Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач 19.07.2021 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала з 08.08.1998 р. по 01.10.2020 р. у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] на даний час досягла повноліття. З 01.10.2020 р. їх донька навчається в Київському національному університеті будівництва і архітектури на бюджетній основі на денній формі навчання, в зв`язку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги. Доходів, що отримує позивач не достатньо для утримання їх повнолітнього доньки. На підставі вищевикладеного позивач, просить стягнути з відповідача аліменти її користь на утримання їх повнолітньої доньки, у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, щомісячно, на час її навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За відсутності підстав встановлених ч.2 ст.223 ЦПК для відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК за письмової згоди представника позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2020 році розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя. Остання 15.05.2021 досягла повноліття. Відповідно до довідки Київського національного університету будівництва і архітектури, від 13.05.2021 р., [PERSON] є студенткою 1 курсу архітектурного факультету денної форми навчання. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як випливає з матеріалів справи дитина сторін не працює, будь-яких доходів не має і потребує матеріальної допомоги: крім оплати вартості проживання, харчування [PERSON] потребує забезпечення підручниками, витратами на транспорт, послуги інтернет, а враховуючи специфіку навчання є необхідність у придбанні засобів навчання: ізографи, лінери, рейшини, готовальня, креслярські лінійки, лекала, транспортир, косинець, олівці механічні, тощо. Цими коштами третю особу на даний момент забезпечує позивач. Позивачем до суду не надано документів, які б підтверджували витрати на навчання, однак для суду є очевидним, що [PERSON] несе витрати, пов`язані з харчуванням, придбанням одягу, підручників, навчальних посібників, оплату комунальних, транспортних послуг тощо, хоч позивачем не вказано вартість всіх цих витрат. Тобто, суд погоджується з позицією позивача, що вона самостійно не має можливості забезпечення дитину всім необхідним для створення належних умов для її навчання і розвитку. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи на посаді чергового по станції у Запорізькій дирекції Придніпровської залізниці, має квартиру, транспортний засіб і має змогу надавати допомогу на навчання повнолітній дитині. Суд, враховуючи майновий стан сторін та їх повнолітньої дитини, інші обставини, що мають істотне значення для справи, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , у заявленому позивачем розмірі, щомісячно, на час її навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат про надання правничої правової допомоги. На підтвердження понесених позивачем судових витрат про надання правничої правової допомоги надано: договір про надання правничої (правової) допомоги №03/06-21 від 03.06.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002051 рахунок-фактура СФ-0001 від 04.06.2021, копія квитанції №0.0.2149827166.1 від 04.06.2021 на суму 1000 грн. Суд приходить до висновку, що зазначені у заяві позивача витрати на професійну правничу допомогу є співрозмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору. Загальна сума судових витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн є документально підтвердженою, а тому підлягає стягненню з відповідача. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON] , яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в сумі 908 грн згідно із Законом України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 12, 13, 79, 141, 211, 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 200 СК України, суд -

Outcome: approved