Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON], 17.10.2013 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами про встановлення факту проживання однією сімєю, зміни черговості одержання права на спадкування, визнання права власності. Позовні вимоги під час розгляду справи неодноразово уточнювалися, та відповідно до позовної заяви від 27.12.2013 року позивач просила суд задовольнити вимоги, а саме, встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років без реєстрації шлюбу з січня 2002 року до дня смерті 10.02.2012 року; визнати за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON], разом зі спадкоємцями першої черги; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна, придбаного в період спільного проживання грошові кошти які належали спадкодавцеві на підставі Договору № 78, на вклад «Депозитний Ощадного банку» в іноземній валюті для іноземного інвестора - Фізичної особи; Договору № 192 на вклад «Строковий пенсійний Ощадного банку» для фізичної особи та рахунку № СС - 192 на 50 000 грн.; визнати за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON], разом зі спадкоємцями першої черги, право на спадкове майно: 1/2 частку квартири посімейного спільного заселення 13,14 в будинку 9. по вулиці Мусоргського в м. Кривому Розі та 1/2 частину земельної ділянки для ведення садівництва що розташовано ОКСТ «Росинка-Агро» №13 Лозуватської сільської ради Криворізького району; на 1/2 частку всіх грошових коштів, що належали спадкодавцю в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог вказано, що позивач з [PERSON] 3.3. познайомилася на весні 2001 року, 30.12.2001 року під час спільного святкування [PERSON]. [PERSON] запропонував переїхати до нього жити. 03.01.2002 року вона перевезла до [PERSON] всі свої речі, кухонне приладдя, постільну білизну, холодильник, музичний інструмент - баян та меблі. Саме з цього часу вони почали проживати разом, без реєстрації шлюбу в квартирі [PERSON], що знаходиться в м. Кривий Ріг по вул. Мусоргського, буд. 9, кв. 13,14, але в цій квартирі вони лише зимували, оскільки весь час знаходились на дачі померлого, де були усі умови для життя. На час знайомства [PERSON] був вже пенсіонером, позивач працювала психологом у школі. Вони разом їздити до його родичів в Російську Федерацію, Республіку Татарстан, м. Казань. В 2002 році [PERSON] запропонував одружитися та обвінчатися, але із-за хвороби та лікування [PERSON] ця подія була відкладена. За час приживання з [PERSON] вони зробили ремонт на дачі, а в літку 2010 року - у квартирі, замінили старі деревяні вікна на пластикові, 09.06.2004 придбали телевізор, 15.07.2010 року була придбана пральна машина сином позивача. Вказано, що вони мали намір придбати будинок у смт. Лозуватка, Криворізького району і для цього заощаджували гроші, які пізніше були покладені на банківський рахунок Ощадний банк, також щоб краще заощадити пенсію [PERSON] не знімав, а вони жили за рахунок, позивача. Вона з 2009 році одержувала пенсію та продовжувала працювати. Вказує, що вони мешкали однією сім'єю, без укладення шлюбу впродовж десяти років, вели спільний бюджет і побут. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити посилаючись на підстави вказані у позовній заяві. Відповідач, представник відповідача позов не визнали, заперечували проти його задоволення, вказали, що позивач лише допомагала [PERSON] у домашньому клопоті, але вони не були родиною та проживали окремо. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 10 ЦПК України вказує на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд вважає, що позивачем не надано доказів щодо заявлених вимог. Висновок суду зроблено з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], зареєстрована та проживала за адресою [INFO], [PERSON] зареєстрований та проживав за адресою [INFO]/13,14 в м. Кривому Розі та на дачі яка розташована на земельній ділянці для ведення садівництва ОКСТ «Росинка-Агро» №13 Лозуватської сільської ради Криворізького району, помер 10.02.2012 року (а.с.189 т.1). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка складається з квартири, земельної ділянки та депозитних вкладів. Стосовно вимог позову з приводу встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу з січня 2002 року до дня смерті 10.02.2012 року, суд вказує, що вимоги не знайшли свого підтвердження, так як позивачем в судовому засіданні не доведено, що вони проживали однією родиною, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, як це визначено у ст. 3 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні допитані свідки за клопотанням позивача, які не надали переконливих показів з приводу спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з січня 2002 року до дня його смерті 10.02.2012 року. Свідок [PERSON] доповів, що він знайомий з [PERSON], зустрічався з нею рідко та бував у її квартирі, приймав [PERSON] з [PERSON] у себе в гостях; свідок [PERSON] син позивача вказує, що він з матірю проживав окремо, зустрічалися рідко, знає що мати доглядала [PERSON] після лікування, та померлого мати представляла як майбутнього чоловіка; [PERSON] знайомий померлого [PERSON], у них поруч дачі, але у його квартирі ніколи не був та про особисте життя померлого нічого не відомо; [PERSON] знайомий померлого, знає що [PERSON] допомагала [PERSON] одужати після оперативного втручання, у квартирі ніколи не був; [PERSON] познайомилася з [PERSON] за 6-8 років до смерті [PERSON] бувала на його квартирі де зявилися нові меблі. Суд, зазначає, що свідчення свідків не підтверджують позовних вимог позивача та спростовуються іншими доказами дослідженими під час розгляду справи. Судом допитані свідки за клопотанням відповідача, а саме [PERSON] доповіла, що вона знайома відповідача [PERSON], та з його слів відомо що його батько проживав сам на дачі; свідок [PERSON] вказав, що він сусід з 2 поверху будинку 9 вул. Мусоргського, [PERSON] проживав на 1 поверсі, влітку він керував мотоциклом, їздив на дачу та у квартирі проживав сам, [PERSON] приходила до [PERSON] дуже рідко, вона йому допомагала по господарству; [PERSON] сусідка [PERSON] доповіла, що їй відомо, що він проживав влітку на дачі, додому приїздив лише на вихідні, отримував пенсію, сплачував комунальні послуги, та до нього приходила [PERSON] допомагати наводити лад у квартирі, готувала їжу, потім [PERSON] відїжджав на дачу, а [PERSON] до себе на квартиру; [PERSON] представник відповідача допитана як свідок доповіла, що впродовж останніх років життя [PERSON], вона стосунки з ним не підтримувала, їх син [PERSON] зустрічався з батьком та знає, що він проживав сам, [PERSON] була його знайомою, при житті батько змінював вікна у квартирі, купував меблі та побутову техніку. Суд, згідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Позивачем не надано доказів стосовно підтвердження заявлених вимог. З огляду на предмет позову, а саме встановлення факту спільного проживання, зміни черговості та визнання права на спадкове майно, суд вказує, що вимоги про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу є основними, інші вимоги позову похідні. Оскільки, суд не знаходить підстав для задоволення основних вимог позову, то інші вимоги також не підлягають задоволенню. З вказаного вище суд робить висновок, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed