Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач 13 червня 2018 року\~звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача.\~ В позовній заяві позивач зазначила, що 05.08.2006 року виконкомом Кривачинецької сільської ради Волочинського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. За час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Діти на даний час проживають з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 25.10.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Рішенням Малинського районного суду від 29.12.2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей стягуються аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 250 гривень щомісячно, починаючи з 12.10.2011 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні в Малинському районному відділі державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Станом на 01.06.2018 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 38703 грн. 28 коп. Розмір попередньої заборгованості по аліментах станом на 01.10.2013 року становила 10703 грн. 28 коп. На час винесення судового рішення відповідач не був офіційно працевлаштований, а тому суд визначив розмір стягуваних аліментів у твердій грошовій сумі. Однак позивач зазначає, що їй стало відомо, що відповідач призваний Малинським ОМВК на військову службу за контрактом та отримує грошове утримання, а тому, на думку позивача, має можливість надавати допомогу дітям. В судове засідання позивач не з`явилась. В заяві, яку 25.07.2018 року подала через канцелярію суду позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що його батьком є [PERSON] (а.с.18). Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що її батьком є [PERSON] (а.с.19). Діти проживають\~з позивачем. Я вбачається із матеріалів справи, рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29.12.2011 року з [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 250 гривень, починаючи з 12.10.2011 року, до досягнення дитиною повноліття; стягуються щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 250 гривень, починаючи з 12.10.2011 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11). Згідно довідки №791 від 16.05.2018 року, виданої Малинським об`єднаним міським військовим комісаріатом, [PERSON] , 1984 року народження, в червні 2016 року був призваний Малинським ОМВК на військову службу за контрактом: [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі СК України), розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-УІІІ від 17.05.2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину було збільшено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено суму прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 липня 2018 року становить 1944,00 гривень. Тобто, мінімальний розмір аліментів має бути не менше 972,00 грн. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З урахуванням вищезазначеного, того, що батьки мають рівні обов`язки щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування, створення умов для проживання, виховання та розвитку дитини, утримання її на нормальному рівні матеріального забезпечення, слід визнати достатньо обґрунтованими доводи позивача, що аліменти, які сплачує відповідач у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень на кожну дитину, на даний час вочевидь не забезпечують мінімальний прожитковий мінімум, який має отримувати дитина. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк, а також доказів, які могли бути враховані при зміні розміру аліментів, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування та перебуває на військовій службі за контрактом. Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивача за рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 29.12.2011 року має бути збільшений з 250 гривень щомісячно до 1/3 частини всіх заробітків (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved