Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач\~\~[PERSON] Габіб звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що в кінці грудня\~\~1968 р., перебуваючи у трудових відносинах з Мінчегурським заводом гумотехнічних виробів (Республака Азербайджан), він був командірований на завод Радіотехнічних виробів в м. Курськ (Росія). У цеху № 5 \~під час виконання своїх професійних обов'язків він отримав\~\~виробничу\~\~травму Після нещасного випадку\~\~він знаходився на лікарняних\~\~листах. В подальшому він повернувся до заводу у м. Мінчегурськ. В подальшому за станом здоровя він був переведений на легкий труд. В наслідок нещасного випадку він отримав множинні травми, в тому числі - струс головного мозку, ушиби хребта, снизився зір. На сьогодняшній час він є інвалідом по загальному захворюванню. Вважає, що прогресуюча втрата зору повязана з трудовим каліцтвом і тому інвалідність повинна бути встановлена в наслідок трудового каліцтва. Але йому було відмовлено, у звязку з неналежним оформленням акту про нещасний випадок на підприємстві. Акт про нещасний випадок на підприємстві № 79 від 31.12.1968 року він отримав тільки в 2014 році. Щодо підтвердження дійсності наявного акту він звертався до адміністрації заводу та до лікарняних установ у м. Курську, але результати відсутні. Тому він вимушений був звернутися до суду для захисту своїх порушених прав і просить суд визнати Акт № 79 від 31.12.1968 року про нещасний випадок на виробництві дійсним, зобов'язати МСЕК надати нову довідку, змінивши інвалідність за загальним захворюванням на інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві, встановивши відсоток втрати працездатності. Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши наступне. Вперше [PERSON] був оглянутий в 1992 році карділогічною МСЕК по діагнозу: «ІХС. Стенокардія. Атеросклеротичний та постінфактний (1989,1991) кардіосклероз. Хронічна постінфарктна аневризма серця, гіпертонічна хвороба, наслідки черепно-мозкової травми (1984) з лікворно-венозною дисциркуляцією, атрофія дисків зорових нервів, гірпертонічна ангіопатія сітківки обох очей, визнаний інвалідом ІІ групи, заагального захворювання на 1 рік. В 1999 році кардіологічною МСЕК встановлена ІІ група інвалідності, загальне захворювання, безстроково. 09 грудня 2014 року до офтальмологічної МСЕК надані медичні документи [PERSON], які оформлені міською клінічною лікарнею № 27, по погіршенню стану здоровя та зміни причини інвалідності. 15 січня 2015 року [PERSON] був визнаний інвалідом І Б групи по зору, загальне захворювання, безстрокове. У звязку з незгодою [PERSON] з рішенням офтальмологіної МСЕК, 24 грудня 2015 року він був оглянутий спільно з офтальмологічною МСЕК, обласною МСЕК № 1 та представником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України. Встановлено, що рішення офтальмологічної МСЕК винесено обгрутовано та законно, відповідно до «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317. Так, судом встановлено, що позивачу - [PERSON] Габібу 15 січня 2015 року було встановлено безстроково І групу інвалідності за заагальним захворюванням по зору, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с. 7). Відповідно до наданої копії Акту про нещасний випадок на виробництві № 79 з позивачем 30 січня 1998 року під час виконання трудових обовязків на Курському заводі ГТВ трапився нещасний випадок (а.с.10). Зазначений акт не затверджений печаткою підприємства, він не підписаний керівником виробництва та бухгалтером. Крім того, не заповнений п. 17 наслідки травми, строк перебування на лікарняних листах. Позивач посилається як на доказ нещасного випадку - пояснення робітників цеху № 5 (а.с. 18-19). Але доказів наслідків від нещасного випадку суду не надано. Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень\~\~статті 89 ЦПК України\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: dismissed