Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON], 12 жовтня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті прабаби [PERSON], померлої 01 лютого 2003 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті прабаби [PERSON], яка померла 01 лютого 2003 року, відкрилася спадщина земельна частка (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари вартістю 83441,48 грн., члена КСП «Правда», с. Грабове, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486, виданого 22 квітня 1997 року на імя [PERSON]. Вона як спадкоємець за заповітом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До неї перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486. Інші спадкоємці за законом і за заповітом відсутні. В подальшому вона зазначений правовстановлюючий документ втратила, що призвело до неможливості оформлення спадщини. Своєчасно до нотаріуса не змогла звернутися і в силу того, що коштів на оплату судових витрат не було. В теперішній час сертифікат на право на земельну частку (пай) вона знайшла. З цих же причин пропустила і строк позовної давності та просить поновити його, визнавши за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, вартістю 83441,48 грн., члена КСП «Правда», с. Грабове, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486, виданого 22 квітня 1997 року на імя [PERSON], померлої 01 березня 1999 року. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №346411, виданого 01 лютого 2003 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла 01 лютого 2003 року, актовий запис №05. Згідно Заповіту, складеного 02 лютого 2001 року в с. Грабове Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі Грабівської сільської ради за №08, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала земельну частку (пай), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486, виданого 22 квітня 1997 року на імя [PERSON] [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №113551, виданого 29 грудня 2009 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєно прізвище «Аветісян», актовий запис №03. Згідно інформації Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області № 1904/109-17 від 10 жовтня 2017 року, [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486. Згідно заяв [PERSON] і [PERSON], вони, як жителі с. Грабове підтверджують, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] до дня смерті останньої. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. 01 лютого 2003 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №346411, видане Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області 01 лютого 2003 року). Позивач, як спадкоємець за заповітом, після смерті [PERSON], від спадщини не відмовилася. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Заповіту, складеного 02 лютого 2001 року в с. Грабове Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі Грабівської сільської ради за №08, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала земельну частку (пай), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486, виданого 22 квітня 1997 року на імя [PERSON] [PERSON], якій після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище «Аветісян» (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №113551, виданого 29 грудня 2009 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області). Тобто, судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Частиною 1 статті 534 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, оскільки у її володінні залишилось спадкове майно, як то: житловий будинок та предмети звичайно домашньої обстановки. Згідно п.1 ч.1 статті 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, суд констатує, що позивач фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] - земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, вартістю 83441,48 грн., члена КСП «Правда», с. Грабове, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Правда» серії ОД-12 №0249486, виданого 22 квітня 1997 року на імя [PERSON], померлої 01 лютого 2003 року, набувши права власності на це майно. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу, виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, у звязку з втратою правовстановлюючих документів, був позбавлений можливості оформити спадщину, що відкрилась.. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою матеріально не забезпеченою, та, у звязку з втратою правовстановлюючих документів, був позбавлений можливості оформити спадщину, що відкрилась, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved