Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , в редакції уточненої позовної заяви від 11.12.2019 року (ас.35,36), звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 19.09.1981 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, при цьому від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через постійні сварки та різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, внаслідок чого шлюбні відносини, сумісне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено, а відтак, подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору по майну не має. Разом з тим, відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС. Посилаючись на ст. ст. 11, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою по справі 19.09.1981 року Слобідською сільською радою Брагінського району Гомельської області по актовому запису № 14. В підготовче засідання позивач по справі [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином (ас.33), при цьому надав суду телефонограму про розгляд справи в підготовчому засіданні за його відсутності, зазначивши, що йому відомо про те, що в разі визнання відповідачем позову судом може бути ухвалено рішення в підготовчому засіданні, окрім того судовий збір просив залишити за ним (ас.42) Відповідачка по справі [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги визнала в повному обсязі, вказавши, що причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, подружня зрада з боку позивача, при цьому строк на примирення їй не потрібен, шлюбно-сімейні відносини припинено з листопада 2016 року, спору по майну немає, неповнолітніх дітей немає, прізвище змінювати не бажає, як і розривати шлюб через органи РАЦС (ас.41). Відповідачці відомо про те, що в разі визнання нею позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні, при цьому визнання позовних вимог відповідачкою є добровільним і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів (ас. 41). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 11.11.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас.16-17); - 11.11.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас.18-19); - 09.12.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас.31). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - 19.09.1981 року між сторонами по актовому запису № 14 зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.1981 року, виданого Слобідською сільською радою Брагінського району Гомельської області (ас.27). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно - сімейні відносини припинені між сторонами з листопада 2016 року через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен, спору по майну не має. Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім`ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин. При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, при цьому відповідачка не бажає розривати шлюб через органи РАЦС, суд знаходить збереження сім`ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206 - 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі як позивачу, так і відповідачці по справі, про що останніми зазначено в наданих суду телефонограмах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас.41,42), при цьому відповідачка вказала, що визнання нею позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В зв`язку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачка визнала позов у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме - 384, 20 грв., а решту в розмірі 384, 20 грв. , враховуючи волю останнього, залишити за позивачем (ас.1, 42). Враховуючи волю відповідачки, суд також знаходить можливим залишити за останньою після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » (ас.41).

Outcome: approved