Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач 24.07.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. В своєму позові позивач посилаючись на факт виникнення спору між колишнім подружжям з приводу місця проживання їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та на факт не надання відповідачем, як батьком добровільної матеріальної допомоги на утримання дочки, просила суд її позов задовольнити, визначивши місце проживання дочки разом з матірю, а також просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання дочки аліменти з відповідача в розмірі ? частини від всіх видів його доходів. Відповідачем 14.08.2014 року було подано зустрічний позов, в якому він посилаючись на наявність спору з позивачем з приводу визначення місця проживання дитини, на факт неможливості проживання дочки у сімї позивача, просив суд у зустрічних позовних вимогах визначити проживання малолітньої дочки разом із батьком. В судовому засіданні 18.06.2015 року сторони досягнули між собою примирення та укладення мирової угоди в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дочки, в звязку з чим, ухвалою суду від 18.06.2015 року, провадження в цій частині заявлених позовних вимог по первісному і зустрічному позовах, судом було закрито. Заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів позивач підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнали частково. Не заперечуючи необхідності сплати відповідачем аліментів, разом з тим, посилаючись на наявність іншого судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на іншу дитину, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку(доходу), відповідач погодився на стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/6 частини від своїх доходів. Також відповідач та його представник, частково визнавши позов, подали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність. Справа, у відповідності до вимог ст.ст.27, 169 ЦПК України, на підставі письмової заяви відповідача, розглянута у відсутність відповідача та його представника, враховуючи наявність у справі достатніх фактичних даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення представника третьої особи, покази допитаних в суді свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на предмет і підстави позову, так і на заперечення проти позовних вимог. Так, з досліджених в судовому засіданні обставин справи вбачається, що у сторін по справі є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає у позивача і знаходиться на її утриманні. Відповідач являється батьком малолітньої [PERSON] і як свідчать досліджені обставини, через бувший наявний спір між сторонами з приводу визначення місця проживання їх спільної дочки не надавав у добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці на утримання їх доньки. В судовому засіданні, виниклий спір з приводу визначення місця проживання дитини [PERSON], між сторонами було вирішено шляхом укладення мирової угоди. Відповідач [PERSON] визнав частково позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки, а саме: погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі не ? частини його доходів, а 1/6 частини цих доходів, посилаючись на наявність вже винесеного раніше судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання іншої дитини, в розмірі ? частини його доходів. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками їх обовязку по утримання дітей, можуть визначатися між ними по домовленості, а у випадку виникнення спору за судовим рішенням. При вирішенні спору, суд при визначені розміру аліментів, відповідності до вимог ст.182 СК України, враховує обставини, які впливають на визначення їх розміру. Зокрема, п.п.1-4 ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, враховується як стан здоровя та матеріальне становище дитини, так і стан здоровя, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, утриманців та інші обставини. що мають значення для справи. Суд, у відповідності до вимог ст.183 СК України, при визначені розміру аліментів, повинен враховувати обставини, що визначені ст.182 СК України. Тому, вирішуючи цей спір між сторонами щодо стягнення аліментів, суд, крім тих фактів на які посилались сторони в суді та які ними були доведені, відповідно до вимог ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України, також враховує наявність рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.08.2014 року, яким з в відповідача було стягнуто на користь його повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період навчання, аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.08.2014 року. За цих вищевикладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, на думку суду, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], не в розмірі ? частини, а в розмірі 1/5 частини заробітку( доходу) відповідача, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.192 СК України, визначений судом розмір аліментів може бути змінено судовим рішенням за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та за інших обставин, передбачених законом. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 24 липня 2014 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України, підлягають обовязковому негайному виконанню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, в звязку з задоволенням позовних вимог, враховуючи, що позивач за законом звільнений від сплати судового збору за подання позовних вимог про стягнення аліментів, то з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в розмірі 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial