Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач 21.09.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтував тим, що у 2017 - 2018 роках ним було здійснено пересилання поштових відправлень до деяких країн світу через ПАТ «Укрпошта». За пересилання поштових відправлень позивачем проводилася оплата послуг ПАТ «Укрпошта» відповідно до діючих тарифів, що підтверджується виданими касовими чеками. Таким чином між позивачем та ПАТ «Укрпошта» існували договірні відносини, які полягали у тому, що відправник (позивач) замовляв послугу з перевезення поштових відправлень, а поштовий оператор (ПАТ «Укрпошта») зобов`язувався доставити його поштові відправлення отримувачам у непошкодженому вигляді та у межах строків, вказаних на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта». Однак поштові відправлення RА730788957UА, RА730790037UА, RА730676788UА, RА730677050UА, RА060491341UА не було доставлено отримувачам, тобто їх було втрачено. Для розшуку поштових відправлень, які не було доставлено отримувачам, позивач звертався до ПАТ «Укрпошта» з відповідними зверненнями. ПАТ «Укрпошта» позивачу було виплачено відшкодування за втрачені поштові відправлення RА730788957UА та RА060491341UА, однак з суттєвим порушенням строку та в меншій сумі, ніж та, що підлягала виплаті. Так, підлягало виплаті 1373,82 гривень та 1330,67 гривень, а фактично було виплачено 1256,12 гривень та 1262,02 гривень відповідно. За втрачене поштове відправлення RА730790037UА відшкодування позивачу було виплачено, проте, з порушенням граничного строку на 55 днів. За втрачені поштові відправлення RА730676788UА, RА730677050UА відшкодування позивачу взагалі не виплачено, хоча граничний строк виплати вже давно настав. Тому підлягає стягненню з ПАТ «Укрпошта» вартість відшкодування у розмірі 30 СПЗ (спеціальне право запозичення) та вартість сплаченої послуги за пересилання 2-х поштових відправлень. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму відшкодування за втрачені поштові відправлення та за прострочення виплати відшкодувань відповідно до розрахунку в розмірі 2871,02 гривень та понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 24.09.2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.02.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки поштове відправлення RА730676788UА було доставлено за призначенням і вручене адресату 10.01.2018 року. Про це позивачу було повідомлено листом від 11.07.2018 року. Відшкодування за втрачене міжнародне поштове відправлення виплачене позивачу з його вини, оскільки він не повідомив свої дані для виплати відшкодування, про що йому було повідомлено 17.07.2018 року. В тім позивач не втратив право на це відшкодування і виплата буде здійснена одразу, якщо він відправить заповнену заяву з даними, необхідними для пересилання коштів. Вимоги позивача про стягнення додаткових сум за втрачені міжнародні рекомендовані поштові відправлення RА730788957UА у розмірі 117,70 гривень і RА060491341UА у розмірі 68,65 гривень також відповідач вважає необґрунтованими. З урахуванням положень Регламенту поштової кореспонденції розмір відшкодування за втрачене міжнародне поштове відправлення RА060491341UА (подане 12.02.2018р.) складає 32,21 СПЗ, що за офіційним курсом Національного банку України (1 СПЗ становив 39,180995 грн.) відповідає сумі 1262,02 грн. А відшкодування за втрату міжнародного поштового відправлення RА730788957UА (подане 09.11.2018 р.) складає 33,64 СПЗ, що по офіційному курсу НБУ (1 СПЗ становив 37,340026 грн.) відповідає сумі 1256,12 грн. Щодо заявленої позивачем суми понесених збитків на підставі ст.625 ЦК України відповідач зазначає, що без отримання інформації про результати розгляду рекламації, неможливо визначити розмір відшкодування, визначений частиною 2 ст. 23 Конвенції. Крім того, позивачу відмовлено у виплаті відшкодування за поштове відправлення RА730676788UА, а відшкодування за втрату міжнародного поштового відправлення RА730677050UА не було виплачене позивачу з його вини. Тому його претензії щодо строків виплати відшкодування у цьому випадку взагалі не можуть розглядатися. Виходячи з вищевикладеного, АТ «Укрпошта» заперечує проти стягнення відшкодування у розмірі 2871,02 гривень на користь [PERSON] і просить відмовити йому у позові в повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві, та просив стягнути з відповідача на свою користь суму відшкодування за втрачені поштові відправлення та за прострочення виплати відшкодувань відповідно до розрахунку в розмірі 2871,02 гривень. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В подальшому надав розрахунок, відповідно до якого сума відшкодування за його вимогами становить 2764,31 гривень. Зазначив, що доводи відповідача щодо відсутності його заяви на виплату відшкодування не відповідають дійсності та отримання поштового відправлення RА730677050UА спростовується матеріалами справи. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що у 2017 - 2018 роках позивачем було здійснено пересилання поштових відправлень до деяких країн світу через ПАТ «Укрпошта». За пересилання поштових відправлень позивачем проводилася оплата послуг ПАТ «Укрпошта» відповідно до діючих тарифів, що підтверджується виданими касовими чеками, зокрема, від 09.11.2017 року, 22.12.2017 року, 03.01.2018 року, 31.08.2018 року, 15.09.2018 року, що також підтверджується позивачем витягом з особистого кабінету, створеного на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта», та відстеженням відправлень на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта». З викладеного вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини щодо перевезення, зокрема, поштового відправлення. Згідно ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. Згідно ст.924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Згідно ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Статутом ПАТ «Укрпошта» встановлено, що український національний поштовий оператор здійснює свою діяльність відповідно до національного законодавства України та Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.? Згідно ст.19 Всесвітньої поштової конвенції кожен поштовий оператор зобов`язаний приймати рекламації відносно посилок та рекомендованих відправлені, якщо їх подано у шестимісячний термін з моменту відправлення поштового пересилання. Згідно ч.ч.1, 3 ст.22 Всесвітньої поштової конвенції країни-члени або їх призначені оператори повинні встановлювати і публікувати свої нормативи та контрольні цифри в області доставки вхідної письмової кореспонденції та посилок. Статтею 23 Всесвітньої поштової конвенції передбачено відповідальність поштових операторів, у тому числі виплату відшкодувань. Статтею РК154 (п.2.6) Регламентів письмової кореспонденції встановлено, що розшук поштового відправлення має бути здійснено у строк не більше ніж 2 місяці. Сума відшкодування за втрату, повне розкрадання чи повне ушкодження одного замовного відправлення, передбачена в статті 23.2.1 Конвенції, становить 30 СПЗ (спеціальне право запозичення) та вартість сплаченої послуги з пересилання. Відповідно до статті РК163 виплата відшкодування повинна бути проведена в найкоротші строки, але не пізніше трьох місяців з дня, наступного за днем подачі рекламації. ПАТ «Укрпоштою» позивачу було виплачено відшкодування за втрачені поштові відправлення RА730790037UА, RА730788957UА, RА060491341UА, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, проте, з простроченням встановленого строку, що не заперечувалося представником відповідача. Доводи сторони відповідача про те, що поштове відправлення RА730676788UА доставлено спростовується витягом з веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання, де вбачається, що міжнародне відправлення лише надійшло до Сполучених Штатів Америки. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що за поштове відправлення RА730790037UА сума стягнення становить 5,78 гривень, за поштове відправлення RА730788957UА 9,49 гривень, за поштове відправлення RА060491341UА 2,73 гривень, за поштове відправлення RА730676788UА - 1363,92 гривень, за поштове відправлення RА730677050UА 1382,39 гривень, що в загальній сумі становить 2764,31 гривень. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в загальній сумі 2764,31 гривень. Відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Під час розгляду справи позивачем понесені витрати на правничу допомогу в сумі 1800,00 гривень згідно квитанції до прибуткового касового ордера №10 від 17..009.2018 року та угоди про надання юридичної допомоги. З урахуванням того, що судом задоволено заявлені позовні вимоги в загальній сумі 2764,31 гривень, що складає 96,28% від заявленої позивачем суми, що становить 2871,02 гривень, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає, стягненню судові витрати у сумі 1733,04 гривень, що відповідає 96,28% від понесеної позивачем суми судових витрат 1800,00 гривень.

Outcome: partial