Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Посилається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS]. Заповіт померла [PERSON] не вчиняла, спадкоємцем першої черги її майна за законом був її син - [PERSON] Останній спадщину після смерті матері не прийняв, та не подав заяви про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того він [INFO] помер. Стверджує, що інших спадкоємців першої - четвертої черги майна померлої [PERSON] за законом не має, а він є спадкоємцем п'ятої черги її майна за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2011 року (а.с. 16). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання - [ADDRESS] відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №950 від 22.08.2016 року (а.с. 18). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт померла [PERSON] не вчиняла. Спадкоємцем першої черги її майна за законом був син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.1981 року (а.с. 13). Відповідно ч. 1 ст. 1268 ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що [PERSON], який був спадкоємцем першої черги майна померлої [PERSON] спадщину після смерті останньої не прийняв, із заявою про продовження строку для її прийняття не звертався. Крім того [INFO] [PERSON] помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно ст.ст. 1262 - 1265 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що позивач є спадкоємцем п'ятої черги майна померлої [PERSON] за законом, спадкоємці другої - четвертої черги відстуні. Наведене вбачається із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.05.1990 року (а.с. 13), копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2002 року (а.с. 14), довідки відділу ЗАГС №480 від 27.09.2002 року (а.с. 15), довідок Вікнянської сілсьької ради №712, №718 від 09.06.2017 року (а.с. 20, 23) За правилами ст. 1269, ч. 2 ст. 1272 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач після спливу, визначеного законом строку для прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте у прийняття спадщині йому було відмовлено, бо він пропустив строк для її прийняття, що вбачається із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41436702 від 08.09.2015 року, заяви та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №830/02-31 від 06.09.2016 року (а.с. 28-30). Судом також встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.10.2016 року, що набрало законної сили позивачу продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 31-33) і він 11.01.2017 року повторно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №430/02-31 від 27.04.2017 року (а.с. 34). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON], що підтверджується довідками Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №715, №716, №717 від 09.06.2017 року, в яких зазначається, що згідно запису погосподарської книги Вікнянської сільської ради Заставнівського району за №7 за особовим рахунком [NUMBER] значиться житловий будинок із по господарськими спорудами по [ADDRESS], який належав [PERSON] Документи на право власності на будинок сільська рада не видавала. Згідно із записом у земельно-шнуровій книзі Вікнянської сільської ради під особистим рахунком [NUMBER] числиться домогосподарство [PERSON] за яким закріплено земельні ділянки 0,24 га для будівництва й обслуговування житлового будинку та 0,14 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням виконавчого комітету Вікнянської сільської ради №1/5 від 21.02.1997 року земельна ділянка площею 0,24 га була передана безоплатно у власність [PERSON] (а.с.22, 23); копією по господарської книги (а.с. 24-25). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що вона набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємем майна померлої [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 42), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 39), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №205 від 17.08.2016 року (а.с. 41), житловий будинок, розташований по [ADDRESS] побудований у 1965 році, а господарські споруди до нього у 1965,1970 роках, їх вартість становить 102309 (сто дві тисячі триста дев'ять) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved