти з різних причин. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23 липня 2005 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №467 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]../а.с.4/ Встановлено також, що з вересня 2011 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач 29.01.19 р. посередництвом свого представника - адвоката - звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 25.11.11 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей, з яких син [PERSON] , 04 р. н. , на даний час є неповнолітнім. Зазначає, що протягом останніх років стосунки між сторонами погіршувались, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. На даний час сторони проживають окремо. Вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб розпався фактично, примирення є неможливим. Питання утримання та визначення місця проживання спільної неповнолітньої дитини сторін між сторонами погоджено. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо у підготовчому судовому засіданні категорично заперечила можливість примирення та просила позов задовольнити. Представник позивача - адвокат - у судове засідання також не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності позивача та її як представника та зазначила, що позов вони підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін та представника позивача - адвоката. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають на даний час одну спільну неповнолітню дитину, але позивач не бажає збереження шлюбу і відповідач, заперечивши проти позову у підготовчому судовому засіданні, разом з тим, на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, а наданий судом строк для можливого примирення сторін не дав бажаних результатів, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 23.02.97 р. міськвідділом рагс м. Ковеля Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 23.02.97 р., актовий запис № 61. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач 29.01.2014 року звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві послався на те, що з 23.08.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалось, постійно виникали сварки та непорозуміння. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно, і її збереження є неможливим. Просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позов підтримує в повному обсязі, а відповідачка повністю визнала заявлені позовні вимоги та після розірвання шлюбу просить їй прізвище не змінювати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, а також згідні на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач 29.01.2016 року звернувся до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] 4942,88 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що споживач порушив „Правила користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. самовільного споживання електричної енергії. Представник позивача [PERSON]О.(діє на підставі довіреності) до суду не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд,у звязку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу за його відсутності,згідно ч.4 ст169 ЦПК України,у порядку ст..ст.224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб,які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2013 року уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач 29.01.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 09.11.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося з 14 грудня 2017 року. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, надали суду заяви, в якій підтримали позовні вимоги та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-НО №335762, виданого 09.11.2013 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 09.11.2013 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №1140. Згідно свідоцтв про народження 1-НО № 580219, виданого 30.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьк, актовий запис № 518, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі\~ст. 112 СК України, бере до уваги фактичні взаємини подружжя, те, що шлюбні відносини припинились, та обидві сторони бажають розірвати шлюб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач 29.01.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнював (а.с.14), посилаючись на наступні обставини. Він 26.02.2011 року уклав шлюб з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. На ґрунті цього в сімї постійно виникали сварки, що негативно впливало на виховання дитини. Між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, сімя фактично не існує. Вважає, що збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу син залишаться проживати разом з матірю. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. На підставі наведеного просить розірвати шлюб, залишивши прізвище «Тюкавкін». Ухвалою суду від 28.03.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON]\~до \~[PERSON] \~про розірвання\~шлюбу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення якого призначено на 08.06.2018 року о 10.30 год. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.20). На позовних вимогах наполягає. Вказав, що шлюбні відносини припинені з березня місяця 2017 року. Майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з матірю. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.10), позовні вимоги визнає. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з березня місяця 2017 року, майнового спору немає, дитина залишається проживати з нею. Враховуючи заяви сторін, те що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 26.02.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини припинені з березня місяця 2017 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, частих сварок з цього приводу. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Майновий спір відсутній. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач 29.01.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Подала заяву, в якій зазначила, що з 2010 р. проживають окремо, донька проживатиме з нею, спору щодо майна між сторонами не має, погоджується на розірвання шлюбу, позовні вимоги визнає та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.11.2004 р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved