Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] , в особі представника адвоката Шевченко Д.С., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 грудня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 5615, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 980249 від 17.06.2020 в розмірі 21960,00 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та за клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого напису № 5615 від 04 грудня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 980249 від 17.06.2020 в розмірі 21 960,00 грн.; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 63981513 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 980249 від 17.06.2020 в розмірі 21960,00 грн. Разом із позовом позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з доходів [PERSON] на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни № 5615 від 14.12.2020. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. 31.03.2021 представником позивача повторно подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з доходів [PERSON] . Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно, належним чином, представником позивача, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, надана заява, якою просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити та в разі повторної неявки відповідача без поважних причин, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач представник ТОВ «Вердикт Капітал», будучи повідомленим про час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, правом на подання відзиву на позов не скористався, заяв та клопотань до суду не надавав. Треті особи - приватний виконавець Кудряшов Д. В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, письмових пояснень щодо предмета спору або відзиву не подали. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. 17.06.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] укладений договір позики № 980249, за яким ТОВ «Авентус Україна» передав у власність [PERSON] 4 000,00 грн. строком на 30 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути ТОВ «Авентус Україна» ці кошти, сплативши 0,01 % (знижена процентна ставка) від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 1.6. У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк, Клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів та у разі наявності неустойки (штрафів, пені). Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, штрафів та пені, заява Клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою. п. 1.7. Після вчинення Клієнтом дій згідно п. 1.6. цього Договору, та у разі якщо залишок суми позики складає не менше 400 (чотириста) гривень, Товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування позикою. Новий строк користування позикою обчислюєься з дня, наступного за днем вчинення Клієнтом дій згідно з п. 1.6. цього Договору та дорівнює 30 днів. Нова дата повернення позики відображається у Особистому кабінеті Клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти (відсотки) нараховуються за стандартною процентною ставкою. п. 1.3.2. Стандартна процентна ставка становить 1,80 % від суми позики за кожен день користування позикою (657,00 % річних). п. 3.1. Сторни домовилися, що поверненя позики та сплата процентів за користування позикою згідно графіків платежів, які є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідний графік матеріали справи не містять. Надалі, Відповідач, обґрунтовуючи свої дії невиконанням боржником взятих на себе зобов`язань за договором позики та неповерненням грошових коштів позикодавцю у встановлений у договорі позики строк, звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу. При цьому надав нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису: оригінал договору позики, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , розрахунок заборгованості за договором позики та банківську виписку з особового рахунку [PERSON] № [NUMBER] щодо відсутності надходження коштів від платника [PERSON] . На підставі цієї заяви та доданих до неї документів 4 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юрієвною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5615, яким стягнуто заборгованість з Позивача, [PERSON] , на користь Відповідача, ТОВ «Вердикт Капітал», що виникла по кредитному договору № 980249 від 17.06.2019 року, укладеному між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого відповідно до договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2712-01 від 27.12.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», та Позивачем, [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 27 грудня 2019 року по 17 листопада 2020 року. Загальна сума заборгованості становить 21 960,00 грн. та складається з: - заборгованості за сумою кредиту в сумі 14 450,66 грн. - заборгованості за відсотками та комісія в сумі 7 509,34 грн. З вищезазначеного вбачається, що кредитний договір № 980249 від 17.06.2019 року, про який йде мова, укладений між юридичною особою - ТОВ «Авентус Україна» та фізичною особою - [PERSON] . Однак, наявний в матеріалах справи кредитний договір, не підписаний жодною із сторін, що виключає згоду [PERSON] для укладення договору на відповідних умовах, та не може вважатися належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України. Крім цього, стягувачем за виконавчим написом № 5615 є ТОВ «Вердикт Капітал», однак договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами 2712-01 від 27.12.2019 року, матеріали справи не містять. З матеріалів справи вбачається, що даний договір нотаріусу надано також не було. 22.12.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В. відкрито виконавче провадження № 63981513 по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 5615. Дізнавшись про вчинений виконавчий напис, позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має правозвернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦКУкраїни, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків убанках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису,нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд робить наступні висновки. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку напідставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Таким чином, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Проте, доказів отримання Позивачем повідомлень від відповідача про наявність заборгованості за Кредитним договором матеріали справи не містять. З вищезазначеного випливає, що сума заявлених відповідачем вимог є спірною і не визнається позивачем, а, надані нотаріусу документи не є підтвердженням безспірності заборгованості. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Розмір позики за договором № 980249 від 17.06.2019 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , складає 4 000,00 грн. Як повідомляє Відповідач стягнення заборгованості проводиться за період з 27 грудня 2019 року по 17 листопада 2020 року. Загальна сума заборгованості становить 21 960,00 грн. та складається з: - заборгованості за сумою кредиту в сумі 14 450,66 грн. - заборгованості за відсотками та комісія в сумі 7 509,34 грн. З розрахунків Відповідача та документів, наданих нотаріусу, зрозуміло що сума заборгованості спірна, адже числові значення, викладені в договорі позики № 980249 від 17.06.2019 року та розрахунку відповідача, суттєво відрізняються. Умови договору позики № 980249 непрозорі, що дає підстави вважати, що договір складено з метою збагачення відповідача за рахунок необізнаності [PERSON] . Крім цього, згідно наявних в матеріалах справи поштових квитанцій, письмова вимога [PERSON] була направлена 19.11.2020 року (поштове відправлення 0500338800340). У той же час, спорюваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5615, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юрієвною був вчинений був вчинений 04 грудня 2020 року, тобто до спливу 30-денного строку з дня направлення відповідної вимоги. Згідно роздруківки з Укрпошти в момент вчинення виконавчого напису вимога Відповідача знаходилася орієнтовно у сортувальному центрі, та не була вручена Позивачу. 05.12.2019 року було повернуто за зворотною адресою. Таким чином, нотаріус не перевірив чи забезпечується захист прав боржинка та не з`ясував чи наявні в нього заперечення щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Відповідні дії нотаріуса свідчать не тільки про неможливість вчинення виконавчого напису за відсутності безспірності, а й про безпідставне збільшення суми заборгованості та неправильне визначення суми боргу та незаконне включення до виконавчого напису грошових коштів. Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічну правову позицію займає Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 27 серпня 2020 року по справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ч. 2 ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved