Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.06.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 10.01.1998 року, який було зареєстровано Красноармійським міським відділом РАГС Донецької області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач протягом останніх п»яти років створив для позивачки нестерпні умови життя. Зловживає спиртними напоями, у нетверезому вигляді виявляє до неї і до сина неповагу, агресію. Сімейними питаннями не цікавиться. Сторони не мають спільних інтересів. Таке відношення відповідача до себе позивачка терпіла лише тому, що у них була неповнолітня дитина, але після досягнення дитиною повноліття вона не бажає надалі підтримувати сімейні відносини з відповідачем. Подальше збереження шлюбу протиречить інтересам позивачки, оскільки вищенаведений стан речей не відповідає її уяві про нормальне подружнє життя. Позивачка не має можливості подати до органів реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу, оскільки відповідач не бажає з»являтися у РАЦС для подання такої заяви. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Ухвалою суду від 15 липня 2016 року було надано строк для примирення два місяці. Але сторони не примирилися та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 10.01.1998 року, який було зареєстровано Красноармійським міським відділом РАГС Донецької області, актовий запис № 6 (а.с.3). Від шлюбу мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач протягом останніх п»яти років створив для позивачки нестерпні умови життя. Зловживає спиртними напоями, у нетверезому вигляді виявляє до неї і до сина неповагу, агресію. Сімейними питаннями не цікавиться. Сторони не мають спільних інтересів. Таке відношення відповідача до себе позивачка терпіла лише тому, що у них була неповнолітня дитина, але після досягнення дитиною повноліття вона не бажає надалі підтримувати сімейні відносини з відповідачем. Подальше збереження шлюбу протиречить інтересам позивачки, оскільки вищенаведений стан речей не відповідає її уяві про нормальне подружнє життя. Позивачка не має можливості подати до органів реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу, оскільки відповідач не бажає з»являтися у РАЦС для подання такої заяви. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved