Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач 26.01.2016 року звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення невиплаченого заробітку та моральної шкоди, посилаючись на те, що 01 серпня 2014 року на підставі наказу № 68-к від 01.08.2014 року його було прийнято в порядку переведення на посаду провідного енергетика до ТОВ «Полтавська Бурова Компанія». Він працював на вказаному підприємстві добросовісно і належним чином виконуючи свою роботу, протягом всього часу до нього не було ніяких зауважень. Однак, на початку 2015 року адміністрацією ТОВ «Полтавська Бурова Компанія» було запропоновано йому звільнитися з підприємства та поїхати до Казахстану працювати енергетиком, у зв»язку з налагодженням будівництва бурових свердловин іншого підприємства. Він відмовився від такої пропозиції, оскільки у нього тут є дім, дружина з маленькою дитиною, батьки похилого віку, яких він не може залишити. Після того, як він відмовився їхати до іншої держави, на нього повсякчас почав здійснюватися моральний тиск з боку адміністрації ТОВ «Полтавська Бурова Компанія». Йому погрожували та звинувачували у крадіжках майна товариства, обіцяли звернутися до правоохоронних органів та звільнити за порушення дисципліни і т.д. Він же стояв на своєму, та все одно не погоджувався на переїзд до Казахстану. 27 жовтня 2015 року його викликали до відділу кадрів ТОВ «Полтавська Бурова Компанія» та повідомили, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі наказу директора товариства та зазначили про необхідність підписатися під ним. Він підписався в наказі, щоб йому дозволили його хоча б прочитати. Після цього працівник відділу кадрів надав йому для огляду наказ, при цьому на його прохання видати його копію - було відмовлено, також не було надано навіть для ознайомлення документів, які стали підставою для винесення такого наказу. Він зміг лише швидко проглянути текст наказу, після цього у нього його забрали з рук. З того, що вдалося йому прочитати, дізнався, що його притягли до відповідальності за те, що він не робив та навіть не повинен був робити. Після ознайомлення з цим наказом йому одразу стало зле, значно підвищився тиск та почався сильний головний біль. Пересилюючи різке погіршення самопочуття, він все ж таки допрацював до закінчення робочого дня, і після цього одразу ж звернувся до лікувального закладу за місцем проживання. В амбулаторії йому було невідкладно надано медичну допомогу, призначено лікування та запропоновано госпіталізацію, від якої йому довелося відмовитися, бо потрібно було йти на роботу, щоб відновити свою ділову репутацію. Не погоджуючись з таким несправедливим наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, він звернувся з заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про проведення перевірки законності застосування до нього відповідного дисциплінарного стягнення. У відповідь на своє звернення він отримав з Управління Держпраці у Полтавській області листа № 16-0670/24-195 від 05.01.2016 року, в якому значилося, що на підставі службової записки головного енергетика підприємства від 23.10.2015 року наказом № 713-к від 27.10.2015 року за невиконання трудових обов»язків йому було оголошено догану та позбавлено премії. В наказі ( за текстом ) керівник посилається на п. 15 «Правил внутрішнього трудового розпорядку» щодо обов»язків працівника, а також на невиконання та порушення вимог п. 4.2., 4.3., 4.6. та 4.9. «Посадової інструкції». Ознайомившись із даним листом, йому стало очевидно, що до державного органу відповідачем було надано зфальшовані документи, так як він не знайомився та не підписувався під «Посадовою інструкцією провідного енергетика ТОВ «Полтавська Бурова Компанія», також його не знайомили з «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» щодо обов»язків працівника, бо підпис він там також не ставив. Управлінням Держпраці у Полтавській області було відмовлено йому у наданні документів, отриманих ним від ТОВ «Полтавська Бурова Компанія», внаслідок проведеної перевірки. На його неодноразові звернення до ТОВ «Полтавська Бурова Компанія» з приводу надання йому копії наказу про оголошення догани та копій документів, які стали для цього підставою, адміністрація роботодавця всіляко ухилялася від цього. Саме такі обставини змусили його звернутися до суду з даним позовом. Через тиск та постійне цькування з боку працівників ТОВ «Полтавська Бурова Компанія», а саме начальника відділу кадрів - [PERSON], начальника безпеки - [PERSON], він вимушений був подати заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням. У зв»язку з цим 27.11.2015 року наказом № 796-к його було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України з посади провідного енергетика. Внаслідок незаконного притягнення його до дисциплінарної відповідальності він був позбавлений щомісячної премії, яка передбачена в розмірі 200 % від окладу. Таким чином він недоотримав заробіток за два місяці в розмірі 17 424 грн. Премія за 1 місяць становить : розмір посадового окладу ( 4 356 грн. х 2\~100 % = 8 712 грн. ). Премія за два місяці становитиме : ( 8 712 грн. х 2 ( місяці ) = 17 424 грн.). Також, у зв»язку з незаконним притягненням його до дисциплінарної відповідальності, при здійсненні остаточного розрахунку при звільненні його не вірно було пораховано лікарняні, оскільки в основу для розрахунку лікарняних було покладено середній заробіток без врахування премій за два останні місяці роботи, а саме : за жовтень - листопад 2015 року, що суттєво вплинуло на суму відповідного відшкодування. Розмір недоплачених йому коштів на підставі листів непрацездатності визначений ним під час судового розгляду справи на підставі документів наданих відповідачем. Окрім майнової шкоди, він зазнав ще й моральної шкоди. Інформацію з приводу оголошення йому наказу про притягнення до відповідальності, було розповсюджено серед трудового колективу. У зв»язку цим йому постійно доводилося слухати від керівництва, колег, знайомих та сторонніх осіб негативну інформацію, а також докори на свою адресу, тому, що він є порушником трудової дисципліни, що негативно позначилося на його діловій репутації, честі та гідності, викликає у нього почуття сорому та приниження. Через оголошену йому догану, з ним перестали спілкуватися колеги та підтримувати дружні відносини, що завдає йому до цього часу неймовірних страждань. Також, він був позбавлений належних преміальних коштів, на які розраховував він та родина. Це спричинило негативні наслідки для взаємовідносин у його сім»ї. Внаслідок таких негативних обставин та постійних погроз про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, він був просто вимушений написати заяву про звільнення. Завдану йому моральну шкоду оцінює в розмірі 20 000 грн. За ці кошти у нього буде можливість пройти відновлювальне санаторно-курортне оздоровлення, щоб покращити своє здоров»я. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов»язки ). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів ) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов»язані з виконанням виробничих завдань і функцій. На підприємстві передбачено преміювання працівників. Протягом всього часу його роботи в ТОВ «Полтавська Бурова Компанія», він постійно отримував премію в розмірі 200 % від окладу. Однак, за жовтень та листопад 2015 року йому премія нарахована не була, що підтверджується довідкою № 377/1 від 01.12.2015 року, яка була видана йому ТОВ «Полтавська Бурова Компанія». До 27.10.2015 року дисциплінарне стягнення у вигляді догани до нього застосовано не було, однак премію все одно не нарахували. Нормативні акти, навіть локального значення, зворотної дії в часі не мають. Таким чином, йому безпідставно не була нарахована премія за період з 01.10.2015 року по 27.10.2015 року. Тобто, наявний спір про розмір грошових сум, належних йому до виплати на час звільнення. Зважаючи на те, що премія є складовою частиною заробітної плати, не нарахування її і не виплата її на день звільнення є грубим порушенням ст. 116 КЗпП України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Розмір середнього заробітку буде визначений ним на підставі довідки ТОВ «Полтавська Бурова Компанія», протягом судового розгляду справи. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору при вирішенні трудового спору. Прохав скасувати наказ № 713-к від 27.10.2015 року ПАТ «Полтавська Бурова Компанія» ( ідентифікаційний код 39117280 ) про оголошення догани йому - [PERSON]. Стягнути з ТОВ «Полтавська Бурова Компанія на його користь : не донараховану та невиплачену премію в розмірі 8 712 грн., премію за період з 01.10.2015 року по 27.10.2015 року; премію за період з 28.10.2015 року по 27.11.2015 року в розмірі 8\~712 грн. ( в зв»язку зі скасуванням наказу про оголошення догани ), середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розгляду. А також, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати пов»язані з розглядом даної справи. В судовому засіданні позивач прохав залишити частину позовних вимог без розгляду ( а. с. 175 т. 2 ), тому ухвалою суду від 08.12.2016 року заяву позивача задоволено та його вимоги до відповідача щодо стягнення не донарахованої та не виплаченої премії в розмірі 8\~712 грн. за період з 01.10.2015 року по 27.10.2015 року, премії за період з 28.10.2015 року по 27.11.2015 року у розмірі 8\~712 грн. ( у зв»зку із скасуванням наказу про оголошення догани ), середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку залишено без розгляду за заявою позивача ( а. с. 176 т. 2 ). В решті вимог позов підтримав із вказаних в ньому підстав. Пояснив, що догана йому оголошена не законно, бо через моральний тиск з боку керівництва відповідача його примушували робити те, що він не повинен був робити, тому він й прийняв рішення не виконувати незаконне розпорядження. Крім того, водія [PERSON], який їздив з ним у відрядження чомусь не притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Його не знайомили ні з «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» ні з його «Посадовою інструкцією», бо там стоїть не його підпис. Тому, вважає, що це було цілеспрямовано організовано проти нього, щоб він звільнився. На уточнення суду одночасно вказав, що в нього відсутні особисті негативні стосунки з керівництвом. Відмовився від забезпечення частини свідків згідно поданого ним клопотання в суді ( а. с. 149 т. 1, 174 т. 2 ) та підтримав клопотання про стягнення з відповідача витрат за послуги адвоката та інших судових витрат ( а. с. 177 т. 2 ). Представник позивача адвокат [PERSON] ( а. с. 158 - 159 т. 1 ) остаточні позовні вимоги також підтримала, додатково пояснивши, що комлектоно-трансформаторна підстанція КТП-40/6 на свердловині № 12 Краснозаярського нафтоконденсатного родовища станом на 22.10.2015 року не була зареєстрована за відповідачем і до нього не відносилася, тому належала іншій особі, на підставі чого позивач не мав права туди заходити, про що надала дебати в письмовому вигляді ( а. с. 217 т. 2 ). Представник відповідача - [PERSON] ( а. с. 161 т. 1, 216 т. 2 ) позов не визнала, надавши суду письмові заперечення на позов з додатками ( а. с. 102 145 т. 1 ). Пояснила, що позивачем не вказано ні в позові ні в засіданні підстав згідно закону оскаржуваного ним наказу. Посилання позивача щодо його не ознайомлення із «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» та «Посадовою інструкцією», спростовуються матеріалами справи, а саме витягом із кримінального провадження та відповідним висновком експерта, та його свідченнями в засіданні, де він вказав при пред»явленні йому цих документів, що підпис схожий на його під вказаними документами. Крім того, посилання позивача та його адвоката в дебатах на не належність свердловини відповідачу та дачі йому явно незаконного розпорядження керівником відповідача, яке він мав право не виконувати, з»явилося лише в судових дебатах та не було обставинами зазначеними в позові або повідомленими протягом тривалих судових засідань, тому дане питання не оговорювалось раніше і нею не надавалися відповідні докази, але дане майно на той час належало відповідачу згідно договору купівлі-продажу, який в неї мається та відвідування даної свердловини відповідачем не передбачає будь-яких спеціальних дозволів за наявності документів про відрядження. А також, на дані обставини позивач первісно не посилався та не вказував у своєму власноруч написаному поясненні відповідачу, тому дане посилання є надуманим та таким, що не заслуговує на увагу суду і не може слугувати доказом. Винесена йому догана у вигляді стягнення була накладена згідно вимог чинного законодавства з дотриманням відповідної процедури, про що вказано у висновку інспекції праці за зверненням позивача. Та крім того, спеціалісти залучені за клопотанням позивача підтвердили факти саме на користь відповідача. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог в особі Управління Держпраці у Полтавській області [PERSON] ( 160 т. 1 ) позов не визнала, пославшись на проведену ними перевірку за заявою позивача та на її висновки, та також підтримала консультації та роз»яснення спеціалістів в судовому засіданні, які ними давались з врахуванням спеціальних познань, додавши детально свої пояснення письмово ( а. с. 194 198 т. 2 ). Спеціалісти залучені судом за клопотанням позивача ухвалою суду від 31.05.2016 року ( а. с. 168 - 170 т. 1 ) : [PERSON] та [PERSON] надали суду консультації щодо порядку ведення, заповнення, зберігання внутрішніх локальних нормативних документів відповідача, якими контролюються його діяльність, пояснивши, що вчиненні дії відповідачем щодо розпорядження керівника вважають не вірними відповідно до внутрішніх правових документів відповідача, так як надане керівником йому завдання у відрядженні входило до його компетенції щодо займаної посади та не потребувало забезпечення небезпеки, оскільки позивач не вірно трактує поставлену перед ним задачу. Судом встановлено, що позивач на підставі наказу № 68-к від 01.08.2014 року був прийнятий в порядку переведення провідним енергетиком ТОВ «Полтавська Бурова Компанія». Відповідно до наказу ТОВ «Полтавська бурова компанія» № 713-к від 27.10.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] на підставі службової записки головного енергетика підприємства - [PERSON] від 23.10.2015 було оголошено догану та позбавлено премії. В наказі керівник підприємства посилається на п.15 «Правил внутрішнього трудового розпорядку» щодо обов»язків працівника, а також невиконання та порушення [PERSON] п. 4.2., 4.3., 4.6., 4.9. «Посадової інструкції». [PERSON] був ознайомлений з «Посадовою інструкцією», про що свідчить поставлений у відповідній графі його підпис від 01.08.2014 року. Даний підпис позивач підтвердив на засіданні, яке відбулося 31.05.2016 року по даній справі. 21.09.2016 року згідно постанови слідчого СВ Полтавського відділу поліції № 1, у висновку експерта № 1558 від 17.08.2016 року зазначено, що як підпис так і почерк належав [PERSON] Позивач згідно подорожного листа за № 6480 від 22.10.2015 року знаходився у відрядженні на свердловину № 12 Краснозаярського НГКР в м. Охтирка 22.10.2015 року. Але, згідно службової записки [PERSON] вказано, що [PERSON] дане йому доручення не виконав, він не доїхав до бурової, чим порушив надані йому вказівки керівника. Відповідно до норм діючого законодавства відповідачем були відібрані письмові пояснення [PERSON] від 23.10.2015 року, згідно яких особисто ним вказано, що завдання поставлене йому керівником не виконав ( на бурову в м. Охтирка 22 жовтня 2015 року він не їздив, бо мав справи в м. Полтава ), чим порушив пункт 4.2. «Посадової інструкції». Відповідно до наказу відповідача № 7 від 15.04.2014 року діють «Правила внутрішнього трудового розпорядку», який є локальним нормативним документом підприємства регламентуючим чітку організацію праці, зокрема, встановлює режим робочого дня та відпочинку, а також визначає взаємні права та обов»язки рободавця і працівників, а також є обов»язковим для виконання всіма працівниками ТОВ «Полтавська Бурова Компанія». Згідно п. 15 «Правил…» одним із обов»язків працівника є сумлінне виконання покладених на працівника обов»язків, відповідно до «Посадової інструкції» та зазначених «Правил…», своєчасне та в повному обсязі належне виконання робочих завдань, забезпечення належної якості виконуваних робіт, сумлінне виконання покладених обов»язків, своєчасне і точне виконання наказів, розпоряджень та доручень керівництва, дбайливе ставлення до майна підприємства та інших матеріальних цінностей. Згідно листа ознайомлення з наказом від 01.08.2014 року № 68-к «Про прийняття працівників» стоїть особистий підпис позивача про ознайомлення його з «Правилами внутрішнього трудового розпорядку,» умовами та оплатою праці ТОВ «Полтавська Бурова Компанія». Не погоджуюсь із винесеною доганою позивач звернувся з заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про проведення перевірки законності застосування до нього дисциплінарного стягнення. Згідно проведеної перевірки на підставі заяви гр. [PERSON] 22.01.2016 року та листа Держпраці від 29.01.2016 року № 831/4.1/4.2-ДП-16. встановлено відсутність порушень в частині дотримання порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Що стосується фальсифікації документів, на які посилається позивач, то до компетенції Управління Держпраці у Полтавській області не входить їх з»ясування. ( а. с. 3 9, 14 28, 48 72, 106 145, 162 163, 191 196, 199 200 т. 1, 21 26, 51 127, 134, 155 164 т. 2 ). Суд, заслухавши з»явившихся сторін, адвоката, спеціалістів, дослідивши докази, якими обгрунтовується позов, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Догана - це захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до пра\-цівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : - догана; - звільнення. \~\~\~\~ Згідно з ч.2 ст. 147 КЗпП законодавством, ста\-тутами і положеннями про дисципліну для окремих категорій пра\-цівників можуть бути передбачені й інші дисциплінарні стягнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу ( обрання, затвердження, призначення на посаду ) даного працівника. Згідно ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення…. Згідно ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення. Суд, аналізуючи вищезазначені норми права та обставини встановлені в засіданні, приходить до висновку, що в даному випадку позивач несумлінно виконав з своєї вини свої трудові обов»язки, покладені на нього законодавством, і за ці діяння не передбачено кримінальну відповідальність. Вказані обов»язки позивача прямо передбачені у «Правилах внутрішнього трудового розпорядку» відповідача, наведених нормах діючого законодавства і прямо пов»язані з виконанням ним трудової функції. Тому, відповідачем правомірно накладено дисциплінарне стягнення як повноважною особою в даному випадку та з дотриманням порядку застосування дисциплінарного стягнення згідно вище перелічених статей, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх безпідставністю. Будь-яких поважних причин, що б виключали вину позивача, судом не встановлено. В зв»язку, як наслідок позовна вимога про стягнення на його користь моральної шкоди, судових витрат, за надання юридичної допомоги не підлягають задоволенню. Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок Держави згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed