Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач 31.01.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 06.07.2007року розірвано. За час шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її матеріальному утриманні. Вказує, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.06.2012року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця до досягнення повноліття. Стверджує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме у неї погіршилось матеріальне становище у зв`язку із збільшенням розміру витрат на утримання сина та збільшенням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, у зв`язку із збільшенням цін на продукти харчування, на непродовольчі товари (засоби гігієни, медикаменти), на послуги (житлово-комунальні, транспортні, послуги зв`язку, закладів культури, освіти, охорони здоров`я та інші) її витрати на задоволення щомісячних потреб дитини збільшились, а відтак матеріальне становище погіршилось. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.06.2012 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не має можливості сплачувати суму аліментів у заявленому в позовних вимогах розмірі, оскільки з нього на даний час стягуються аліменти на його дитину від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Крім того, у нього на утриманні перебуває також непрацездатна дружина [PERSON] , яка в даний час знаходиться у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами. Також зазначає, що працює охоронцем у Львівському банківському інституті та отримує мінімальну заробітну плату, а відтак стягнення з нього аліментів у розмірі 2000гривень буде непосильним для нього, оскільки становитиме половину від суми його доходів. З огляду на наведене, просить суд позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до 1000гривень щомісяця до досягнення повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який Відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського РУЮ Львівської області 06.07.2007року було розірвано. За час даного шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 27.06.2012 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Вищевказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами серії [NUMBER] від 06.07.2007року; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 29.12.2005року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.06.2012 року; копією довідки про склад сім`ї позивача [PERSON] , виданої Виконавчим комітетом Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області №117 від 16.01.2019року. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 27.06.2012 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів позивача [PERSON] На думку\~суду,\~такі зміни\~зумовлені,\~зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019рік» дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень. При цьому, як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки про доходи, виданої Відділом освіти, культури і туризму, молоді та спорту Мостиської міської ради Львівської області №112/01-29 від 23.04.2019року, позивач [PERSON] працює в Твіржанському НВК на посаді вчителя і загальна сума її доходу за період з 01.10.2018року по 31.03.2019року становить 51348,10гривень. Разом із цим, суд враховує і те, що з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року змінився сімейний стан платника аліментів - відповідача [PERSON] , а саме у шлюбі з [PERSON] у нього народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на його утриманні. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 10.05.2012року; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] від 23.08.2012року; довідкою про склад сім`ї відповідача [PERSON] , виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №299 від 08.04.2019року. При цьому, згідно довідки про доходи, виданої ДВНЗ «Університет банківської справи» №01-24/39 від 15.03.2019року відповідач [PERSON] працює у зазначеному закладі на посаді охоронця і загальна сума його доходу за період з 01.10.2018року по 31.03.2019року становить 20370,28 гривень. Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у зв`язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім`ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі\~400\~гривень щомісячно,є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні не встановлено достатності заробітку (доходу) відповідача, як платника аліментів, для присудження йому мінімального рекомендованого розміру аліментів, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач є працездатним, має постійне місце праці, його дохід (заробітна плата) носить регулярний характер, має на утриманні іншу неповнолітню дитину, беручи до уваги розмір заробітку (доходу) відповідача та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи також із того, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, а також враховуючи розмір аліментів який погоджувався сплачувати відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial