Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Огородник В.В., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 3 800 000 гривень. Позов мотивований тим, що 15.10.2020 року між ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» та [PERSON] був укладений договір №1 про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги, на виконання умов якого [PERSON] за актом прийому-передачі передав готівкові кошти ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади, які в подальшому були внесені на розрахунковий рахунок ТОВ, в загальному розмірі 3 800 000 гривень. Строк повернення позики настав 01.07.2021 року, однак станом на дату подання позову до суду позичальник суму позики не повернув. Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк відзив на позов до суду не подав. В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Огородник В.В. позов підтримав, просив ухвалити рішення в підготовчому засіданні враховуючи визнання відповідачем позову. В підготовчому засіданні представник відповідача ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» директор [PERSON] позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, вказав, що дійсно існує невиконане боргове зобов`язання, яке відповідач вчасно виконати не зміг. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, представник відповідача [PERSON] є директором ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» та не обмежений у можливості вчинення процесуальної дії з визнання позову, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.10.2020 року між [PERSON] (Позикодавець) та ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» (Позичальник) в особі директора [PERSON] було укладено договір позики (про надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги) №1 (а.с.4). Згідно п.1.1 Договору Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти - безпроцентну поворотну фінансову допомогу (позику), а Позичальник зобов`язується повернути надані кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 3 800 000 гривень, без ПДВ (п.2.1). Поворотна фінансова допомога може надаватися готівкою, якщо це не заборонено чинним законодавством України, про що Сторонами складається Акт приймання-передачі (п.2.4). Поворотна фінансова допомога надається в строк до 01.07.2021 року (п.2.5). 15.10.2020 року [PERSON] та ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькій сади» в особі директора [PERSON] на виконання п.2.4 Договору підписали Акт приймання-передачі грошових коштів в сумі 3 800 000 гривень. Після підписання Акту директор [PERSON] зобов`язався внести зазначену суму коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» №10001/0179 за адресою: м. Вінниця, вул. соборна, 69, підтвердженням чого мають бути відповідні банківські документи (а.с.5). 15.10.2020 року [PERSON] вніс на рахунок ТОВ «Агрокомплекс «Строїнецькі сади» кошти в загальній сумі 3 800 000 гривень (2 300 000; 1 000 000; 500 000 гривень), що вбачається з копій відповідних квитанцій, наявних в матеріалах справи (а.с.6-7). Станом на день ухвалення рішення відповідачем борг позивачу не повернуто. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено та визнається представником відповідача, що відповідачем позивачу позика в сумі 3 800 000 гривень неповернута, а тому сума позики підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з огляду на що позов слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved