Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 27 квітня 2013 року позивачка вступила в шлюб з відповідачем, реєстрація шлюбу відбулася у Печерському відділі РАГС м. Києва, актовий запис № 441. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року сторони припинили спільне сімейне життя. Їх родина розпалася через конфлікти по різних приводах. Це призвело до того, що вони втратили взаємну повагу і жити далі однією родиною стало неможливим. Вважає, що їх родина розпадався остаточно, що змушує її звертатися до суду. Син проживає разом з позивачкою окремо від відповідача. Спільно майна у сторін немає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.04.2013 року Печерським відділом РАГС м. Києва, актовий запис № 441. Від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого просить надати сторонам строк на примирення до 01.03.2020 року та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що фактичне сумісне проживання припинилося 02.06.2020 року, коли позивач разом з сином [PERSON] за згодою відповідача поїхала до місця Краматорськ Донецької області з метою проведення спільного відпочинку з своєю матір`ю та повернеться до м. Києва через тиждень. Натомість, 04.06.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Всі роки між подружжям були добрі відносини, відповідач утримував сім`ю, намагався утримувати сім`ю, приділяв достатньо уваги позивачу та займався вихованням сина. Зауважує, що під час наданого судом строку на примирення позивачка з метою огородитися від відповідача та унеможливлення виконання рішення суду звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Вважає, що позивачка не надала суду жодного належного, допустимого, достатнього та достовірного доказу того, що збереження шлюбу суперечить її інтересам або інтересам сина. Розірвання шлюбу буде суперечити інтересам дитини. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила позовну заяву задовольнити. Представник позивачки у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував. Представниця відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала. Додатково вказала, що позивачка повинна надати суду довідку, про те, що не перебуває у стані вагітності, так як це є перешкодою для розірвання шлюбу. Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового засідання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 27 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 441. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що спільне проживання між сторонами припинилося в червні 2020 року, коли позивачка перехала на постійне проживання в м.Краматорськ та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, тому 16 липня 2020 року Краматорським міським судом Донецької області винесено ухвалу про надання [PERSON] до [PERSON] строку на примирення до 20 жовтня 2020 року. Але після закінчення строку, сторони не примирилися і не поновили шлюбні стосунки. Позивачка наполягала весь час розгляду справи в суді про неможливість і небажання відновити шлюбні стосунки з відповідачем. Таким чином, сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть, спільно не проживають. Судом встановлено, що між сторонами існують напружені стосунки, позбавлені будь-якої взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємодопомоги та любові. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що поновлення шлюбних відносин неможливе. Згідно з ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що родина фактично припинила своє існування та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 56, 110, 112 СК України і,

Outcome: approved