Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.11.2018 року звернулася у суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Сколівського району Львівської області, в якій просить визначити їй додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON], який помер 30.11.2008 року. Ухвалою судді від 14.11.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 21.12.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Розгляд справи по суті відбувся 12.02.2019 року, без участі сторін. Позов обґрунтовано тим, що 30.11.2008 року у с. Підгородці Сколівського району Львівської області помер брат позивача [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не складав, у звязку з чим спадкування після нього повинно відбуватись за законом. Братові позивача за життя належав житловий будинок, який розташований у с. Підгородці Сколівського району Львівської області по вул. Грушевського, буд. 4. Позивач зазначає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом вона пропустила тому, що перебувала на лікуванні, оскільки важко хворіє. Відтак, коли позивач після лікування, 27.09.2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у вчиненні такої нотаріальної дії їй було відмовлено у звязку із пропуском терміну на подання заяви. У звязку з вказаним, позивач була змушена звертатися до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не зявилася, хоча була належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 29.12.2018 року. Разом з тим, позивач подала до суду заяву вх. № 618 від 12.02.2019 року про проведення судового розгляду справи по суті без її участі, на позові настоює та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Сколівського району Львівської області явку належно уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, однак 11.02.2019 року такий представник сільський голова [PERSON] подала суду заяву про проведення розгляду справи у цілому без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача спадкового характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], після смерті якого позивач має намір прийняти спадщину за законом і просить визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, помер 30.11.2008 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 514601, виданого 21.09.2018 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Вказаний день смерті [PERSON], у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після його смерті. За життя спадкодавець [PERSON] проживав у житловому будинку № 4 по вул. Грушевського у с. Підгородці Сколівського району Львівської області. Заповіту [PERSON] за життя не складав. Відтак, спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] повинно відбуватися за законом, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата, який помер 30.11.2008 року, котра бажає прийняти спадщину, оскільки інші спадкоємці другої черги відмовились від прийняття спадщини за законом, що безпосередньо встановлено у судовому засіданні та підтверджується наявною у справі належно засвідченою копією спадкової справи № 55/2018 до майна померлого 30.11.2008 року [PERSON], початої 27.09.2018 року приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Таким чином позивач, яка бажає прийняти спадщину, повинна була подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини за законом другої черги після смерті брата не проживала постійно із ним, так як була зареєстрованою та постійно проживає у [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Встановлено, що позивач протягом вказаного вище строку не подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті брата у нотаріальну контору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Як розяснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, а також визнається сторонами, що позивач мала намір звернутися у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін, але не змогла цього зробити в силу незадовільного стану свого здоровя, повязаного постійним лікуванням. Даний факт підтверджується зібраною у справі медичною документацією у належно засвідчених копіях. Вищенаведені причини суд вважає поважними, оскільки такі безперечно свідчать про істотні труднощі позивача як спадкоємця на вчинення дій, повязаних із прийняттям спадщини після смерті свого брата, що, відповідно, має наслідком задоволення позову. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved