Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач 21.08.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 25.02.2011 р. № 106, житловий будинок [ADDRESS] був прийнятий у комунальну власність територіальної громади м. Києва та закріплений на праві повного господарського відання та прийнято на баланс КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва». Згідно ордеру №033487 від 06.04.1979 року кімната [ADDRESS] надана у користування [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2000 року сплата за житлово-комунальні послуги за користування вищезгаданою квартирою не надходить, у зв'язку з чим, станом на лютий місяць 2014 року заборгованість за житлово-комунальні послуги складає 6183,91 грн. 25 листопада 2013 року та 24 січня 2014 року працівниками КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» було перевірено кімнату [ADDRESS] та встановлено, що в загальному коридорі на 3 кімнати [NUMBER], 32/6, 32/7 встановлено металеві двері, які ніхто не відчиняє. Зі слів сусідів кімнату [NUMBER] самовільно зайняла сім'я [PERSON] та займають кімнати №32/6, 32/7. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою звільнити кімнату, проте, жодної відповіді від відповідачів не отримав, та до теперішнього часу відповідачі незаконно використовують житлове приміщення та в добровільному порядку не звільняють його, що змусило позивача звернутися до суду. У судовому засіданні 06.11.2014 року представник позивача Іщук Є.М. підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі до суду двічі не з'явились, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 25.02.2011 р. № 106, житловий будинок [ADDRESS] був прийнятий у комунальну власність територіальної громади м. Києва та закріплений на праві повного господарського відання та прийнято на баланс КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (а.с. 4-5). З матеріалів справи вбачається, що під час обстеження житлового будинку [ADDRESS], працівниками КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» було перевірено кімнату [ADDRESS] та встановлено, що в загальному коридорі на 3 кімнати №?32/5, 32/6, 32/7 встановлено металеві двері, які ніхто не відчиняє. Зі слів сусідів кімнату [NUMBER] самовільно зайняла сім'я [PERSON] та займають кімнати №32/6, 32/7, з приводу чого складено відповідні акти (а.с. 22, 23). Згідно ордеру №033487 від 06.04.1979 року кімната [ADDRESS] надана у користування [PERSON], [INFO] (а.с. 18, 19). Починаючи з 2000 року сплата за житлово-комунальні послуги за користування вищезгаданою квартирою не надходить, у зв'язку з чим, станом на лютий місяць 2014 року заборгованість за житлово-комунальні послуги складає 6183,91 грн. (а.с. 20, 21). Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою добровільно звільнити займану квартиру, проте, відповідачі в добровільному порядку не звільняють його. Таким чином, оскільки в судовому засіданні не встановлено правомірність проживання відповідачів в кімнаті [ADDRESS], останні підлягають виселенню з вказаного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи викладене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення №235 від 05.05.2014 року (а.с. 3). На підставі викладеного та

Outcome: approved