Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач 31.08.2015 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 25.09.2007 року між ПАТ «Правекс-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3276-011/07Р, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 63000 дол. США строком по 25.09.2022 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,3% річних, та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами згідно графіку погашення кредиту, кінцевий строк погашення кредиту 25.09.2022 року. 24.01.2010р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3276-011/07Р від 25.09.2007 року. 25.09.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобовязань перед іпотекодержателем передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Графіку, внаслідок чого прострочена заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.06.2015 року склала 86325,58 дол. США. Представник позивача у судове засідання 21.01.2016 року не зявився, але подав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце були повідомлені належним чином, поважних причин неявки суду не представили. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2007 року між ПАТ «Правекс-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 3276-011/07Р, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 63000 дол. США строком по 25.09.2022 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,3% річних, та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами згідно графіку погашення кредиту, кінцевий строк погашення кредиту 25.09.2022 року (а.с.16-21). 24.01.2010р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3276-011/07Р від 25.09.2007 року (а.с. 22). 25.09.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобовязань перед іпотекодержателем передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] (а.с.23-29). Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до Графіку, внаслідок чого прострочена заборгованість відповідача перед позивачем станом на. склала 86324,58 дол. США. Розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи (а.с.7-9). Відповідно до п.6.1.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту. (а.с.8). 25.06.2015р. банком було надіслано [PERSON] письмову вимогу про сплату суму заборгованості (а.с.10-15). Згідно ч. ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплаті відсотків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, відповідач протягом тривалого часу не виконує свої договірні зобовязання перед позивачем. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 3654 грн. (а.с.6). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved