Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач 14.11.2014р. звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ML-003/017/2007 від 09 лютого 2007 року в сумі 99 991,76 доларів США, що еквівалентно 1 391 472,80 грн. за курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 105 482,32 грн., за кредитним договором №ML-003/212/2007 від 06 вересня 2007 року в сумі 68 624,65 доларів США, що еквівалентно 1 015919,30 грн. за курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та пені за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 89 376,81 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 3 654,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитних договорів №ML-003/017/2007 від 09 лютого 2007 року та №ML-003/212/2007 від 06 вересня 2007 року, свої обов'язки щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконує. В судове засідання 15 червня 2015 року позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання 15 червня 2015 року не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Судом встановлено, що [PERSON] 09 лютого 2007 року отримала у ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», кредит у розмірі 123 494,00 дол. США, із фіксованим відсотком 5,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), з датою остаточного повернення кредиту 09.02.2032 року, про що сторони уклали кредитний договір № ML-003/017/2007 від 09.02.2007 року /а.с.8-17/. ЗАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором № ML-003/017/2007 від 09.02.2007 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 123 494,00 дол. США. Відповідачка порушила умови договору, обов'язки щодо повернення чергової частини кредиту та сплати процентів належним чином не виконує, у зв'язку з чим, банк відповідно до положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, частини 1.9 договору набув права вимагати достроково повернення кредиту та сплати належних йому процентів за договором. На підставі договору факторингу від 03.04.2014 ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № ML-003/017/2007 від 09.02.2007 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань станом на 11 листопада 2014 року у неї перед позивачем утворилася заборгованість за кредитним договором № ML-003/017/2007 від 09.02.2007 року у загальному розмірі 93 991,76 доларів США. Відповідно до повідомлення НБУ від 11.11.2014, встановлено, що офіційний курс гривні до долара США складає - 1577,1363 грн. за 100,00 дол. США. Таким чином заборгованість відповідачки за кредитним договором № ML-003/017/2007 від 09.02.2007 року в гривневому еквіваленті станом на 11.11.2014 складає 93991,76*15,771363=1482378,17 грн. Також позивачем за прострочення відповідачкою платежів нараховано пеню в розмірі 105 482,32 грн., що відповідає положенням ст. 549 ЦК України та умовам договору (п. 4.1.1). Крім того, 06.09.2007 року [PERSON] отримала у ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», кредит у розмірі 123 494,00 дол. США, із фіксованим відсотком 5,49 % FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору), з датою остаточного повернення кредиту 06.09.2013 року, про що сторони уклали кредитний договір № ML-003/212/2007 від 06.09.2007 року /а.с.18-22/ ЗАТ «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором ML-003/212/2007 від 06.09.2007 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 131 287,00 дол. США. Відповідачка порушила умови договору, обов'язки щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений договором строк належним чином не виконала. На підставі договору факторингу від 03.04.2014 ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором ML-003/212/2007 від 06.09.2007 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань станом на 11 листопада 2014 року, у неї утворилася заборгованість за кредитним договором ML-003/212/2007 від 06.09.2007 року у загальному розмірі 68 624,65 доларів США. Відповідно до повідомлення НБУ від 11.11.2014, встановлено, що офіційний курс гривні до долара США складає - 1577,1363 грн. за 100,00 дол. США. Таким чином заборгованість відповідачки за кредитним договором ML-003/212/2007 від 06.09.2007 року в гривневому еквіваленті станом на 11.11.2014 складає 68624,65*15,771363=1082304,27 грн. Також позивачем за прострочення відповідачкою платежів нараховано пеню в розмірі 89 376,81 грн., що відповідає положенням ст. 549 ЦК України та умовам договору (п. 4.1.1) Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у [PERSON] перед позивачем утворилася заборгованість за кредитним договором № ML-003/017/2007 від 09.02.2007 року у розмірі 93 991,76 дол. США та пеня в розмірі 105 482,32 грн., за кредитним договором ML-003/212/2007 від 06.09.2007 року у розмірі 68 624,65 доларів США та пеня в розмірі 89 376,81 грн., яка має бути стягнена з відповідачки на користь позивача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Outcome: approved