Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач 12.04.2018 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на малолітню дитину. В своїй заяві позивач зазначила, що 20.06.2015 зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13.02.2018 було розірвано. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. В даний час її матеріальний стан є вкрай нужденний, дитина потребує витрат на харчування та одяг. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та не бере участі у вихованні дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 12 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Як зясовано, 20 червня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 75, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №130958, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 20 червня 2015 року. Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 220931, виданим виконавчим комітетом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, 07 липня 2015 року, актовий запис №03. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2018 року шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO] (адреса проживання: 39012, Полтавська область, Глобинський район, с. Корещина, вул. Раїси Кириченко, буд. 15, рнокпп:[NUMBER]) та [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], ( адреса проживання: 39032, Полтавська область, Глобинський район, с. Великі Кринки, пров. Кринківський, буд. 5, рнокпп:[NUMBER]) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №75 -розірвано. Відповідач не надає допомоги на утримання спільної малолітньої дитини, яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Про способи виконання обовязку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, інших дітей на утриманні не має, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved