Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.07.2013 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що за ним зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом 18.04.2013 року. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначав, що він звернувся до відповідача - ПрАТ «Горлівськтепломережа» для переоформлення особового рахунку на своє ім'я, проте відповідач направив йому повідомлення про наявність боргу станом на 01.05.2013 року на суму 12 584,90 грн. та лист по оплаті за централізоване опалення по [ADDRESS] у розмірі 12 660,43 грн. та витрат за врегулювання спорів у судових органах в сумі 47,18 грн. Вважав, що безпідставне перенесення відповідачем боргів за опалення та витрат по врегулюванню спорів в судових інстанціях з особового рахунку померлого абонента [PERSON] на особовий рахунок, відкритий на його ім'я, є неправомірною дією, що чинить перешкоди у відчуженні квартири. Вважав, що відповідач порушив ч. 2 ст. 1281 ЦК України, оскільки міг знати про відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] але пропустив строки пред'явлення вимоги до спадкоємців, відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України. Просив визнати неправомірними дії відповідача по перенесенню з особового рахунку [PERSON] [NUMBER] борг за опалення на 01.04.2013 року у сумі 12 403,81 грн. та витрат по урегулюванню спорів у судових органах в сумі 47,18 грн. на його особовий рахунок [NUMBER], скасувати записи по особовому рахунку [NUMBER] про наявність боргу на 01.04.2013 року в сумі 12 403,81 грн. та витрати по врегулюванню спорів у судових органах в сумі 47,18 грн. та зобов'язати ПрАТ «Горлівськтепломережа» видати йому довідку про відсутність у нього заборгованості за послуги централізованого опалення за період з травня 2003 року по квітень 2013 року в розмірі 12 584,90 грн., 3% річних у сумі 1 339,10 грн., інфляційних нарахувань у сумі 94,24 грн., судового збору в сумі 229,40 грн. та витрат за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30,00 грн. Відповідач - ПрАТ «Горлівськтепломережа» подав зустрічний позов про стягнення заборгованості, у якому вказував, що позивач прийняв спадщину, яка складається з квартири [ADDRESS] У квітні 2013 року підприємству стало відомо, хто є спадкоємцем майна і відповідно боргів, які утворились через несплату послуг з теплопостачання в сумі 12 632, 08 грн. станом на 01.04.2013 року, а також витрат по врегулюванню спорів в судовому порядку в розмірі 47,18 грн. У зв'язку з чим, 25.07.2013 року [PERSON] особисто рекомендованим листом вручена претензія-вимога на цю суму. Просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з травня 2003 року по квітень 2013 року в розмірі 12 584,90 грн., 3% річних у сумі 1 339,10 грн., інфляційні нарахування - 94,24 грн., судовий збір у розмірі 229,40 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 11 лютого 2014 року в позові [PERSON] та у зустрічному позові ПрАТ «Горлівськтепломережа» відмовлено. На вказане рішення суду позивач та відповідач подали апеляційні скарги. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог помилково вважав, що копії платіжних квитанцій та лист ПрАТ «Горлівськтепломережа» від 03.06.2013 року є різновидом претензії, у зв'язку з чим, оскарження даних дій не передбачено законодавством як спосіб захисту прав. Вказує, що вказані документи є письмовими доказами неправомірного створення перешкод власнику квартири, відповідно до яких, борг померлого [PERSON] незаконно, без судового рішення про стягнення боргу зі спадкоємця був перенесений [PERSON], якому як абоненту з травня 2013 року відповідач відмовляє у видачі довідки про відсутність заборгованості та замість цього видає довідку про наявність неіснуючого боргу. Відповідач ПрАТ «Горлівськтепломережа» не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що відповідач був повідомлений про смерть боржника у 2011 році. Вказує, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки до теперішнього часу ВДВС не повідомив стягувача про смерть боржника та відповідні постанови про закриття провадження своєчасно не були надані підприємству. Зазначає, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» не було сповіщене державною виконавчою службою про закінчення виконавчих проваджень у зв'язку зі смертю боржника [PERSON], тому не мало можливості дізнатися про відкриття спадщини та пред'явлення вимог спадкоємцю щодо заборгованості. Представники ПрАТ «Горлівськтепломережа» Єжова Н.С. та Михайлова О.О. підтримали доводи апеляційної скарги. [PERSON], сповіщений про час та місце розгляду справи судовими повістками та телефонограмами, не з'явився та подав заперечення з заявою про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників підприємства, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скаргу позивача слід відхилити, а скаргу підприємства - задовольнити частково. Згідно пунктам 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що [PERSON] помер 12 серпня 2011 року. Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, посвідченого 18.04.2013 року державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори Алперіної О.Ю., реєстр за № 1-1415, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є [PERSON], який отримав спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] Вартість спадщини не визначена. Відповідно до наданого відповідачем розрахунку, заборгованість за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за особовим розрахунком [NUMBER], складає 12 660,43 грн. Як вказано у довідці Центрально-Міського ВДВС за № 10787/05.38 від 29.10.2013 року, до останнього для виконання надходили рішення суду від 05.11.2009 року, 14.09.2010 року про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплопостачання у розмірі 1 758,74 грн. та 1 644,55 грн., а також судовий наказ від 17.06.2011 року про стягнення 1 421,87 грн. 24.10.2011 року винесені постанови про закінчення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «Горлівськтепломережа» було повідомлено про смерть боржника у 2011 році. При цьому суд посилався на те, що часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Проте відповідачем не надано відомостей стосовно того, що згідно до вимог ст. 1281 ЦК України протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, підприємство пред'явило свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON], районний суд дійшов висновку, що надані до первісного позову у якості доказу вимог копії платіжних квитанцій та лист ПрАТ «Горлівськтепломережа» від 03.06.2013 року про наявність боргу є різновидом претензії і тому оскарження цих дій не передбачене законодавством як спосіб захисту прав. З висновком суду щодо відмови у задоволенні позову [PERSON] можливо погодитися, проте висновок суду про відмову у задоволенні зустрічного позову не ґрунтується на обставинах справи та нормах закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства. Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, у разі виконання ним своїх зобов'язань відповідно до договору; приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів; отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів; отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду. Захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів», іншими нормативно-правовими актами. Позивач просив суд визнати незаконними дії по перенесенню з особового рахунку [PERSON] [NUMBER] боргу на його рахунок та скасувати записи по особовому рахунку [NUMBER] про наявність боргу. Вказані вимоги не відносяться до способів захисту права споживача послуг з теплопостачання та не входять до компетенції суду. Окрім того, апеляційний суд приходить до висновку, що позов підприємства підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач [PERSON] своєчасно не повідомив підприємство про відкриття спадщини, а звернувся до ПрАТ «Горлівськтепломережа» лише 28 травня 2013 року, отримавши 18 квітня 2013 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом. (а. с. 6, 11) Дана обставина підтверджується листом підприємства від 03.06.2013 року та записом у журналі вхідної кореспонденції підприємства за 2013 рік (вхідний номер 2601). Також, з листа ВДВС від 04.04.2014 року №4898/05.38 бачається, що постанови про закриття виконавчого провадження у зв'язку зі смертю спадкодавця [PERSON] по трьом виконавчим провадженням були направлені ПрАТ «Горлівськтепломережа» лише 21.02.2014 року. Вказане підтверджується записами у журналі вхідної кореспонденції підприємства за 2014 рік - вхідні номери: 1336, 1337, 1338. ПрАТ «Горлівськтепломережа» звернулось в суд з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] 13.08.2013 року, тобто в межах строку пред'явлення вимог до спадкоємця. (а. с. 18) Таким чином, кредитор - ПрАТ «Горлівськтепломережа» не пропустив шестимісячний строк для пред'явлення вимог до спадкоємця [PERSON] У зв'язку з чим, з останнього підлягає стягненню сума боргу за період з травня 2003 року по квітень 2013 року в розмірі 12 584,90 грн. Вказана сума не перевищує вартість майна, одержаного у спадщину, оскільки згідно свідоцтву про право на спадщину вартість квартири складає 64 350 грн. ( а. с. 6) Проте вимоги підприємства про стягнення 3% річних у сумі 1 339,10 грн., інфляційних нарахувань в сумі 94,24 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. не ґрунтуються на законі та обставинах справи, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України такий обов'язок може бути покладений лише на боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, тобто на [PERSON] У даному випадку [PERSON] відповідає лише по його боргам та не несе відповідальності за їх несвоєчасне виконання спадкодавцем. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON] понесені ПрАТ «Горлівськтепломережа» витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. Таким чином, зустрічний позов ПрАТ «Горлівськтепломережа» підлягає частковому задоволенню. З огляду на наведене, апеляційну скаргу [PERSON] слід відхилити, а апеляційну скаргу підприємства - задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Горлівськтепломережа» скасувати та ухвалити нове - про часткове задоволення позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial