Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

позивач [PERSON] 16 листопада 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26 лютого 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилась, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відноси здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любови та поваги, взаємодопомоги і підтвердження забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного і фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецької області зроблено актовий запис № 30 (а.с 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що з 2013 року сторони не мешкають одною родиною, позивач має іншу жінку з якою і мешкає. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що шлюб розпався із вини позивача, то судові витрати слід віднести на його рахунок. Таким чином, позов задоволено частково.

Outcome: partial