Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач 28.02.2019 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною віку трьох років; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2013 року. Від сумісного шлюбу мають двох малолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей та позивача відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду. Позивач письмово просила розглядати справу без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Надала суду довідку з місця роботи. Відповідач письмово просив розглядати справу без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини. Проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини заперечував посилаючись на те, що позивачем не надано доказів відсутності в неї доходів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2013 року (а.с.3). Від сумісного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). На теперішній час позивач проживає разом зі своїми малолітніми дітьми, займається їх вихованням та утриманням. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та позивача не надає. Відповідно до довідки № 06-35/17 від 26.03.2019р. [PERSON] працює в Господарському суді Дніпропетровської області з 07.07.2008р. та з 14.11.2017р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги те, що син сторін [PERSON] , [INFO] , трирічного віку не досяг, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ці ж самі положення викладені у в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Діти сторін неповнолітні, знаходяться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved