Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач 12 лютого 2018 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. В обгрунування позовних вимог зазначила, що вона проживала однією сім'єю без реєстарції шлюбу з відповідачем. Від спільного проживання [INFO], у нимх народилася спільна дитина: син - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження зазначено відповідача і який проживає з нею. Сумісне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого відповідач 28 грудня 2017 року ,пішов від з родини та мешкає за іншою адресою. Спільного сімейного бюджету вони не мають, спільного господарства не ведуть. На даний час вона виховує сина сама, офіційно не працює, отримує мінімальний дохід від утримання господарства, проживає в орендованому житловому будинку. Дитина в силу свого віку потребує матеріальної підтримки батька, необхідного харчування, одягу, періодичного лікування. Останнім часом витрати на утримання дитини суттєво збільшилися. Самостійно забезпечити дитину всім необхідним вона не має змоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина, що ставить у скрутне положення. Відповідач офіційно працює робітником на приватному підприємстві «Сподобівка Агро Плюс», розташованого в с.Сподобівка Шевченківскього району Харківської області, отримує заробітню платню, та має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання їх сина. Тому вона звернулась до суду та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2018 року до його повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася надала до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, та проти задоволення позову стягнення з нього аліментів, в розмірі ? частині всіх видів заробітку не заперечує. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження (серія [NUMBER] виданого Сподобівською сільською радою Шевченківскього району Харківвької області від 27 липня 2009 року) вбачається, що [INFO] у сторін народилася спільна дитина: син - [PERSON], батьками якого вказано відповідно: [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 22 січня 2018 року, [PERSON], 1972 року народження - позивач за справою, зареєстрована та мешкає разом з дітьми - [PERSON], 1989 року народження та [PERSON], 2009 року народження, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відомостей про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб; наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, відповідачем суду не надано. Частиною 1 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено ,що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено , що за рішенням суду аліменти можуть бути визначені в частці від заробітку (доходу ) матері , батька дитини. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач офіційно працює робітником приватному підприємстві «Сподобівка Агро Плюс», розташованого в с.Сподобівка Шевченківскього району Харківської області, отримує заробітню платню, та має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина, тому суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення сином повноліття, з дня подачі позову. Відповідно до ст.133, 141 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved