Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі свого представника звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить: визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 64,00 кв.м, житловою площею 31,50 кв.м, у тому числі підсобною площею 15,80 кв.м, холодні приміщення 16,70 кв.м, з прибудовою літ. «Б1-1» з верандою літ. «б», тамбуром літ. «б1», разом із надвірними будівлями і спорудами по пров. Созівському № 8 в м. Люботині Харківської області на 1/4 частину в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла 13 вересня 1992 року, та 3/4 частини в порядку спадкування після смерті батька, [PERSON], який помер 28 березня 2006 року. В обґрунтування позову позивач вказувала, що її батьки разом збудували житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Созівський, 8, однак право власності не зареєстрували. В 1992 померла мати позивачки, а в 2006 році помер батько, а так як право власності на житловий будинок за життя спадкодавців не було зареєстровано, то позивач з метою оформлення своїх спадкових прав на майно змушена була звернутися із даним позовом до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, але її представник, [PERSON], подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом без участі її представника за наявними доказами згідно чинного законодавства. В судовому засіданні встановлено наступне. Спірним є житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Созівський, 8, який відповідно до довідки № 131 від 25 липня 2016 року виданої КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» не зареєстрований. Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» від 10 червня 2016 року на земельній ділянці, що розташована за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Созівський, 8, був збудований в 1979 році житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», верандою літ. «б», тамбуром літ. «б», загальною площею 64,00 кв.м, із них житловою площею 31,50 кв.м, підсобною площею 15,80 кв.м, холодною площею 16,70 кв.м, а також погріб літ. «бп», сходи літ. «бг», вбиральня літ. «Г», сараї літ. «Д», «Е», «П», навіс літ. «Ж», душ літ. «З», гараж літ. «І», вигрібна яма літ. «Я», колонка літ. «К», огорожа №1-2. Відповідно до висновку про стан забудови земельної ділянки з метою її відповідності будівельним вимогам, виготовленим на замовлення [PERSON] 25 серпня 2016 року КП «[PERSON] архітектурно-планувальне бюро» збереження самочинно збудованого в період 1970-1991 роки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Люботині по пров. Созівському, 8, можливе, оскільки, не порушують права інших осіб та не суперечать суспільним інтересам. Рішенням [PERSON] міської ради Харківської області №403 від 07 жовтня 2016 року надано дозвіл на збереження самочинно збудованих житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: м. Люботин, пров. Созівський, 8, а також надано дозвіл на виділення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30 липня 2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» встановлено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З 14 березня 1946 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія ІІ-ЯК № 0993978, повторно виданим 26 червня 1980 року [PERSON] міською радою Харківського району. Відповідно до вимог ст. 22 КУпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. А отже, житловий будинок, розташований за адресою: м. Люботин, пров. Созівський, 8, збудований в 1979 році є спільною сумісною власністю подружжя, тому [PERSON] та [PERSON] мали рівні права володіти, користуватися і розпоряджатися спільним майном. Розглянувши матеріали справи, суд вважає встановленим той факт, що забудовниками житлового будинку, розташованого за адресою: м. Люботин, пров. Созівський, 8 є [PERSON] та [PERSON] Тому, суд приходить до висновку, що житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1» з верандою літ. «б», тамбуром літ. «б1», разом із надвірними будівлями і спорудами по пров. Созівському, 8 в м. Люботині належав [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах як забудовникам. 13 вересня 1992 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія ІV-ВЛ № 363255, виданим 14 вересня 1992 року [PERSON] міським бюро ЗАГС. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Созівський, 8, після смерті [PERSON] відкрилася 13 вересня 1992 року. Спадкоємцями на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її донька [PERSON] та чоловік [PERSON], що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Відповідно до довідки Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 130/01-16 від 01 лютого 2017 року після смерті [PERSON], померлої 13 вересня 1992 року, в нотаріальній конторі відсутні відкриті спадкові справи та свідоцтво про право на спадщину за 1996-2017 роки нікому не видавалися. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON], що складалася з 1/2 частини житлового будинку прийняли її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] в рівних частинах відповідно, оскільки фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, та використовували житловий будинок для проживання. 28 березня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 063448, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 29 березня 2006 року. Тому з 28 березня 2006 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка складається з 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Созівський, 8. Відповідно до довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 128/01-16 від 01 лютого 2017 року після смерті [PERSON], померлого 28 березня 2006 року, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за період 2006-2017 нікому не видавалися. Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Факт родинних відносин спадкодавців [PERSON], [PERSON] та спадкоємиці [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія ЯИ №121318, виданим [PERSON] бюро ЗАГС 01 квітня 1954 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ВЛ №498940, виданим [PERSON] бюро ЗАГС 17 березня 1979 року. Таким чином [PERSON] як спадкоємець першої черги успадкувала в 2006 році 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Созівський, 8 в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, а тому суд визнає за нею право власності на житловий будинок в цілому та задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved