Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач 19.09.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 17.12.1987 року їй належить будинок [ADDRESS] В належному їй будинку 21.03.2006 року був зареєстрований її онук [PERSON], який з 2014 року в ньому не проживає та місце його перебування їй невідоме, що підтверджено актом обстеження від 18.09.2018 року. Через реєстрацію відповідача в належному їй будинку, вона не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Реєстрація відповідача у будинку та його фактичне не проживання позбавляє її можливості отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом в належному їй будинку на зазначених вище умовах, добровільно з реєстрації він не знявся, в позасудовому порядку вирішити це питання вона не можу, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві про визнання [PERSON] таким, що втратив право не користування житловим приміщенням просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із наявного у матеріалах справи паспорту громадянина України [NUMBER] виданого 18.11.2000 року Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області [PERSON], [INFO] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Про те, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на будову від 17.12.1987 року і записано в реєстраційну книгу під №5955, що є наявним у матеріалах справи. Про те, що відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] вбачається з копії витягу з домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку за [ADDRESS] в якому зазначено, що [PERSON] зареєстрований на постійне місце проживання за вказаною адресою з 21.03.2006 року. З копії довідки №5034 виданої 24.07.2017 року [PERSON], 1950 року народження виконкомом Волноваської міської ради депутатів Волноваського району Донецької області про склад сім'ї вбачається, вона дійсно зареєстрована в [ADDRESS], де також зареєстровані її донька [PERSON], 1972 р.н., онук [PERSON], [INFO], що є наявною у матеріалах справи. Посилання позивача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] є її онуком підтверджується наданими нею свідоцтвом про народження її онука [PERSON] [NUMBER], свідоцтвом про народження її доньки [PERSON] [NUMBER], Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача [PERSON] та її доньки [PERSON] та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Із наявного у матеріалах справи Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] складеного депутатом Волноваської міської ради [PERSON] вбачається, що було проведено обстеження матеріально побутових умов сім'ї [PERSON] яка мешкає за адресою: [ADDRESS], і в ході якого встановлено, що за вказаною адресою проживає одна, але там також зареєстровані її донька [PERSON], 1972 р.н., онук [PERSON], 1990 р.н., які там не мешкають і виїхали у 2014 році до м. Донецька. [PERSON] є пенсіонером. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] в будинку позивач зареєстрована і мешкає одна. Відповідач по даній справі є її онуком і був зареєстрований в будинку. Відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не мешкає з 2014 року, але зареєстрований, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов, витягом з домової книги та довідкою про склад сім'ї. Враховуючи, що відповідач добровільно залишив будинок і не мешкає в ньому без поважних причин більше одного року, добровільно не знявся з реєстрації, до суду за викликом не з'явився, що дає право суду визнати, що він перешкоджає позивачу [PERSON] як власнику будинку користуватися і розпоряджатися своїм майном, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст.ст. 386 ч.2, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved