Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 12 березня 2021 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Горохівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] з січня 2015 року по [INFO] . [PERSON] , [INFO] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ №016188. Вказує, що вищезазначене майно вона прийняла шляхом спільного проживання. Зазначає, що після смерті [PERSON] , спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . На даний час являється єдиним спадкоємцем за законом вказаного майна та прийняла спадщину. Через відсутність документів, які б підтверджували факт постійного проживання однією сім`є з спадкодавцем, а також відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 30 березня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про явку в судове засідання належним через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань та заяв на дату розгляду справи не надходили Представник відповідача, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини позивачу потрібно для вирішення питання щодо спадкування за законом після померлої [PERSON] . Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Згідно зі ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.02.2018 року у справі №127/1765/16-ц встановлено, що до спадкоємців четвертої черги можуть належати не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а і інші особи, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видане 17 липня 2020 року виконавчим комітетом Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області. (а.с.6). Згідно з інформацією, яка зазначена в довідці виданої виконавчим комітетом Журавниківської ради Горохівського району Волинської області від 02 листопада 2020 року № 993, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала до дня смерті одиноко, проте у зв`язку із хворобою (спадкодавця була прикута до ліжка) за нею здійснювала догляд із 2015 року її племінниця [PERSON] . (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Журавниківської ради Горохівського району Волинської області від 09 листопада 2020 року № 1022, [PERSON] проживала однією сім`єю і вели спільне господарство з [PERSON] з січня 2015 року по день останньої смерті. (а.с.8). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю з січня 2015 року по [INFO] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , за законом входить, земельна ділянка, відповідно до Державного акта на приватної власності на землю серії IV-ВЛ №016188, площею 1.5304 гектари, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Журавниківської сільської ради Волинської області, яка була передана у приватну власність, [PERSON] , згідно з розпорядження Горохівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 18 серпня 2003 року №255. (а.с.13). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В статті 1264 ЦК України зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №189/2020, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання відповідної заяви до Горохівської Державної нотаріальної контори Волинської області. Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, оскільки окрім іншого оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець набув право власності на спадкове майно з підстав, що не заборонені законом, тобто правомірно, позивач, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, те що інших спадкоємців немає, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved