Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач 17. 03. 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05. 06. 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості на кредитом, з кінцевим терміном що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.. У порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з цим станом на 30. 12. 2015 року у неї утворилась заборгованість в сумі 30\~361,78 грн., яка складається з наступного: 3000 грн. заборгованість за кредитом; 15884,79 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9555 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1421,99 грн. штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 30361,78 грн. за кредитним договором № б/н від 05. 06. 2008. 07 року та судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, від отримання повторної кореспонденції ухилився. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05. 06. 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості на кредитом, з кінцевим терміном що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 30. 12. 2015 року відповідач має заборгованість в сумі 30361,78 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 15884,79 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 9555 грн.; штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн.; штрафу (процентна складова) в сумі 1421,99 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обовязку. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до наданої представником позивача квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 1378 грн. які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved