overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.10.2015 звернулася з даним позовом до суду і просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 300 гривень на кожну дитину до 700 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Факт сплати відповідачем коштів на утримання дітей в розмірі 300 гривень на кожну дитину підтверджує копією виконавчого листа по справі № 2-488/2014. Факт зміни свого сімейного положення підтверджує копією свідоцтва про шлюб. Факт народження ще однієї дитини [PERSON] підтверджує копією його свідоцтва про народження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] в силу наданої йому довіреності подав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дочок з 300 гривень на кожну до 500 гривень на кожну до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] в силу наданої їй довіреності зменшені позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення, наслідки визнання позову їй відомі і зрозумілі. На підтвердження своєї позиції надала суду письмову заяву. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч.1. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача в силу наданої їй довіреності позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 192 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.10.2015 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 14.03.2006 р. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розлучення просила змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 14.03.2006 р. За час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.10.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 30.01.1998 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні сварки між ними, та з часом вони перестали розуміти один одного, у звязку з чим їх шлюбні відносини повністю припинені, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву від 05.11.2015 року (а.с.15) про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявилася (а.с.36), як і не зявилася у судове засідання, призначене на 05.07.2016 року (а.с.31-33), яке було відкладено у звязку з її неявкою. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 30.01.1998 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], яка на момент розгляду справи досягла повноліття, та [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не покращились, незважаючи на наданий судом строк на примирення, а також на те, що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, відповідно до розяснень, викладених в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам позивача, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.11.2016 р. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що вони з відповідачем мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. В зареєстрованому шлюбі не перебували, проживають окремо. Дитина проживає з мамою, яка всі обовязки щодо утримання та виховання сина несе самостійно. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні не приймає, тому просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина, тобто до 04.09.2033 року. Позивачка в засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила суд позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони в шлюбі між собою. Згідно ст.180, 181, 191 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 215295, виданим виконавчим комітетом Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом № 07. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Червонознам»янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 5223 від 09.11.2016 року. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, працездатний, має можливість таку допомогу надавати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на користь позивачки для утримання сина у зазначеному нею розмірі з дня подачі позову, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.11.2016 року звернулась в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі передбаченого законом з відповідача щомісячно, від дня предявлення позову до закінчення його навчання. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] На даний час він навчається у Новороздільському політехнічному коледжі, на денній формі навчання, і перебуває на утриманні [PERSON] В утриманні та вихованні [PERSON] відповідач участі не бере. В судове засідання [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судові засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності зазначивши, що згідний сплачувати аліменти до закінчення навчання сина в розмірі 650,00 грн. щомісячно. Дослідивши дійсні обставини справи, подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно довідки з місця навчання [PERSON], навчається у Новороздільському політехнічному коледжі, на денній формі навчання. Строк навчання закінчується 01.07.2017 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 551 гривень 20 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON], 15.12.2014 року, звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON], про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 09 липня 2004 року в відділі РАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 13, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], аліменти на утримання яких з позивача на користь відповідачки стягнуто по рішенню Шишацького районного суду від 15.08.2013 року. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через різні погляди на життя, вони припинили спільне проживання як подружжя, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених ним у позовній заяві, просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, на примирення не погоджується, судові витрати с відповідачки на свою користь просив не стягувати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала, згодна на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується оскільки протягом останніх двох років не проживають як подружжя. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки і протягом останніх двох років не проживають разом як подружжя, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, на примирення не погоджуються, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 вересня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05 серпня 2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З грудня 2012 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - судовою повісткою. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 220 (а.с 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст..112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З грудня 2012 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 вересня 2020 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 15 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №233. Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. На даний час вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Просила залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №233. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 вересня 2021 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 20 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №332. Просила залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. На даний час вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №332. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

позивач [PERSON] 15 грудня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 30 червня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З травня 2014 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо провести заочний судовий розгляд у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 червня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьк зроблено актовий запис № 274 (а.с 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З травня 2014 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved