Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 листопада 2015 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 12 січня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельна ділянка площею 0,476 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Рибченків, с. Матвіїха, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 12 січня 2015 року. Позивач в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 12 січня 2015 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 320070 (а.с.7). Після [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул. Рибченків, с. Матвіїха, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 055607 та земельна ділянка площею 0,476 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка по вул. Рибченків, с. Матвіїха, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 055607. Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-АВ № 349951 (а.с.6) тож є спадкоємцем першої черги. Відповідно до довідок, виданих Державним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 12 січня 2015 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож вирішити дане питання іншим шляхом крім судового неможливо, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved