Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.07.2015 року звернулась до суду з позовом , в якому зазначила, що вона з 18.12.1999 року по 07.04.2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем та з 2006 року проживала у [INFO], яка належить на праві спільної сумісної власності відповідачу та третій особі [PERSON] Зареєстрована у зазначеній квартирі з 31.01.2006 року. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати у спірній квартирі, так як не має іншого житла. Однак з 2.07.2015 року вона не може потрапити в квартиру, оскільки відповідач змінив верхній замок у вхідних дверях та не надає їй ключа . Вона змушена звернутися до суду оскільки відповідач чинить перешкоди у користуванні житлом. Просить усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом вселення її у квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та додала , що проживала у спірній квартирі як член родини власника житла, квартира складається з двох кімнат, в квартирі знаходяться речі, що належать їй на праві власності, а саме :одяг, меблі. Вона не має іншого житла, одинока. У 2001 році, під час подружнього життя вона продала 3-кімнатну квартиру, належну їй на праві власності, маючи намір в подальшому придбати однокімнатну, однак у звязку з інфляцією вона не встигла здійснити свій намір, коштів, щоб в теперішній час придбати житло, в неї немає. Відповідач змінив замок у вхідних дверях спірної квартири , а тому вона не має можливості користуватися житлом, практично залишилась на вулиці. Просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та зазначив, що у 2006 році отримав спірну квартиру та приватизував її разом з сином [PERSON], який на теперішній час мешкає в іншому місті. Оскільки з позивачкою розірвано шлюб, вважає, що вона не має права на житло у спірній квартирі, її проживання чинить йому перешкоди в користуванні свого права власності. Він дійсно встановив додатковий замок у дверях, так як вважає, що має право розпоряджуватися своїм майном на власний розсуд. Вважає, що відповідачка має можливість придбати житло. Просив у позові відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що з 18.12.1999 року по 07.04.2015 р. сторони по справі знаходились у шлюбі та проживали однією сімєю у квартирі [ADDRESS]. Згідно довідки ЛКП «Сяйво» від 16.04.2015 року позивач зареєстрована у зазначеній квартирі як дружина власника з 31.01.2006 року. Спірна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності №22388-3, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 12 березня 2007 року за №9-ж-3, загальна площа квартири становить 64,60 кв.м. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 7 квітня 2015 року, про що зроблено актовий запис за №30 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 156 ЖК Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 64 ЖК до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, позивач [PERSON], яка була дружиною власника , відповідача по справі [PERSON], тобто членом її сімї, має право користуватися спірним приміщенням нарівні з власником. Суд не може взяти до уваги доводи відповідача , як на підставу своїх заперечень, про те, що позивач перестала бути членом його сімї , а тому не має права користуватися його власністю, оскільки частиною 4 ст.156 ЖК передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідачем не заперечувалось, що він чинить перешкоди позивачці у користуванні житловою площею спірної квартири, що підтверджується і складеним актом ЛКП від 2.07.2015 року. Зазначені перешкоди підлягають усуненню. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою шляхом вселення підлягають задоволенню.

Outcome: approved