Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.07.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, про скасування державного акту, посилаючись на те, що, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 026177, виданого на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації Донецької області від 17 червня 2003 р. за № 255, земельна ділянка площею 6,61 га, яка розташована у межах Красненської сільської ради, належить йому, [PERSON], та надана для використання земельної ділянки з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В травні 2017 року позивач звернувся до державного кадастрового реєстратору Управління Держгеокадастру у Покровському районі із заявою на отримання витягу з Державного земельного кадастру щодо зазначеної земельної ділянки і 24.05.2017р. отримав відповідь № РВ-1400126232017 про відмову у надані такого витягу, оскільки в «Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості» та «документи не відповідають вимогам» в частині присвоєного кадастрового номеру земельної ділянки, яка належіть йому. Відмова ґрунтується на вимогах п.п. 156 та 168 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», відповідно до яких виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду і з цих причин не можливо сформувати і видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року, а державний акт позивача видано у 2004 році. У звязку із вищевикладеним, за ствердженням державного кадастрового реєстратора, на цей час він не має законних підстав та повноважень, щоб внести зміни до Державного земельного кадастру із наданням відповідного витягу з нього з новими відомостями. Таким чином, виник спір із земельних питань між позивачем з одного боку і Покровською районною державною адміністрацією з іншого боку з приводу набуття позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки його право власності виникло на підставі відповідного розпорядження відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги позивача. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 026177, виданого на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації Донецької області від 17 червня 2003 р. за № 255 (а.с.4), земельна ділянка площею 6,61 га, яка розташована у межах Красненської сільської ради, належить позивачу [PERSON], та надана для використання земельної ділянки з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В травні 2017 року позивач звернувся до державного кадастрового реєстратору Управління Держгеокадастру у Покровському районі із заявою на отримання витягу з Державного земельного кадастру щодо зазначеної земельної ділянки і 24.05.2017р. отримав відповідь № РВ-1400126232017 про відмову у надані такого витягу (а.с.5), оскільки в «Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості» та «документи не відповідають вимогам» в частині присвоєного кадастрового номеру земельної ділянки, яка належіть йому. Відмова ґрунтується на вимогах п.п. 156 та 168 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», відповідно до яких виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду і з цих причин не можливо сформувати і видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оскільки у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року, а державний акт позивача видано у 2004 році. У звязку із вищевикладеним, за ствердженням державного кадастрового реєстратора, на цей час він не має законних підстав та повноважень, щоб внести зміни до Державного земельного кадастру із наданням відповідного витягу з нього з новими відомостями. Таким чином, виник спір із земельних питань між позивачем з одного боку і Покровською районною державною адміністрацією з іншого боку з приводу набуття позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки його право власності виникло на підставі відповідного розпорядження відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.152, ч. 1 ст. 155 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у спосіб згідно з ч. 3 ст.152 ЗК України та ч.2 ст.16 ЦК України шляхом: визнання права; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved