Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач 14.12.2017 року звернувся до суду з даним позовом в якому вказав, що 30.07.2015 року [PERSON] була взята на облік внутрішньо переміщених осіб в Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, що підтверджується Довідкою № 1411026499. 11.08.2015 року відповідач звернулася до управління з заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В наданій заяві відповідачем було зазначено, що ані у неї, а ні у членів її родини немає житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. На підставі даної заяви відповідачу була призначена та виплачувалася щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України в розмірі 442,00 грн. щомісячно з 11.08.2015 року по 29.07.2016 року. В результаті проведення перевірки було встановлено, що відповідачці на підставі права власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2017 року. Загальна сума надмірно сплачених відповідачу грошових коштів адресної допомоги на теперішній час становить 5117,65 грн. 09.12.2016 року управлінням було прийнято рішення по особовій справі № 612939 про зняття відповідачки з обліку та стягнення надмірно сплачених коштів. Дане рішення було отримано відповідачкою. 20.02.2017 року відповідачкою було написано зобов'язання про добровільне погашення та сплачено 1117,65 грн. Залишок заборгованості становить 4000, 00 грн. Однак, до теперішнього часу відповідачкою повністю не були повернені надмірно сплачені грошові кошти. Тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь управління суму надмірно сплачених грошових коштів в сумі 4000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. За таких обставин, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правові відносини. Судом встановлено, що 30.07.2015 року [PERSON] була взята на облік внутрішньо переміщених осіб в Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, що підтверджується Довідкою № 1411026499 та звернулася до позивача з заявою про призначення їй щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі даної заяви [PERSON] була призначена та виплачувалася щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України в розмірі 442,00 грн. щомісячно з 11.08.2015 року по 29.07.2016 року. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2017 року вбачається, що [PERSON] на підставі права власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з п. п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї. Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта від 12.12.2017 року № 98622952, на підставі права власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Маріуполь Донецької області. Тобто, у власності відповідачки перебуває квартира, яка розташована в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція. На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року, місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь Донецької області згідно з затвердженим переліком є територією, де проводиться антитерористична операція, належна відповідачці на праві приватної власності квартира, яка розташована в м. Маріуполі, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги. Таким чином, позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed