Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач 27.12.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що з 24.02.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На цей час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у сумі 1000 грн. щомісячно, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 24.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.5). У сторін у шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України. При цьому відповідно до частини статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», визнання позивачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 27.12.2016 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати в сумі 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 0,4). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved