Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] з 01.10.2013 року по 17.02.2016 року року працювала у відповідача, на посаді наукового співробітника, та 17.02.2016 року була звільнена з посади на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. При звільненні відповідач не зробив з позивачкою повний розрахунок. А повністю розрахувався з позивачкою лише 12.03.206 року, що стало причиною звернення позивачки з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, та з урахуванням довідки про розмір заробітної плати позивачки уточнив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача на користь позивачки 4485 грн. 03 коп. за весь час затримки у розрахунку при звільненні, та витрати понесені по отриманню правової допомоги в розмірі 1500 грн. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, пояснивши що дійсно відбулась затримка у розрахунку з позивачкою при її звільненні, але вважає що в цьому немає провини Українського інституту експертизи сортів рослин оскільки було недофінансування в зв'язку з тим, що асигнування загального фонду бюджету на оплату праці за лютий 2016 року були відкриті 11.03.2016 року. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Письмові заперечення відповідача залучені до матеріалів справи. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. За приписом ст.115 ч.1 КЗпП заробітна плата повинна виплачуватись працівникам регулярно не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст.ст.116-117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, а в разі їх невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки в розрахунку по день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток позивача згідно довідки складає 299 грн.03 коп., а кількість робочих днів затримки 15 днів. Грошова сума компенсації яку належить виплатити позивачу за час затримки розрахунку при звільненні 4485 грн. 45 коп.(299,03 грн. х 15дн.). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність вини відповідача у затримці розрахунку при звільненні з підстав несвоєчасного затвердження Міністерством аграрної політики та продовольства та Міністерством фінансів паспорту бюджетної програми. Відповідно до п.1.1. ст. 1 Статуту Українського інституту експертизи сортів рослин, затвердженого наказом міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.04.2012 року № 233, Український інститут експертизи сортів рослин входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України. Відповідно до ст.6 цього Статуту управління інститутом здійснює директор. Директор інституту призначається на посаду і звільняється з посади Уповноваженим органом управління з подальшим укладанням, в установленому порядку контракту. Директор інституту є підзвітним уповноваженому органу управління та несе відповідальність за виконання покладених на нього завдань, що визначені статутом, формування та виконання фінансових планів, дотримання трудової і фінансової дисципліни, ефективне використання та збереження державного майна та коштів, які знаходяться у віданні інституту, дотримання законодавства України. Стороною відповідача не доведені вчинення відповідачем будь яких дій на усунення порушень прав позивачки щодо своєчасного розрахунку при звільненні. Окрім грошових коштів відповідач має матеріально-технічні ресурси які за відсутність грошових коштів теж могли бути використані на погашення заборгованості. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Права позивачки, закріплені у ст.43 Конституції України, не поставлені Законом у залежність від своєчасності затвердження міністерствами програм фінансування. Таким чином порушення трудових прав позивачки передбачених у ст.115-116 КЗпП України має своїм наслідком відповідальність за ст.117 КЗпП України. Відповідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача по справі складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн., що підтверджуються відповідним договором та квитанцією з розрахунком(а.с.6,7). На підставі викладеного,

Outcome: approved