Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 26 квітня 1996 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , та відповідачці [PERSON] Донька сторін [PERSON] є інвалідом І групи А з дитинства. Позивач по справі є опікуном своєї доньки [PERSON] . Оскільки донька сторін страждає психічним захворюванням, без сторонньої допомоги не може обходитися та догляд здійснюється тільки позивачем. Відповідачка не приймає жодної участі у догляді за донькою. До жовтня 2018 року сторони проживали у вищевказаній квартирі. Оскільки відповідачка не приймає жодної участі у догляді між співвласниками квартири постійно виникають непорозуміння з приводу користування квартирою. Оскільки опікуном [PERSON] є [PERSON] , весь час він проживав разом з нею в одній із кімнат квартири та здійснював за нею догляд. Відповідачка по справі [PERSON] постійно провокувала суперечки та викликала поліцію, які неодноразово приїздили на виклики. За невідповідаючі дійсності виклики відповідачка притягнута до адміністративної відповідальності. Постійні сварки негативно відображалися на здоров`ї дочки, що призвело до звернення до опікунської ради та лікарів поліклініки №5, які наполягали на переїзд позивача разом з дитиною до іншого місця проживання. На даний час позивач разом з донькою не проживає в квартирі, але має намір повернутися. Оскільки позивач здійснює догляд за своєю донькою та є її опікуном, бажає користуватися разом з донькою [PERSON] кімнатою 2 площею 17,2 кв.м. з балконом площею 2,6 кв.м., оскільки це надасть йому повноцінно здійснювати догляд за донькою, а ванну кімнату, туалет, кухню, коридор залишити в загальному користуванні. Визначення порядку користування квартирою надасть змогу для позивача розділу особових рахунків для сплати комунальних послуг. Крім того, зазначає, що кімнати в квартирі є ізольованими. Запропонований позивачем варіант встановлення порядку користування вказаною квартирою є таким, що не обмежує права відповідачки як співвласника квартири. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити в користування позивачу [PERSON] та його недієздатній доньці [PERSON] житлову кімнату 2 площею 17,2 кв.м. з балконом площею 2,6 кв.м., а відповідачці [PERSON] виділити в користування житлову кімнату 1 площею 13,7 кв.м. з балконом площею 2,6 кв.м., ванну кімнату, туалет, кухню, коридор залишити в загальному користуванні. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2019 року позов залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 03 червня 2019 року о 13 год. 00 хв. 21 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позов від [PERSON] , в якому зазначає, що спірна квартира належала її батькам, в квартирі вона мешкає з червня 1979 року, близько 40 років. Всіх членів сім`ї: її, чоловіка та доньку задовольняє порядок користування квартирою, ні у чоловіка, ні у неї ніколи не виникало сварок з приводу користування квартирою. Всім їм звично, зручно і комфортно так проживати. Вважає, що сестра чоловіка [PERSON] примусила позивача (її брата) звернутись до суду про визначення порядку користування квартирою. Тому вона категорично проти зміни порядку користування вказаною квартирою Їхня донька [PERSON] , яка є інвалідом 1-їгрупи, проживає в кімнаті № [ADDRESS] усі 36 років, де вона має усі необхідні умови. Ніхто з них не обмежений в правах як співвласник квартири. Зміна порядку користування кватирою негативно відобразиться на усіх членах родини, тому вона просить у позові відмовити у повному обсязі (а.с.32-37). Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддю Кривцову Г.В. призначено на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року справа прийнята до провадження суддею Сидоренко А.П., призначено підготовче судове засідання на 06 серпня 2019 року о 09 год. 00 хв. 05 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідача [PERSON] - адвоката Чеботарьова О.П., в якому зазначає, що згідно ст.ст. 47, 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється у розмірі 13,65 квадратних метри на одну особу. Якщо в квартирі проживає три особи, то житлова площа повинна становити 40,95 кв.м. Враховуючи, що у спірній квартирі проживають три особи, а її житлова становить 30,9 кв.м., то встановлення порядку користування цією квартирою призведе до погіршення житлових умов цих осіб, призведе до суттєвого обмеження прав інших співвласників, що не допускається. Зазначає, що ті обставини, на які посилається позивач, є надуманими та не підтверджуються доказами. Посилаючись на вказане, просить суд залишити позовну заяву без задоволення в зв`язку з необґрунтованістю. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 15 жовтня 2019 року о 10 год. 15 хв. В судове засідання з`явилися представник позивача [PERSON] , яка підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, представник відповідача [PERSON] , який заперечував проти задоволення позову, та представник третьої особи [PERSON] , яка при розгляді справи покладається на розсуд суду. Позивач та відповідачка в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 1996 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Загальна площа квартири 48,96 кв.м. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням відділу комунального майна міськвиконкому від 24 квітня 1996 рок №1233 (а.с. 137). Квартира [ADDRESS] на 4-му поверсі у 5-ти поверховому будинку складається з 2-х кімнат житловою площею 30,9 кв.м., в тому числі кімната 13,7 кв.м., кімната 17,2 кв.м., кухня 5,1 кв.м., коридор 6,1 кв.м., ванна 2,1 кв.м., туалет 1,0 кв.м, шафа 2,2 кв.м. Квартира обладнана двома балконами площею 2,6 кв.м. кожний, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.11-12). Згідно з довідкою Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 05 грудня 2018 року в зазначеній, житловій квартирі зареєстровані три особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є сторони по справі: батько- [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Донька сторін [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи підгрупи А, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 06 квітня 2012 року (а.с.10). Відповідно до копії посвідчення №177, [PERSON] згідно з рішенням виконавчого комітету Зарічної районної в м. Суми ради від 22 листопада 2001 року №195 є опікуном над [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до частини першої\~статті 316 ЦК України\~встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга\~статті 321 ЦК України). За правилами частин першої - другої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша\~статті 356 ЦК України). Відповідно до частин першої - третьої\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, порядок користування житловими приміщеннями у будинку, який належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у будинку. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна в натурі для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15. Під час судового розгляду встановлено, що Як вбачається з технічного паспорту спірна квартира загальною площею 48,96 кв.м. житловою площею 30,9 кв.м. має дві ізольовані кімнати площею 13,7 кв.м. та 17,2 кв.м., а тому виділення у відособлене користування кожному із трьох співвласників частини квартири, яка б відповідала їх ідеальним часткам є неможливим. Таким вимогам не відповідає і запропонований позивачем варіант надання в користування позивачу та доньці сторін, оскільки є неадекватний розміру їх часток у праві власності на спільне майно. Крім того за ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Ураховуючи, що у спірній квартирі проживають троє осіб, а жила площа квартири становить 30,9 кв. м, визначення порядку користування квартирою призведе до погіршення житлових умов цих осіб. Тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо встановлення порядку користування квартирою, оскільки встановлення порядку користування квартирою шляхом виділення сторонам окремих кімнат, за вказаним варіантом та залишення підсобних приміщень в загальному користуванні, буде суперечити вимогам закону та призведе до порушення прав співвласників. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed