Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2020 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та виселення. В якій прохав : припинити право користування [PERSON] , квартирою [ADDRESS] . Виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. В обґрунтування позову зазначив, що квартира [ADDRESS] на праві особистої приватної власності належить [PERSON] . 11.05.2013 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу дітей не мають. Після цього відповідач вселилася, а 03.08.2013 зареєструвала своє місце проживання в квартирі [ADDRESS] . Також у вказаній квартирі проживала і проживає мати позивача - [PERSON] . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2020 у справі №554/11389/19, яке набрало чинності 03.08.2020, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Як встановлено рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2020 у справі №554/11389/19, з грудня 2019 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. [PERSON] не укладав з відповідачем договорів найму, оренди, тощо, які б надавали право користуватися спірною квартирою. Відповідач перешкоджає позивачу та його матері вільно користуватися власним житлом. Позивач бажає оформити житлову субсидію на утримання та оплату комунальних послуг. У добровільному порядку відповідач з квартири не виселяється та не знімається з реєстраційного обліку, через що позивач змушений звернутися до суду з даним позовом (а.с.1, 2). 06 серпня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/7219/2020; 2/554/2138/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи до судового розгляду на 03 вересня 2020 року на 13 год. 30 хв. (а.с.15, 16). 21 серпня 2020 року до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , в яких зазначила, що [PERSON] позов [PERSON] підтримує та прохає задовольнити. [PERSON] , як член сім`ї власника спірної квартири, а саме мати зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] . Підтверджує, що відповідач [PERSON] перешкоджає власнику квартири, а також їй, вільно користуватися житлом, влаштовує сварки, ображає. Відповідач після розлучення з позивачем є сторонньою особою, яка не має права користуватися спірною квартирою. Прохає провести розгляд справи за відсутності третьої особи та задовольнити позовні вимоги (а.с.27). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.43). Відповідач [PERSON] до суду 03.09.2020 не з`явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться та 20.10.2020 не з`явилася, будучи повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади. Відзив до суду не надано. (а.с.23, 24, 38). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена, надіслала суду пояснення в яких прохала проводити розгляд справи за її відсутності (а.с.27) Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копіями: свідоцтва про право власності на житло від 19.12.1996 видане відділом приватизації житла згідно розпорядження №4508 від19.12.1996; договору про визначення часток зареєстрований за №1-815 11.04.2009 державним нотаріусом Четвертої Полтавської ДНК Негодою І.В.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22704426 від 13.05.2009 зареєстрований ПП ПБТІ «Інвентаризатор» номер запису 16232 в книзі №118; договору дарування зареєстрований за №1-1386 17.07.2009 державним нотаріусом Четвертої Полтавської ДНК Негодою І.В.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23592073 від 17.08.2009 зареєстрований ПП ПБТІ «Інвентаризатор» номер запису 16232 в книзі №118 (а.с.4-8). Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності [PERSON] [PERSON] , [INFO] , з 03.08.2013 зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.10). 16 квітня 2020 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/11389/19 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.05.2013 Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ, актовий запис №344. Рішення набрало законної сили 03 серпня 2020 року (а.с.12, 13). Як слідує із рішення, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, з червня 2019 року проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, [PERSON] була зареєстрована у квартирі, як дружина власника квартири [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення є належним способом захисту порушених прав позивача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] була зареєстрована та проживала у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , як член сім`ї власника, з червня 2019 року за спірною адресою не проживає, не вживши дій з зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належній [PERSON] квартирі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки відсутня у даному житловому приміщення, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрована в ній. Судовий збір у справі сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду складає 840 грн. 80 коп. (а.с.3). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved