Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] з 1997 року був прийнятий в члени та на роботу в колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» с. Скосарівка, Миколаївського району, Одеської області де працював трактористом. У 2000 році КСП «Україна» перейменовано у СТОВ «Україна». З членів товариства він не виходив і працював в ньому до його реформування, що підтверджується записами в трудовій книжці. \~ \~ \~ \~14 вересня 2000 року рішенням [PERSON] сільської ради ХІ сесії ХХІІІ скликання його було включено до списку громадян, що заново прибули до сільгосптовариства для розпаювання земель резервного фонду. \~ \~ \~ \~Згідно даного рішення він має право на земельну частку ( пай ) 5,00 га., але в натурі йому земельна частка не виділялась. \~ \~ \~ \~У звязку з юридичною необізнаністю, позивач документально ні куди не звертався для оформлення земельної ділянки, про те що це потрібно було зробити він дізнався коли звернувся до Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Одеської області. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] РДА Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, Миколаївського району, Одеської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідачі позов визнали та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, що також підтверджується матеріалами справи: копією паспорта [PERSON] ( а.с. 3 4 ), копією пенсійного посвідчення [PERSON] ( а.с. 5 ), копією довідки до акту огляду медико соціальної експертизи ( а. с. 6 ), копією трудової книжки [PERSON] ( а.с. 7 ), довідкою виданою з Держгеокадастру, щодо вартості земельної ділянки ( а.с. 8 - 9 ), копіями архівних довідок ( а.с. 10 12 ), копією списку громадян, заново прибувших до сільгосптовариства для розпаювання ( а.с. 13 ), копією справки ( а.с. 14 ). Статтею 10 Закону України «Про\~ колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено,\~ що земля\~ може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана\~ у\~ постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Законом України «Про порядок виділення в натурі\~ ( на місцевості )\~ земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» та Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 ( 720/95 ) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку ( пай ) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку ( пай ) надавалось членам недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до встановленого членства в підприємстві на дату видачі сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що не внесення до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю особи, яка була членом колективного сільськогосппідприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Згідно ст. 1 Закону\~ України «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв )» право на земельну частку ( пай ) мають: -колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку ( пай ) у встановленому законодавством порядку; -громадяни спадкоємці права на земельну частку ( пай ), посвідченого сертифікатом; -громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку ( пай ); -громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного ( обов'язкового ), або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що\~ самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або\~ інших сільськогосподарських підприємств, а\~ також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Згідно ст. 122 ЗК України право передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності України покладено на центральний орган виконавчої\~ влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Outcome: approved