Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

позивач [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] звернулась в суд із вказаним позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку № 12 в с. Петриків, Тернопільського району Тернопільської області, вул. Лесі Українки. У цьому приміщенні зареєстрований відповідач, який у минулому був її чоловіком. Протягом останнього року останній не проживає у вказаному приміщенні. Саме тому, вважає позивач, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування цим помешканням. У судове засідання позивач не зявилась, подавши заяву про розгляду справи за її відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно, до суду не зявився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За наявності згоди позивача, суд приходить до переконання про необхідність ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке: позивач є власником житлового будинку № 12 в с. Петриків, Тернопільського району Тернопільської області, вул. Лесі Українки. У цьому будинку, окрім інших, зареєстрований відповідач. Вказане підтверджується довідкою № 2404 від 31 жовтня 2016 року, виданою Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу з 07 травня 1988 року до моменту його розірвання рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2014 року, ухваленим у справі № 607/12100/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 12 вересня 2016 року депутат виборчого округу № 18 [PERSON], за участі сусідів [PERSON] та [PERSON] склали акт обстеження житлового будинку № 12 в с. Петриків, Тернопільського району Тернопільської області, вул. Лесі Українки під час якого встановлено, що відповідач не проживає у даному помешканні. Той факт, що відповідач не поживає у зазначеному будинку підтверджується також і довідкою № 1622 від 06 липня 2017 року, виданою Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України). Отож, як встановлено в судовому засіданні, відповідач у вказаному будинку не проживає більше одного року. Доказів поважності підстав такого непроживання суду надано не було, як і не наведено фактів наявності домовленості між позивачем та відповідачем, що стосувалась би зазначених обставин. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку має місце порушення прав позивача з вини відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання останнього таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням, тобто задоволення позову. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved