Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 22.12.2012 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту у розмірі 17787,88 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 26.01.2018 р. між сторонами укладено договір фінансового кредиту № 137, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6600 грн. зі сплатою 0,99 % в день від розміру кредиту, річний розмір відсотків складає 361,35 % від розміру кредиту (нарахування відсотків здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом від залишку заборгованості за кредитом). Кінцевий термін повернення кредиту неодноразово продовжувався додатковими договорами до кредитного договору, кінцевий строк повернення кредиту встановлено 25.06.2018 р. У звязку з неналежним невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором станом на 21.12.2018 р. заборгованість за цим договором становить 17787,88 грн., з якої прострочена заборгованість по кредиту 5650,79 грн., прострочена заборгованість по відсотках 10796,96 грн., пеня 1011,49 грн., три відсотка річних за прострочення виконання зобовязання за період з 25.06.2018 р. до 21.12.2018 р. 83 грн., інфляційні втрати за період з 25.06.2018 р. до 21.12.2018 р. 245,64 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов визнала частково, а саме визнала суму основного боргу по тілу кредиту у 5650,79 грн., сума боргу по відсотках складає 2476,01 грн., оскільки вона сплатила 8320,95 грн. відсотків. Просила звільнити її сплати пені з урахуванням того, що вона погасила 238,44 грн. пені, є інвалідом з дитинства другої групи, самотньою, єдиним її доходом є пенсія у розмірі 1497 грн. Проти часткового задоволення позову не заперечувала. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 26.01.2018 р. між сторонами укладено договір фінансового кредиту № 137, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6600 грн. зі сплатою 0,99 % в день від розміру кредиту, річний розмір відсотків складає 361,35 % від розміру кредиту (нарахування відсотків здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом від залишку заборгованості за кредитом) (а.с.5-6). Кінцевий термін повернення кредиту неодноразово продовжувався додатковими договорами до кредитного договору, останнім додатковим договором від 11.06.2018 р. кінцевий строк повернення кредиту встановлено 25.06.2018 р. (а.с.7-14). У звязку з неналежним невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість станом на 21.12.2018 р. у розмірі 17787,88 грн., з якої прострочена заборгованість по кредиту 5650,79 грн., прострочена заборгованість по відсотках 10796,96 грн., пеня 1011,49 грн., три відсотка річних за прострочення виконання зобовязання за період з 25.06.2018 р. до 21.12.2018 р. 83 грн., інфляційні втрати за період з 25.06.2018 р. до 21.12.2018 р. 245,64 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с.21-22). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Проаналізувавши розрахунок заборгованості (а.с.21), суд не погоджується із заявленою сумою заборгованості по відсотках. З урахуванням сплати відповідачем 8320,95 грн. відсотків, сума заборгованості по відсотках складає 2476,01 грн. (10796.96 грн. нарахованих відсотків 8320,95 грн. сплачених відсотків), яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ст.ст. 549 ч.3, 551 ч.3 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням наступних обставин, які мають істотне значення та підтверджуються доданими відповідачем належними і допустимими доказами (а.с.32-35), а саме: відповідач хворіє рідкісною тяжкою хворобою вродженим іхтіозом з деформацією суглобів, є інвалідом з дитинства другої групи, самотньою, єдиним її доходом є пенсія у розмірі 1497 грн.; з огляду на те, що відповідачем сплачено 238,44 грн. пені, суд вважає за можливе звільнити її від сплати решти пені у розмірі 773,05 грн. (1011,49 238,44). Згідно вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При вирішенні заявлених позивачем вимог про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання зобовязання та інфляційних втрат суд враховує, що всі можливі збитки у звязку з простроченням виконання зобовязання з боку відповідача позивач покрив за рахунок узгоджених у договорі великих відсотків, що складають 361,35 % річних від розміру кредиту. З урахуванням вказаних обставин,

Outcome: partial