Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач 31 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства щодо [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на те, що з 20 вересня 1997 року проживає з відповідачем [PERSON], однією сім»єю без реєстрації шлюбу. 20 вересня 1998 року у них народилася дочка [PERSON]. Запис про народження дитини в орагні ДРАЦС вчинено у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, на підставі заяви матері. Відповідно до закону, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлене ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У 2010 році він з відповідачем офіційно зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу народилося ще дві дитини. Встановлення батьківства йому потрібне для виконання своїх батьківських обов»язків та необхідності дотримання інтересів дитини. Зазначені обставини і змусили його звернутися до суду. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про народження серії NA-VI №0624020, виданого 04 серпня 2009 року прим.Рашків, р-н Кам»янка, Республіки Молдова, [PERSON] народилася 20 вересня 1998 року. Згідно свідоцтва про про шлюб серії І-ЖД №113571, виданого 16 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одесьокї області, [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 16 лютого 2010 року (актовий запис №10). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові «Бардаховський», дружині «Бардаховська». Дослідивши вимоги позивача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і повинні бути задоволеними в повному обсязі з таких підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина тертя статті 128 СК України передбачає, що позов про визнання батьківства може бути пред»явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Судом установлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували з 1997 року від якого 20 вересня 1998 року народилася дочка [PERSON]. З 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. У наданій суду заяві відповідач не заперечує проти визнання батьківства [PERSON] щодо [PERSON]. Крім того, судовому засіданні з»ясовано, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. З огляду на вище викладене, суд прийшов до переконання, що батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] є саме [PERSON]. На підставі ст.ст. 128 ч.3, 130 СК України,

Outcome: approved