Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] 18.10.2018 року уклала шлюб із [PERSON] , який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 27.07.2020 року. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з необхідністю здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач з 26.12.2018 року по 24.10.2021 року перебуває у соціальній відпустці, втративши при цьому свій дохід за місцем роботи, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] згідно заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши відповідача, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 15.11.2018 року, відповідний актовий запис № 3914. Дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11.11.2020 року № 55422 та довідкою МКП «Управляюча компанія «Житло Гарант». Відповідно до наказу ТОВ «Брокард - Україна» про надання соціальної відпустки від 26.12.2018 року № 524-В [PERSON] , касиру, надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26.12.2018 року по [INFO] . Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами ч. 1 та ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положеннями статей\~75,\~80,\~84 СК України\~передбачено, що право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 79\~СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Частиною другої статті 80\~СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями частин другої, четвертої статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. У свою чергу, доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині суду не надано. Самі посилання відповідача на відсутність у нього можливості утримувати дружину без підтвердження відповідними доказами не можуть бути беззаперечними аргументами незадовільного матеріального становища відповідача, що унеможливлює надання матеріальної допомоги для дружини до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин, встановивши, що позивач виховує малолітню дочку, якій на час подання позову не виповнилось трьох років, а відповідач є молодим чоловіком, вад здоров`я, які б обмежували можливість працювати, немає, суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на дружину. Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), а матір, яка доглядає дитину, потребує такої допомоги і враховуючи ту обставину, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, суд вважає справедливим стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто про часткове задоволення позову. У зв`язку з цим, аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 28.12.2020 року. На підставі\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial