Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач 18.01.2019 року звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є виділення позивачу та відповідачу по Ѕ частині квартири [ADDRESS] . Як на підставу позову позивач посилається на те, що сторони з 07 липня 1973 року перебувають у шлюбі і до цього часу проживають разом, ведуть спільне господарство. 03.12.2016 року ними було набуте спільне майно вищезазначена квартира, власником якої за документами є відповідач, але квартира придбана за спільні кошти, тому належить їм обом на праві спільної сумісної власності. Сторони не домовились про порядок поділу майна, тому враховуючи інтереси кожного з них, позивач пропонує здійснити поділ майна в рівних частинах та розділити, таким чином, майно, що є їхньою спільною сумісною власністю. Позивач у підготовче засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі /а.с.36/. Відповідач у підготовче засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує /а.с.37/. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 липня 1973 року (а.с.11). Під час шлюбу 03 грудня 2016 року відповідач [PERSON] , за згодою позивача [PERSON] , за спільні кошти, придбала квартиру [ADDRESS] /а.с.12-13/. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної\~сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Факт належності спірної квартири сторонам на праві спільної сумісної власності ними визнається і не оспорюється, тому вирішенню підлягає питання її поділу. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і спірну квартиру слід розділити між сторонами порівну, виділивши кожному з них по Ѕ її частині. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому,

Outcome: approved