Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], уродженець м.Миронівка Київської області, звернувся 28.11.2014 року в суд з цим позовом, вказуючи, що перебував у шлюбі з [PERSON], і прожив з нею до 2006 року, після чого вони розлучилися. Від шлюбу з мають сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачкою. На підставі рішення Колимського районного суду Одеської області від 25 грудня 2006 року він виплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу) та до виповнення повноліття сипом, тобто до [INFO] року. 20 квітня 2007 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] і прожив з нею до 2013 року, після чого розлучилися. Від шлюбу з нею має двох дітей - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області він виплачує на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) і доньку [PERSON], [INFO] на утримання якої на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 року він виплачує на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів свого заробітку (доходу). Загальний розмір аліментів, який стягується з нього на користь відповідачів, перевищує половину його заробітної плати, що ставить його у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного просив постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 грудня 2006 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до І/6 частки з усіх видів його заробітку доходу до повноліття, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно віку, та за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2008 року на користь [PERSON] на утриманню сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до І/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття дитини, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідно віку. В ході судового розгляду справи позивач на позові наполягав у повному обсязі. Додатково пояснював, що працює старшим дільничним інспектором в Котовському МВ та отримує зарплату близько 3300-3400 грн. на місяць. Після всіх відрахувань та сплати аліментів на руки отримує в межах 600 грн. У наслідок того, що з його зарплати стягуються аліменти у розмірі 70% від зарплати у нього накопичився борг по аліментах перед відповідачкою [PERSON] у розмірі 1700 грн., який він не може фінансово погасити. Крім відрахувань із зарплати на аліменти, він в свою чергу намагається надавати посильну матеріальну допомогу [PERSON] на дітей, у наслідок цього у нього не залишається можливості таку допомогу надавати [PERSON] на сина. Тому у зв'язку із скрутним матеріальним станом просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS], а фактично мешкає в [ADDRESS] позов не визнавала у повному обсязі. Свою позицію пояснювала тим, що сплачуванні позивачем аліменти на двох дітей у розмірі 1100-1200 грн. на місяць є недостатніми для покриття всіх потреб дітей. Викладені позивачем обставини справи вона не заперечує, однак вважає, що позивачу необхідно знаходити інші додаткові можливості для покращання свого майнового стану, наприклад, шляхом ведення домашнього підсобного господарства, а не за рахунок зменшення аліментів. Відповідач [PERSON] у судове засідання на виклик суду не з'явилась без пояснення цьому причин. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надала. Заперечень до позову не представила. Тому за згоди інших учасників судового процесу, справу розглянуто у її відсутність. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК україни обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи позивач на цей час сплачує аліменти на користь відповідача [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку на утримання сина [PERSON],[INFO], згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2008 року та 1/6 частини від його заробітку на доньку [PERSON], [INFO] згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 року. Також він сплачує аліменти на користь [PERSON] на тримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від його заробітку згідно рішення Кодимського районого суду Одеської області від 25.12.2006 року. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позивач на момент розгляду справи уже сплачує аліменти у розмірі більше 50% від свого заробітку. Згідно ст.26 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Крім цього ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них...». Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальний прожитковий мінімум на працездатну особу встановлено у розмірі 1218 грн. на місяць. Ця величина залишилась у Державному бюджеті України і на 2015 рік. У зв'язку із ухваленням Котовським міськрайонним судом Одеської області 14.04.2014 року судового рішення щодо стягнення з [PERSON] аліментів на третю дитину і як наслідок цьому збільшення відрахувань із його зарплати до 70% на ці цілі та погіршення його матеріального стану, тобто, отримання ним доходу на своє існування менше встановленого законом мінімального прожиткового мінімуму, беручи до уваги те, що він, як батько трьох дітей, зобов'язаний їх утримувати у рівних частинах своїх доходів стосовно всіх цих дітей, позов слід задовольнити у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved