Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2016 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ТОВ «Стейт Оіл» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 26.12.2015 року він заправлявся на автогазозаправній станції за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, буд. 3А, яка належить ТОВ «Стейт Оіл», процес заправки відбувався за його присутності та присутності оператора АЗК. Як вказує позивач, після заправки автомобіля, оператор АЗК вимкнув паливно-роздавальну колонку, а він розрахувався за надані послуги та сів за кермо автомобіля і розпочав рух, під час якого, через 2-4 метри, відчув ривок та почув тріск в задній правій частині автомобіля. Позивач вийшов з автомобіля та побачив, що частина бампера автомобіля разом зі струбциною та заправним рукавом автозаправної колонки знаходяться на асфальтовому покритті, що, як вважає позивач [PERSON], сталось безпосередньо з вини оператора АЗК, у звязку з цим, позивач за збільшеними позовними вимогами просить суд: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 26662,81 грн. та зобовязати відповідача відшкодувати моральну шкоду у розмірі 3000 грн., завдану у звязку з даним випадком. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Стейт Оіл» за довіреністю [PERSON], подав до суду заперечення, згідно яких просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Позовні вимоги відповідач не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач [PERSON] безпідставно покладає відповідальність на відповідача ТОВ «Стейт Оіл», оскільки вважає, що в діях представників даного підприємства є ознаки неправомірності, хоча до таких висновків немає жодних достатніх підстав. Всупереч ПДР позивач не переконався в безпеці руху, та своїми необережними діями створив небезпеку для себе та оточуючих, таким чином, очевидно, що ТОВ «Стейт Оіл» не має відношення до пошкоджень, які завдані позивачу, отже і не може відповідати перед ним за такі збитки. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля OPEL Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія CXT №009728, виданим Центром ДАІ 5108. Позивачем подано до суду довідку понесених витрат по ремонту автомобіля OPEL Astra, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] від 30.12.2015 року, на СТО «Автосмайл», згідно якої зазначено, що платник [PERSON] оплатив 210 у.о. по виконанню ремонтних робіт автомобіля OPEL Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно висновку Начальника Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області майора міліції [PERSON] від 30.12.2015 року, вбачається, що 26.12.2015 року до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення 102 та заява від громадянина [PERSON] про те, що за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-А, за виною працівників на АЗС «БРСМ-нафта» йому було пошкоджено бампер його автомобіля OPEL Astra, державний реєстраційний номер [NUMBER]. З листа Хмельницького відділу поліції Малиновського РВП м. Одеси за № 38-2746 від 10.03.2016 року, вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького відділу поліції Малиновського РВП м. Одеси з відповідною заявою, його заява була зареєстрована і розглянута, та був винесений висновок, Хмельницький відділ поліції Малиновського РВП м. Одеси вказав, що даний факт не відноситься до компетенції правоохоронних органів і рекомендував всі спірні питання з працівниками АЗС «БРСМ-нафта» вирішувати мирним шляхом або в судовому порядку. 18.03.2016 року позивачем було подано до суду клопотання про витребування доказів, а саме: копію відеозапису (відео фіксації), яка була здійснена 26.12.2015 року ( в період часу 21.00 год. до 22.00 год.) на автогазозаправній станції за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, буд. 3А, яка належить ТОВ «Стейт Оіл» (БРСМ-нафта). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.04.2016 року зазначене клопотання було задоволено, та 11.05.2016 року від Директора ТОВ «Стейт Оіл» надійшли пояснення, згідно яких ТОВ «Стейт Оіл» не може надати копію витребуваного судом відеозапису (відео фіксації), яка була здійснена 26.12.2015 року ( в період часу 21.00 год. до 22.00 год.), на автогазозаправній станції за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-А, оскільки строк зберігання будь-якого відеозапису, який здійснюється на території даної АЗС, становить близько 2 тижнів, враховуючи технічні можливості встановлених на обєкті пристроїв записування. Таким чином, враховуючи те, що пам'ять відео реєстраторів, розташованих на автозаправній станції розрахована приблизно на 340 годин безперервної роботи та постійно оновлюється, строк зберігання відеозапису, зробленого 26.12.2015 року сплинув в січні місяці 2016 року. Причому у вказаний період ані від позивача, ані від будь-якого правоохоронного органу до ТОВ «Стейт Оіл» не надходило заяви або запиту щодо надання відеозапису території АЗК по вул. Овідіопольська дорога, буд. 3А в м. Одесі, а тому даний відеозапис не був збережений. Також позивачем подано до матеріалів справи звіт про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля OPEL Astra G, державний реєстраційний номер [NUMBER], від 13.05.2016 року, складений СПД [PERSON], в якому зазначено, що ринкова вартість вказаного автомобіля до моменту аварійного пошкодження складає: 118892,90 грн., вартість відновлювального ремонту складає: 26662,81 грн. [PERSON] таку шкоду, як вартість відновлювального ремонту позивач просив стягнути на свою користь. Згідно п.п. 34 , 35 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою КМУ від 20.12.1997 року №1442, заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Заправка автотранспортних засобів провадиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора. Згідно\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Так, за\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положення ст. ст. 10, 60 ЦПК України розяснювались позивачу у судових засіданнях, однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що шкоду його автомобілю завдано саме працівником АЗК «БРСМ-нафта» та саме за обставин, на які він посилається, позивачем суду не надано, а докази, на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд враховує, що будь-яких доказів причинно-наслідкового звязку по завданню позивачу [PERSON] саме відповідачем моральної шкоди, чи погіршення стану здоровя, до суду не надано, у звязку з цим, такі вимоги також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed