Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 жовтня 2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 01 березня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до якої входить земельна ділянка площею 1,901 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 01 березня 2005 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в якій просили суд справу розглядати без їхньої участі, визнаючи позовні вимоги в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 01 березня 2005 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 001515. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до якої входить земельна ділянка площею 1,901 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 215324 (а.с.14). На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.17), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.8). Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми померлого, що стверджено письмовими доказами (а.с.10). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 01 березня 2005 року [PERSON] не заводилась. Оскільки оформити спадщину у нотаріуса позивач за вищевказаних обставин не змогла, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved