Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.03.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі ухиляються від належного виконання батьківських обов'язків відносно неї, вихованням та утриманням не займаються. Батько [PERSON] понад 12 років мешкає окремо від позивача, працює на тимчасових заробітках, пиячить. Мати також проживає окремо та ніде не працює. Зазначила, що на теперішній час вона виховується в родині бабусі, [PERSON]. За місцем мешкання останньої, їй створено належні умови для проживання, виховання та розвитку. [PERSON] бажає бути її піклувальником, натомість відсутність рішення суду про позбавлення батьківських прав її батьків, унеможливлює перебування позивача під піклуванням. Просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON], батьківських прав відносно неї, а також стягнути аліменти з відповідачів на користь особи, яка буде її виховувати у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.03.2018 року позовну заяву [PERSON] 14.03.2018 року до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.08.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно понад 1 рік вона не мешкає разом зі своєю дитиною, не займається її утриманням, оскільки мешкає разом з іншим чоловіком, і вони не мають наміру займатися дитиною. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради - Вегілін О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що 19.07.2017 року та 18.09.2017 року органом опіки та піклування при виконкомі Гірницької міської ради було надано висновки № 29/02-34 та № 49/02-34, якими визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є бабусею позивача та з квітня 2017 року дитина проживає разом із нею та перебуваю на її утриманні. Відповідачі не займаються вихованням дитини, матеріально її не забезпечують та не цікавляться про стан її здоров'я, навчання, тощо. На теперішній час вона має намір оформити піклування відносно [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.08.2003 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 59 Як вбачається з довідки № 861 від 19.07.2017 року, виданої ТОВ «Керуюча компанія «Житлово-комунальний сервіс», [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час ніде не працює, у вихованні неповнолітньої доньки участі не приймає. Згідно довідки № 860 від 19.07.2017 року, виданої ТОВ «Керуюча компанія «Житлово-комунальний сервіс», [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] понад три роки. На утриманні має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], але участі у вихованні дитини не приймає та на теперішній час ніде не працює. Дитина проживає у бабусі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконкомі Гірницької міської ради № 29/02-34 від 19.07.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконкомі Гірницької міської ради № 49/02-34 від 18.09.2017 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно довідки від 23.05.2017 року, виданої Гірницькою лікарською амбулаторією № 4 Комунального закладу «Селидівський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON], [INFO], на «Д» обліку в лікарні не перебуває, здорова та протипоказань щодо піклування не має. Згідно довідки № 38 від 19.05.2017 року, виданої Гірницькою ЗОШ І-ІІ ступенів № 18 Селидівської міської ради. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] дійсно навчається у 8 класі вищевказаного навчального закладу. Як вбачається з побутової характеристики № 136 від 14.07.2017 року, наданої Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] зарекомендувала себе як порядна людина, не п'є, має добрі відгуки від сусідів, ввічлива. Проживає за адресою: [ADDRESS] з березня 2016 року, є внутрішньо переміщеною особою з зони проведення антитерористичної операції. Квартиру за вищевказаною адресою безкоштовно знімає у родичів. З квітня 2017 року разом із нею мешкає її онука - [PERSON], [INFO]. Мати дитини проживає зі своїм співмешканцем за іншою адресою, дівчинка скаржиться на відсутність у матері постійного місця проживання та відповідних умов. Зі слів дівчинки, [PERSON] на декілька днів залишала її без нагляду і їжі, у зв'язку з чим вона була вимушена переїхати до бабусі. Батько з дитиною не спілкується починаючі з 2009 року, аліменти на дитину ніколи не сплачував, вихованням не займався, на теперішній час ніде не працює, п'є та дитиною не цікавиться. За адресою бабусі для дитини створено всі належні умови та є все необхідне для розвитку та виховання неповнолітньої [PERSON] Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 370 від 17.05.2017 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Разом із нею за вищевказаною адресою мешкає її онука [PERSON], [INFO], відносно якої [PERSON] оформити піклування. Відповідно до довідки № 262 від 11.07.2017 року, виданої Гірницькою міською радою міста Селидове, за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значиться [PERSON] та її онука [PERSON], [INFO]. Згідно характеристики, наданої Гірницькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 18 Селидівської міської ради, [PERSON] навчалася у вищевказаному навчальному закладі з першого класі, до навчання ставиться добре, школу відвідувала регулярно, пропуски уроків були тільки з поважних причин, у школі вела себе спокійно та врівноважено, з повагою ставиться до старших. Дитина мешкає разом із бабусею, [PERSON]. Батько, [PERSON], веде нездоровий спосіб життя. Вихованням дитини ніколи не займався, не цікавився її життям і здоров'ям, аліменти не сплачував. Жодного разу за останні 5 років не відвідував навчальний заклад, батьківські збори, не цікавився навчальними досягненнями дівчини, не приймав участі у її вихованні. Після того як дитину залишила мати, не цікавився, де живе дочка і за який рахунок. Мати, [PERSON], з травня 2017 року відмовляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Весь цей час не цікавилась її життям, навчанням і здоров'ям, жодного разу не відвідала школу, батьківські збори, не провідала доньку під час перебування у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації з 24.10.2017 року по 12.01.2018 року. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З метою захисту найвищих інтересів дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідачі протягом тривалого часу не займаються вихованням дитини, не цікавляться її життям та станом здоров'я, не спілкуються з нею, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими і позов в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 14.03.2018 року, суд вважає необхідним стягнути аліменти починаючи з 14.03.2018 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved