Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2015 року звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.12.1991 року . Від шлюбу мають двох дітей. На утримання неповнолітньої доньки [PERSON] він добровільно сплачує аліменти. Шлюбні відносини між подружжям почали псуватися протягом останніх трьох років , виникали сварки через різні погляди на життя через що вони втратили взаємопорозуміння та почуття любові один до одного. Позивач [PERSON] вважає що за таких обставин збереження сімейно шлюбних відносин не можливо і тому просить суд розірвати шлюб , укладений між ним та відповідачкою [PERSON] В ході розгляду справи 03.12.2015 року до суду звернулася відповідачка [PERSON] із заявою у якій просила суд зупинити провадження у справі оскільки позивач [PERSON] перебуває у складі Збройних Сил України . Ухвалою суду від 03.12.2015 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] на підставі п.3 ч.1 ст. 201 ЦПК України. Ухвалою суду від 14.01.2016 року за вимогою позивача [PERSON] судове провадження було відновлено та справу призначено до розгляду в судовому засіданні з належним повідомленням сторін про дату , місце та час . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги та зазначив, що сімейні стосунки з відповідачкою відновити вже не можливо, вони тривалий час мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть і він фактично вже створив нову сімю з іншою жінкою яка має народити йому дитину. Старша донька [PERSON] вже є повнолітньою, на утримання молодшої доньки [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу. На підставі зазначеного просив суд розірвати шлюб з [PERSON] оскільки у теперішній час він носить лише формальний характер. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила суду що тривалий час перебувала у шлюбі з відповідачем, звикла до нього і досі відчуває почуття кохання до нього. Вважала що для відновлення сімейних стосунків потрібен час і сподівається що таке можливо. Сторони по справі зазначили, що неповнолітня дитина бути жити з матерію, або з ким захоче, спір по поділ майна буде вирішено в іншому судовому процесі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.12.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІV КИ № 408805, який було зареєстровано Жовтневим відділом ЗАГС та зроблено актовий запис № 1456. Від шлюбу сторони мають двох дітей доньок [PERSON] [INFO] яка станом на момент розгляду справи вже є повнолітньою та неповнолітня [PERSON] [INFO] яка мешкає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вже з 2005 року зустрічається з позивачем [PERSON] та вагітна від нього. З 2008 року їхні стосунки стали мати офіційний характер. Позивач [PERSON] мав намір розірвати шлюб раніше, але його стримували малолітні та неповнолітні діти на той час. Надати довідку від лікаря про те, що вагітна не має можливості, так як лікарі ії повідомили, що вона отримує довідку після проведення ультразвукового дослідження, яке можна провести лише через 2 3 місяця. Зазначила, що в них склалися фактичні шлюбні стосунки і найближчим часом мають намір зареєструвати свої відносини. Заслухавши пояснення сторін суд дійшов до висновку що сімейні відносини між сторонами у справі відновити вже неможливо . Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Враховуючи викладене, суд дістається висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved