Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 квітня 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 25 лютого 2002 року померла його мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,004 га, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства розміром 3210 гривень. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку та майновий пай втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку та майовий пай, після смерті [PERSON], яка померла 25 лютого 2002 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 25 лтютого 2002 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 382278 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,004 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 113779 (а.с.12) та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що належало померлій [PERSON] на підставі свідоцтва серії КИ-ІХ № 800170 (а.с.13). Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.6). Відповідач [PERSON], [INFO], є рідним братом позивача та сином померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії V-БК № 397706 (а.с.9). Приватний нотаріус [PERSON], надала до суду спадкову справу після померлої 25 лютого 2002 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину видавались. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку та сертифікат на право на майновий пай було втрачено (а.с.17), тому позивач змушений звернутись до суду, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] у вчиненні нотарівльних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved