Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] 21 лютого 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Новоселівської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що 22 січня 2015 року померла [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельних ділянок площею 4,290 га (кадастровий номер 1425583200-05-000-0620) та площею 0,170 га (кадастровий номер 1425583200-05-000-0621), що розташовані на території Новоселіської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Вказані земельні ділянки на праві власності належали [PERSON] , він є єдиним спадкоємцем після її смерті, оскільки на його ім'я складено заповіт. В установлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки мешкає на території не підконтрольної Україні, де не має органів державної влади, що значно ускладнило його звернення до нотаріуса. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла 22 січня 2015 року. Позивач [PERSON] не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. Представник позивача [PERSON] зявився у судове засідання, пояснив, що на полягає на задоволенні своїх позовних вимог, просив надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]С померла 22 січня 2015 року, що підтверджується актовим записом № 2 від 16 лютого2015 року (а.с. 10 ). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок площею 4,290 га (кадастровий номер 1425583200-05-000-0620) та площею 0,170 га (кадастровий номер 1425583200-05-000-0621), що розташовані на території Новоселіської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а.с.8). Згідно заповіту від 10 січня 2011 року [PERSON] заповіла земельні ділянки площею 4,290 га (кадастровий номер 1425583200-05-000-0620) та площею 0,170 га (кадастровий номер 1425583200-05-000-0621), що розташовані на території Новоселіської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області [PERSON] (а.с.9). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вибачається із матеріалів справи, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 47280479 від 30 березня 2017 року за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Тобто після смерті [PERSON], померлої 22 січня 2015 року, заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 19-20) Таким чином, позивач є спадкоємцем померлої за заповітом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивач вказаних дій не виконав. Але, судом також встановлено, що позивач мешкає на территорії не підконтрольної Української владі, де з 2014 року не діють державні органи в тому числі і нотаріус, що позбавило позивача можливості своєчасно звернутися із заявою до нотаріальної контори. Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність інших спадкоємців першої черги і відсутність спору про право на спадщину, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому йому можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved