Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач 20.08.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] відповідно посвідчення №623 від 15.07.2010 року, надана житлова кімната у малосімейному гуртожитку по 2-му [ADDRESS] площею 15,6 м.кв. Відповідно до акту від 21.02.2013 року, було встановлено факт відсутності протягом тривалого часу за місцем реєстрації наймача квартири [PERSON] Актом про не проживання від 10.06.2015 року, комісією встановлено факт не проживання в квартирі №43 по 2-му Басейному провулку 5-А в м. Одесі з квітня 2011 року. Також в позові зазначено що вказана квартира не приватизована. У судове засідання не зявився представник позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності) але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Також представник позивача надав суду акт про не проживання від 12.10.2015 року. У судове засідання не зявився відповідач [PERSON], хоча повідомлявся у встановленому порядку про час та дату судового засідання за місцем реєстрації, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно посвідчення №623 від 15.07.2010 року, [PERSON] надається житлова кімната у малосімейному гуртожитку по 2-му [ADDRESS] площею 15,6 м.кв. Відповідно до акту від 21.02.2013 року, було встановлено факт відсутності протягом тривалого часу за місцем реєстрації наймача квартири [PERSON] Актом про не проживання від 10.06.2015 року, комісією встановлено факт не проживання в квартирі №43 по 2-му Басейному провулку 5-А в м. Одесі з квітня 2011 року. Також в позові зазначено що вказана квартира не приватизована. Також представником позивача було надано акт від 12.10.2015 року про не проживання тривалого часу [PERSON] у №43 по 2-му Басейному провулку 5-А в м. Одесі. З відповіді відділу адресно-довідкової роботи, яка наявна у матеріалах справи вбачається, що [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 16). Згідно актів про відсутність за місцем проживання від 21.02.2013 року, 10.06.2015 року та 12.10.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] з квітня 2011 року не проживає у зазначеній квартирі (а.с.7-8). Згідно акту комісії від 12.10.2015 року вбачається, що станом на 12.10.2015 року місце проживання [PERSON] не відоме, у звязку з чим повідомити відповідача про слухання справи не можливо. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації, тобто у квартирі №43, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, 2-й Басейний провулок 5-А більше шести місяців, позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в порядку ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст. 72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно п.10 Постанови Пленум Верховного Суду «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: approved