Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON]Б звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що 15 лютого 2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Вказує, що за життя [PERSON] заповіту не залишив, а тому вона, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом. Зазначає, що вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Інші спадкоємці за законом, які б могли претендувати на частку спадкового майна в період відведений для прийняття спадщини не виявили наміру її прийняти, заяв до нотаріуса про прийняття спадщини не подали. При огляді документів нотаріусом зясовано, що спадкодавець [PERSON] після укладення договору дарування не здійснив державної реєстрації правочину у передбаченому законом порядку. Відсутність правовстановлюючих документів перешкоджають їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. З врахуванням вищенаведеного, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], який помер 15 лютого 2015 року, квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2015 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 170246 (а.с.6) Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування квартири від 13 травня 2009 року [PERSON] отримав у дар квартиру [ADDRESS]. Договір посвідчено нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, зареєстровано в реєстрі за №580 (а.с.9). З копії технічного паспорта на квартиру №13 у житловому будинку №34 по вул. Нова, с. Липини, Луцький район, Волинська область, вбачається, що вказана квартира розташована на першому поверсі двоповерхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 20,5 кв. м, кухні площею 8,3 кв. м, вбиральні 3,6 кв. м, коридору 4,6 кв. м, вбудованої шафи 0,8;1,4 кв. м. Квартира обладнана лоджією 2,8 кв. м. Загальна площа квартири 42,0 кв. м. Інвентаризаційна вартість квартири становить 74\~234 грн. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належала [PERSON] на підставі договору дарування від 13 травня 2009 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишив. А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] заведено спадкову справу, з копії якої вбачається, що син спадкодавця [PERSON] у встановленому законом порядку подав заяву про відмову від належної йому частки спадщини на користь матері [PERSON] 11 серпня 2015 року [PERSON] подала заяву, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи, про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] №329/02-31 від 13 вересня 2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру (а.с.5). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва №І-ИД №457686, згідно якого [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Блятник) Л.Б. уклали шлюб 12 листопада 1988 року (а.с.7). Оскільки в позивача у справі відсутній оригінал правовстановлюючий документ на спадкове майно, вона обєктивно позбавлена можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved