Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , діючи через свого представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №251203 від 13 липня 2006 року, виданого на ім`я [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . За життя остання набула право на земельну частку (пай), а після її смерті на її ім`я був виданий вказаний державний акт. Спадщина [PERSON] була успадкована її сином [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка прийняла спадщину свого брата [PERSON] до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) набуте її матір`ю за життя та успадковане спершу [PERSON] . При цьому вона не може оформити прийняту спадщину, а саме право на земельну частку (пай), оскільки наявна помилка в сертифікаті ЧН №0137843 від 10.11.1996 року, замість вірного « [PERSON] » було записане невірне « [PERSON] ( [PERSON] )». Факт наявності запису-помилки, підтверджується довідкою Ларинівської сільської ради де вказано, що на території сільської ради до дня смерті [INFO] [PERSON] значилась, як [PERSON] та те, що на території сільської ради проживала та була зареєстрована [PERSON] , померла [INFO] , спадщина якої вже була оформлена іншою особою. В ході формування витягу Державного земельного кадастру було встановлено, що на дану земельну ділянку було виготовлено державний акт ЯБ № 251203 від 13.07.2006 року, після смерті власника, на ім`я [PERSON] . У зв`язку з цим позивачка просить визнати зазначений вище державний акт недійсним. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, при цьому представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив про визнання позову повністю. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Враховуючи те, що представник відповідача позов визнав повністю, згідно статей 200, 206 ЦПК України суд ухвалив перейти до вирішення питання щодо задоволення позову за наявності для того законних підставі. Як встановлено, [INFO] в с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла [PERSON] (а.с. 6). За життя остання набула право на земельну частку (пай) розміром 5,99 умовних кадастрових гектарів із земель КСХП «Родина», розташованих на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, (а.с. 10, 17) встановлено факт невірності зробленого запису в сертифікаті на земельну частку (пай) серії ЧН №0137843 від 10.11.1996 року, на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 02 вересня 2020 року (а.с. 15-16). Спадщина останньої була прийнята її сином [PERSON] , який постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] на день її смерті (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] в сЛаринівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 7). Позивачка є сестрою [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюбу відповідно до якого після укладення шлюбу з [PERSON] позивачка взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 13-14). Як встановлено рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2020 року у справі № 739/879/20 позивачка належним чином прийняла спадщину свого брата [PERSON] (а.с. 15-16). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, до складу спадщини, яку позивачка отримала після [PERSON] , увійшло право на земельну частку (пай), набуте останнім у порядку спадкування після його матері [PERSON] . При цьому, вже після смерті [PERSON] на ім`я останньої Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 251203 від 13.07.2006 року, яким посвідчується право власності на земельну ділянку площею 3,3507 гектара (а.с. 19). Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Згідно частин другої та четвертої статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім`я [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку була здійснена в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. Вказаний вище державний акт був виданий на ім`я [PERSON] як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, у зв`язку з видачею на ім`я [PERSON] після її смерті державного акту на право власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини [PERSON] , став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивачки щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай). За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, наявність підстав для визнання оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним і відповідно визнання позову відповідачем та необхідність задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved