Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] ,03.08.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 19.05.2004 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Ржавинецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, Україна , за актовим записом №07. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного. Внаслідок чого більше семи місяців не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, так як відповідач залишив сім`ю та переїхав проживати окремо. Кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає своє прізвище залишити без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, крім цього вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача до суду, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.05.2004 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.05.2004 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного, внаслідок чого сторони більше семи місяців не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Кожен з них живе своїм життям. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved