overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач 13.07.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 29.03.2019 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого сторони в травні 2020 року припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не мають та поживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав ( а. с. 16 ), а відповідачка позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу ( а. с. 17 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.03.2019 року в виконкомі Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( а. с. 4 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони з травня 2020 року не підтримують шлюбних стосунків, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спорів щодо поділу майна на даний час не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач 13.07.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2005 року. Сторони є батьками [PERSON] , 2006 року народження. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати та залишити їй шлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2005 року, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 23 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №88. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені та подружжя проживають окремо, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог про залишення прізвища « [PERSON] », суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач 13.07.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 20.10.12 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що спільне подружнє життя сторін не склалось, так як між сторонами зникло взаємопорозуміння, поведінка відповідача носила характер домашнього насильства та не сприяла збереженню шлюбу. Це призвело до фактичного припинення шлюбу. Сторони спільно не проживають фактично. 02.11.20 р. вона з дітьми змінила місце свого проживання. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 25.08.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 02.09.21 р.. За станом на 28.09.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають фактично, про що ствердила позивачу своїй позовній заяві; мають спільних неповнолітніх дітей, однак, позивач не бажає збереження цього свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви; відповідач проти позову не заперечив засобом подання будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 20.10.12 р. відділом ДРАЦСу по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 20.10.12 р., актовий запис № 448. Та обставина, що у сторін є вказані вище двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач 13.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 21.11.08 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: сини: Назар, 09 р. н., Вадим, 10 р. н.. Зазначає, що на протязі останніх двох років стосунки між сторонами погіршились суттєво. Часто виникають конфлікти у зв»язку із частим вживанням відповідачем алкогольних напоїв. У стані алкогольного сп»яніння останній буває агресивним, наслідком чого є вчинення ним домашнього насильства. Органом досудового розслідування провадиться розслідування щодо відповідача кримінального провадження № 120\~180\~301\~100\~008 23 за ч. 2 ст. 125 КК України. Також стосовно відповідача розглядається справа про адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 2 КУпАП. В даний час сторони проживають окремо, діти перебувають разом з нею. Збереження шлюбу вважає неможливим. На примирення категорично не згідна. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, додатково пояснила, що шлюб розпався остаточно та вона категорично заперечує проти можливості примирення сторін, просить позов задовольнити. Кримінальне провадження щодо відповідача завершилось її примиренням з ним, а у справі про адмінправопорушення визнанням винуватості відповідача у домашньому насильстві. Відповідач фактично спільно з нею не проживає. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає, що можливим є заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження цього шлюбу з вини неправомірної поведінки відповідача, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21.11.08 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 21.11.08 р., актовий запис № 560. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище \~«Книш». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 13.08.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією у сумі 22177,66 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 14.12.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та відповідачем шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-08504-141212, згідно якого Банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом укладання договору є дата підписання Банком пропозиції та скріплення її печаткою. Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 22177,66 грн., що складається з: 11072,88 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3919,39 грн. прострочене тіло кредиту; 7185,39 грн. заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 14.12.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» (а.с.10), та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-08504-141212, згідно якої банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн.(а.с.3-6). Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 22177,66 грн., що складається з: 11072,88 грн. заборгованості по тілу кредиту; 3919,39 грн. простроченого тіла кредиту; 7185,39 грн. заборгованості за відсотками (а.с.8). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 22177,66 грн. заборгованості за кредитною лінією та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач 13.08.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказала, що вона з 16.08.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] Зазначила, що в даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, мешкає окремо, працює і має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 від заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність, та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 16.08.2013 року, виданого виконкомом Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.08.2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.12.2013 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON] Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має одну малолітню дитину, працює та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовольнити та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач 13.08.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на його погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 26.09.1998 року Новоодеським райвідділом РАГСу Миколаївської області, за актовим записом № 60, - розірвати. В судове засідання сторони не зявилися. До суду надійшла письмова заява від позивача, в якій він підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у його відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у її відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивача, відповідачки, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1998 року. Їх шлюб зареєстровано Новоодеським райвідділом РАГСу Миколаївської області, за актовим записом № 60 . Від спільного проживання в подружжя народилося двоє дітей: донька Наталія, [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких являється позивач по справі. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається з обставин, викладених в позові, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з травня 2015 року, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сімя фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач 13.08.2015 року звернувся до суду з позовом у якому вказав, що відповідач допустив безоблікове користування електроенергією за адресою: м. Селидове, бульвар Октябрьської Революції, 12/4, про що було складено акт і визначений розмір заподіяних збитків ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заподіяні збитки у розмірі 11 803 грн. 77 коп. та сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву з підтриманням позову, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами, судом встановлено, що 29.01.2014 року працівниками Селидівського РЕМ було складено акт № 195191 «Про порушення правил користування електричною енергією для населення» відносно [PERSON], а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку, накид дротів, електрична енергія споживача електролічильником не враховувалася, від підписання акту відповідач відмовився. Сума заподіяних збитків, згідно розрахунку по формі, склала 11 803 грн. 77 коп. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності зі ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 53 «Правил користування електроенергією для населення» у випадку відмовлення споживачів відшкодувати збитки, електропостачальник має право у судовому порядку вимагати відшкодувати збитки. Вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач 13.08.2015 року звернувся до суду з позовом у якому вказав, що відповідач допустив безоблікове користування електроенергією за адресою: м. Селидове, вул. Фрунзе, 8, про що було складено акт і визначений розмір заподіяних збитків ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заподіяні збитки у розмірі 11855 грн. 98 коп. та сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву з підтриманням позову, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними по справі доказами, судом встановлено, що 20.11.2013 року працівниками Селидівського РЕМ було складено акт № 192508 «Про порушення правил користування електричною енергією для населення» відносно [PERSON], а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі електропостачальника з порушенням схеми обліку, накид дротів, електрична енергія споживача електролічильником не враховувалася, від підписання акту відповідач відмовився. Сума заподіяних збитків, згідно розрахунку по формі, склала 11855 грн. 98 коп. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності зі ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 53 «Правил користування електроенергією для населення» у випадку відмовлення споживачів відшкодувати збитки, електропостачальник має право у судовому порядку вимагати відшкодувати збитки. Вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved