Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.09.2015 року звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Селидівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на житло, посилаючись на такі обставини. В 2003 році він дізнався, що [PERSON] продає свою квартиру в [ADDRESS]. Вони домовились про продаж квартири за 300 грн. з погашенням заборгованості по комунальним платежам. [PERSON] передав йому документи на квартиру і з того часу він почав проживати у вказаній квартирі та щомісячно сплачувати комунальні платежі. Зі згоди [PERSON] його було зареєстровано у спірній квартирі 17.06.2005 р. У зв'язку із тим, що [PERSON] знявся з реєстрації і його місце проживання невідоме, він не зміг оформити договір купівлі-продажу квартири і тому вимушений звернутись до суду, оскільки вже більше ніж як десять років відкрито та безперервно володіє квартирою [ADDRESS]. Просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Селидівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №206 (5580) від 05.11.2015 р., причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 10.03.1995 р. Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до довідки №2200 від 22.09.2015 р., виданої директором КП «ЖКС м. Гірник», за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] з 17.06.2005 р., який проживав за вказаною адресою без реєстрації з 20.05.2003 р. Крім того, актом від 22.09.2015 р., складеним комісією в складі начальника ЖЕУ №5 та сусідів, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], без реєстрації з 20.05.2003 р., зареєстрований з 17.06.2005 р. Власник квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 2000 р. і по теперішній час не мешкає, мешкає в [ADDRESS], що підтверджується довідкою з КП ЖЕУ №4. Згідно довідки №2934 від 07.10.15 р. з КП «СЄЗ м.Селидове», [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не зареєстрований та не проживає. Як встановлено в судовому засіданні, позивач близько 12 років власними силами та коштами дбає за квартирою [ADDRESS], сплачує комунальні платежі, що підтверджується відповідними довідками з «ЖКС м. Гірник» №2200/1 від 22.09.15 р., РПУ (ПУВКХ) від 24.09.2015 р., ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 24.09.2015 р., ОСББ «СОЮЗ-33 м. ГІРНИК» від 22.09.2015 р. Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тобто, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати з 1 січня 2001 року й на сьогоднішній день строк володіння позивача квартирою [ADDRESS] становить більше ніж 10 років. Таким чином, позивач на законних підставах набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Селидівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на житло підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved