Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

позивач [PERSON] 10 квітня 2017 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 02 серпня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, у них різні погляди на життя, втратили почуття довіри та поваги. Шлюбні стосунки припинені з 14 липня 2016 року. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, його було повідомлено про час та місце розгляду справи, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відноси здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любови та поваги, взаємодопомоги і підтвердження забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного і фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2003 року, про що зроблено актовий запис № 6 виконкомом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а.с 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не мешкають разом з липня 2016 року. Суд, вважає, що неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved