Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач 12 липня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. З підстав, передбачених ст.ст.383,391, ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України просить позов задовольнити. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Пояснила що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 жовтня 2009 року вона є власником житлового будинку [ADDRESS] Дочка позивача [PERSON] з 11 листопада 1998 року перебувала у шлюбі з відповідачем, останній зареєстрований в будинку [PERSON] з 06 вересня 2003 року. Шлюб між дочкою та [PERSON] був розірваний 04 жовтня 2013 року. З моменту свого місця реєстрації, відповідач в будинку позивача не проживає, має постійне місце проживання в м. Києві, де займається торгівельною діяльністю. За весь час реєстрації , відповідач декілька разів приїжджав в с. Білий Беріг щоб перевідати дітей, однак жодного разу він не залишався ночувати і побувши декілька годин повертався до Києва. Оскільки реєстрація [PERSON] в будинку позивача створює їй перешкоди у здійснені нею права власності, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування цим будинком. Відповідач позов не визнав повністю, в заперечення позову пояснив, що 11 листопада 1998 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], яка є дочкою позивача по справі. З моменту реєстрації шлюбу, відповідач з дружиною стали проживати в м. Києві, де орендували квартиру. Під час шлюбу народилося четверо дітей. 04 жовтня 2013 року відповідно до рішення Малинського районного суду шлюб між відповідачем та [PERSON] був розірваний, однак він з дружиною до серпня 2015 року продовжували спільно проживати в м. Києві, а після чого [PERSON] переїхала до матері в с. Білий Беріг. З 06 вересня 2003 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання в будинку позивача. Він не заперечує тих обставин, що фактично з моменту реєстрації не проживає в будинку позивача, оскільки торгівельна діяльність, якою він замається потребує його постійної присутності у м. Києві. Однак [PERSON] як в період шлюбу та і після розірвання шлюбу неодноразово приїжджав до [PERSON] щоб перевідати [PERSON] та своїх дітей. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 жовтня 2009 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. ( а.с. 15). Дочка позивача [PERSON] з 11 листопада 1998 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між дочкою та відповідачем був розірваний 04 жовтня 2013 року. ( а.с. 14). [PERSON] зареєстрований в будинку позивача з 06 вересня 2003 року. ( а.с. 28). В судовому засідання на підставі досліджених судом доказів - показань свідків [PERSON] та [PERSON], які мешкають по сусідству з позивачем встановлено, що відповідач з моменту реєстрації в будинку позивача не проживає. В листі, що надійшов до суду від [PERSON], остання підтвердила, що з моменту реєстрації шлюбу ( 11.11.1998 року ) по день його розірвання - 04.10.2013 року, вона проживала разом з [PERSON] в м. Києві, а після розірвання шлюбу переїхала проживати до своєї матері в с. Білий Беріг Малинського району, а її колишній чоловік залишився проживати в м. Києві. Довідками виконавчого комітету Любовицької сільської ради від 28 серпня 2016 року №№ 135,137, підтверджується, що [PERSON] з 06 вересня 2003 року зареєстрований в [ADDRESS], з моменту реєстрації в будинку позивача не проживав і не проживає в даний час. Мешканці с. Білий Беріг - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у своєму колективному листі, направленому до суду підтвердили , що відповідач з моменту реєстрації в будинку позивача не проживав і не проживає в даний час. З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved