Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

позивач 14 липня 2016 року звернулася до суду з позовом вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.04.2016 р. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 05 лютого 2008 року по теперішній час та фактично мешкає у Німеччині і бажає бути громадянином іншої держави. Факт реєстрації відповідача у квартирі створює їй як власнику перешкоди, оскільки вона має намір найближчим часом продати своє майно. Тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю визнавши відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2-3). Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його з позивачем відсутності, наполягає на задоволенні вимог (а.с. 31) Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення в газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки в суд не повідомив (а.с.45). Представник виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, до суду надійшов відгук голови Довгинцівської районної в місті ради [PERSON] про слухання справи за відсутності представника, заперечень проти заявлених вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 18). Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 квітня 2016 року виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 14.04.2016 р. позивачу [PERSON] належала квартира [ADDRESS] ([PERSON]) міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.11 копія довідки, а.с. 49 копія свідоцтва). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України у Дніпропетровській області станом на 07.12.2016 р. в квартирі [ADDRESS] з 05 лютого 2008 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 44 адресна довідка), який з 05 лютого 2008 року по теперішній час не проживає в зазначеній квартирі, що підтверджується актом сусідів мешканців будинку 76 кв. 51 по вул. Ярослава Мудрого ([PERSON]) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 10 акт). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 17.01.2017 р. квартира [ADDRESS] ([PERSON]) міста Кривого Рогу Дніпропетровської області належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу реєстровий № 906 виданого 12.09.2016 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 46-48 довідка). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно п. 2 ч. 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Враховуючи, що позивач [PERSON] на час звернення з відповідним позовом до суду була власником квартири [ADDRESS] ([PERSON]) міста [PERSON], відповідач [PERSON] як член сімї власника не проживав в квартирі понад рік без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved