Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27.05.2015 року в розмірі 25966,44 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до умов зазначеного договору позивач зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 20000,00 грн., відповідач зобовязався в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн. Відповідач свої зобовязання в порушення умов договору належним чином не виконав, в результаті чого станом на 24.03.2017 року має заборгованість: тіло кредиту 13528,36 грн., просрочка по тілу 11285,75 грн., відсотки за кредитом 60,06 грн. У звязку з порушенням відповідачем обовязків зі сплати кредиту станом на 24.03.2017 року було нараховано неустойку в розмірі 1092,27 грн. Позивачем було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором, яка останнім виконана не була. У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, але до його початку надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням. Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.05.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб б/н від 27.05.2015 року, шляхом акцептування відповідачем [PERSON] пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.5-16) Позивач свої зобовязання за Договором виконав, відкривши Відповідачеві картковий рахунок № 26254003027030 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку MC WORLD строком дії 3 (три) роки з моменту її випуску. У порушення умов Договору, Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.20). Згідно розрахунку, станом на 24.03.2017 року відповідач має заборгованість, яка складається з наступного: тіло кредиту 13528,36 грн., просрочене тіло кредиту 11285,75 грн., відсотки за кредитом 60,06 грн., розмір неустойки становить 1092,27 грн. Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту (а.с. 21-23), але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Між сторонами склались правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття (ч. 2 ст. 641 ЦК України). Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (ч. 3 ст. 641 ЦК України). Ст. 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст. 643 ЦК України, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Підписанням Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» [PERSON] підтвердив, що анкета-заява про акцепт публічної пропозиції є акцептуванням публічної пропозиції в розумінні ст. 642 ЦК України. За змістом ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 536 ЦК України зазначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оскільки заперечень проти позову відповідачем не надано, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань за договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення відповідачем по справі заборгованості у розмірі 25966,44 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 13528,36 грн., просрочене тіло кредиту - 11285,75 грн., відсотки за кредитом 60,06 грн., неустойка 1092,27 грн., в результаті не виконання умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 27.05.2015 року, яка підлягає стягненню на користь позивача. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1600,00 грн., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved