Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.03.2021 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Просила змінити призначений за постановою Апеляційного суду Львівської області від 05.07.2018 по справі №466/5129/17 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі на кожну дитину по 1200 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 18.07.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\2 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Стислий виклад позицій сторін. Обгрунтування позивача. Позивачкою у позовній заяві зазначено наступне. В період з 06.09.2002 до 10.09.2017 [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON] . Від подружнього життя у них народилися двійнята: син- [PERSON] та донька- [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з Позивачкою за адресою: [ADDRESS] . 11.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Попри документальне розірвання шлюбу в 2017 році, Позивачка зазначає, що фактично сторони припинили проживати спільно як подружжя з 2016 році. З даного часу відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення дітей. Внаслідок даних обставин Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05.07.2018 року змінено Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02.10.2017 року у справі про стягнення аліментів, а відтак постановлено: стягувати з [PERSON] , 1978 року народження в користь [PERSON] , 1981 року народження аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі на кожну дитину по 1200 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 18.07.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Позивачка зазначає, що стягуваний з відповідача розмір аліментів не відповідає навіть мінімальному встановленому законом прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, істотно зростає індекс споживчих цін, збільшуються матеріальні витрати на дітей-двійнят стосовно забезпечення їх продуктами харчування належної якості, вітамінами, необхідним сезонним одягом та взуттям, забезпечення дітей дошкільною літературою з метою підготовки їх до школи, спортивним інвентарем для дозвілля, на культурний, духовний та соціальний розвиток дітей, забезпечення лікування дітей у випадку потреби та ін., відтак вважає за необхідне змінити стягуваний розмір аліментів із твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень на кожну дитину на 1/2 частку від заробітку (доходу) Відповідача на двох дітей, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка стверджує, що Відповідач є працездатною особою, останній на постійній основі здійснює поїздки за кордон з метою заробітку. Володіє нерухомим майном, яке здає в оренду, а відтак отримує додатковий дохід. Розмір доходу відповідача є достатнім та стабільним. Інших утриманців відповідач не має. В добровільному порядку відповідач не сплачує встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, на кожну дитини. Обгрунтування заперечень відповідача. 05 травня 2021 року уповноваженим представником Відповідача-адвокатом Арутюновою Н.Ф. подано письмовий відзив на позовну заяву, у котрому, в обгрунтування заперечень позовних вимог зазначено наступне. 06.09.2002 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. За час шлюбу у позивачки та відповідача народилося двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] . Однак, даний шлюб виявився невдалим через що, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час діти проживають зі позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить [PERSON] на праві власності. Однак доступу до даної квартири, позивачка не дає. З даного приводу з позивачкою було проведено бесіду профілактичного характеру про недопустимість протиправної поведінки. На підтвердження даного факту надано копію пояснення від 31.10.2019 та копію відповіді Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.10.2017 р у справі № 466 /5129/17 задоволено позов [PERSON] та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] щомісячно в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Однак, постановою Апеляційного суду Львівської області, дане рішення було змінено та постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] щомісячно в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину. На даний час, [PERSON] справно сплачує присуджені судом аліменти, що підтверджується відповідними квитанціями, які додаються. У поданому позові Позивачка вказує, що [PERSON] є працездатною особою та на постійній основі здійснює поїздки за кордон з метою заробітку. Так, дійсно, до пандемії Ковід-19 [PERSON] здійснював короткострокові поїздки за кордон і намагався заробити, однак, після запровадження карантинних обмежень та закриття кордонів у Європейських країнах, поїздки за кордон стали неможливими. Так, з 29.03.2021 р. [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості, що підтверджується довідкою № 1668 від 06.09.2021. Саме тому, [PERSON] не має стабільного доходу і через це не може сплачувати аліменти у відсотковому розмірі від заробітку (доходу). Позивачка також зауважує, що [PERSON] володіє нерухомим майном, яке здає в оренду. Так, дійсно [PERSON] володіє квартирою [ADDRESS] . Однак, у даній квартирі проживає [PERSON] , що визнає сама позивачка, а відповідно дана квартира не може здаватися в оренду. [PERSON] також має право власності на ідеальну частку у квартирі [ADDRESS] , однак власне за даною адресою зараз проживає- [PERSON] , його браг- [PERSON] який є співвласником даної квартири, двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , а також матір відповідача - [PERSON] , яка є також співвласницею даної квартири. Саме тому, дана квартира також не може на даний час здаватися в оренду. Стороною Відповідача також зауважено, що позивачка не надала жодних доказів для підтвердження будь-яких доходів чи зміни матеріального становища [PERSON] , які б слугували підставою для зміни способу сплати аліментів. Тому сторона відповідача просила у позовних вимогах [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів відмовити в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. 03 березня 2021 року Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду. У судовому засіданні уповноважений представник Позивачки адвокат Ільків Г.М. надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] та його уповноважений представник адвокат Арутюнова Н.Ф. надали пояснення, що аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву, просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне. Даний позов виник із приводу зміни способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Матеріалами справи підтверджено, що у сторін у справі є двоє дітей двійнят: син - [PERSON] , донька - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з Позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Даний факт сторонами визнаний і не оспорювався. 11.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.10.2017 р у справі № 466 /5129/17 вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] щомісячно в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. Постановою Апеляційного суду Львівської області дане рішення було змінено та постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] щомісячно в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину. Доказів того, що відповідач [PERSON] неналежно сплачує присуджені судом аліменти, чи про наявну заборгованість за аліментами, суду не подано. Згідно квитанцій, поданих стороною Відповідача до відзиву на позовну заяву підтверджується справна сплата аліментів. Судом встановлено, що з 29.03.2021 Відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Львівському міському центрі зайнятості, що підтверджується довідкою № 1668 від 06.09.2021. Отже, Відповідач [PERSON] не має стабільного доходу і через це не може сплачувати аліменти у відсотковому розмірі від заробітку (доходу), як того вимагає сторона Позивачки. Не віднайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами, у судовому розгляді твердження Позивачки, що Відповідач [PERSON] володіє нерухомим майном, яке здає в оренду. Стороною Відповідача визнано, що він - [PERSON] володіє квартирою [ADDRESS] . Однак, у даній квартирі проживає [PERSON] , що визнано та не спростовано Позивачкою, відповідно дана квартира не може здаватися в оренду. Відповідач визнав, що має право власності на ідеальну частку у квартирі [ADDRESS] , однак власне за даною адресою зараз він саме там проживає разом із своїм братом - [PERSON] , який є співвласником вказаної квартири, двоє неповнолітніх дітей брата, а також матір Відповідача - [PERSON] , яка є також співвласницею даної квартири. Будь-яких інших доказів, що спростовували доводи відповідача суду подано не було. Крім того, стороною Позивачки не надано суду належних та допустимих доказів щодо зміни матеріального становища Відповідача [PERSON] та про отримання останнім, які б слугували підставою для зміни способу сплати аліментів. Будь-яких клопотань про витребування доказів щодо матеріального стану відповідачу, суду також не заявлялись. У своїх доводах сторона Позивачки посилається на ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік», котрим визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6-18 років з 01.01.2021р. до 30.06.2021р. становить 2395 грн., з 01.07.2021 р. по 30.11.2021р. становить 2510 грн., з 01.12.2019 р. становить - 2618 грн. Однак, присуджені, згідно постанови Апеляційного суду Львівської області від 05.07.2018 року аліменти, що підлягають стягненню з Відповідача [PERSON] на користь Позивачки [PERSON] на утримання дітей підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 18.07.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Таким чином в процесі виконання судового рішення розмір аліментів, що стягуються з відповідача можуть бути змінені відповідно до індексації. Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст.183 СК України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, що зазначено в абзаці 2 ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідного для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вище викладене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed