Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач 20.07.2020 року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.10.2019 по справі №242/916/19, яке набрало законної сили 15.11.2019, позивача визнано батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебував. Відповідач разом із сином мешкає окремо за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на рішення суду про визнання батьківства, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. У грудні 2019 позивач звернувся до комісії з питань захисту прав дитини Зорянської сільської ради Мар`їнського району Донецької області. 23.12.2019 виконкомом Зорянської сільської ради прийнято рішення №15, відповідно до якого позивачу визначено порядок прийняття участі у вихованні дитини шляхом побачень три дні на тиждень з 12.00 до 14.00 враховуючи специфіку роботи батька за змінним графіком за попередньою домовленістю сторін з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини у присутності матері за місцем проживання дитини [ADDRESS] , або на нейтральній території під час прогулянок матері та дитини. Проте, відповідач ігнорує вказане рішення виконкому. З урахуванням уточнених вимог позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] , визначити способи його участі у вихованні з сином, а саме: -побачення п`ять днів на тиждень з 11.00 до 13.00 чи з 15.00 до 17.00 за місцем проживання дитини у [ADDRESS] , та в межах с.Зоряне шляхом проведення спільних прогулянок. Із зазначених п`яти днів з правом у визначений період часу разом із сином навідувати місце проживання позивача буд. [ADDRESS] та місце реєстрації [ADDRESS] ; -у день його побачення три дні на тиждень у визначений період часу для проведення спільних прогулянок в межах с.Зоряне надати право забирати сина особисто з житла та повертати його матері; -враховуючи специфіку роботи батька за змінним графіком узгоджувати побачення з відповідачем в телефонному режимі чи в особистому спілкуванні шляхом навідування по місці проживання відповідача чи зустрічі на нейтральній території. Просив зобов`язати [PERSON] за день до дня зустрічі позивача із сином надавати точну інформацію щодо фактичного місця проживання та перебування дитини. Ухвалою суду від 17.08.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 21.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 28.09.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.01.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору службу у справах дітей Мар`їнської районної державної адміністрації. Зобов`язано службу у справах дітей Мар`їнської районної державної адміністрації надати суду висновок щодо встановлення способів участі [PERSON] у вихованні дитини. Ухвалою суду від 22.02.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, службу у\~справах дітей\~Покровської районної\~державної адміністрації. Зобов`язано службу у справах дітей Покровської районної державної адміністрації надати до суду висновок щодо встановлення способів участі [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Надала суду відзив на позовну заяву, де вимоги стосовно спілкування батька з дитиною визнала частково, але не погодилася із пред`явленим позивачем способом спілкування. У подальшому заперечувала проти позовних вимог. Представники третіх осіб - служби у справах дітей Зорянської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, служби у справах дітей Мар`їнської районної державної адміністрації, служби у справах\~дітей Покровської\~районної державної\~адміністрації, у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації надав заяву про розгляд справи без його участі. З`ясувавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.10.2019, яке набрало законної сили, визнано [PERSON] , уродженця с.Зоряне Мар`їнського району Донецької області, батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести у Книгу реєстрації народжень зміни до актового запису про народження №437 від 21.12.2018 року, складеного Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у відношенні [PERSON] , а саме: змінити у графі «Відомості про дитину» прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; змінити в графі «Відомості про батька» з « [PERSON] » на « [PERSON] , [INFO] , уродженця села Зоряне Мар`їнського району Донецької області, громадянина України». [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.11.2019 Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Згідно з довідкою Зорянської сільської ради Мар`їнського району №90 від 22.01.2020, [PERSON] , 1992 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , здійснює нагляд за малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю за вказаною адресою. Згідно з довідкою Зорянської сільської ради Мар`їнського району №255 від 01.07.2020, [PERSON] , 1988 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично з 2018 року по теперішній час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Мар`їнського району Донецької області №115 від 23.12.2019 вирішено, що враховуючи вік дитини визначено [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , що проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , шляхом побачень, три дні на тиждень з 12.00 год до 14.00 год, враховуючи специфіку роботи батька за змінним графіком за попередньою домовленістю сторін, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини, у присутності матері, за місцем проживання дитини, [ADDRESS] , або на нейтральній території під час прогулянок матері та дитини. Судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 27.02.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 27.01.2020 року, і до повноліття дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою\~статті 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із\~статтею 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями\~статті 157 СК України\~передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами першою, другою\~статті 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При вирішенні даної справи, суд бере до уваги бажання батька брати участь у вихованні сина та спілкування з ним. Також, суд бере до уваги той факт, що хоча відповідач проживає окремо від дитини, він в силу норм СК України не позбавлений права на особисте спілкування з нею. Крім того, у суду відсутні докази того, що таке спілкування може перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Заперечення відповідача у справі з приводу неадекватної поведінки позивача оцінюється судом критично, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів даного твердження. Отже, враховуючи інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами відповідача, яка виховує на даний час дитину самостійно, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином, з огляду на висновок Покровської районної державної адміністрації, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Враховуючи вік дитини та розпорядження Покровської районної державної адміністрації №98 від 11.05.2021 «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , 2018 року народження», суд вважає за можливе встановити наступний спосіб [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а саме\~шляхом визначення\~побачень три\~дні на\~тиждень з\~11.00\~до 13.00\~або з\~15.00\~до 17.00,\~за попередньою\~домовленістю сторін,\~з урахуванням\~режиму дня\~та стану\~здоров`я дитини\~у присутності\~матері,\~за місцем\~проживання дитини,\~або на\~нейтральній території. При цьому, враховуючи вік дитини та режим дня, який має відповідати дитині зазначеного віку, суд дійшов висновку, що\~\~задоволення інших вимог позивача в частині способу участі у вихованні та спілкуванні із сином на цей час не є доцільними і не будуть сприяти гармонійному розвитку дитини, його нормальному психоемоційному стану, а тому не будуть відповідати інтересам дитини.\~\~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial