Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2017 року звернулась до суду з позовом, яким просить стягувати із відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до виповнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову посилається на те, що 17 листопада 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що виконавчим комітетом Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області 17 листопада 2012 року зроблений актовий запис №29 та видано повторне свідоцтво про шлюб 07 квітня 2017 року Новоукраїнським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області 07 квітня 2017 року [NUMBER]. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося і вони проживають окремо. Дитина проживає, згідно довідки Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 03.04.2017 року №4810, з позивачкою в будинку її матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, отримує щомісячну заробітну плату, має постійний дохід і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх своїх доходів до досягнення дитини повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Добровільно аліменти відповідач сплачувати відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду про примусове стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засіданняне з'явились, подавши письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, а тому суд, за згодою сторони відповідача, ухвалив про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] позов визнали частково, погоджуються на сплату аліментів в розмірі 1/6 частини від доходів відповідача, в обгрунтування своєї позиції посилаються на письмове заперечення, в якому відповідач [PERSON] повідомив наступні обставини. Він із відповідачкою перебуває у шлюбі з 17.11.2012 р., що стверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Через незрозумілу поведінку дружини з 10.05.2017 р. вони проживають окремо. Син проживає з дружиною, однак ним здійснювалося утримання дитини в міру його можливості, до тих пір, поки дружина припинила будь-який зв'язок з ним. Він не відмовляється сплачувати аліменти, однак він не в змозі сплатити аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку. В даний час він працює на посаді начальника відділення окремого пожежного поїзда ст. Львів виробничого структурного підрозділу «Львівський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Львівська залізниця», де отримує заробітну плату в середньому розміром 4000 грн. Оскільки він працює позмінно, а проживає в с. Слохиня Старосамбірського району, то його витратами є: - витрати на доїзд до місця праці: 57,60 грн. - Хирів - Львів «АС Західна» і так само в зворотньому напрямку та 4,0 грн. по Львові (в одну сторону). Всього одна поїздка на роботу і з роботи становить як мінімум 125 грн., кількість робочих змін (разом з навчанням) в місяць в середньому 9 або 10, отже витрати в місяць на дорогу становлять - 1250 грн.; витрати пов'язані з харчуванням в день з урахуванням довідки їдальні Локомотивного ДЕПО становлять, як мінімум (триразове харчування) 120-130 грн. (де входить сніданок, обід і вечеря), кількість робочих змін в місяць в середньому 9 або 10, отже втрати в місяць на харчування становлять як мінімум 1300 грн. Отже, 4000 грн. - 1250 грн витрати на доїзд = 2750 грн. - 1300 грн. витрати на харчування = 1330 грн., що не є в повній мірі достатнім для мене. Оскільки окрім цього його витратами є витрати, пов'язані із постійним лікуванням хронічного субконюктивального тонзиліту із частим загостренням, окрім цього в нього хворий правий колінний суглоб і він потребує хірургічного втручання, що стверджується довідкою №69 від 23.06.2017р. Чергове загострення хвороби горла обходиться орієнтовно (не менше) в 1000 грн., а майбутнє проведення хірургічної операції призведе до ще більших витрат. Зазначені обставини унеможливлюють сплату аліментів в розмірі 1/4 частини отримуваних доходів у вигляді заробітної плати. Заявляючи позовну вимогу про стягнення з нього 1/4 всіх видів заробітку, як аліментів, а це орієнтовно 1250-1300 грн., позивач не зазначає, що така ж сума буде вноситися нею для утримання нашої дитини, а також не обґрунтовує необхідність саме такої суми, що наводить на думку, що кошти, які будуть з мене стягуваїиея на утримання сина не будуть іти саме за призначенням. З позову не вбачається обгрунтованості розміру аліментів, які просить стягнути позивач. Законодавець забезпечив прийняттям відповідних нормативних актів права дітей, також ним визначено, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак з урахуванням обставин, що склалися у нього на даний момент, а тому змушений просити суд стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. До того ж винесене в цій справі рішення про стягнення 1/6 частини всіх видів доходу не позбавляє позивача в подальшому права у випадку зміни його матеріального стану звернутися до суду з приводу збільшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5,6), який в даний час проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня, позивач не погоджується із порядком та розміром матеріальної допомоги, яка періодично надається відповідачем, а тому позивач має право на стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, а відтак зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Посилання представника відповідача на недостатність у нього доходів як на підставу заперечення позовних вимог судом не приймаються, оскільки відповідач має постійно отримує на руки заробітну плату у розмірі 3-4,5 тис. грн., не є інвалідом, наявні у нього захворювання не є тяжкими або небезпечними для життя чи такими, які вимагають значних витрат на лікування, надані відповідачем товарні чеки на придбання медикаментів не доводять факту, що вони придбавалися саме ним і для його лікування. Суд погоджується із тим, що відповідач змушений нести певні витрати для проїзду на роботу, на харчування та лікування, проте у даному випадку надає перевагу інтересам малолітньої дитини, яка потребує необхідних витрат для повноцінного зростання та виховання. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на дитину в розмірі ? від усіх його доходів, виходячи із встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини та передбаченого законом обов'язку відповідача поряд із позивачкою брати рівну участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини, оскільки менший розмір стягуваних з відповідача аліментів буде недостатнім для належного матеріального утримання дитини, що буде порушенням її прав та інтересів. За таких обставин, відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які б переконували суд у пріоритеті прав відповідача над інтересами малолітньої дитини. У відповідності до ст.ст. 88,367 ЦПК України, суд також стягує з відповідача 640 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Outcome: approved