Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

позивач [PERSON] 15 лютого 2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, 110000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на протязі 27 років 9 місяців, а саме з 26.08.1991 року по 21.06.2019 року вона працювала на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») на посаді машиніст крана металургійного виробництва. Робота у шкідливих умовах спричинила шкоду її здоров`ю, у зв`язку з чим їй було встановлено професійне захворювання: радикулопатія. Відповідно до даних Акту № 18 від 23.12.2020 року розслідування причин виникненя хронічного професійного захворювання (отруєння), причиною виникненя професійного захворювання є фізичне навантаження, важкість праці: незручна робоча поза від 73 до 83 % при допустимій 25%; нахили тулуба за зміну у кількості 348 при допустимому значенні 51-100 розів за зміну. Первниним оглядом МСЕК від 02.02.2021 року їй встановлено втарту професійної діяльності у розмірі 25%. Внаслідок отриманого професійного захворювання їй завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що ушкодження здоров`я має довготривалі наслідки, стан здоров`я не поліпшується, вона відчуває фізичний біль та психологічний дискомфорт, потребує постійного лікування, змушена прикладати значні зусилля для організації свого життя. Вважає, що обов`язок відшкодувати моральну шкоду покладається на відповідача. Ухвалою Довгинцівького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 12 квітня 2021 року від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задовлення позовних вимог, оскільки встановлення розміру відшкодування моральної шкоди можливе лише після встановлення факту заподіяння моральної шкоди. Позивачем не надано жодних доказів того, що в його житті відбулися негативні зміни внаслідок хвороби. Крім того, позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди саме відповідачем. Просив у задоволенні позову відмовити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Яводчак О.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів, проти задоволення позовних вимог заперчує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 26.08.1991 року по 21.06.2019 року працювала на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») на посаді машиніст крана металургійного виробництва., що підтверджується записами в трудовій книжці. Звільнена 21.06.2019 року на підставі\~ст.38 КЗпП України\~у зв`язку з виходом на пенсію. (а.с.10-11). Загальний стаж роботи в шкідливих умовах складає 27 років 9 місяців. Актом №18\~розслідування причин\~виникнення хронічного\~професійного захворювання\~(отруєння)\~від 23.12.2020\~року (форма\~П-4),\~встановлено причини\~виникнення професійного\~захворювання внаслідок\~-\~ фізичне\~навантаження,\~важкість праці:\~незручна робоча\~поза від\~73\~до 83\~%\~при допустимій\~25%;\~нахили тулуба\~за зміну\~у кількості\~348\~при допустимому\~значенні 51-100\~розів за\~зміну(а.с.7-9). Первинним висновком МСЕК від 02.02.2021 року [PERSON] встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 25% (радикулопатія) з 01.02.2021 року по 01.02.2022 року, групу інвалідності не встановлено. Рекомендовано забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення\~(а.с.6). Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України\~встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно ст.ст.15,\~16 ЦК\~кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1\~ст.1167 ЦК України). Статтею 237-1\~КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, зважаючи на те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, тому наявні підстави, передбачені статтями\~153,\~237-1 КЗпП України, для відшкодування роботодавцем працівнику моральної шкоди. Відповідних висновків щодо застосування положень статей\~153,\~237-1 КЗпП України, 1167\~ЦК України\~та\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~Верховний Суд також дійшов у постановах від 04 липня 2018 року у справі №219/9095/16-ц (касаційне провадження №61-4772св18), від 26 вересня 2018 року у справі №265/379/16 (касаційне провадження №61-5393св18), від 17 жовтня 2018 року у справі №210/4786/16 (касаційне провадження №61-8717св18), від 31 жовтня 2018 року №592/3565/17 (касаційне провадження №61-14410св18), від 05 грудня № 212/4799/17 (касаційне провадження №61-36931св18) від 19 грудня 2018 року у справі №219/5501/17 (касаційне провадження №61-1431св18), виклавши позицію про покладення обов`язку відшкодування моральної шкоди на роботодавця, з яким позивач перебував у трудових правовідносинах, з огляду на те, що професійні захворювання отримані позивачем під час виконання ним трудових обов`язків. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності,виду діяльності чи галузевої належності. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008\~громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки актом розслідування профзахворювання встановлено зв`язок профзахворювання позивача з виробництвом. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.3, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з цих обставин, беручи до уваги, що внаслідок отриманого професійного захворювання позивач втратила 25% професійної працездатності, що свідчить про неможливість покращення стану здоров`я позивача у майбутньому незважаючи на лікування, характер немайнових витрат, суд вважає, що достатнім, справедливим та співмірним розміром компенсації позивачу моральної шкоди буде 75 000 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При зверненні до суду із позовом позивач звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, відповідно до вимог\~Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача ПАТ\~«АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: partial