Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.07.2015р. звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що згідно договору дарування від 28.05.1984 року йому на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: м.Краматорськ, вул..Чайковського, 18. В будинку з 14 листопада 1986 року зареєстрована його дружина [PERSON], а з 22 вересня 1995 року його син [PERSON] відповідачі по справі. Відносини з дружиною припинилися з 2013 року, після чого вони фактично мешкали окремо, спільного господарства не вели. З 21 грудня 2013 року дружина жодного разу в будинку не зявлялася, особистих речей відповідачки в будинку не має. З 15 вересня 2014 року вона має свідоцтво на право тимчасового притулку в Російській Федерації. Син [PERSON] мешкав окремо з родиною та дітьми з 01 липня 2003 року за іншою адресою. На теперішній час з 03 жовтня 2014 року він мешкає в м.Азов Ростовської області, Російська Федерація, де отримав свідоцтво про надання тимчасового притулку. Позивач зазначає, що відповідачі з ним не спілкуються, фактично членами його сімї не являються, комунальні послуги не сплачують, не користуються житлом за цільовим призначенням, добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажають. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав суду пояснення, аналогічні зазначеним у ньому. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які про слухання справи повідомлені належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у їх відсутність до суду не надавали. Суд, зі згоди позивача, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Заслухав пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], на підставі договору дарування від 28 травня 1984 року, належить на праві власності житловий будинок №18 по вул.Чайковського м.Краматорську, в якому значаться зареєстрованими дружина позивача [PERSON] та син позивача [PERSON]. Згідно наданого до суду акту про не проживання Комітету мікрорайону №6 Краматорської міської ради від 14.07.2015 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] у період з 21.12.2013р. по теперішній час в будинку за вищевказаною адресою не проживають. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що дружина позивача не проживає в [INFO] близько 3 років, а син близько 7 років. Де вони знаходяться їм не відомо. Застосовуючи норми процесуального та матеріального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності у місці реєстрації без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу досліджених судом доказів у справі, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають в належному позивачу житловому будинку, не проявляють інтересу до житла, не сплачують комунальні послуги понад один рік без поважних на те причин, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved