Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.12.2016р. подала в суд позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заочним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року шлюб між нею і відповідачем по справі [PERSON] було розірвано. За час проживання в шлюбі в них народилася одна дитина, а саме, дочка [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач по справі від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає. Усі витрати на утримання їхньої дитини виконує лише вона одна. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дитини між ними не досягнуто, а тому аліменти з відповідача потрібно стягувати на підставі судового рішення. Оскільки, [PERSON] не має фіксованого заробітку, є працездатною особою, на своєму утриманні жодних осіб не має, неофіційно працює в Республіці Польща і має досить великі доходи в розмірі 18000 - 20000 гривень щомісячно і в стані оплачувати аліменти. Звідси вона просить стягувати з відповідача по справі аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився однак ним було подано заперечення, в якому він пояснив, що позивач, обґрунтовуючи у такий спосіб свої вимоги, намагається безпідставно, заради забезпечення свого особистого майнового інтересу завдати йому шкоди, спотворюючи в очах суду оцінку його, як батька дитини, шляхом надання суду недостовірних відомостей щодо нібито не виконання ним своїх обов'язків з утримання неповнолітньої дитини. Від народження своєї дитини і дотепер він постійно надавав і надалі всіляко надаватиме максимально можливу в його стані допомогу в її утриманні та матеріальному забезпеченні, приймати участь у її догляді та вихованні при тому, що не зі своєї вини змушений проживати окремо від неї. Також вони з позивачем не можуть досягнути згоди щодо способу виконання ним обов'язку з утримання дитини, оскільки позивач не зважає на його можливості виконувати цей обов'язок здебільшого в натуральній формі, вимагаючи встановити виключно грошову форму. Неправдивими, бездоказовими і надуманими є також твердження позивача про нібито його неофіційні заробітки і те, що він працює в Польщі. Його разовий візит до Польщі було короткотривалим, за «гостьовою візою», яка чинна до одного місяця, що підтверджено копією паспорта. Метою візиту власне і були пошуки постійної роботи, однак безуспішні. Окрім того, у нього також є ще одна дитина від попереднього шлюбу, на утримання якої з нього присуджено щомісячну сплату аліментів відповідно до судового рішення та виконавчого провадження. Зазначені обставини свідчать про його матеріальне становище як вкрай скрутне і критичне та об'єктивну неспроможність і неможливість щомісячної сплати ним заявленого позивачем розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та заперечення відповідача [PERSON], з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2015 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 4), від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с. 5). Суд, при визначенні розміру аліментів враховує, що відповідач [PERSON] не має постійного місця праці та стабільного доходу, і вказані обставини сторонами визнаються, а тому не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене, враховуючи, що відповідач не працює та має нерегулярний дохід, суд вважає за можливе стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, зможе сплачувати відповідач, та дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитини, не порушуючи при цьому права іншої малолітньої дитини відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial