Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.04.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 16 вересня 2015 р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №2880). [INFO] у них з відповідачем народився син - [PERSON] . Сімейні відносини з відповідачем не склалися. Кожен з них має протилежні погляди на спосіб життя, на шлюб та сім`ю. Як вказує позивач, між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові, яке унеможливлює спільне подружнє життя та загрожує погіршенням психічного та психологічного стану спільної дитини. З 20 квітня 2018 р., позивач проживає окремо від відповідача в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Як вказує позивач, вона працевлаштована, працює вчителем початкових класів у спеціалізованій школі № 244. Станом на день звернення до суду із зазначеною позовною заявою, вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною після трьох років, яка за медичним висновком потребує домашнього догляду з 20 березня 2019 р. по 20 вересня 2019 р. До 20 березня 2018 р. вона отримувала допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. 00 коп. на місяць. Станом на день звернення до суду із зазначеною позовною заявою, вона не отримує заробітну плату та будь-які соціальні виплати. При цьому, відповідач не сплачує добровільно аліменти на утримання позивача, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює та не має вад фізичного здоров`я. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання з 20 березня 2019 р. до 20 вересня 2019 р., в зв`язку з тим, що їх спільна дитина має вади фізичного розвитку і потребує домашнього догляду з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р. Позивач вважає, що сума аліментів у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача буде достатньою для її забезпечення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.04.2019 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 21.05.2019 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.07.2019 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. У поданому відзиві відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту фізичного або психічного розвитку їх спільної дитини - [PERSON] . При цьому, відповідач зазначає, що він надає кошти на утримання дитини у межах своїх матеріальних можливостей, любить та піклується про сина, проводить з ним час на вихідних, відвідує центри дитячого відпочинку, ігрові майданчики, купує одяг, іграшки та продукти харчування. [PERSON] веде повноцінний спосіб життя, відвідує дитячий садок на рівні з іншими дітьми. Відповідач вказує, що починаючи з листопада 2018 р. він має статус безробітного, у зв`язку з чим стоїть на обліку в державному центрі зайнятості, будь-яких інших доходів не має. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, він, згідно з консультативним висновком лікарів, повинен двічі на рік проходити курс лікування, що потребує відповідних витрат грошових коштів. При цьому, на його утриманні знаходяться хворі батьки-пенсіонери: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з якими він проживає, допомагає їм по господарству, купує продукти харчування та ліки. Крім того, відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.11.2018 р., він сплачує аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку/доходу. Він не має на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. А тому, беручи до уваги наведені факти і докази, з урахуванням того, що він на даний час безробітний, доходів не має, сплачує аліменти на утримання сина та хворого батька, утримує хвору матір, він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р., посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та його представника, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов не підлягає задоволенню таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2880), що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 23.03.2016 р. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2019 р., позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, - задоволено частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.09.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 2880) розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.08.2018 р. та до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягення [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, починаючи з 08.08.2018 року та до 20.03.2019 року. Постановою Київського Апеляційного суду від 25.11.2019 р., рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2019 р. в частині вирішення питання про стягнення аліментів на [PERSON] (в частині якого було подано апеляційну скаргу), - залишено без змін. Звертаючись до суду із зазначеним позовом до [PERSON] позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р., посилаючись на те, що станом на день звернення до суду із зазначеною позовною заявою, вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною після трьох років, яка за медичним висновком потребує домашнього догляду з 20 березня 2019 р. по 20 вересня 2019 р., в зв`язку з чим не отримує заробітну плату та будь-які соціальні виплати. А відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є не працездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 15-к від 12.03.2019 р. Спеціалізованої школи І ступеня № 244 Управління освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] , вчителю початкових класів, надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною після 3-х років, яка за медичним висновком потребує домашнього догляду з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р. Згідно довідки про доходи від 10.04.2019 р. №425, встановлено, що [PERSON] працює у СШ №244, загальна сума доходу за період з жовтня 2018 р. по березень 2019 р. становить 0,00 грн. Згідно довідки Центру по нарахуванню та виплат пенсій та допомог від 11.04.2019 р. №2143, вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Солом`янському РУПСЗН та отримувала місячну одноразову допомогу при народженні дитини з жовтня 2018 р. по березень 2019 р. по 860,00 грн. (за кожен місяць), всього 5160,00 грн. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала вчителем початкових класів у спеціалізованій школі №244 з 15.08.2014 р. по 17.09.2019 р. [PERSON] перебувала у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною після трьох років, яка за медичним висновком потребує домашнього догляду з 20.03.2019 р. по 17.09.2019 р. Зазначене підтверджується даними трудової книжки позивача. З 19.04.2019 р. [PERSON] працювала у ДНЗ «Київський професійний коледж з посиленою військовою підготовкою» на посаді вихователя за сумісництвом на 0,25 ставки по 02 вересня 2019 р., що підтверджується відповідними наказами №76-к від 19.04.2019 р. про прийняття на роботу, та №172-к від 02.09.2019 р. про звільнення з роботи. Згідно довідки про доходи №263 від 30.09.2019 р., виданої ДНЗ «Київський професійний коледж з посиленою військовою підготовкою», вбачається, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 квітня 2019 р. по 30.09.2019 р. без урахування аліментів становить 9209,79 грн. Згідно довідки про заробітну плату та інші доходи, виданої Управлінням освіти Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації 30.10.2019 р. №869, вбачається, що загальна сума доходів [PERSON] за період з березня 2019 р. до вересень 2019 р. становить 2526,48 грн. При цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] з 26.11.2018 р. перебував на обліку в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості, що підтверджується довідкою Вих. №1431 від 16.07.2019 р. Згідно довідки від 02.09.2019 р. №1822 Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості, вбачається, що [PERSON] зареєстрований як безробітний в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості з 26.11.2018 р., його дохід за період з 03.12.2018 р. по 29.08.2019 р. становить 65132,94 грн. Згідно довідки №2287 від 20.11.2019 р. Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості, вбачається, що [PERSON] на обліку в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості та інших центрах зайнятості України не перебуває з 02.09.2019 р. Згідно довідки від 18.11.2019 р. № 18, виданої ФОП « [PERSON] », вбачається, що [PERSON] працює у самозайнятої особи - адвоката Клещика Олексія Костянтиновича, форма працевлаштування - основне місце роботи, займає посаду помічника адвоката, загальна сума доходу за період з вересня 2019 р. по жовтень 2019 р. без урахування аліментів становить 8158,27 грн. При цьому, встановлено, що відповідач [PERSON] має хворобливий стан, що підтверджується даними консультативного висновку спеціаліста від 21.02.2019 р. та актами про надані медичні послуги. Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.11.2018 р., з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання батька [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 30.08.2018 р. і довічно. Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною шетирічного віку, якщо дитина проживає разом з матірю та має вади фізичного та психічного розвитку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно довідки №181 від 26.03.2019 р., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зарахований до списків ДНЗ №432 (ясла-садок) з 01.09.2018 р. На підтвердження обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р., в порядку ч. 3 ст. 84 СК України, позивачем надано копію довідки №50, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , потребує домашнього догляду з 20.03.2019 р. та сама довідка дійсна до 20.09.2019 р. Натомість, як вбачається з листа від 23.07.2019 р. № 108-01/903, адміністрація КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД № 1» Солом`янського району м. Києва. Декларація укладена з лікарем-педіатром [PERSON] 03.08.2018 р. Хлопчик неодноразово консультований лікарем-отоларингологом дитячим. Згідно довідки від 30.01.2018 р. № 50 дитині [PERSON] встановлено діагноз «Хронічний аденотонзиліт». У хлопчика немає статусу дитини з інвалідністю. При проведенні медичного огляду вад фізичного та психічного розвитку не встановлено. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що у дитини - [PERSON] , [INFO] , наявні вади фізичного або психічного розвитку, та дитина, в зв`язку з цим, потребує постійного догляду матері, а тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 84 СК України, які дають право позивачу на її утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років, в тому числі з 20.03.2019 р. по 20.09.2019 р., в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити, в зв`язку з недоведеністю. При цьому, судом також враховується та обставина, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.09.2019 р., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.08.2018 р. та до повноліття дитини. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed