Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [INFO], 18000) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ([INFO], проживає за адресою: [INFO], 18000) про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час оформлення договору купівлі -продажу квартири № 121 за адресою м. Черкаси, вул. Сержанта Смірнова, 2, він дізнався у нотаріуса про те, що на 1/5 частку квартири накладений арешт. У приватного нотаріуса через Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивача було з'ясовано, що постановою АА №345712 від 23.10.2007, Відділу Придніпровської Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, державний виконавець Шостак В.В., накладено арешт на все майно позивача, а саме: 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна 31.10.2007 за № 5943286 реєстратором першої Черкаської державної нотаріальної контори. Позивач звернувся з письмовою заявою до Придніпровського та Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області з проханням про зняття арешту з його майна. Листом від 12.02.2018 за вих. № 1373/15.1-36/5147 Центральний ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повідомив, що дійсно у відділі перебувало виконавче провадження № 6731097 з виконання виконавчого листа № 2-3287, виданого 29.08.2003 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь відповідача ([PERSON]Ф.) аліментів. 19.06.2014 державним виконавцем було завершено виконавче провадження. Згідно п.9.9, п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження, які завершені в 2014 році включно, станом на 12.02.2018 знищені. У зв'язку з чим, у посадових осіб Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відсутня можливість для зняття арешту з майна позивача та рекомендували звернутися до суду. За таких обставин, позивач звернувся до суду та просив скасувати арешт на 1/5 частку квартири [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному ресстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 5943286 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 31.10.2007 року за №5943286 про арешт 1/5 частку квартири [ADDRESS]. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.03.2018 постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. Всупереч нормам ст. 278 ЦПК України та ухвали суду від 15.03.2018 відзив на позовну заяву суду не подала. Суд ухвалив: на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та обєктивного дослідження суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16545377, виданого 06.11.2007 року КП «ЧООБТІ» квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з інформаційної довідки з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 26.01.2018 на 1/5 частину квартири [ADDRESS], накладено арешт на підставі постанови Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції № АА 345712 від 23.10.2007, власник зазначений [PERSON], [INFO] Обтяження зареєстровано 31.10.2007 за номером 5943286 Першою черкаською державною нотаріальною конторою. Крім того, в листі Центрального відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12.02.2018 за вих. № 1373/15.1-36/5147 зазначено, що дійсно в відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 6731097 з виконання виконавчого листа № 2-3287, виданого 29.08.2003 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь відповідача ([PERSON]Ф.) аліментів. 19.06.2014 державним виконавцем було завершено виконавче провадження. Згідно п.9.9, п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, виконавчі провадження, які завершені в 2014 році включно, станом на 12.02.2018 знищені. У зв'язку з цим, у посадових осіб Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відсутня можливість перевірити порядок накладення арешту на вищевказану квартиру зняття арешту з неї. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, оскільки постановою державного виконавця з майна боржника [PERSON], а саме: 1/5 частини квартири [ADDRESS] не було знято арешту, а матеріали виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] знищені у звязку з закінченням терміну зберігання, позов про зняття арешту з майна підлягає до повного задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved