Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.10.2015 року звернулась до суду з позовною заявою до територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначила, що рішенням №182/2 від 12.06.1974 року виконавчого комітету Селидівської міської ради депутатів трудящих її батьку, [PERSON], було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 1000 м2 і надано дозвіл для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS]. Правовстановлюючих документів на будинок за своє життя батько не оформив. [INFO] помер її батько. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку А-1 з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання щодо оформлення права на спадщину, вона звернулася до Першої Селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами з огляду на те, що на підтвердження права власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно, спадкоємцем не було надано нотаріусу відповідного документу, що посвідчує право власності померлого на об'єкт спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 вересня 2015 року. У зв'язку із викладеним, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок А-1 з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], який залишився їй в спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву з клопотанням про слухання справи за її відсутності. Наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.1953 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER], виданого 23.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №298. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS]. Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] на підставі заповіту, посвідченому Першою селидівською державною нотаріальною конторою 24.05.2001 р. за реєстром №1295. При оформленні права на спадщину, позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що на підтвердження права власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно, спадкоємцем не було надано нотаріусу відповідного документу, що посвідчує право власності померлої на об'єкт спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09. 2015 року. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Не зважаючи на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, право власності померлого [PERSON] на житловий будинок підтверджується довідкою з КП «Селидівське БТІ» від 11.09.2015 р. в якій вказано, що за [PERSON] числиться житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], крім того зазначено, що згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. №79, будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 2011 року), тому у суду відсутні сумніви щодо належності [PERSON] на праві власності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який залишився їй в спадщину за заповітом після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved