Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач 21 жовтня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 3-5). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що домоволодіння №7 по вул..Дружби у м. Дніпропетровську належало матері позивача [PERSON]. 27 жовтня 2014 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане домоволодіння. Спадкоємця є позивач та [PERSON] - донька померлої. Звернувшись до нотаріальної контори для належного прийняття спадщини після смерті матері, позивач не зміг оформити належним чином спадкові права на домоволодіння №7 по вул..Дружби у м. Дніпропетровську, так як за життя померла не зареєструвала за собою право власності на дане домоволодіння, у звязку із чим, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27.10.2014 року, за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння №7 по вул..Дружби у м.\~Дніпропетровську, що складається із: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 34,9 кв.м., загальною площею 62,6 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараю літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, вбиральні літ.Е, колодязю літ.К, входу до погребу б, споруд 1-3, І, що розташовано на земельній ділянці площею 550 кв.м. 16 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.62-64). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 27 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння №7 по вул..Дружби у м. Дніпропетровську, яке належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2004 року. Зазначила, що спадкоємця після смерті матері є вона та [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори для належного прийняття спадщини після смерті матері, позивачка не змогла оформити належним чином спадкові права на домоволодіння №7 по вул..Дружби у м. Дніпропетровську, так як за життя померла не зареєструвала за собою право власності на дане домоволодіння, у звязку із чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27.10.2014 року, за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння №7 по вул..Дружби у м.\~Дніпропетровську, що складається із: житлового будинку літ. А-1, житловою площею 34,9 кв.м., загальною площею 62,6 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараю літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, вбиральні літ.Е, колодязю літ.К, входу до погребу б, споруд 1-3, І, що розташовано на земельній ділянці площею 550 кв.м. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним, в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Вимоги зустрічного визнав повністю. Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним, позовні вимоги зустрічного позову підтримала у повному обсязі. Вимоги первісного позову визнала повністю. Третя особа за первісним та зустрічним позовами - [PERSON] державна нотаріальна контора в особі свого представника в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надіслала письмову заяву, в якій просила справу слухати без своєї присутності відповідно до діючого законодавства, у звязку із зайнятістю (а.с.75). Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні, повний текст виготовлений 21 грудня 2015 року. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). За змістом ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, зясувавши обставини по справі, дослідивши їх наданими доказами вважає позовні вимоги первісного та зустрічного позовів законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового засідання встановлено, що у батьків [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] та [PERSON] (а.с.24,67). Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на «Павлова» (а.с.68). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2004 року зареєстрованого за №4-3635, [PERSON] являлась власницею домоволодіння №7 по вул.. Дружби у м. Дніпропетровську (а.с.12, з.а.с.85). В домоволодінні №7 по вул.. Дружби у м. Дніпропетровську [PERSON] проживала постійно, про що свідчать записи у домовій книзі (а.с.40-50). Так, відповідно до ст..316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 27 жовтня 2014 року [PERSON] померла (а.с. 81). Після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння №7 по вул.. Дружби у м. Дніпропетровську. Враховуючи те, що за життя [PERSON] належним чином не зареєструвала право приватної власності на домоволодіння №7 по вул.. Дружби у м.\~Дніпропетровську, правовстановлюючі документи на домоволодіння на її ім'я відсутні. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Другої [PERSON] нотаріальної контори було їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 27.10.2014 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння №7 по вул..\~Дружби у м.\~Дніпропетровську, так як відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно (з.а.с. 78, а.с. 79,86-87,88). У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] за первісним позовом та позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом, є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги як за первісним так і за зустрічним позовами підлягають частковому задоволенню в частині визнання за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння розташованого за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Дружби № 7, на земельній ділянці площею 550 кв.м., що складається із : А-1 - житловий будинок житловою площею 34,9 кв.м., Б літня кухня, б вхід до погребу, Е убиральня, К колодязь, 1-3, I споруди, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27 жовтня 2014 року, а також в частині, визнання за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння розташованого за адресою : м.\~Дніпропетровськ, вул. Дружби № 7, на земельній ділянці площею 550 кв.м., що складається із : А-1 - житловий будинок житловою площею 34,9 кв.м., Б літня кухня, б вхід до погребу, Е убиральня, К колодязь, 1-3, I споруди, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 27 жовтня 2014 року. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд вирішив стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 550,00 грн., а також, з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 550,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial