Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.10.2018 р. звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04 вересня 2015р. Броварським міськрайонним відділом ДРАЦС, актовий запис № 844, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу дітей не мають. З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, а саме з червня 2018 р., не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинено з серпня 2018 р., проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2018 р., цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2018 р., відкритого загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.03.2019 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснила, що вони з відповідачем мешкають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство, а тому примирення позивач вважає не можливе. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, погодився на розірвання шлюбу з позивачем. Пояснив, що спільне життя з позивачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через різні характери, відсутність взаєморозуміння, з вересня 2018 р. вони з позивачем припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство. Примирення відповідач вважає неможливе. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 вересня 2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 844, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved