Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.04.2020 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] у віці 76 років в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку з господарськими спорудами, розміщеного в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці, двох земельних ділянок площею по 2, 293 га кожна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщених в межах Добрянської сільської ради, та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства АПТЗТ «Родіна» в сумі 1394 грн. Після її смерті позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 13.11.2009 Добрянською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 111. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, в результаті чого відкрита спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду. Тому прохає визнати право власності за нею на спадкове майно у судовому порядку. Позивач надала в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує /а.с.4/. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.49/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Сидорова Яруга Великописарівського району Сумської області, померла [INFO] у віці 76 років в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.7/. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з жилого будинку з господарськими спорудами, розміщеного в [ADDRESS] , що належить померлій згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.10.2009 В-Писарівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1644, вартістю 20490 грн /а.с.10-15, 19-22/; земельної ділянки загальною площею 2, 293 га, в тому числі ріллі - 2, 112 га, кормових угідь - 0,181 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Добрянської сільської ради В-Писарівського району, що належить померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 01283, зареєстрованого за № 50 від 29.10.2001, вартістю 43570 грн /а.с.16, 23-24/; земельної ділянки площею 2, 293 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Добрянської сільської ради В-Писарівського району, що належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.10.2009 В-Писарівською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1646, вартістю 43570 грн /а.с.17, 25-26/; майнового паю майна колективного сільськогосподарського підприємства АПТЗТ «Родіна» в розмірі 1 394 грн, що належить померлій відповідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства / майновий сертифікат/ серії СМ № 993 /а.с.18/. Рішенням виконкому Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області № 67 від 16.12.1993 [PERSON] безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,44 га, з яких для будівництва і обслуговування жилого будинку - 0,04 га, ведення підсобного господарства 0,40 га в [ADDRESS] /а.с.28/. Відповідно довідки Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 24.03.2020 за № 02-22/208 померла [INFO] [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] одна. Від її імені сільською радою 13.11.2009 посвідчувався заповіт за реєстровим № 111, який не змінювався та не відмінявся /а.с.27/. Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої на все майно, посвідченим Добрянською сільською радою Великописарівського району Сумської області, 13.11.2009 за реєстровим номером 111 /а.с.8/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 13.11.2009 Добрянською сільською радою, реєстровий номер 111, є чинним, спадкова справа після її смерті зареєстрована 30.09.2019 за заявою спадкоємця за заповітом /а.с.45-47/. Державний нотаріус Перлік Т.М. 07.06.2019 надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та рекомендацію звернутися до суду /а.с.31/. Оригінали цих документів втрачено, про що є відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.29-30/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в зв`язку з тим, що відсутні оригінали правоустановлюючих документів, в зв`язку з чим нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved