overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.07.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 14 червня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання неповнолітньої дитини. Сторони спільно не проживають з червня 2014 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В судовому засідання позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 14 червня 2012 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що згідно поданої заяви позивач наполягає на розірванні шлюбу, у судовому засіданні він свій позов підтримав, відповідач не заперечувала проти того, щоб їхній шлюб розірвати, на примирення сторони не погоджуються, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.07.2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя та несумісність характерів. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 28.01.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 15. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.07.2020 звернувся в Октябрський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими, шлюбні відносини фактично припинені з березня 2017 року. Просив розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 8 жовтня 2010 року шлюб. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] надіслано разом з доданими до неї документами до Київського районного суду м. Полтави за підсудністю. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 8 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2014 звернулась до суду з позовною про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що в даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, мешкає окремо, працює і має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/12 від заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність, та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23.11.2007 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.11.2007 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини стало «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.02.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] року, її батьком є [PERSON] Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25.05.2004 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] [INFO] Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має двох малолітніх дітей, працює та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовольнити та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/12 частини всіх видів доходів. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2014 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона з 23.11.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно, починаючі з дня предявлення позову і до повноліття старшого сина, а потім по 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 102942 від 23.11.2007 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.11.2007 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Савіна» Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 553715 від 11.02.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], народилася 23.08.2013 року, її батьком є [PERSON]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, працює, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в звязку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Натомість суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню лише в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку відповідача і до повноліття дитини, починаючі з дня предявлення позову і до повноліття дитини, оскільки суд немає можливості вирішувати права та обовязки, які виникнуть у майбутньому. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2016р звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з 18 квітня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Вказує, що від цього шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що їх сімя розпалась з січня 2016 року і вони припинили шлюбні відносини. Вважає, що збереження сімї неможливо, так як між нею та відповідачем немає взаємоповаги, у відносинах зникли любов, щирість, взаєморозуміння, а замість цього зявилися відчуження і психологічна несумісність. З зазначеного часу вони проживають окремо. Просить шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON]позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні та надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, у відповідності до міркування позивача та згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно до свідоцтва про шлюб серії I-ВЛ №257096, виданого 18.04.2015р відділом ДРАЦС по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2015 року, актовий запис №396. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю понад два роки, стосунки між собою сторони не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, після наданого судом строку примирення між позивачем та відповідачем не відбулося. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які не повязані шлюбним побутом, живуть окремо, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу згідно її клопотанням залишити „Ростова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання позивача. Відповідач працює на Укрзалізниці, ПЧ 8 в м.Покровськ, і має постійний заробіток. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 07.10.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.9), який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання позивача. Відповідач працює на Укрзалізниці, ПЧ 8 в м.Покровськ, і має постійний заробіток. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.10.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, але фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] від 23.07.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 81, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.07.2011 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від [INFO] року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], народилася [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, не працює, але фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.10.2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 28.03.2003 року Відділом РАЦС міста Губкінського Головного управління РАЦС адміністрації Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації, про що 28.03.2003 року складено запис акту про укладення шлюбу №50. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через різницю поглядів на сімейне життя, внаслідок чого між подружжям постійно виникали непорозуміння, що призвело до розладу сімейних стосунків. З квітня 2015 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, спільного бюджету не мають, шлюб фактично розпався. Позивач переконана, що сімейні стосунки відновити не вдасться, збереження шлюбу є неможливим та недоцільним. Спільних дітей у подружжя немає. Викладене стало підставою для звернення позивачем з позовом про розірвання шлюбу до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечила, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановлений законом спосіб. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 29.10.2018 р. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги складність справи, суд вважає за можливе складання повного рішення відкласти на строк до 5 днів, оголосивши в судовому засіданні вступну та резолютивну частину рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved