overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач 15 червня 2015 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивачка вказує, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 10 березня 1999 року, від спільного прожиття в шлюбних відносинах у них є двоє неповнолітніх дітей доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти знаходиться на утриманні позивача. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не зявився, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 12). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась 26 вересня 1999 року та її батьком є відповідач по справі (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась 07 жовтня 2006 року та її батьком є відповідач по справі (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З довідки Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області № 1003 від 16 липня 2015 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 13) Згідно закону відповідач зобовязаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить. Тому, належить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що належить ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] та [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач 15 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2007 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 505 /а.с.5/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Михайленко» на «Коряк» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач 15 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 1074 /а.с.6/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Ігнатенко» на «Сергеєву» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з квітня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач 15 червня 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачка на підставі заяви б/н від 27.01.2011 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням відповідачкою своїх зобовязань за вказаним договором її заборгованість станом на 30 квітня 2017 року склала 12483,03 грн., у тому числі: тіло кредиту 3022,07 грн., відсотки за користування кредитом 6790,34 грн., заборгованість за комісією 1600,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 570,62 грн., тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка у судове засідання двічі не зявилась, причин неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином повістками. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права. Як встановлено в судовому засіданні, сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 27 січня 2011 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.6) разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-31) та Тарифами (а.с.7), за яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків, комісії та штрафів (у випадку порушення зобовязань за кредитним договором). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідачка свої зобовязання за договором не виконала, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4-5), відповідно до якого станом на 30 квітня 2017 року заборгованість відповідачки складає 12483,03 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач 15 червня 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач на підставі заяви б/н від 23.10.2012 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним договором його заборгованість станом на 30 квітня 2017 року склала 15036,27 грн., у тому числі: тіло кредиту 2495,00 грн., відсотки за користування кредитом 8769,07 грн., заборгованість за комісією - 2580,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 692,20 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права. Як встановлено в судовому засіданні, сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 23 жовтня 2012 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.6) разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-31) та Тарифами (а.с.7), за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків, комісії та штрафів (у випадку порушення зобовязань за кредитним договором). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4-5), відповідно до якого станом на 30 квітня 2017 року заборгованість відповідача складає 15036,27 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач 15 червня 2018 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Пояснила, що під час спільного проживання з відповідачем народилась дитина [PERSON] Дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, будучи працездатним має реальну можливість допомагати. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заперечень по суті позову не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] [INFO], підтверджується, що її батьком є відповідач (а.с.3). Дитина проживає з позивачем. ( а.с.4). Суд при визначенні розміру аліментів у відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України « Про Державний бюджет України на 2018 рік » передбачено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст.184 СК України). Будь - яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. Тому суд з урахуванням досліджених обставин та наданих учасниками справи доказів, приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1000 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач 16.01.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики в розмірі 29752 грн., що еквівалентно згідно курсу НБУ 2600 євро та 200 доларам США. Після збільшення розміру позову 04.04.2014 р. просив стягнути з відповідача 42500 грн. боргу, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 03.04.2014 р. 2600 євро та 200 доларам США, та судові витрати. Свій позов обґрунтовував тим, що він 02.09.2009 р. між ним та відповідачем, який є його рідним братом, укладено договір позики, згідно якого відповідач підтвердив, що позичив у нього на придбання трактора 2600 євро та 200 доларів США грн., які зобов'язався повернути по першій вимозі, що підтверджується письмовою розпискою відповідача. 27.11.2013 р. він направив відповідачу рекомендованим листом вимогу про повернення боргу, яка залишилась без відповіді. По даний час відповідач не повернув йому борг, сума якого складає 42500 грн. згідно курсу НБУ станом на 03.04.2014 р. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 02.09.2009 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача на придбання трактора 2600 євро та 200 доларів США грн., які зобов'язався повернути по першій вимозі, що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.18). 27.11.2013 р. позивач направив відповідачу рекомендованим листом вимогу про повернення боргу, яка залишилась без відповіді (а.с.10). По даний час відповідач не повернув позивачу борг, сума якого складає 42500 грн. згідно курсу НБУ станом на 03.04.2014 р. (а.с.33). У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин з відповідача слід стягнути на користь позивача 42500 грн. боргу та 2925 грн. судових витрат, що складаються з 425 грн. сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.4). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач 16.01.2014р. звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, яким просить стягнути з відповідача 19.976грв.69коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 13.Х1.2012р. між ними і відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав 15.898грв.04коп. у кредит на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення - 07.10.2008р., але відповідач порушив норми ст.ст.526-527,530 ЦК України і умови вказаного договору, свої зобов*язання не виконує, у зв*язку з чим станом на 26.12.2013р. має заборгованість в сумі 19.976грв.69коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 15.898грв.08коп.. + заборгованість по процентам за користування кредитом 2651грв.15коп. + штраф (фіксована частина) -500грв. +штраф (процента складова) - 927грв.46коп., оскільки відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, тому вони просять стягнути заборгованість в сумі позову і судові витрати. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір - генеральне погодження про реструктуризацію заборгованості від 13.Х1.2012р. (а.с.5-28) зі сплатою відсотків - 18.00%. Відповідач не повернув позивачу чергову частину кредиту і тому позивач має право вимоги повернути весь кредит. Відповідач станом на 26.12.2013р. має заборгованість в сумі 19.976грв.69коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 15.898грв.08коп.. + заборгованість по процентам за користування кредитом 2651грв.15коп. + штраф (фіксована частина) -500грв. +штраф (процента складова) - 927грв.46коп. (а.с.3-4). Таким чином відповідач належним чином свої зобов*язання щодо договору не виконує, не платить процент, що є порушенням умов договору (ст.ст.1054, 1050 ЦК України), тому позивач просить достроково повернути всю суму кредиту та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі позову. Відповідач позовні вимоги визнала повністю, згодна погасити кредит повністю і проценти. Також у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача і судові витрати - 243грв.60коп. (судовий збір - а.с.34). На підставі ст.ст.526, 527, 530, 651 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач 16.01.2014 р. звернувся до суду зі вказаним позовом. При цьому посилався на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.11.1989р. відділом ЗАГС Дергачівського райвиконкому за актовим записом № 201. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 25.11.1989 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved