Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач 23.08.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у сумі 262405,50 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 10.05.2018 р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він позичив відповідачу 262190 грн., що на день передачі грошей за курсом НБУ еквівалентно 10000 доларів США. Згідно п.3 договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 10.08.2018 р. У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув боргу. Просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 262190 грн. та 3% річних за 10 днів прострочення у розмірі 215,50 грн. (262190 х 3 % : 365 х 10), а всього 262405,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2624,06 грн. Позивач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, постановивши рішення у підготовчому засіданні. Відповідач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення та постановлення рішення у підготовчому засіданні, яке просив провести у його відсутності. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що 10.05.2018 р. між сторонами укладено письмовий договір позики, згідно якого відповідач позичив у позивача 262190 грн., що на день передачі грошей за курсом НБУ еквівалентно 10000 доларів США. Згідно п.3 договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 10.08.2018 р. У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув позивачу борг. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до\~вимог ст.1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов'язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 262190 грн. боргу, 3% річних за 10 днів прострочення у розмірі 215,50 грн., виходячи з розрахунку: 262190 х 3 % = 7865,70 : 365 = 21,55 х 10, а також 2624,06 грн. сплаченого судового збору (а.с.4). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved