Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 серпня 2012 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] і ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант Авто» матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 08.02.2013 року відповідача [PERSON] замінено на належного відповідача ТОВ «Стиль Шосе» (а.с.102 т.1). 27.02.2013 року справа надійшла за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова, згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.02.2013 року (а.с.103 т.1). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2014 року прийнято відмову позивача від позову до ТОВ «Стиль шосе» в частині стягнення франшизи у розмірі 1000 грн., і провадження у справі в цій частині було закрито (а.с.194 т.1). В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених (а.с.124-125 т.1), позивач посилається на те, що 08.12.2011 р. на вул. Шевченко м. Харкова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Богдан», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобілю «Рено» були спричинені механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Стиль Шосе», цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВС/1422302 від 13.12.2010 р. у ПАТ СК «Гарант Авто». Відповідно до п.4 Полісу та п.9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Позивач, для оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], сплативши послуги за власний рахунок - 500,00 грн. до незалежного судового експерта [PERSON], який згідно діючого законодавства, повідомив про технічний огляд всіх зацікавлених сторін, та склав висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 492 від 26.12.2011 р., згідно якого, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], складає 26 423,15 грн. ПАТ СК «Гарант Авто» не прийняло до уваги висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 492 від 26.12.2011 р. та не прийняло рішення про сплату страхового відшкодування, а натомість [PERSON] було направлено листа № 127 від 15.03.12 про усунення виявлених представниками ПАТ СК «Гарант Авто» недоліків. Враховуючи заперечення викладені у вказаному вище листі [PERSON] знову, сплативши за власний рахунок 300,00 грн., звернувся до судового експерта [PERSON] по суті викладеного у листі. Як наслідок [PERSON] надав додатковий висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 207/1 від 11.04.2012 р., згідно якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], складає 26 215,92 грн., який був надай із супровідним листом до ПАТ СК «Гарант Авто» для прийняття рішення та сплати страхового відшкодування. ПАТ СК «Гарант Авто» знов не прийняло рішення та не сплатило належне страхове відшкодування, а натомість направило листа № 1379-21/21 від 17.05.12 з нібито знов наявними недоліками, проте в супереч направленим своїм листам ПАТ СК «Гарант Авто» сплатило частину страхового відшкодування у розмірі 12 500,00 грн. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача ПАТ СК «Гарант Авто» матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12715,92 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 800,00 грн., пеню у розмірі 1027,06 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 430,00 грн. та на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності та договору про надання юридичних послуг (а.с.39-41,50 т.1), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач ПАТ СК «Гарант Авто» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 08.12.2011 р. на вул. Шевченко м. Харкова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON], який керував автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Богдан», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2012 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.13.1. Правил дорожнього руху України (а.с.8 т.1). Внаслідок ДТП автомобілю «Рено» державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] (а.с.7 т.1), були спричинені механічні пошкодження, що підтверджується протоколом огляду колісного транспортного засобу № 492 від 15.12.2011 року (а.с.17-19 т.1). На час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Стиль Шосе», цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ВС/1422302 від 13.12.2010 р. у ПАТ СК «Гарант Авто» (а.с.90,94-96 т.1). Відповідно до п.4 Полісу та п.9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про стразове відшкодування. 17.12.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ СК «Гарант Авто» з повідомленням про страховий випадок (а.с.92 т.1). Позивач, для оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], звернувся до незалежного судового експерта [PERSON], який згідно діючого законодавства, повідомив про технічний огляд всіх зацікавлених сторін, та склав висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 492 від 26.12.2011 р., згідно якого, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], складає 26 423,15 грн. (а.с.9-16 т.1). ПАТ СК «Гарант Авто» не прийняло до уваги висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 492 від 26.12.2011 р. та не прийняло рішення про сплату страхового відшкодування, та [PERSON] було направлено листа № 127 від 15.03.12 про усунення виявлених представниками ПАТ СК «Гарант Авто» недоліків (а.с.36 т.1). [PERSON] знову звернувся до судового експерта [PERSON], та [PERSON] надав додатковий висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 207/1 від 11.04.2012 р., згідно якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], складає 26 215,92 грн. (а.с.29-33 т.1), який був надай із супровідним листом до ПАТ СК «Гарант Авто» для прийняття рішення та сплати страхового відшкодування. ПАТ СК «Гарант Авто» знов не прийняло рішення та не сплатило належне страхове відшкодування через незгоду з розміром збитку визначеного експертом, про що виклав у листі № 1379-21/21 від 17.05.2012 року (а.с.37 т.1). Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи ХНДІ СЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 12977 від 22.01.2015 року, матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля [NUMBER] в цінах на 06.12.2011 року становить 27 793,46 грн. (а.с.94-99 т.2). ПАТ СК «Гарант Авто» сплатило позивачу частину страхового відшкодування у розмірі 12 500,00 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить вичерпний перелік підстав для відмови у здійснення страхового відшкодування, а саме: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку; невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. У відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика, особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПАТ СК «Гарант Авто» на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 12 715,92 грн. та пені у розмірі 1027, 06 грн. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач просить стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Обґрунтовуючи наявність спричиненої моральної шкоди та її розмір позивач посилається на те, що через несплату страхового відшкодування його автомобіль тривалий час перебуває у пошкодженому стані, не ремонтується, в зв'язку з чим він не має можливості користуватися автомобілем, постійно перебуває у нервовому напруженні через неможливість задовольняти побутові потреби. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що відповідачем безпідставно тривалий час не сплачено позивачу страхове відшкодування, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки у розмірі 800,00 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. На підтвердження оплати витрат на проведення оцінки позивачем надані квитанція № 340448 на суму 400,00 грн., та квитанція № 340357 на суму 300,00 грн. (а.с.28,35 т.1). Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на проведення оцінки на суму 700,00 грн. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 430 грн. 00 коп. (а.с.1), та по оплаті витрат на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн. (а.с.42 т.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 430 грн. 00 коп. та по оплаті витрат на правову допомогу 2500 грн. 00 коп.

Outcome: partial