Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач 16.08.2018 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій, уточнивши позовні вимоги, просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивував тим, що він разом з матір`ю [PERSON] є співвласниками по Ѕ частці квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі на сьогодні зареєстровані співвласники, колишня дружина позивача [PERSON] та їх спільні малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ще у 2013 році його дружина забрала речі та дітей і виїхала на зйомну квартиру, після чого вони розлучились у 2014 році. Колишня дружина має багато боргових зобов`язань і на його адресу постійно надходять вимоги про необхідність погашення боргу. Неодноразово позивач звертався до неї з вимогою знятися з реєстрації у його квартирі, проте [PERSON] ігнорує його вимоги. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні сторонньої особи перешкоджає позивачу у користуванні власним майном, позбавляє можливості відчужити своє майно, чим порушуються її права як власника квартири. В порядку усунення перешкод у здійснені ним, як власником, права користування та розпорядження своїм майном просить позбавити відповідача права користування житловим приміщенням за вказаною адресою. З метою захисту своїх майновий прав змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити повністю з підстав, у ньому зазначених. Наголосила, що не заперечує проти реєстрації за вказаною адресою малолітніх дітей позивача. Представник органу опіки та піклування в судому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки при визнанні [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, таке право втрачають і малолітні діти. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що відповідач [PERSON] вже довгий час не проживає разом з позивачем. Діти приходять до нього, і її не бачили пару років. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Відзиву проти позову не надала, тому, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] та його матір [PERSON] є співвласниками по Ѕ частці кожен квартири [ADDRESS] ) згідно свідоцтва про право власності на житло від 08.09.2004 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2007 року (а.с. 8-10). Згідно повідомлення Центру надання адміністративних послуг відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради від 13.07.2018 року, від 21.08.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] у вересні 2013 року забрала дітей та спільно нажиті речі і поїхала у невідомому напрямку. На підтвердження зазначених фактів свідчить повідомлення з Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 23.09.2013 року; рішення суду від 14.05.2014 року про розірвання шлюбу між сторонами; акти обстеження, складені депутатом міської ради від 11.07.2018 року, 26.03.2014 року, 15.05.2014 року, 02.06.2017 року, 07.12.2015 року, 19.10.2015 року, 12.08.2015 року, 05.10.2014 року, 17.08.2014 року, 20.06.2014 року за участі свідків сусідів (а.с. 12, 13, 56-65). Також вказане підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні. Стаття 405 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад шість років, тобто з 2013 року по 2019 рік, не повідомила про поважність причини своєї відсутності за зареєстрованим місцем проживання, домовленості про інше між сторонами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що [PERSON] втратила право на користування житлом позивача. Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідача в добровільному порядку знятися з реєстрації суд вважає порушенням права власника - [PERSON] - щодо вільного розпорядження своєю власністю. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved