Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2021 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовував тим, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, від якого у них народилися син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя з відповідачкою не склалось, через постійні сварки та непорозуміння у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Тому просив розірвати шлюб із відповідачкою, дітей залишити проживати із відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив шлюб розірвати та розглянути справу за його відсутності (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає та просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] », справу розглянути за її відсутності (а.с.16). За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.08.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис №1150 (а.с.7). У даному шлюбі у сторін народилися: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що позивач та відповідач погодили місце проживання їхніх дітей із матір`ю, то слід залишити проживати неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] разом із їх матір`ю - [PERSON] . Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка [PERSON] просить змінити їй прізвище на дошлюбне, то після розірвання шлюбу слід [PERSON] шлюбне прізвище змінити на - « [PERSON] ». Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114, 161 СК України,

Outcome: approved