Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач 28.02.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] , та доньки [PERSON], [INFO], в сумі 2000 гривень щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] надав до суду зустрічну позовну заяву про оспорювання батьківства, в якій зазначив, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] ,[INFO], а тому просить виключити з актового запису про народження [PERSON] , відомості про його батьківство. В судовому засіданні позивач -відповідач [PERSON] позов підтримала, зустрічний позов не визнала в повному обсязі. Суду пояснила, що з 1998 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З 2010 року шлюбні стосунки з відповідачем були припинені, а 08 січня 2014 року вона народила доньку [PERSON], біологічним батьком якої є [PERSON] . Про народження дитини вона повідомила свого чоловіка [PERSON] та просила його прийти до органів РАЦС з метою написання заяви про те, що він не є батьком дитини, однак її вимога була залишина без задоволення , і батьком дитини був записаний відповідач. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 гривень щомісяця, а в задоволенні позову [PERSON] відмовити, з тих підстав, що він сам захотів бути записаний батьком дитини , до органів РАЦС заяви про те, що він не є батьком дитини не надав. Відповідач - позивач [PERSON] первинний позов визнав частково, наданий ним зустрічний позов підтримав у повному обсязі. Пояснив суду, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] з 1998 року, від шлюбу мають сина [PERSON], на утримання якого він згоден надавати матеріальну допомогу у розмірі 500 гривень щомісячно, оскільки він працює неофіційно і його заробіток складає 1500 гривень на місяць. З 2010 року він проживає з [PERSON], і вони мають неповнолітнього сина [PERSON]. Взимку 2014 року він дізнався, що [PERSON] народила доньку, проте він не є біологічним батьком дитини, а тому не згоден виплачувати на її користь аліменти і просить суд виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], відомості про його батьківство. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 8) , його батьком записаний [PERSON] - відповідач по справі., і своє батьківство щодо вказаної дитини відповідачем не оспорюється. [PERSON] на теперішній час не працює. Відповідач -позивач , як було встановлено в судовому засіданні офіційно не працює, має періодичні заробітки в розмірі 1500 гривень щомісячно , крім того у нього на утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], 13.08.2011 . Згідно пояснень відповідача-позивача він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] в сумі 500 гривень щомісячно . Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача-позивача [PERSON] на користь сина [PERSON], суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір'ю , а також, що відповідач має ще неповнолітнього сина , і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково , крім того, суд вважає за необхідним у відповідності до вимог ст. 184 СК України визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, в звЧязку з тим, що відповідач має тимчасові заробітки та офіційно не працює. За таких умов, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] підлягають частковому задоволенню і з відповідача-позивача на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно закону до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] та зустрічні позовні вимоги щодо оспорювання батьківства , суд приходить на наступного. Статтею 136 Сімейного Кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предЧявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком , та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису . Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком неповнолітньої дитини записаний [PERSON] у відповідності до вимог ст. 122, ст. 133 СК України, оскільки на час народження дитини сторони перебували у шлюбі (а.с.9, 6). Згідно пояснень позивача-відповідача [PERSON], пояснень свідків [PERSON], [PERSON] , [PERSON] не є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] . Вказана обставина сторонами не оспорювалася. За таких обставин, суд вважає що зустрічний позов про оспорювання батьківства обґрунтований і належить задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено відсутність кровного споріднення [PERSON] та дитини [PERSON] , а підстав встановлених ст. 180 СК України для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини немає. Щодо доводів [PERSON] про те, що відпповідач був записаний батьком дитини з його згоди, суд вважає їх необгрунтованими, оскільки в органах РАЦС при реєстрації дитини [PERSON] був відсутній, а батьком дитини він був записаний відповідно до ст. 133 СК України, оскільки дитина народилася в період знаходження сторін у шлюбі. На підставі ст.136,180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial