Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

позивач [PERSON] 12.06.2019 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 грн., починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування позову покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 06.02.2006 року вирішено стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22.04.2016 р., вказаний розмір аліментів зменшено з 1/4 на 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Донька на даний час проживає з нею, жодних інших витрат на дитину відповідач не несе, участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться нею, проте сплачує аліменти вчасно, оскільки має постійне місце праці. У 2018 році донька вступила на навчання у Львівський кооперативний коледж економіки і права, навчання у даному закладі закінчується 30.06.2022 року, форма навчання платна; оплата становить перший курс (2018/2019) 10700 грн.; другий курс (2019/2020) 11200 грн.; третій курс (2020/2021) 11700 грн.; четвертий курс (2021/2022) 12200 грн. Відповідач негативно зреагував на добровільне відшкодування частково понесених витрат, а у подальшому взагалі відмовляється фінансово допомагати, що змусило звернутись із даним позовом до суду. Окрім цього, позивач зазначає, що окрім плати за навчання, несе додаткові витрати, пов`язані з навчанням дитини, а саме на її лікування, харчування, проїзд. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова Мички Б.Р. від 29.07.2019 р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до ухвали від 18.09.2019 р., заяву відповідача [PERSON] про відвід судді Мички Б.Р. задоволено, цивільну справу передано для розподілу справи між суддями згідно автоматизованого розподілу справ у відповідності до ст. ст. 14,33 ЦПК України. Ухвалою від 19.09.2019 р. прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просить залишити такий без задоволення, надав пояснення, які відповідають змісту його відзиву, який надійшов 31.10.2019 р. У відзиві відповідач [PERSON] зазначає, що у відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини, яка навчається, виникає лише при обов`язковій сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вважає, що у позивача право вказаних вимог на сьогоднішній день відсутнє, оскільки їх донька не досягла повноліття. Окрім цього, вказує, що зазначені у позовній заяві, як додаткові витрати у зв`язку з навчанням дитини, не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України, а відтак вважає позов безпідставним. Також у судовому засіданні відповідач надав пояснення про те, що на даний час у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та в обґрунтування вказаної позовної заяви позивач покликається на ті ж обставини, що і в даній цивільній справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] Неповнолітня [PERSON] проживає із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 06.02.2006 року вирішено стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6-7). Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 22.04.2016 р., вказаний розмір аліментів зменшено з 1/4 на 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) [PERSON] (а.с.14-16). Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2019 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, у провадженні суду також перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки (а.с.43). Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати\~їх до досягнення двадцяти трьох років\~за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України). Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.11.2002 р., актовий запис №5397, [PERSON] народилась [INFO] (а.с.5). Оскільки статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на навчання підлягають стягненню у випадку досягнення дочкою чи сином повноліття, а [PERSON] станом на дату подачі позовної заяви до суду та на даний час не досягла повноліття, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed