Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.08.2016 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19.02.2005 в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 45 років померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 3, 22 га, розташованої в межах території [PERSON] селищної ради. Він є спадкоємцем за законом першої черги як син померлої, спадщину прийняв шляхом постійного проживання та реєстрації з померлою на день її смерті за однією адресою. Разом з ними проживав та був зареєстрований його рідний брат, відповідач по справі, [PERSON], який на спадщину не претендує. Проте оформити спадщину у нотаріальному порядку не має можливості, так як втрачений оригінал державного акту на право власності на землю. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому прохає визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування. 26.08.2016 до суду звернувся [PERSON] із зустрічним позовом, в якому вказує, що він також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої 19.02.2005 як рідний син, має право на ? частину спадщини після смерті матері, а саме частину земельної ділянки площею 3, 22 га, що розташована в межах території [PERSON] селищної ради. Спадщину прийняв фактично шляхом спільного проживання та реєстрації з померлою на день її смерті. Прохає визнати за ним 1/2 частину вказаної земельної ділянки. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зустрічний позов визнав повністю. Відповідач - позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, свій позов підтримав у повному обсязі, вважає, що вони з братом [PERSON] мають право на ? частину спадкової земельної ділянки кожен. Представник відповідача [PERSON] селищної ради надав в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги сторін визнає /а.с.30/. Суд, з урахуванням думки сторін, вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, [PERSON] повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 19 лютого 2005 року в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 45 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3 22 га, розташованої на території [PERSON] селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на праві власності відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-СМ № 025257, зареєстрованого за № 1363 від 28.12.2001 року, вартість земельної ділянки становить 38 640 гривень /а.с.8-9/. Сторони по справі є спадкоємцями за законом як діти померлої, родинні стосунки підтверджені /а.с.11-12,27, 37/. Відповідно до відомостей будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] в будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] /а.с. 6-7/. Оригінал правоустановчого документа втрачений, про що мається відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.13/. Приватний нотаріус [PERSON] відмовив позивачу [PERSON] у письмовій формі у вчиненні нотаріальних дій в звязку із втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно /а.с.10/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача [PERSON] та повного задоволення зустрічного позову [PERSON], оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], померлої 19 лютого 2005 року, спадщина її синами прийнята. Але оформити право власності на земельну ділянки неможливо через відсутність оригіналу правоустановчого документа. Тому право власності за спадкоємцями на спадкове майно визнається лише у судовому порядку в рівних долях за кожним.

Outcome: partial