overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач 16.06.2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 04 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №703. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з лютого 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 жовтня 2008 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №703. /а.с.5/ Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]./а.с.6,7/. Встановлено також, що з лютого 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати та судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач 16.06.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на такі обставини. Вона з 06.09.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. До шлюбу вони проживали разом і у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, утримує дитину на гроші, що платить їй держава, однак цих грошей не вистачає на утримання дитини. Відповідач пішов проживати до своїх батьків, добровільно допомогу на утримання дитини не надає, хоча працює в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» та отримує заробітну плату. Аліменти більше нікому не платить. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.9). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 23.08.2017 року о 08.45 год., як не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.13). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається врученою належним чином. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 06.09.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Сторони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.5), отримує пенсію. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює стропальником металу у ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.15). Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач 16.06.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на такі обставини. Вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2002 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею. Шлюб між ними не розірваний. У 2005 році з відповідача на утримання старшого сина були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. З початку 2017 року відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання молодшої дитини не надає, хоча працює майстром у ПАТ «ДТЕК» та отримує заробітну плату. Її доходу не вистачає на забезпечення дитини всім необхідним. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.23), на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує (а.с.24). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.07.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.12). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.13,14). За посиланнями позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з відповідача стягнуті. Діти проживають з батьками за однією адресою, що підтверджується довідкою квартального комітету № 37 від 08.06.2017 року (а.с.15). Позивач працює техніком у ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО», її середньомісячний заробіток складає 6485,57 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 09.06.2017 року № 1612 (а.с.17), проте самостійно не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працює майстром у ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» та регулярно отримує заробітну плату, його середньомісячний заробіток складає 11237,79 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1608 від 07.06.2017 року (а.с.16), однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання молодшої дитини не надає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач 16.07.2014р. звернувся до суду з позовом до відповідачки та просив суд постановити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою 25 листопада 1989 р. в Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва про що є актовий запис № 2160. В обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 25 листопада 1989 р. р. між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, від шлюбу вони мають повнолітніх дітей, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], позвач вказував, що сімейне життя з відповідачкою не склалось, в сім'ї відсутні почуття взаємоповаги та любові, вказував, що останні три роки вони з відповідачкою проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. На підставі ст.ст. 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що з 2011 р. вони з відповідачкою проживають окремо, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що примирення між ним та відповідачкою не моживе. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, вказувала суду на те, що дійсно з 2011 р. вони з чоловіком проживають окремо, не підтримують сімейних стосунікв, примирення між ними не можливе. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1989 р. про що є актовий запис № 2160 ( а.с. 7). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. ( а.с. 8,9). Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2011 р. проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач 16.07.2014 року звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача Просить стягнути із [PERSON] на її користь матеріальну шкоду 421 грн 83 коп, моральну шкоду 4 тис грн, судові витрати у виглдя і правової допомоги та судового збору 2865 грн 40 коп. Позов мотивувала тим, що 08.01.2014 року водій автомобіля Шевроле Лачетті [PERSON] порушив правила дорожнього руху, здійснив на неї (як пішохода) наїзд автомобілем, в результаті чого вона отримала тілісні ушкодження, ваід яких лікувалась. Витратила на ліки, медичні обстеження 421 грн 83 коп. В результаті ушкодження здоров*я відчувала фізичний біль, інший негативний стан, пов*язаний із порушенням звичногоь ритму життя. Такі обставини є для неї моральною шкодою, яку вона оцінює в 4 тис грн. Також понесла витрати на правову допомогу адвоката щодо формлення позовної заяви до суду, консультаціями із правових питань для відновлення своїх прав, порушених у зв*язку із вказною ДТП. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідача в судовому засіданні 20.01.2015 року позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд враховує, що сторони не заперечують обставин спору. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала при наявності її вини. Суд, вирішуючи спір, керується нормами зазначеного позивачем законодавства, оскільки вони застосовані ним обґрунтовано. В матеріалах справи наявні докази позовних вимоги: постанови судді про визначення вини відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпро АП щодо ДТП, при якому заподіяна шкода позивачу. За таких обставин дії відповідача є неправомірними, оскільки він порушив правила дорожнього руху, між ними та негативним наслідком для позивача - ушкодженням його здоров*я, а також заподіянням їй моральних страждань, наявний прямий причинний зв*язок. Документи про оплату ліків, досліджень, судових витрат суд оцінює, як об*єктивні та достовірні. За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі, а також стягує із відповідача судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач 16.07.2015 р. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 20.03.2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з грошових внесків на рахунку №64513/26202023391204 ТВБВ №10004/092 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», про яке він дізнався тільки тепер, коли переглядав документи і серед них знайшов ощадну книжку на імя його матері. Просить суд винести по справі рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК № 057480 від 16.02.1967 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] 05.05.1984 р. (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІV-НО №347124 від 05.05.1984 р.) Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 752705 від 28.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 20.03.2014 року, актовий запис № 109. Відповідно наданої до суду від ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/092 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» інформаційної довідки №1787 від 27.07.2015 р., [PERSON] має у власності вклад №64513/26202023391204 в сумі 10\~000,40 грн. та ще декілька вкладів. Згідно довідки №444/01-09 від 23.07.2015 року, виданої Першою Селидівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої 20.03.2014 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів від імені померлої не посвідчувалось. Судом встановлено, що позивач пропустив з поважних причин строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 20.03.2014 року. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач 16.07.2015 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснила, що з травня 2015 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що в сім»ї виникали непорозуміння через різні характери та погляди на життя, з травня 2015 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.03.2001 р. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з травня 2015 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач 16.07.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 13.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO] Просить суд розірвати їх шлюб, залишити їй прізвище «Алексіна», судові витрати покласти на відповідача. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №329589, виданого 13.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 13.09.2013 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 108. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №054462, виданого 11.01.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №4, сторони є батьками [PERSON], [INFO] Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Що стосується вимоги позивача про залишення їй прізвища після розірвання шлюбу «Алексіна», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп. грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач 16.07.2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивачка прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері.

Outcome: approved