Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №500592300 від 16.05.2017 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 39618,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,99% річних, строком до 17.05.2018 року. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON], станом на 12.12.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 44984,78 грн., з яких 36508,47 грн. заборгованість за кредитом, 2282,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5193,33 грн. комісія, 1000,00 грн. - штраф. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 44984,78 грн. за Кредитним договором №500592300 від 16.05.2017 року та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ «Альфа банк» Кредитного договору №500592300 від 16.05.2017 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 39618,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,99% річних, строком до 17.05.2018 року (а.с.4-17). Даний Кредитний договір складається з Оферти, Акцепту, [PERSON] пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, Анкети заяви. Відповідно до умов кредитного договору (п.7 Оферти), платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів здійснюються в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання кредиту та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до Угоди про надання кредиту (а.с.16). Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобовязання відповідно до умов Договору, у звязку з чим станом на 12.12.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 44984,78 грн., з яких 36508,47 грн. заборгованість за кредитом, 2282,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5193,33 грн. комісія, 1000,00 грн. - штраф. (а.с.20). ПАТ «Альфа банк» на адресу відповідача надсилалася вимога №84554-102 б/б від 14.11.2017 року про дострокове повернення кредиту, яка залишилася без реагування (а.с. 22-23). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10\~травня 2007 року №\~168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії за вчинення дій (надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у розмірі 5193,33 грн. відсутні. Згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.\~Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до умов кредитного договору (п.11 Оферти), у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Угодою про надання кредиту та/або інших платежів за Угодою про надання кредиту, сплата яких передбачена Угодою про надання кредиту позичальник сплачує банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу; при цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Враховуючи зазначене, ПАТ «Альфа банк» правомірно нараховано штраф у розмірі 1000 грн. (по 200 грн. за кожне допущене прострочення платежу впродовж 5 місяців). Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа - банк» 1408,00 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 88%).

Outcome: partial