Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач 15.10.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності с/г акціонерного товариства «Електрон» с. Горбачі, Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 20.03.2000 року заповіт відповідно до якого усе належні їй майно вона заповіла своєму синові [PERSON] . Враховуючи зазначене, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України. Позивач постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем в [ADDRESS] , а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, спадкоємці які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Однак звернувшись до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Олефір Р.В. про видачу свідоцтва на право на спадщину йому було відмовлено у видачі такого, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на спадкове майно за собою, а правовстановлюючі документи на таке були видані вже після смерті останньої. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує,та просить такі задовольнити. Представник відповідача Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 12.06.2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1217,\~1233\~ЦК України\~спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: копію паспорта громадянина України [PERSON] ; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.01.1951 року; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.08.2019 року; копію заповіту [PERSON] посвідченого 20.03.2000 року секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 10; витяг про реєстрацію в Спадковому Реєстрі від 26.04.2007 року № 89457834; довідку (витяг з по господарської книги за 2016-2020 р.) Дмитрівського старостинського округу Пустомитівського району Львівської області № 598 від 06.08.2019 року; довідку (витяг з по господарської книги за 2006-2010 р.) Дмитрівського старостинського округу Пустомитівського району Львівської області № 366 від 14.05.2019 року; копію сертифікату на право приватної власності на землю серії ЛВ № 4754 від 27.05.1997 року; копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 463466, який виданий Пустомитівською РДА Львівської області 07.11.2019 року; інформаційну довідку про розмір земельної частки (паю) № 9204 від 03.12.2019 року; технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , який виданий 16.08.2019 року; копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 056220, яке видане Дмитрівською сільською радою 17.08.2007 року на підставі рішення № 34 від 12.07.2007 року; копію заяви [PERSON] від 01.08.2019 року про видачу свідоцтва про право на спадщину; повідомлення приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Олефір Р.В. від 01.08.2019 року № 688/01-16 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; клопотання представника відповідача про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ним обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрованим разом із спадкодавцем, те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину; відсутність осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved