Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач 25.12.2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, він з 2005 року є надавачом послуг з теплозабепечення та надавав до 2009 року послуги з тепло забезпечення будинку, в якому мешкає відповідач за адресою [ADDRESS]. Відповідач має заборгованість за період з 01.10.2005 р. по 30.04.2009 року в сумі 9106.27 грн. за отримані послуги з теплозабепечення, яку просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав з вищенаведених підстав. Суду пояснив, що рішення Сумської міської влади про визначення його надавачом послуг з теплозабепечення від 03.08.2005 року, 27.12.05. (а.с. 13, 14) не містило переліку конкретних будинків чи мікрорайонів в яких товариством надавались відповідні послуги. Адреса відповідача, як отримувача послуг з теплозабепечення, з'явилась лише в рішенні Сумської міської ради від 22.09.09.2009 року №484, хоча на цей момент теплопостачання цього будинку вже було припинено. Не може надати суду письмових доказів існування будь-яких актів під'єднання будинку відповідача до системи теплопостачання чи від'єднання до нього, укладання договорів про надання послуг з теплопостачання, не може пояснити коли та ким складались схеми теплозабепечення житлових будинків по вул. Тополянській в м. Суми, які представник позивача надав суду ( а.с. 47-48). Представник відповідача та сам відповідач з позовними вимогами не погодились. Суду пояснювали, що станом на 2005 рік в будинку мешкав [PERSON] - батько відповідача, який згодом помер [INFO]. Судовим рішенням від 22.06.2009 року встановлено факт належності будинку по [ADDRESS] померлому [PERSON] та визнано право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом за трьома синами померлого, в тому числі за відповідачем визнано право власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння (а.с. 44-47). Дійсно, колись в будинку існувало централізоване опалення, але воно припинилось наприкінці 20 - початку 21 століття, а може і раніше та будинок опалювався пічкою. Відповідачу не відомо, щоб його батько звертався до ТОВ «Сумитеплоенерго» з питаннями приєднання чи від'єднання будинку до системи теплопостачання позивача, він аналогічні питання також не вирішував, зареєструвавшись у домоволодінні в 2010 році. Крім зазначеної підстави для відмові у позові зазначав, що останній місяць нібито надання послуг - квітень 2009 року, надані позивачем розрахунки заборгованості свідчать, що жодної оплати за послуги протягом 2005-2009 років не відбувались, строки позовної давності на захист право позивача мінували. Частиною 3 ст. 10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що стороною позивач не надано суду безсумнівних доказів надання ним послуг з теплопостачання в будинок по [ADDRESS] в період з 01.10.2005 року по 31.04.2009 року, оскільки в рішеннях Сумської міської ради від 03.08.2005 року, 27.12.2005 року не зазначено про надання послуг в будинок за вищевказаною адресою, таке посилання з'явилось лише в рішенні СМР №484 від 22.09.09 року (а.с. 49), тобто після того, як за поясненнями представника позивача теплопостачання будинку вже було припинено. Представник позивача пояснював, що будь-які письмові договори про теплопостачання будинку за адресою [ADDRESS] не укладались та до укладання не пропонувались. З рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 22.06.2009 року (а.с. 44-49) вбачається, що до цього рішення вказаний будинок не приймався в експлуатацію, рахувався самовільно побудованим, право власності на нього не було зареєстроване. Надані представником позивача схими теплопостачання не містять дати їх складання та відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України не є доказом надання послуг у період зазначений позивачем в позовній заяві. В судовому засіданні позивач не надав жодного доказу визначення опалювальної площі вказаного будинку, яка використовувалась при розрахунку вартості наданих послуг (а.с. 6-12), пояснивши, що вказані відомості містяться в базі даних, отриманої від попереднього власника цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергію, яка до передачі до ТОВ «Сумитеплоенерго» в оренду належало Сумській міській раді (а.с. 13-14). Суд також не вважає обґрунтованими доводи представника позивача, що ТОВ «Сумитеплоенерго» не могло припинити теплопостачання будинку з підстав визначених ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», оскільки вказана норма забороняє відмовляти особі в забезпеченні тепловою енергією в разі існування технічних можливостей, будь-яки доказів звернення власників чи мешканців будинку то ТОВ «Сумитеплоенерго» з питань теплозабепечення в період з 01.10.2005 р. по 30.04.2009 року суду не надано, без будь-яких письмових документів за твердженнями представника позивача теплопостачання будинку припинено в 2009 році. Також в позовній заяві не зазначено підстав виникнення обов'язку відповідача [PERSON] по сплаті послуг - чи як особи, що їх отримувала у певний період чи, як спадкоємця, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, за якими до складу спадщини входять також і обов'язки, що належали спадкодавці на момент відкриття спадщини, не надано доказів стосовно тих обставин, що [PERSON] як спадкоємець 1/3 частини спадкового майна успадкував у повному обсязі всі можливі зобов'язання померлого спадкодавця. Виходячи з вищезазначеного, враховуючи принцип змагальності та диспозитивного цивільного судочинства визначений ст. 10.11. ЦПК України, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed