Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.11.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] міської ради, про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 24 лютого 2009 року відкрилася спадщина після смерті його батька, [PERSON]. Позивач являється єдиним першочерговим спадкоємцем та прийняв спадщину. При житті спадкодавець заповіт не складав. Спадковим майном після смерті батька позивача є: -житловий будинок, що розташований за адресою: місто Покровськ Донецької області вулиця Шосейна, 107, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 27.06.1977 року, реєстр № 2077, та -земельна ділянка кадастровий номер 1413200000:15:036:0316, яка розташована за адресою: Донецька область м. Покровськ вулиця Шосейна, 107 площею 0,0965 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ДН № 135094 від 14.08.2000 року. 14 вересня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі Свідоцтва, у звязку з тим, що ним не надано оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, які стверджували право власності спадкодавця на спадкове майно. Надати зазначені документи позивач не має можливості, у звязку з їх втратою. Так як оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку та державний акт на право власності на земельні ділянки було втрачено, отримати дублікати зазначених документів позивач не має можливості, право власності на житловий будинок стверджується довідкою БТІ, а на земельну ділянку завіреною копією державного акту та довідкою Держегеокадастру, позивач вважає, що є всі правові підстави визнати за ним права власності на спадкові житловий будинок та земельну ділянку. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні вимоги позивача підтримала. Представник відповідача [PERSON] міської ради у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 24 лютого 2009 року відкрилася спадщина після смерті батька позивача - [PERSON] (а.с.5). Позивач являється єдиним першочерговим спадкоємцем та прийняв спадщину. При житті спадкодавець заповіт не складав. Спадковим майном після смерті батька позивача є житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: місто Покровськ Донецької області вулиця Шосейна, 107 (а.с.7-9). 14 вересня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі Свідоцтва (а.с.13), у звязку з тим, що ним не надано оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, які стверджували право власності спадкодавця на спадкове майно. Надати зазначені документи позивач не має можливості, у звязку з їх втратою. Так як оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку та державний акт на право власності на земельні ділянки було втрачено, отримати дублікати зазначених документів позивач не має можливості, право власності на житловий будинок стверджується довідкою БТІ, а на земельну ділянку завіреною копією державного акту та довідкою Держегеокадастру, позивач вважає, що є всі правові підстави визнати за ним права власності на спадкові житловий будинок та земельну ділянку. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 с. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 1 ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов по визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved