Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника позивача адвоката Мажуги О. В. звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) на території Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Спадкодавець - [PERSON] проживала одна та була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] не зробила особистого розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту. Позивач є племінницею спадкодавця [PERSON] , рідної сестри матері позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже позивач є спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] за правом представлення своєї померлої матері. 01 червня 2021 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О., проте останній повідомив позивача, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та рекомендував звернутися до суду. В установлений законом строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність спадкового майна, яке вона могла б успадкувати. Просить суд визначити [PERSON] додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 02 червня 2021 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 03 червня 2021 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначене на 29 червня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 23 липня 2021 року та двічі відкладався на 28 вересня 2021 року та на 20 жовтня 2021 року в зв`язку з клопотанням представника позивача про витребування доказів та несвоєчасним наданням витребуваних доказів приватним нотаріусом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Також зазначив, що [PERSON] проживає в іншому районі, тому не знала про наявність сертифікату на земельну частку (пай), який належав померлій [PERSON] . Про земельний пай позивач дізналась нещодавно від старости села Виблі. Крім незнання про наявність спадкового майна інших підстав для визначення позивачці додаткового строку її представник не зазначив. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Постернак Ю. О., відповідно до якого не має заперечень проти задоволення позовних вимог [PERSON] , справу просить розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Згідно з копією довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 146 від 01.06.2021 року [PERSON] на день смерті [INFO] , проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). [INFO] померла [PERSON] (а.с.18). [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується копіями архівних довідок про народження [PERSON] (мовою оригіналу) та [PERSON] (мовою оригіналу), в яких їхніми батьками зазначені [PERSON] (мовою оригіналу) та [PERSON] (мовою оригіналу), копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, в яких зазначено, що 23 лютого 1956 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », 04 лютого 1958 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », 11 червня 1989 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.14-17,19). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-13). Таким чином, [PERSON] є племінницею [PERSON] . При житті [PERSON] не залишила заповіт, а тому має місце спадкування за законом. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 48/2021 вбачається, що 03 червня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н. Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка належала померлій [PERSON] (а.с. 66). Згідно з постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н. Б. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] , або документа щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.37). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, (статті 1220, 1222 ЦК України). Спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~зі спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу заяву\~про прийняття\~спадщини (ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України) Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк, тобто до 17 червня 2008 року позивач не прийняла спадщину. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вказане підтверджується правовими позиціями викладеними Верховним судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 та у постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для вступу в спадщину на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначила, що встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила, оскільки не знала про наявність спадкового майна, що вважає поважною причиною. Аналогічні доводи в судовому засіданні наводив представник позивача. Суд критично оцінює вказані доводи, оскільки жодних достовірних, належних та допустимих доказів наявності цих непереборних обставин суду не надано. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає їх такими, що об`єктивно не вплинули на можливість вираження позивачем, як спадкоємцем волі та волевиявленню щодо вступу у спадщину, оскільки позивач не вчинила протягом шестимісячного строку для подання відповідної заяви жодних дій, які б свідчили про її намір прийняти спадщину. Доказів на підтвердження безспірності поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини чи наявності будь яких перешкод у поданні заяви в межах шестимісячного строку, стороною позивача не надано. Таким чином, суд вважає, що спадкоємець своєчасно спадщину не прийняв, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод та поважних причин не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Суд зазначає, що подання заяви про прийняття спадщини нескладна юридична дія, яка не потребує ні значного часу, ні великих затрат, відтак, причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини мають бути настільки суттєвими, щоб обставини, які б обумовлювали ці причини, унеможливлювали подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, враховуючи, що у позивача перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було і вона не скористалася правом на прийняття спадщини без поважних причин, тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Таким чином позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed