Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 вересня 2021 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому зазначила, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 19.11.2016 року по 24.12.2020 р., шлюб розірваний 18.11.2020 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає їй допомогу в утриманні сина. Він працездатний, інших утриманців немає, має постійний заробіток. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 7000 грн. щомісячно до його повноліття. Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач на позовну заяву наддав відзив, зазначив, що погоджується сплачувати аліменти в сумі 2100грн. щомісячно. Просив врахувати, що він працює вантажником, свого житла не має, проживає разом з непрацездатними родичами, для яких він є годувальником. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновків про задоволення позову частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились у шлюбі з 19.11.2016 року. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18.11.2020 року шлюб розірвано. Від сумісного життя мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис за №137. Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання, наданої Залізничною районною адміністрацією ЛМР від 16.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем не заперечувалось, що син [PERSON] фактично проживає разом з позивачем [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі. Згідно до довідки Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» від 29.10.2021 року [PERSON] займає посаду вантажника. Згідно довідки Товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» від 01.11.2021 року за №146 [PERSON] з 01.04.2021 року по 30.09.2021 року знаходився у відпустці на весь час дії карантину без збереження заробітної плати. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Позивач, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 7000 грн. на утримання сина, на підставу своїх вимог не надала суду відомостей про розмір доходу відповідача. Разом з тим, суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов`язок по утриманню своєї дитини. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи встановлений мінімальний розмір стягнення аліментів на дитину віком до 6 років, встановлений Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2021 рік», суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00грн.

Outcome: partial