Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 серпня 2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її дід, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлого будинку та земельна ділянка площею 0,160 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS]. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкові земельні ділянки було втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,410 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,160 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,410 га, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до витягу з рішення № 39 від 16.02.2016 року п'ятої сесії сьомого скликання Тарганської сільської ради Володарського району Київської області про перейменування вулиць [ADDRESS] (а.с.14). Позивач [PERSON], [INFO], є онукою померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.5-7,10). Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], що стверджено свідцотвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.11), на підставі якого відповідач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом Дяченко Л.Є., приватним нотаріусом Клочко О.П. та приватним нотаріусом Бабак В.С., спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] - не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що державний акт на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож Приватним нотаріусом Бабак В.С. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved