Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в обґрунтування якого вказав, що 22.02.2010 року між ним та відповідачем укладений договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 6900 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але у порушення наведених норм закону та умов укладеного договору, відповідач зобовязання, взяті на себе, належним чином не виконав. Станом на 30 листопада 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 110321,61 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 5727,72 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 94764,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 4100,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 5229,60 грн. Дану суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 грн., позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача до судового засідання не зявився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, згідно з клопотанням не заперечує проти розгляду справи без участі представника у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому ЦПК України та ст.11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що 22 лютого 2010 року між сторонами по справі був укладений Договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується заявою позивача від 22.02.2010р., підписаною як позивачем так і відповідачем та наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8-14). Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.11.2017 року загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 110321,61 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 5727,72 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 94764,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 4100,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 5229,60 грн. (а.с. 4-6). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором. Невиконання грошового зобовязання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач порушив в односторонньому порядку зобовязання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Відповідно до ст.ст.549, 612, 625, 1054 ЦК України, відповідач на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором та суму штрафів. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Між тим, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Так, відповідно до ч.1 ст.2 даного Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до розрахунку заборгованості від 30.11.2017 року, у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість за кредитом станом на 30.11.2012р., тому сума фіксованої частини штрафу 500 грн. підлягає стягненню з відповідача, як така, що нарахована до введення в дію мораторію, а оскільки процентна складова штрафу була нарахована позивачем після 14.04.2014 року, то у задоволенні вимог позивача про стягнення суми 5229,60 грн. необхідно відмовити (а.с. 4-6). Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до наданого розрахунку, відповідач використовував кредитні кошти та погашав кредит, остання дата погашення 30.07.2014р., тому суд вважає, що відповідач був згоден з сумою наданих кредитних коштів та умовами їх погашення разом з відсотками, комісією та неустойкою у разі порушення цих умов, що підтверджується розрахунком заборгованості, а тому з нього необхідно стягнути: заборгованість за кредитом 5727,72 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 94764,29 грн., заборгованість за пенею та комісією 4100,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., а всього 105092,01 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідно до пропорційно задоволених вимог, судовий збір у сумі 1678,47 грн. На пiдставi ст.ст. 546, 549, 612, 625, 1054 ЦК України, ч.1 ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

Outcome: partial