Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.09.2014 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їм на праві приватної власності /договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 04.11.2005 р. державним нотаріусом, № реєстру 1715/ належить будинок [ADDRESS]. З відповідачкою по справі [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 01.04.2005 року по 17.09.2013 року. На даний час вона зареєстрована в його жилому будинку, але з березня 2013 року у вказаному будинку не проживає, вибула на інше постійне місце проживання, забрала свої особисті речі, але добровільно знятися з реєстрації відмовляється. Вважає, що цим відповідачка створює йому перешкоди в користуванні житлом. Прохає визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в будинку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що відповідачка більше року не проживає в будинку, забрала всі свої особисті речі та майно, вона створила іншу сім'ю, діти проживають з нею, з яких двоє дітей їх спільних, а одна дитина в неї від інших стосунків. Відносно дітей він не ставить питання про зняття їх з реєстрації. На даний час він проживає з іншою жінкою у цивільному шлюбі і має намір зареєструвати шлюб офіційно та зареєструвати в будинку свою майбутню дружину. Тому вважає, що відповідачка повинна бути знята з реєстрації. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дійсно з березня 2013 року не проживає в будинку [ADDRESS]. Цей будинок був ними придбаний у шлюбі, але позивач виплатив їй вартість її частки, на ці кошти вона купила собі інший будинок, але ще юридично не оформила договір купівлі-продажу. Тому не має можливості знятися з реєстрації, так як їй нікуди буде прописатися. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачу на праві приватної власності згідно договору купівлі -продажу від 04.11.2005 року належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] /а.с.7 -11/. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2005 року по 17.09.2013 року /а.с.4,6/, вони мають спільних дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно довідки Ямненської сільської ради № 521 від 05.08.2014 року в будинку [ADDRESS], крім сторін, зареєстровані [PERSON], 1996 року народження, [PERSON], 1998 року народження та [PERSON], 2005 року народження /а.с.12/. Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку з 24.06.2011 року /а.с.29/. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних на те причин. Цього факту не заперечує і сама відповідачка і крім того, вона пояснила суду, що не зверталася до суду з приводу її вселення в будинок [ADDRESS], на даний час не має наміру там проживати. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що є достатньо підстав для визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, оскільки вона вибула з місця своєї реєстрації на інше постійне місце проживання в інше жиле приміщення в цьому населеному пункті, про що свідчать докази, досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved