Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] ([ADDRESS]) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ([ADDRESS]) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона володіє правом приватної власності на частину (37/200) житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS].Разом з нею в будинку зареєстровані Чоловік [PERSON], діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і стороння особа [PERSON], який ніколи не проживав за даною адресою. Вказує, що в утриманні будинку, його ремонту, сплаті послуг за газ, воду й електроенергію відповідач участі не брав.Станом на момент звернення до суду, відповідач з реєстрації не знятий. Такими діями, він чинить дії, які перешкоджають їй реалізовувати своє право власності. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що на підставі Договору дарування частини житлового будинку від 05.06.2018 року [PERSON] є власником 37/200 частин житлового будинку [ADDRESS]. Згідно витягу з адресної картки за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], не утримує дане житло, не сплачує комунальні послуги. Також, свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач більше ніж 40 років не проживає за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, ЦК України України,

Outcome: approved