Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач 20.11.2019 року звернулась в інтересах малолітньої [PERSON] до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення місця проживання дитини з матір`ю, в якому просить встановити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що 18.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб в Приморському відділу РАЦСу, актовий запис № 288. [INFO] у подружжя народилась [PERSON] , про що 21 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1496. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2016 року № 521/8070/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судовим рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з липня 2015 року проживають окремо. Спору щодо встановлення місця проживання дитини та майнового спору не має. За згодою батьків місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] було визначено разом з матір`ю [PERSON] . З липня 2015 року по теперішній час малолітня [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Наразі, [PERSON] з 2015 року займається художньою гімнастикою в Спортивному Клубі «Advance» де за час тренувань досягла великих успіхів та займає призові місця у всеукраїнських та міжнародних змаганнях, регулярно виїжджає на змагання, які відбуваються як на території України так і за її межами. Батько дитини - [PERSON] , працює поваром на іноземних судах, ходить у довготривалі рейси, і позивача не має можливості постійно отримувати від нього дозвіл на виїзди за межі України. Для дитини зайняття спортом, в якому вона досягла великих успіхів є дуже важливим як для фізичного так і духовного розвитку, а систематична відсутність батька, значно перешкоджає дитині прийняття участі у змаганнях та чинить шкоду її емоційному стану, в зв`язку з чим існує необхідність встановлення судом місця проживання малолітньої доньки разом з матір`ю, для самостійної реалізації позивачем, як особою з якою проживає дитина, наданого Сімейним Кодексом України права на виїзд дитини за межі України для участі у дитячих змаганнях. Ухвалою суду від 22.11.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків. 04.12.2019 року недоліки в позові усунуті. Ухвалою суду від 05.12.2019 року відкрито провадження у справі, встановлено порядок спрощеного провадження, призначено судове засідання на 05.02.2020 року. У судове засідання 05.02.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач надав заяву, якою позов визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] народилась донька - [PERSON] , про що 21 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1496, що свідчить з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2016 року № 521/8070/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою №1036-19.08.2019 (про місце проживання, склад сім`ї та реєстрацію). [PERSON] займається художньою гімнастикою в Спортивному Клубі «Advance» де за час тренувань досягла успіхів та займає призові місця у всеукраїнських та міжнародних змаганнях, що підтверджується характеристикою СК «Advance» від 20.08.2019 року та копіями дипломів та грамот про нагородження [PERSON] за зайняття призових місць на змаганнях по художній гімнастиці. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Так, відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. При цьому згідно ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Місце проживання - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1ст.29 ЦК). Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (ч. 1ст.33 Конституції). Однак визначення місця проживання дитини має свою специфіку, оскільки дитина, як правило, в силу своєї психічної та фізичної незрілості, фактичної нездатності проживати самостійно мають проживати разом зі своїми батьками або з особами, які їх заміняють. Отже, чинне законодавство, встановлює особисте немайнове право батьків визначати місце проживання дитини. Слід зауважити, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Заперечень щодо проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] суду не надані, втім, на переконання суду, у дитини можуть виникати перешкоди для виїзду за кордон для участі в спортивних змаганнях, так як для самостійного вирішення цього питання матір`ю без згоди батька, потрібно офіційне підтвердження проживання дитини разом з матір`ю. Відтак, згідно пункту 18 Постанови Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Тому, суд дійшов висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю, а відтак, про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved