Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач 30 вересня 2016 року звернулась до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що з 13 квітня 2004 року вона працювала на посаді дільничної медсестри в комунальному закладі «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області. З 29 липня по 31 серпня 2014 року позивач перебувала у щорічній основній відпустці тривалістю 34 календарних дні. З 05 січня 2015 року позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною трирічного віку. У звязку з тим, що м. Кіровськ є тимчасово непідконтрольною українській владі територією у звязку із проведенням відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 антитерористичної операції, у жовтні 2014 року позивач покинула місце проживання і роботи та на даний час проживає [INFO]. Починаючи з липня 2014 року комунальний заклад «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» не виплачує позивачу заробітну плату за час відпустки, посилаючись на відсутність коштів. Отримати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі від установи, яка розміщена на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі, для позивача неможливо. Відповідно до розрахункового листа за липень 2014 року, сума заборгованості з 29.07.2014 по 31.08.2014 року включно становить 6905,65 грн. Відомості про переміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 комунального закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» до населеного пункту, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, до сьогодні відсутні. Позивач вважала, що оскільки Кіровська міська рада Луганської області є засновником комунального закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги», а управління державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області здійснює казначейське обслуговування указаного комунального закладу, залучення їх співвідповідачами є обґрунтованим. Крім того, позивач вважала, що застосування пункту 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 є неможливим до заявлених нею позовних вимог, оскільки указаний пункт Порядку постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.02.2015 року у справі №826/18826/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття, і крім того указана постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності 11 листопада 2014 року, а заборгованість за час відпустки виникла ще у липні 2014 року. [PERSON] позов мотивувала також тим, що оскільки заробітна плата в сумі 6905,65 грн. є грошовим доходом одержуваним на території України, у звязку з порушенням строків її виплати, вона має право на компенсацію втрати частини доходів, яка за розрахунком позивача за період з серпня 2014 по серпень 2016 року склала 3673,84 грн. Посилаючись на указані обставини, просила суд: стягнути солідарно з відповідачів у справі на користь позивача заборгованість по заробітній платі за час відпустки за період з 29 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року у розмірі 6905,65 грн.; стягнути солідарно з відповідачів у справі на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати в сумі 3673,84 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з викладених у позові підстав. У судовому засіданні [PERSON] пояснювала, що з липня 2014 року Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги припинив виплату заробітної плати. У липні 2014 року їй було нараховано заробітну плату за липень за період з 1 по 29 липня 2014 року і суму відпускних та допомогу на оздоровлення у вигляді посадового окладу, яка виплачується при виході у відпустку за період з 29 липня по 31 серпня 2014 року, всього на суму 6905,65 грн., що підтверджено наданим нею розрахунковим листом про нарахування за липень 2014 року. Заробітна плата перераховувалась на картковий рахунок в Укркомунбанку, який на цей час ліквідований. З вересня 2014 року позивач перебувала у відпустці у звязку із вагітністю та пологами, всі документи у звязку із цим оформлювала у місті Дніпропетровськ. На цей час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Представники відповідачів у судове засідання не зявились. Судом установлено, що [PERSON] заклад «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» зареєстрований [INFO], а Кіровська міська рада Луганської області по вул. 23 Партзїзду, 7 у місті Голубівка Луганської області (а.с.19, 24, 71,72). Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 року № 1351 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей» місто Кіровськ Луганської області перейменовано у місто Голубівка Луганської області. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р місто Кіровськ Луганської області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відомостей про переміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 комунального закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» та Кіровської міської ради Луганської області до відповідного населеного пункту, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, судом не установлено. Відповідач [PERSON] Державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області за даними Головного управління Державної казначейської служби у Луганській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 перереєстроване за адресою: вул. Лермонтова, 20 смт.Марківка, Марківського району Луганської області, однак є непрацюючим у звязку із відсутністю найманих працівників в управлінні. Головним управлінням Державної казначейської служби у Луганській області повідомлено, що здійснення повноважень для представництва управління Державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області, у тому числі і як відповідача в суді, не передбачено (а.с.50,75). За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] з 01.01.2013 року була прийнята по переводу з Кіровського територіального медичного обєднання до комунального закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини у філії «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 1 м.Кіровськ», що підтверджується записами у трудовій книжці. Отже, позивач з 01.01.2013 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем - комунальним закладом «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що позивач не перебувала та не перебуває у трудових відносинах з відповідачами у справі - Кіровською міською радою Луганської області та [PERSON] Державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області (а.с.13,14). Відповідно до розрахункового листа за липень 2014 року [PERSON] нараховано 6905 грн. 65 коп. заробітної плати, у тому числі 1474 грн. 00 коп. допомоги на оздоровлення, сума відрахувань, у тому числі: податок на доходи 998,56 грн., внесок до профспілки 69,06 грн., єдиний внесок - 153,83 грн. та 94,77 грн. та інші утримання склали загальну суму - 1430 грн. 22 коп., до виплати у липні 2014 року позивачу належало 5475 грн. 43 коп. (а.с.15). Згідно із відомостями від 09.09.2016 року наданими Тростянецьким відділенням Охтирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України в Сумській області за період з 01.07.2014 по 30.09.2014 року [PERSON], рнокпп [NUMBER], було виплачено дохід у сумі 2071,70 грн., з якого утримано податок на доходи в сумі 339,47 грн., при цьому нараховано, але не виплачено - дохід в сумі 6905 грн. 65 коп., з якого податок на доходи фізичний осіб склав 998 грн. 56 коп. (а.с.16). На підставі відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, наданих головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 21.10.2016 №8853/06-01, страхувальником [PERSON] закладом «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області про застраховану особу [PERSON] до Державної фіскальної служби України у складі звітних відомостей щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року задекларовано суму нарахованої заробітної плати за липень 2014 року в сумі 4273,03 грн., за серпень 2014 року в сумі 2632,63 грн., а всього - 6905,65 грн. При цьому відповідно до позначки про сплату внеску, страхувальником єдиний внесок за липень-серпень 2014 року не сплачено. За даними Головного управління ДФС в Луганській області від 28.10.2016 № 1096/9/12-32-13-02-05 станом на 20.10.2016 року заборгованість зі сплати єдиного внеску по платнику [PERSON] заклад «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області складає 520646,39 грн., останній Звіт щодо сум нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування було надано 20.02.2015 року за січень 2015 року (а.с.61,71,72). За таких обставин, судом установлено, що позивачу [PERSON] закладом «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області за липень 2014 року нараховано 6905,65 грн. сум заробітної плати, у тому числі за період відпустки за серпень 2014 року. На указану суму заробітної плати роботодавцем-страхувальником позивачу було нараховано єдиний внесок, який не сплачено до цього часу. Відповідно до частини 2 статті 24 [PERSON] України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» банки приймають від платників єдиного внеску платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього [PERSON] нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум. Отже, за змістом указаної норми [PERSON] України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у звязку із заборгованістю зі сплати єдиного внеску за липень-серпень 2014 року у [PERSON] закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області банк не мав права прийняти від указаного платника єдиного внеску платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, що доводить разом із відомостями від 09.09.2016 року, наданими Тростянецьким відділенням Охтирської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України в Сумській області, що 6905 грн. 65 коп. заробітної плати були нараховані позивачу, але не були виплачені [PERSON] закладом «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області. Статтею 1 [PERSON] України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із статтею 24 [PERSON] України «Про оплату праці» та статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до статті 21 [PERSON] України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області заборгованості із заробітної плати, нарахованої за липень 2014 року в сумі 6905,65 грн., яка мала бути виплачена [PERSON] у липні 2014 року за три дні до початку відпустки позивача, підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області на користь позивача указаної суми боргу із заробітної плати з утриманням з цієї суми податку та інших обов'язкових платежів при виплаті. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення на її користь компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати в сумі 3673,84 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до статей 1 та 2 [PERSON] України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим [PERSON]. При цьому заробітна плата належить до доходів громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, і які є обєктом нарахування указаної компенсації. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 [PERSON]). Згідно із пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Позивачем проведено розрахунок компенсації в сумі 3673,84 грн. за період з серпня 2014 по серпень 2016 року виходячи із суми нарахованого доходу - 6905,65 грн., який не зменшений на податків і обов'язкових платежів, що суперечить вимогам статті 3 [PERSON] України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати». Отже, сума належної позивачу указаної компенсації підлягає визначенню судом. Як установлено судом з нарахованої у липні 2014 року 6905,65 грн. заробітної плати, сума зменшена на податки та збори, що підлягає виплаті позивачу згідно з розрахункового листа складає 5475,42 грн. (а.с. 15). Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу заявлений позивачем серпень 2014 року серпень 2016 року відповідно до додатку до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати визначається шляхом множення місячних індексів за указаний період і, який таким чином складає 166,99 % (1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053х 1,108 х 1,14 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1,01 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 100%). Ураховуючи, що величина приросту споживчих цін за період з серпня 2014 року по серпень 2016 року склала 66,99 % (166,9 % - 100 %), сума компенсації [PERSON] втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати за період серпень 2014 року серпень 2016 року складає 3667,99 грн. (5475,43 грн. х 66,99 %)/100%, яка підлягає стягненню на користь позивача з [PERSON] закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області. При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для солідарного стягнення на користь позивача заборгованості із заробітної плати та суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з відповідачів - Кіровської міської ради Луганської області та [PERSON] Державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області, виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Виходячи з положень статті 96 ЦК України, яка визначає загальні засади відповідальності юридичних осіб, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями його учасника (засновника). Згідно з частиною 1\~статті 176 ЦК України держава, [PERSON] Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Кіровська міська рада Луганської області є засновником[PERSON] закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги», і тому виходячи з положень указаних вище норм ЦК України відповідач - Кіровська міська рада Луганської області не несе солідарної відповідальності за зобовязаннями створеної ним юридичної особи. Крім того, також необґрунтованою є вимога [PERSON] про солідарне стягнення сум заробітної плати та компенсації з управління Державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області, яке за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися бюджетними коштами установ, а позивач не перебуває у трудових відносинах з цим управлінням. [PERSON] України «Про місцеве самоврядування» та Бюджетного кодексу України, на які посилається позивач у позові указаних висновків не спростовують, та взагалі не містять положень про наявність солідарного обовязку відповідачів за зобовязаннями з оплати праці перед позивачем. Отже, позов [PERSON] в частині солідарного стягнення заборгованості із заробітної плати та суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати з відповідачів - Кіровської міської ради Луганської області та [PERSON] Державної казначейської служби у м.Кіровськ Луганської області не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 [PERSON] України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно із частиною 2 статті 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, та з огляду на те, що вимога про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати задоволена на 99,8 % з відповідача [PERSON] закладу «Кіровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Кіровської міської ради Луганської області відповідно до частини 2 статті 88 ЦПК України підлягає стягненню 1101,30 грн. (551,20 грн. + (551,2 грн. х 99,8%) судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial