Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2013 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10.10.2006 року, яким за нею визнано право власності. З моменту судової тяганини до моменту подання даного позову відповідач без будь-яких законних підстав мешкає в її будинку і перешкоджає їй, власниці спірного житлового будинку, у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, стверджуючи що він також має право на спірний житловий будинок, оскільки вони на момент придбання будинку проживали однією сім'єю та він також витрачав кошти на його придбання. Крім цього своїми протиправними діями відповідач, завдав їй моральної шкоди в сумі 6000 гривень. Просила зобов'язати відповідача звільнити житловий будинок, розташований в [ADDRESS], забрати свої речі з будинку та стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 6000 гривень. Позивачка [PERSON] та представник позивача-адвокат [PERSON] у судовому засіданні на позовних вимогах наполягають, і підтвердили факт, що відповідач протягом тривалого часу з 2007 року, обіцяє звільнити будинок, після того як найме інше житло. Просять зобов'язати відповідача звільнити житловий будинок, розташований в [ADDRESS], належний на праві приватної власності позивачці та забрати його речі з будинку і стягнути моральну шкоду в сумі 6000 гривень, заподіяну внаслідок перешкоджання позивачці та членам її сім'ї проживанню в спірному будинку. Відповідач [PERSON] та представник відповідача-адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, заподіяння моральної шкоди не визнають та просили в його задоволенні відмовити, оскільки відповідач має намір звільнити житловий будинок в травні місяці 2014 року коли закінчиться холодна пора року, а позивачці ніхто не перешкоджає в заселенні до спірного житлового будинку. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування позову та заперечення проти позову, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Дані відносини є цивільно-правовими правовідносинами і регулюються нормами діючого Цивільного кодексу України ст. 23, 316 ч.1, 317 ч.1, 319, 321, 325, 379, 380, 383 ч.1, 386, 391,1167, ст. 41 Конституції України, п. 2,3,4,9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року із змінами «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Воно є непорушним та власник майна має право вимагати усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власним майном. У судовому засіданні встановлено, факт правомірного набуття позивачкою права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розміщений в [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.01.2007 року, однак позивачка не має можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним, внаслідок перешкоджання відповідачем в цьому праві, оскільки відповідач вселявся в спірний будинок на праві наймача в 2005 році, але вона сама 10.10.2006 року придбала у приватну власність будинок і якому залишився проживати відповідач. На всі прохання припинити чинити перешкоди у користуванні їй власним будинком, не реагував і продовжує проживати в ньому та зберігати свої особисті речі. Позивачка створила сім'ю, народила дитину, однак змушена проживати у найманій квартирі разом з дітьми. Внаслідок вищевказаного перешкоджання, старша донька позивачки ходить до школи в іншому селі і в результаті чого позивачці заподіяна моральна шкода, так як вона перенесла моральні страждання внаслідок зміни побуту і оцінює її в сумі 6000 гривень. Відповідно до ст. 41 Конституції України і ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і відповідно до закону за своєю волею не залежно від волі інших осіб. Як вбачається із матеріалів справи, що відповідач зареєстрований за адресою в [ADDRESS], а фактично проживає за адресою в [ADDRESS] у спірному будинку, який належить на праві приватної власності позивачці [PERSON] і цей факт підтверджується письмовими доказами по справі (а.с. ). Відповідно до ст. 386 ч. 3, 1167 ЦК України, власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Позивачка довела в судовому засіданні факт заподіяння їй моральної шкоди, оскільки в період розгляду спорів щодо зазначеного будинку в судових засіданнях вона народила дитину, разом із сім'єю не має можливості використовувати будинок за цільовим призначенням для проживання її сім'ї. Старша донька проживає у бабусі в іншому селі, оскільки немає умов для належного забезпечення дитини належною кімнатою для навчання і проживання, і вона перенесла великі моральні страждання, у зв'язку з цими подіями. Суд вважає, що позивачці дійсно завдана моральна шкода, але значно менша ніж вона зазначила. Із врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає що відповідачці заподіяна моральна шкода в розмірі 147 гривень за кожен місяць перешкоджання у користуванні її власним майном, житловим будинком і становить 2500 гривень за сімнадцять місяців, починаючи з жовтня 2012 року до дня розгляду справи судом, яка підлягає стягненню з відповідача. Також встановлено, що будь-яка договори між позивачкою та відповідачем про порядок користування житловим будинком, належним позивачці на праві приватної власності відсутні. Відповідач тривалий час не звільняє будинок, тримає в ньому свої речі у зв'язку з чим перешкоджає позивачці у здійсненні її права власності на житловий будинок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач та представник позивача довели в суді вимоги на які вони посилаються як на підставу позову, тобто факт перешкоджання позивачці здійснювати її право власності на житловий будинок, розташований за адресою в [ADDRESS]. Відповідач та його представник не довели письмовими доказами заперечення проти позовних вимог. За таких обставин, є підстави для часткового задоволення позову і зобов'язання відповідача усунути перешкоди та звільнити житловий будинок забрати свої речі і відшкодувати заподіяну моральну шкоду. Оскільки позов задоволений частково, суд вважає можливим, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати в сумі 114,70 гривень віднести за рахунок відповідача, і стягнути їх на користь позивача. На підставі ст. 23, 316 ч.1, 317 ч.1, 319, 321, 325, 379, 380, 383 ч.1, 386, 391,1167 ЦК України, ст. 41 Конституції України, п. 2,3,4,9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року із змінами «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і

Outcome: partial