Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.03.2016 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягувати із відповідача в її користьаліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину до виповнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснила, що не проживає разом із відповідачем, діти проживають із нею та перебувають на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на утримання дітей, а їй самій важко їх утримувати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у запропонованому позивачкою розмірі, оскільки не має достатніх доходів, він періодично надає посильну допомогу на дітей, просить визначити розмір аліментів в сумі, яку він буде спроможний сплачувати, з урахуванням того, що він утримує іншу свою дитиниу від нового шлюбу [PERSON], [INFO] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Судом встановлено, що сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини і світлокопією паспорту (а.с.7-10), які в даний час проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні, згідно довідки про склад сім'ї. Відповідач перебуває в шлюбі із [PERSON], має малолітню дитину [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про укладення шлюбу та народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня, позивач не погоджується із порядком та розміром матеріальної допомоги, яка періодично надається відповідачем, а тому позивач має право на стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач є працездатним, має на утриманні іншу малолітню дитину, а відтак зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Посилання відповідача на відсутність у нього доходів як на підставу заперечення позовних вимог судом не приймаються, оскільки останній є працездатним і зобов'язаний утримувати своїх малолітніх дітей, крім цього одержує кошти від своєї земельної ділянки, наданої в оренду. Суд погоджується із доводами позивачки про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного доходу. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти 500 грн. на дитину, виходячи із встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини та передбаченого законом обов'язку відповідача поряд із позивачкою брати рівну участь у матеріальному забезпеченні своїх дітей, оскільки менший розмір стягуваних з відповідача аліментів буде недостатнім для належного матеріального утримання дітей, що буде порушенням їх прав та інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у заявленому позивачкою розмірі, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, оскільки відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які б переконували суд у пріоритеті прав відповідача над інтересами дітей та необхідності відмови у стягненні аліментів у зв'язку із відсутністю у нього доходів. У відповідності до ст.ст. 88,367 ЦПК України, суд також стягує з відповідача 551,20 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved