Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач 19.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на наступні обставини. З березня 2015 року він зустрічався з [PERSON] У травні 2015 року [PERSON] завагітніла, після чого вони вирішили жити разом без укладення шлюбу. У листопаді 2015 року вони розійшлися, [PERSON] повернулась жити до себе. Причиною розірвання стосунків стало те, що він не міг приділяти [PERSON] достатньо уваги через зайнятість на роботі та через те, що тричі на тиждень бачився з сином від першого шлюбу. Послався на те, що [INFO] року у них народився син [PERSON]. Дитина в Книзі реєстрації народжень була записана за прізвищем матері, а ім'я та по-батькові за вказівкою матері. Після народження дитини, він підтримував їх фінансово, приходив до них додому, бачився з сином. З травня 2016 року стосунки між ними зіпсувались, [PERSON] заборонила бачити сина. Він хоче бути батьком своєму сину. [PERSON] не погоджується записати його батьком дитини. У зв'язку з викладеним, просить суд визнати його батьком [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні 27.11.2017 року зазначив, що після ознайомлення з висновком експерта у нього немає пояснень. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.61). У матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи за її відсутності (а.с.36), проти позовних вимог заперечує. Вказала, що її інтереси у судовому засіданні буде представляти адвокат [PERSON] У матеріалах справи наявні письмову заперечення відповідача проти позову (а.с.25-27). Вказала, що з позивачем вони почали спілкуватись у червні 2015 року, коли вона вже була вагітною. Спілкувались як співмешканці протягом червня-липня 2015 року. Відносини зіпсувались після того, як повідомила позивачу, що дитина від іншого чоловіка. Жодних претензій з її боку стосовно побачень [PERSON] з його сином від першого шлюбу не було. Допомоги до та після народження сина він не надавав, інтересу до неї та дитини не проявляв.. В Книзі реєстрації народжень її дитина записана, як [PERSON]. Коли записували по-батькові сина «[PERSON]», то жодних думок про позивача у неї не було, так звали її дідуся та рідного дядька, які вже померли. В даному випадку діяла згідно приписів ч.1 ст. 135 СК України. Представник відповідача - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності у зв'язку з його хворобою (а.с.62). Представник служби у справах дітей Нікопольської міської радиу судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] року народився [PERSON]. Згідно копії Актового запису про народження дитини № 47 від 23.02.2016 року, вказано відомості про матір - [PERSON], [INFO], громадянка України; у графі «Відомовсті про батька» зроблений запис - [PERSON]» громадянин України; підстава запису відомостей про батька - заява матері № 13/06-38 від 23.02.2016 року; заявник - [PERSON]; видано свідоцтво серія [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017162849 від 30.09.2016 року відомості про батька [PERSON], [INFO], - «[PERSON]» були записані за вказівкою матері - [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.10-11). Позивач вважає себе батьком дитини, бажає затвердити цей факт документально. Ухвалою суду від 28.08.2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON] була призначена судово-генетична експертиза. На вирішення експертизи (шляхом ДНК) було поставлено питання: чи є [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO]. 06.11.2017 року до суду від Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «Дніпропетровської обласної ради»надійшов Висновок експерта № 470. Відповідно до Висновку, з 17.10.2017 року по 25.10.2017 року була проведена судово-медична експертиза з встановлення батьківства, згідно якого громадянин [PERSON], [INFO], не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Тобто, батьківство громадянина [PERSON], у відношенні дитини [PERSON], [INFO], виключається (а.с.56-57). З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача недоведеними, такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed