Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі свого представника [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0041 га, кадастровий номер: [NUMBER] розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0041 га, кадастровий номер: [NUMBER] яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що земельна ділянка для будівництва індивідуального гаражу, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] В 2013 році позивач [PERSON] та [PERSON] домовилися про продаж вказаної земельної ділянки, внаслідок чого позивач сплатив кошти відповідачу, а відповідач погодилася пізніше укласти договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Однак відповідач [PERSON] померла, так і не уклавши договір купівлі-продажу земельної ділянки із [PERSON]. Саме тому [PERSON] був змушений звернутися до суду з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій вказувала, що повністю підтримує позовні вимоги та просить справу розглядати за її відсутності, в разі неявки відповідачів в судове зсідання вона не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі, підтвердили той факт, що їхня мати [PERSON] 12 квітня 2014 року продала [PERSON] спірну земельну ділянку та отримала за неї 5000,00 грн., а тому позов визнали в повному обсязі та не заперечували проти його задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав. Ознайомившись з заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання позову, суд приходить до висновку, що такі заяви не суперечить закону та достовірно відображають позиції відповідачів в даній справі, оскільки подані ним особисто. Від так, визнання відповідачами позову не порушує їхніх прав, свобод чи інтересів, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог. В судовому засіданні, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Спірною є земельна ділянка для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0041 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована за адресою: Харківська область, [ADDRESS], право власності на яку відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 10 грудня 2004 року та копії інформаційної довідки з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 31 жовтня 2017 року, зареєстровано за [PERSON]. Між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі 12 квітня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] продала [PERSON] за 5000,00 грн. земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу, яка розташована за адресою: Харківська область, [ADDRESS], та належить їй на праві власності. На виконання укладеного договору в присутності свідків - [PERSON] і [PERSON], покупець [PERSON] передав продавцю [PERSON] обумовлену ними грошову суму 5000,00 грн. на оплату вартості земельної ділянки, натомість [PERSON] передала [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, який до теперішнього часу знаходиться в розпорядженні позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб і відповідати їхній внутрішній волі. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Свобода договору проявляється і при виборі сторонами способів забезпечення договірних зобов'язань, та вибір і застосування форм відповідальності та їх співвідношення при порушенні договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким ч. 3 ст. 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з ч. 2 ст. 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. [INFO] року [PERSON] помела, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданим 19 лютого 2016 року відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. за № 30/02-14 від 22 січня 2018 року, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини подали діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON], але свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Так, за життя [PERSON], розпорядившись своїм майном на власний розсуд, уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки в простій письмовій формі. З боку [PERSON] були виконані всі умови угоди, він сплатив обумовлену вартість нерухомого майна та прийняв його у своє володіння, а [PERSON], отримавши всю суму грошей за майно, ухилився від нотаріального оформлення угоди, що підтвердили суду відповідачі в письмових заявах. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved