Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради, про визнання права власності, посилаючись на те, що 28.04.2016 року помер її батько, [PERSON], [INFO]. За життя її батько [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 18.11.1961 року (внесено до реєстру за № 10276), набув право власності на житловий будинок з господарським спорудами, розташований за адресою: Покровський район, с.Красний Лиман, вул.. Зоря, буд. 19. Вказаний договір було зареєстровано у БТІ м.Покровська, що підтверджується довідкою від 03.11.2016 року за № 809/01-02. Разом з тим, після смерті [PERSON] вищенаведений договір купівлі-продажу домоволодіння було втрачено. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 року № 1353-VIII «Про перейменування деяких населений пунктів» у Донецькій області Красноармійський район перейменовано на Покровський район. Згідно технічного паспорту на одноквартирний житловий будинок № 19 по вул. Зоря у с.Красний Лиман Покровського району, його загальна вартість складає 54\~508 гривень. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді вказаного будинку та господарських споруд та позивачка, як донька померлого, є його єдиним спадкоємцем за законом на підставі ст.. 1361 ЦК України. 11.11.2016 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, та надала нотаріусу всі наявні у неї документи. За результатами вивчення документів 16.11.2016 року постановою державного нотаріуса Другою Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв»язку з тим, що відсутні право установчі документи на спадкове майно будинок, а отримати дублікат зазначеного договору немає можливості у зв»язку зі знаходженням нотаріального архіву у м.Донецьку, який є тимчасово окупованою територією. Факт перебування вказаного домоволодіння у власності батька позивачки на час його смерті підтверджується довідкою БТІ, домовою книгою, технічним паспортом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Вимоги позивача визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 28.04.2016 року помер батько позивачки, [PERSON], [INFO] (а.с.12). За життя її батько [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 18.11.1961 року (внесено до реєстру за № 10276), набув право власності на житловий будинок з господарським спорудами, розташований за адресою: Покровський район, с.Красний Лиман, вул.. Зоря, буд. 19. Вказаний договір було зареєстровано у БТІ м.Покровська, що підтверджується довідкою від 03.11.2016 року за № 809/01-02 (а.с.32). Разом з тим, після смерті [PERSON] вищенаведений договір купівлі-продажу домоволодіння було втрачено. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 року № 1353-VIII «Про перейменування деяких населений пунктів» у Донецькій області Красноармійський район перейменовано на Покровський район. Згідно технічного паспорту на одноквартирний житловий будинок № 19 по вул. Зоря у с.Красний Лиман Покровського району, його загальна вартість складає 54\~508 гривень (а.с.13-16). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді вказаного будинку та господарських споруд та позивачка, як донька померлого, є його єдиним спадкоємцем за законом на підставі ст.. 1361 ЦК України. 11.11.2016 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, та надала нотаріусу всі наявні у неї документи. За результатами вивчення документів 16.11.2016 року постановою державного нотаріуса Другою Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] (а.с.34) у зв»язку з тим, що відсутні право установчі документи на спадкове майно будинок, а отримати дублікат зазначеного договору немає можливості у зв»язку зі знаходженням нотаріального архіву у м.Донецьку, який є тимчасово окупованою територією. Факт перебування вказаного домоволодіння у власності батька позивачки на час його смерті підтверджується довідкою БТІ, домовою книгою (а.с.17-31), технічним паспортом. Відповідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом відповідно до ст.. 1217 ЦК України. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст.. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.. 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 5 ст. 1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщиною. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved