Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2017 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.11.2011 року померла його мати [PERSON] 19.04.2012 року позивач звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері. Після спливу шестимісячного терміну 04.11.2016 року позивач звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із зверненням, щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири [ADDRESS], власником якої була мати [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 13.03.2004 року. 08.11.2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] на його адресу був надісланий лист за № 3233/02-14, у якому вказано, що він немає права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Як вбачається з листа № 3233/02-14 від 08.11.2016 року, надісланого на його адресу Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, причина відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину полягає у тому, що матірю позивача був складений заповіт на імя [PERSON], котрий, як те зазначено у листі Першої вінницької державної нотаріальної контори № 3233/02-14, станом на 08.11.2016 року не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У звязку з вищенаведеним звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Представник позивача [PERSON] [PERSON] в ході судового розгляду позов підтримав в повному обсязі, в подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. В зв'язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивача не заперечує, відповідно дост. 224\~ЦПК України ухвалює\~заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2011 року померла [PERSON] - мати позивача [PERSON], про що 21 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області складено відповідний актовий запис за № 2945. 19.04.2012 року позивач звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері. Після спливу шестимісячного терміну 04.11.2016 року позивач звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із зверненням, щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири [ADDRESS], власником якої була мати [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 13.03.2004 року. 08.11.2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] на його адресу був надісланий лист за № 3233/02-14, у якому вказано, що він немає права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Як вбачається з листа № 3233/02-14 від 08.11.2016 року, надісланого на його адресу Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, причина відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину полягає у тому, що матірю позивача був складений заповіт на імя [PERSON], котрий, як те зазначено у листі Першої вінницької державної нотаріальної контори № 3233/02-14, станом на 08.11.2016 року не подавав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори, за місцем проживання спадкодавця [PERSON] в м. Вінниці заресєтрованим не був. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 2 ст. 1223 ЦК України вказує, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261\~-\~1265 цього Кодексу. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Пленум Верхового Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» п. 5 роз»яснив, що у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщини, яку він мав права прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляються між ними порівну. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування на 1/3 частку квартири під номером 28, будинку 26 по вул. Стрілецькій в м. Вінниці підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved