Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «БМ Банк» (далі за текстом - Банк) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 28 листопада 2013 року між Банком та відповідачем укладено договір № 330872-IS, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 27 листопада 2015 року. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого станом на 29 липня 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 29848 гривень 83 копійок, з яких: 19176 гривень 88 копійок заборгованість за кредитом, 8080 гривень 74 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом, 932 гривні 21 копійка штрафні відсотки, 1650 гривень 00 копійок комісії за прострочення платежів. Посилаючись на неналежне виконання кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 29848,83 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 гривень. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Враховуючи умови\~ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] встановлено, що 28 листопада 2013 року між Банком та відповідачем укладено договір № 330872-IS, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 20000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 27 листопада 2015 року. На підставі п.2.4.1. Договору сторони домовились, що відповідач зобовязаний повернути 5% від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду (обовязків платіж) та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами не пізніше, ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця. Календарний місяць визначено Договором як «розрахунковий період». Пунктом 2.4.4. договору встановлено наступні розміри процентів: протягом 45 календарних днів з дати виникнення заборгованості за основним боргом (протягом пільгового періоду) за ставкою 0,01% річних, виходячи з бази розрахунку процентів «Факт/360». Після закінчення пільгового періоду за ставкою 28,99% річних (базова ставка), виходячи з бази для розрахунку процентів «Факт/360»). Відповідно до п.2.4.7. договору простроченою заборгованістю є заборгованість, яка не погашена у встановлені договором строки. На суму простроченої заборгованості, згідно п.2.4.5 договору проценти нараховуються щодня з першого дня виникнення такої заборгованості за ставкою 50% річних, виходячи з бази розрахунку процентів «Факт/360». Відсотки у розмірі 50% річних відповідач, згідно з умовами п.2.4.5., 2.3.5. договору зобовязався сплатити позивачу за користування овердрафтом ( у разі виникнення овердрафту за картковим рахунком). Пунктом 4.1.1. визначено, що за прострочення оплати обовязкового платежу (5% від заборгованості за очновним боргом) на 7 календарних днів відповідач зобовязаний сплатити штраф в розмірі 30 грн. За прострочення оплати обовязкового платежу на 30 календарних днів встановлено обовязок відповідача сплатити штраф 300 грн. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого перед позивачем відповідно до умов кредитного договору станом на 29 липня 2016 року в неї виникла заборгованість в розмірі 29848 гривень 83 копійок, з яких: 19176 гривень 88 копійок заборгованість за кредитом, 8080 гривень 74 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом, 932 гривні 21 копійка штрафні відсотки, 1650 гривень 00 копійок комісії за прострочення платежів. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України\~закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено \~ст. 611 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved