Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2018 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 1999 року, від цього шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей. Оскільки спільне життя між ними не склалося, вони мають різні погляди на життя та сім'ю, з серпня 2016 року подружні відносити між ними припинились, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 20.08.2018 року було відкрито провадження та призначено по справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.11.2018 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, разом з тим зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти проведення заочного розгляду та постановлення по справі заочного рішення не заперечувала (а.с.30). Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак почтова кореспонденція, яка була направлена на адресу відповідача повернулася за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.24 ). Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 26 червня 1999 року було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї (а/з № 694), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про одруження (а.с.9). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно до положень ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать матеріали справи, сторони не підтримують подружніх відносин та припинили ведення спільного господарства з березня 2014 року. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved