Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у звязку з навчанням. Зазначила, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає, що на даний час донька зарахована до ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім.І.Я. [PERSON]» на спеціальність «Лікувальна справа», денної форми навчання. В своєму позові [PERSON] посилається на те, що донька потребує матеріальної допомоги, відповідач працює в сільськогосподарському товаристві с.Довжок Ямпільського району Вінницької області та отримує заробітну плату, однак, не надає матеріальної допомоги, у звязку із навчанням доньки. Позивач посилається на ст.199 СК України як на підставу свого звернення до суду. Вважаючи права дитини порушеними позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до закінчення [PERSON] навчання у вказаному навчальному закладі, допустити негайне виконання судового рішення відповідно вимог закону, судові витрати стягнути із відповідача.. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує, про що надав письмову заяву від 15.09.2015 із клопотанням справу розглянути без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 13.08.1995 встановлено, що [PERSON] 13.08.1995 зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Туранська». Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 26.01.1999 встановлено, що [PERSON] 26.01.199 розірвала шлюб із [PERSON], після розірвання шлюбу змінила прізвище на «Марянович». Із копії свідоцтва про народження дитини встановлено, що позивач є матірю, а відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Із копії довідки, виданої ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського» встановлено, що [PERSON] відповідно до протоколу №34 від 17.08.2015 приймальної комісії ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім.. [PERSON] МОЗ України» зарахована на навчання до вказаного навчального закладу на спеціальність «Лікувальна справа» 2 курс, денної форми навчання. Оцінюючи усі докази, що є у справі, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку батьків утримувати свого повнолітню доньку, яка продовжує навчання, і у звязку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до\~суду\~з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані\~сторонами\~та іншими\~особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, і ці обставини визнані сторонами, що повнолітня донька сторін продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Форма навчання денна і у звязку із чим повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працює в сільськогосподарському товаристві і має постійний заробіток, тобто, може надавати матеріальну допомогу дитині. Також встановлено, і ця обставина визнана сторонами, що повнолітня дитина проживає разом із позивачем. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач працює і має постійний заробіток (дохід), а тому може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір щомісячних витрат, необхідних для повноцінного харчування, одяг та канцелярські товари, необхідні для навчання та проживання дитини у іншій місцевості, проїзд до місця навчання, і тому має підстави визначити аліменти у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до закінчення дитиною навчального закладу. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом 25 серпня 2015 року за вх.№5200, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 25 серпня 2015 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 ЗУ «Про судовий збір», на момент подання позову, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення у повному обсязі заявлених позовних вимог. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.191, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved