overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 грудня 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що 05 липня 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого він передав відповідачу грошові кошти в сумі 2800 грн. строком до 05 серпня 2017 року. Вказував, що відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, грошові кошти не повернула. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з [PERSON] 9618 грн. боргу за договором позики та понесені судові витрати. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2018 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 липня 2017 року між сторонами по страві укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримала від позивача грошові кошти в сумі 2800 грн., які зобов'язувалася повернути в термін не пізніше 05 серпня 2017 року. Договір позики укладений письмово. Пунктом 2.1.1. договору сторони передбачили, що при несвоєчасному поверненні позики позикодавець має право отримати від позичальника неустойку. Пунктом 3.1. сторони також перебачили, що за несвоєчасний повний чи частковий розрахунок позичальник сплачує неустойку в розмірі 0,5 процентів від позики за кожен день прострочення розрахунку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Встановлено, що відповідно до умов зобов'язання, яке виникло між сторонами по справі, грошові кошти відповідач [PERSON] позивачу не повернула. Встановивши дані обставини, оскільки відповідачем позивачу грошові кошти за укладеним договором позики не повернуто, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором позики підлягає стягненню з відповідача. З цих підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за договором позики в загальній сумі 9618 грн., з яких 2800 грн. сума позики та 6818 грн. сума неустойки. Також з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 грудня 2019 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 24 жовтня 1993 року у Грабівській сільській раді Кодимського району Одеської області, за актовим записом №16. Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. З вересня 2019 року вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 1993 року у Грабівській сільській раді Кодимського району Одеської області, за актовим записом №16. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] 13 жовтня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 17 березня 2012 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання сина [PERSON] . В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 17 березня 2012 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . Відповідно до актового запису № 389 від 28 серпня 2012 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 6 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] 13 жовтня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 17 березня 2012 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, крім допомоги інших доходів не має. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 17 березня 2012 року, від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Відповідно актового запису №389 від 28 серпня 2012 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 6 ) Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в наступний час відповідач [PERSON] мешкає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дружини не надає. Відповідач працює, та має матеріальну можливість допомагати дружині. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має. Таким чином,заяву задоволено повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави треба стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON], 13 липня 1981 р.н, яка мешкає в [ADDRESS], звернулась 15 серпня 2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримування дітей: сина [PERSON], [INFO]; доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 33 % відсотки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до дітей повноліття Позивачка у судове засідання позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2000 року і є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які з червня 2016 року утримуються матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 15 серпня 2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 липня 2021 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстровано 4 вересня 2004 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з 4 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Сянківської сільської ради Турківського району Львівської області за записом № 2. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] . Із кінця грудня 2020 року вона не підтримує із відповідачем шлюбних відносин, не веде спільного господарства, втратила до відповідача почуття любові,а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім`ї є неможливим і просить розірвати шлюб із відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] згідний на розірвання шлюбу, однак не погоджується з мотивами та підставами, які вказала позивач і зазначив, що дійсно з 19 грудня 2020 року не підтримує із позивачем шлюбних відносин, не веде спільного господарства, збереження сім`ї є неможливим, на примирення не згідний. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 4 вересня 2004 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (арк. справи 11-13). Згідно із ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони визнали, що вони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

позивач [PERSON] 13 листопада 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 10 липня 2004 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання сина [PERSON] . В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини, проти винесення рішення при заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 10 липня 2004 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . Відповідно до актового запису № 215 від 01 червня 2005 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 4 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 листопада 2014 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання на період навчання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову. 03 лютого 2015 року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Третя особа [PERSON] до суду не з»явився. Надав суду клопотання в якому прохав : розглядати справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 лютого 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським ВДРАЦС Полтавського МУЮ 19 лютого 2010 року. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] - батько; [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане ВРАГС Октябрського райвиконкому м.Полтави 25 грудня 1995 року. [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Полтавське вище професійне училище ім.А.О.Чепіги» з 01 вересня 2014 року по 06 липня 2016 року. Форма навчання денна, що підтверджується довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Полтавське вище професійне училище ім.А.О.Чепіги» від 30 жовтня 2014 року за №353. [PERSON] зареєстрована - [ADDRESS] разом з сином [PERSON], що підтверджується довідкОЮ КП «ЖЕО №2» ПМР за №3325 від 10 листопада 2014 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється лише у разі припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів у розмірі ? частини заробітку, доходу від дня пред'явлення позову до закінчення навчання, оскільки не надано доказів, що [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Також враховуючи, що [PERSON] навчається за денною формою навчання, через що потребує матеріальної допомоги на період навчання, яку мати в достатньому розмірі надати не може.

Outcome: approved