Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач 19.04.2013 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 26.09.1970 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Під час сумісного проживання вони придбали будинок [ADDRESS]. У 1984 році шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 18.03.1985 року рішенням Нарсуду м. Нікополя Дніпропетровської області будинок [ADDRESS] було поділено, за нею було визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку, а за [PERSON] - на 1/3 частину житлового будинку. У вищевказаному будинку вони проживали разом до 1994 року. 31.07.1998 року [PERSON] було знято з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою у зв'язку з виїздом в с. Велика Знам'янка Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину житлового будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями [PERSON] є діти - [PERSON], [PERSON], однак останні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину не звертались. З дня вибуття [PERSON] з місця проживання минуло більше 10 років. Весь цей час вона проживала у вказаному житловому будинку, за власні кошти робила поточний та капітальний ремонти, оплачувала комунальні послуги та інші рахунки, вела господарство. Тобто відкрито, безперервно володіла всім будинком протягом більше десяти років. Тому, просить суд на підставі ст.16, ч.1 ст.344 ЦК України визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Позивач та його представник у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач у судовому засіданні пояснила, що єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є діти померлого - відповідачі по справі, але вони спадщину не прийняли, на спадщину не претендують. Зазначила, що після розірвання шлюбу з нею [PERSON] більш ні з ким шлюб не реєстрував, інших спадкоємців немає. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.38). У судовому засіданні 28.08.2013 року (а.с.28,29) пояснив, що проти позову не заперечує. Обставини, викладені в позові підтвердив. Пояснив, що спадщину після смерті батька він не приймав. Інших спадкоємців, крім нього та сестри, яка є відповідачем по справі, немає. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.27). Суд, вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги на підставі ст.ст.16, ч.1 ст.344, п.п.1,8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 18.03.1985 року було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1970 року. В 1984 році шлюб між ними був розірваний. Вказаним рішенням суду за позивачем було визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], у користування [PERSON] було виділено 1/3 ідеальну долю житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.6-9). Згідно довідки КП «НМБТІ» № 2270 від 06.11.2013 року (а.с.60), станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] зареєстроване: 1/3 частина - за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.1974 року, р.№ 2655; 2/3 частини - за [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 18.03.1985 року. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 9047117 сформованої станом на 06.09.2013 року (а.с.9,48), 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Народного суду м. Нікополя Дніпропетровської області від 18.03.1985 року, рішення про державну реєстрацію прийнято 10.12.2012 року, відомості про інші речові права відсутні. [INFO] року [PERSON] помер (а.с.5). Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «НМБТІ» № 2270 від 06.11.2013 року (а.с.60). За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35071043 від 10.09.2013 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35123180 від 16.09.2013 року (а.с.51,56). Після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право власності не видавалося, що підтверджується листом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори № 2342/01-16 від 12.09.2013 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 35123153 від 16.09.2013 року, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 35071148 від 10.09.2013 року направленою до суду Камянсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою (а.с.50,53-55). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є діти померлого - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] (а.с.13,14), які спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, з відповідними заявами до нотаріальної контори не звертались. Згідно наданих відповідачами до суду заяв, останні проти задоволення позову не заперечують (а.с.27,38). Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з довідкою від 02.04.2013 року, виданою квартальним комітетом № 22, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11), зареєстрована за вказаною адресою з 22.10.1974 року (а.с.62-64). Як вбачається з довідки від 02.04.2013 року, виданої квартальним комітетом № 22 (а.с.10), [PERSON], [INFO], проживав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], [INFO], до 1994 року. 31.07.1998 року [PERSON] був виписаний у зв'язку з виїздом в іншу область. Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.66,67 - записи в домовій книзі). Як вбачається з довідки № 317 від 21.02.2013 року, виданої виконавчим комітетом Великознам'янської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.12), [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] з 1998 року по день смерті [INFO] року, разом з ним ніхто не проживав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач добросовісно заволоділа 1/3 частиною житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належала [PERSON] і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном більше десяти років. Згідно з ч.4 ст.174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що зареєстрована за [PERSON], померлим [INFO] року.

Outcome: approved