overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач 26.01.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 28.02.19 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей сини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що стосунки між сторонами не складаються, так як вони не мають спільних інтересів, вони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та взаємоповаги. Сторони біля року спільно не проживають. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 26.02.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 21.04.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви, відповідач проти позову не заперечив засобом подання будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб повторним, виданим 10.12.19 р. Ковельським міськрайвідділом ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 28.02.19 р., актовий запис № 76. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є вказані вище двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач 26.02.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 25686,78 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 18.10.2012р. між ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем укладено кредитний договір №CL126844, згідно якого Банк надає відповідачу кредит в сумі 25000,00 грн., з терміном погашення до 18.10.2016 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39% річних. Відповідачем належним чином не виконувались зобов'язання по кредитному договору, у зв'язку з чим 13.12.2013 р. йому рекомендованим листом надіслано вимогу про погашення заборгованості. Станом на 24.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 25686,78 грн., яка складається з: 1309,85 грн.- прострочена заборгованість по кредиту; 20765,23 грн. - сума дострокового стягнення кредиту; 3563,10 грн.- заборгованість за відсотками; 48,60 грн.- пеня. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 18.10.2012р. між ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем укладено кредитний договір №CL126844, згідно якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 25000,00 грн., з терміном погашення до 18.10.2016 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39% річних (а.с.5-15). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань станом на 24.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 25686,78 грн., яка складається з: 1309,85 грн.- прострочена заборгованість по кредиту; 20765,23 грн. - сума дострокового стягнення кредиту; 3563,10 грн.- заборгованість за відсотками; 48,60 грн.- пеня (а.с. 4). У відповідності з вимогами ст. ст. 1052, 1054 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків згідно кредитного договору, кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 25686,78 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 256,87 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач 26.02.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 06.08.1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, стягувати судові витрати з відповідача не бажає, вважає що примирення не можливе та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 06.08.1988 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 06.08.1988 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 61. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач 26.02.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги по опаленню в сумі 9682,50 грн., яку не дивлячись на неодноразові попередження, як власник квартири [ADDRESS], не сплачує в повному об'ємі з 01.02.2010 року по 01.11.2013 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, з викладених у ньому підстав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, в межах строку позовної давності, оскільки має незначний заробіток, з якого неспроможна оплачувати в повному об'ємі всі комунальні послуги. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст.509,527 ЦК України, забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлені строки. Судом встановлено, що відповідачка як власник квартири [ADDRESS], проживає у вказаній квартирі та користується наданими позивачем послугами по опаленню однак з 01.02.2010 року по 01.11.2013 року несвоєчасно вносить плату за отримані послуги та в зв'язку з цим має заборгованість в розмірі 9682,50 грн. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України, особа може звернутися за захистом свого порушеного цивільного права в межах трьох річного строку позовної давності. Оскільки позивач, звернувся за захистом свого порушеного права за період більш ніж три роки, то суд задовольняє вимоги позивача в межах строку позовної давності за період з 01.11.2011 року по 01.11.2013 року в сумі 5996,69 грн., оскільки суд не знаходить підстав для поновлення позивачу строку позовної давності. Також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач 26.02.2014 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач 26.02.2015 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Відповідач є батьком її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року вони не підтримують фактичних шлюбних стосунків, проживають окремо, внаслідок чого відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дочки. Дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну соціальну допомогу, інших доходів не має. Відповідач працює, має стабільний дохід, інших стягнень з нього не проводиться. Так як відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дити не надає, то вона просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини до досягнення нею повноліття. Позивач надала до суду заяву (а.с.15) про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечує (а.с.16). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.180 -183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. [INFO] народилась [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON], актовий запис № 182 від 22.02.2012 року (а.с.3 - ксерокопія Свідоцтва про народження Серія [NUMBER]). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно довідки про доходи, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця» (а.с.13), відповідач працює слюсарем з огляду та ремонту локомотивів на пунктах технічного обслуговування, отримує заробітну плату, його середньомісячна заробітна плата складає 4883,11 грн. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дочки до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач 26.02.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 21.06.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу вони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з грудня 2015 року з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Все це є перешкодою для подальшого існування повноцінної сім'ї. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливими, оскільки суперечать їх спільним інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.14). Вказала, що примирення між ними неможливе. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 31.05.2016 року о 08.30 год. (а.с.13). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 21.06.2006 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 року з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач 26.02.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що син проживає із нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, інших дітей немає, стягнення за виконавчими документами не проводяться, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 183, 191 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Син проживає з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню свого неповнолітнього сина, працює, отримує заробітну плату, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач 26.02.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнював (а.с.18,19), посилаючись на наступні обставини. Він 01.09.2015 року уклав шлюб з відповідачем. З часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, виникли розбіжності у поглядах на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони разом не проживають, місце фактичного перебування відповідача йому не відомо, укладений шлюб носить формальний характер. Такі відносини суперечать його інтересам, примирення неможливе. За його глибоким переконанням підтримувати шлюбні відносини немає подальшого сенсу. Шлюб розривають вперше, спору про поділ спільного сумісного майна немає. Спільних дітей вони не мають. Розірвати шлюб через органи РАЦС немає можливості, оскільки місце перебування відповідача йому не відоме. На підставі викладеного, просить шлюб розірвати, розгляд справи провести за його відсутності. Ухвалою суду від 18.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.26,27). \~ \~Ухвалою суду\~від 08.10.2018\~року закрито\~підготовче провадження\~по цивільній\~справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 26.11.2018 року о 09.00 год. (а.с.36). Позивач у судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с.19). Відповідач у\~судове засідання\~не зявилася,\~про місце,\~день і\~час розгляду\~справи повідомлялася\~належним чином\~за місцем\~реєстрації (а.с.25).\~До суду\~повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 26.11.2018 року о 09.00 год., як не вручений у звязку з закінченням встановленого строку зберігання (а.с.38). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 01.09.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Спільних дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. За таких обставин зберегти сімю неможливо. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Враховуючи те, що розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо, шлюб необхідно розірвати в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач 26.02.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), посилаючись на наступні обставини. Вона 20.09.2006 року уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони не мають дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2012 року, на даний момент сімейних стосунків не мають, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Майновий спір відсутній. Розірвати шлюб через органи РАЦС чоловік відмовляється. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу не бажає. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.13,14). Ухвалою суду від 08.06.2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.18). Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.15), на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.11). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 08.10.2018 року о 12.00 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання. Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.09.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Дітей від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні відносини, за посиланням позивача, припинені з 2012 року через різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За посиланням позивача майновий спір відсутній. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач 26.02.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 15.02.2001 року, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 225. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Приблизно з 2005-2006 року спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.02.2001 року, Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 225 ( а.с. 13 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 16 - копії свідоцтв про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved