Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 09 грудня 2014 року до суду з позовом до Приватного підприємства Великобагачанський комбікормовий завод про визнання недійсними договорів оренди землі. З позову вбачається, що [PERSON] має у особистій власності дві земельні ділянки площею 3,6 га ріллі та 0,33 га кормових угідь, що розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області. Дані земельні ділянки позивач здавав в оренду ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» за договорами, укладеними в 2008 році і строк дії даних договорів сплинув у грудні 2012 року. Влітку 2012 року позивач отримав копії двох договорів оренди землі, що датовані 23.12.2010 року, згідно яких він, нібито, передав належні йому земельні ділянки в оренду ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» строком на 6 років, їх дія має продовжуватись до 29.12.2016 року. В позовній заяві позивач вказав, що він особисто в 2010 році не укладав вищезгаданих договорів оренди з ПП «Великобагачанський комбікормовий завод», підписи в договорах належать не йому, дані договори підписала невідома йому особа, оскільки його підпис в паспорті та підписи, які стоять у договорах оренди, різняться між собою, також до договору не додана ксерокопія його паспорта, не узгоджувалися умови договору, в тому числі строк дії договору, розмір орендної плати, вид оплати, строки оплати орендної плати. В договорах не зазначені кадастрові номери земельних ділянок, кадастрова вартість землі. На прохання позивача в 2013 році повернути землю, відповідач відмовився і наполягає на укладенні з ним нових договорів оренди землі. Тому позивач [PERSON] вимушений був звернутися з даним позовом до суду і просив суд винести рішення, яким визнати недійсними зареєстровані у відділі Полтавської РФ Центру ДЗК 29.12.2010 року два договори оренди землі від 23.12.2010 року за № 041055101461 та № 041055101460 про передачу ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» в оренду строком на 6 років належні йому дві земельні ділянки площею 3,6 га та 0,33 га, що розташовані на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. В судовому засіданні 17 червня 2015 року представник позивача [PERSON], що діє по довіреності, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Посилався на те, що позивач в 2010 році вищевказані договори не підписував. В судовому засіданні 17.06.2015 року позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та просив визнати недійсними два договори оренди землі зареєстровані 29.12.2010 року у Великобагачанському відділі Полтавської РФ Центру ДЗК за № 041055101461 та № 041055101460. В судовому засіданні представник відповідача ПП «Великобагачанський комбікормовий завод», що діє по дорученню, Бондаренко О.В. позовні вимоги [PERSON] не визнала. Просила в їх задоволенні відмовити. Посилалася на те, що дані договори оренди землі не можна визнавати недійсними, так як вони є не укладеними, оскільки не пройшли державну реєстрацію. Вказувала на те, що ця норма зазначена в п. 8 Постанови Пленуму ВС України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Представник третьої особи відділу Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області, що діє по дорученню, Андріященко С.Д. позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення. Посилався на те, що дані договори не пройшли державну реєстрацію і тому вони не є дійсними. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи та дав їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договорів оренди землі недійсними не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3,93 га (з яких 0,33 га кормові угіддя, а 3, 60 га рілля), призначеної для ведення сільського господарства, розташованої на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.7). 23.12.2010 року був укладений договір оренди землі між орендодавцем [PERSON] та орендарем ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» в особі директора підприємства [PERSON] (а.с.11-12), відповідно до якого [PERSON] передав ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,33 га (кормові угіддя) на строк 6 років, що розташована на території Великобагачанської селищної ради. Також 23.12.2010 року був укладений договір оренди землі між орендодавцем [PERSON] та орендарем ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» в особі директора підприємства [PERSON] (а.с.8-9), відповідно до якого [PERSON] передав ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3, 60 га на строк 6 років, що розташована на території Великобагачанської селищної ради. Згідно ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися, і розпоряджатися земельними ділянками. В судовому засіданні було встановлено, що позивач в 2010 році ніяких договорів оренди належних йому земельних ділянок з ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» не укладав, так як підпис в договорах йому не належить. Це підтверджується висновком експерта (судово-почеркознавча експертиза) № 277 від 21.04.2015 року, де вказано, що підписи в графах: «Підписи сторін, Орендодавець» в договорах оренди землі від 23.12.2010 року № 041055100460 та № 041055100461 між [PERSON] та ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» виконані однією особою, але не [PERSON] (а.с. 148-152). Суд приймає до уваги цей висновок експерта і приходить до висновку, що [PERSON] дійсно не підписував договори оренди землі від 23.12.2010 року, які були укладені між [PERSON] та Приватним підприємством Великобагачанський комбікормовий завод в особі директора [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В п.43 договору оренди землі вказано, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.9-12). Розглянувши матеріали даної справи та

Outcome: dismissed