Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.07.2014 року у строк, визначений ст. ст. 150, 233 КЗпП України, звернувся в суд з позовною заявою за захистом своїх трудових прав, в якій просить скасувати як незаконні накази відповідача - ДП «Львівський військовий лісокомбінат», зокрема Наказ № 83-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», виданий 17.04.2014 року виконуючим обов'язки директора Гоцківським М.С. та Наказ № 91-ОС «Про усунення директора Магерівського лісгоспу [PERSON] від виконання посадових обов'язків», виданий 30.04.2014 року ним-же. Також просить стягнути у свою користь судові витрати у справі, які полягають у оплаті послуг адвоката за надання правової допомоги у розмірі 1500 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що обидва оскаржувані Накази грубо порушують його трудові права, як директора Магерівського лісгоспу, такі Накази, на його думку, є незаконними. Так, першим Наказом № 83-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17.04.2014 року його притягнено дисциплінарної відповідальності за невиконання одного з пунктів іншого Наказу підприємства, з яким його навіть не було ознайомлено, а також покладено обов'язок відшкодувати підприємству збитки за незаконне звільнення іншого працівника цього ж підприємства і згодом поновленого на посаді рішенням суду, до звільнення якого він не мав жодного відношення і це не було його ініціативою. У подальшому, вже Наказом № 91-ОС «Про усунення директора Магерівського лісгоспу [PERSON] від виконання посадових обов'язків» від 30.04.2014 року його усунено від виконання посадових обов'язків із збереженням заробітної плати та призначено розслідування щодо його діяльності із створенням відповідної комісії. Зазначає, що в обох Наказах відсутні посилання на будь-які законодавчі норми чи положення трудового договору (контракту), який, доречі, з ним так і не був укладений, хоча це передбачено статутом підприємства та положенням про Магерівський лісгосп. З цими Наказами його не було ознайомлено офіційно і відповідні підписи про ознайомлення на них відсутні. Також копії оскаржуваних Наказів не були надіслані йому у встановленому порядку для ознайомлення, так як під час винесення кожного з них він перебував на листку непрацездатності. Звертає увагу суду на те, що жодної вини його, як директора структурного підрозділу у порушенні трудової дисципліни немає, такий факт не зафіксований, до того ж, йому незрозуміло, який-же вид дисциплінарного стягнення до нього застосовано. Покладення на нього шкоди, заподіяної підприємству незаконним звільненням та поновленням іншого працівника, вважає повним безглуздям, так як його вини у цьому немає, а навіть якщо б була, то відшкодування може бути покладене лише у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше однієї середньомісячної заробітної плати, як це визначено чинним трудовим законодавством. Натомість розмір шкоди, який його зобов'язано відшкодувати, значно перевищує його середньомісячний заробіток. Що стосується його відсторонення від займаної посади, або як це зазначено у оспорюваному Наказі «усунення», то жодної з підстав, передбачених ст. 46 КЗпП України, за настання якої можливе відсторонення працівника від роботи, у даному випадку не спостерігається. Такі дії відповідача в особі виконуючого обов'язки директора Гоцківського М.С. він розцінює виключно як упереджене ставлення та особисту неприязнь, що не може аж ніяк відображатись на трудових відносинах. З огляду на вказане, дізнавшись про існування оспорюваних Наказів щодо застосування дисциплінарного стягнення та відсторонення від роботи, він одразу ж був змушений звертатись до суду із даним позовом за захистом своїх трудових прав та інтересів. Позивач [PERSON] та його належним чином уповноважений представник - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 2-3), надали пояснення, аналогічні наведеним у позові. Належним чином у повноважена представник відповідача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» заступник директора з правових питань та режиму - Максимонько Л.В. у судовому засіданні, яке відбулось 06.08.2014 року, проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість обох оспорюваних Наказів, які, на його думку, повинні залишатись у законній силі. Зазначив, що такі Накази прийняті виконуючим обов'язки директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Гоцківським М.С. у відповідності з діючими нормами трудового законодавства, хоча і не заперечував того, що посилання на такі норми у змісті цих Наказів відсутні, як і відсутні підписи про ознайомлення позивача з ними. Не заперечував також того, що копії цих Наказів не були надіслані позивачу поштою чи надані у інший спосіб, так як позивач у дні видання Наказів перебував на листку непрацездатності і не було змоги це зробити особисто. Вважає, що саме позивач винен у незаконному звільненні іншого працівника Магерівського лісгоспу, так як ним підписаний кінцевий Наказ про звільнення такого працівника, а тому саме він і зобов'язаний відшкодувати заподіяну незаконним звільненням шкоду у повному обсязі, хоча це і не передбачено діючим законодавством, але і не заборонено. Разом з тим, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення, а згодом відсторонено не лише за незаконне звільнення працівника і не відшкодування шкоди підприємству таким звільненням (невиконання п. 11 Наказу № 75-ОС від 14.04.2014 року), але й через допущення ним значної заборгованості підприємства перед кредиторами та уникнення від сплати податків. Саме тому, за результатами службового розслідування відповідний висновок скеровано у прокуратуру для проведення перевірки, яка на даний час триває. Твердження позивача про неприязнь керівника до нього і таке інше вважає надуманими. На підставі наведеного, просив у позові відмовити у зв'язку із його безпідставністю. У подальшому, будучи належно повідомленим про дату, час та місце наступного судового засідання, у таке 02.09.2014 року не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд визначив причини неявки представника відповідача 02.09.2014 року неповажними і ухвалив продовжувати судовий розгляд справи у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника на підтвердження позовних вимог, пояснення представника відповідача на підтвердження заперечень проти позову, давши належну оцінку письмовим доказам по справі, суд вважає, що позов пред'явлений у визначений законом строк, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Згідно положень ст. 233, що міститься у главі XV КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права. Предметом оскарження у даній справі є Накази ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 83-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17.04.2014 року та № 91-ОС «Про усунення директора Магерівського лісгоспу [PERSON] від виконання посадових обов'язків» від 30.04.2014 року. Як вбачається із поданої позовної заяви, така зареєстрована судом 14.07.2014 року, тобто менш, аніж за три місяці навіть з дня видачі оскаржуваних Наказів. Таким чином, встановлений законом строк звернення до суду за вирішенням трудового спору не пропущений. По суті спору у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], починаючи з 31.10.2013 року і по даний час працює на посаді директора Магерівського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» з посадовим окладом згідно штатного розпису у розмірі 3240 грн., що підтверджується копією Наказу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 326 від 31.10.2013 року «Про призначення директора Магерівського лісгоспу» (а. с. 4). Як вбачається із змісту Статуту ДП «Львівський військовий лісокомбінат» у новій редакції (а. с. 30-46) та змісту Положення про Магерівський лісгосп ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (а. с. 47-59), з керівниками структурних підрозділів, у тому числі і з керівником Магерівського лісгоспу, укладається контракт відповідно до законодавства України. Сторонами у судовому засіданні не заперечувалось того факту, що контракту з позивачем [PERSON], як керівником структурного підрозділу - Магерівського лісгоспу відповідач ДП «Львівський військовий лісокомбінат» не укладав і такий суду не поданий. З копії оскаржуваного Наказу відповідача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 83-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17.04.2014 року (а. с. 27) вбачається, що за невиконання п. 11 Наказу № 75-ОС від 14.04.2014 року позивача [PERSON] як директора Магерівського лісгоспу притягнено до дисциплінарної відповідальності, але так як він перебував у цей день (день видачі Наказу) на листку непрацездатності, то відповідне рішення узгоджено прийняти після його виходу на роботу. Також цим-же Наказом його зобов'язано виплатити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 22329 грн. 84 коп. та моральне відшкодування у розмірі 7000 грн., а рішення у частині заробітної плати за один місяць у розмірі 4938 грн. 33 коп. допустити до негайно виконання. Будь-які посилання на норму КЗпП України, або ж підзаконний нормативно-правовий акт у галузі трудових відносин у Наказі відсутні, як і не визначено, який саме вид дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 147 КЗпП України, застосовано чи буде застосовано у майбутньому до позивача [PERSON] за порушення трудової дисципліни. З вказаним Наказом позивача [PERSON] не було ознайомлено у цей-же день, так як той перебував на листку непрацездатності, що безпосередньо значиться у цьому Наказі. Копію такого Наказу позивачу [PERSON] не було скеровано у встановленому порядку, для можливості ознайомитись, відповідні докази на спростування такого представником відповідача не надані і у матеріалах справи відсутні. Таким чином, порушенням трудової дисципліни позивача [PERSON], як директора Магерівського лісгоспу, відповідачем ДП «Львівський військовий лісокомбінат» визначено невиконання п. 11 Наказу № 75-ОС від 14.04.2014 року. Про інші порушення трудової дисципліни, як то допущення значної заборгованості підприємства перед кредиторами та уникнення від сплати податків у Наказі не йдеться, а, відтак, суд зазначені обставини не досліджує та не перевіряє. Згідно п. 11 копії Наказу відповідача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 75-ОС «По особовому складу Магерівського лісгоспу» від 14.04.2014 року (а. с. 7-8) позивача [PERSON], як директора Магерівського лісгоспу зобов'язано доповісти про виконання цього ж Наказу у письмовій формі у термін до 16.04.2014 року (Наказ стосувався поновлення працівника Магерівського лісгоспу [PERSON] на посаді головного лісничого та вчинення інших пов'язаних з цим дій). Будь-якої відмітки про отримання такого Наказу для виконання на ньому немає. Натомість з позовної заяви та пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що Наказ № 75-ОС «По особовому складу Магерівського лісгоспу» від 14.04.2014 року із відтиском печатки надійшов у лісгосп лише 17.04.2014 року, що вже унеможливлювало виконання п. 11 цього Наказу у термін до 16.04.2014 року. До того ж, як уже йшлося вище, 17.04.2014 року позивач перебував на листку непрацездатності, про що було відомо відповідачу. Зазначені обставини представником відповідача у судовому засіданні не спростовано, відповідних доказів з цього приводу не надано. Таким чином, судом беззаперечно встановлено відсутність у діях позивача [PERSON] порушення трудової дисципліни у вигляді невиконання ним п. 11 Наказу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 75-ОС «По особовому складу Магерівського лісгоспу» від 14.04.2014 року. Що стосується покладення оскаржуваним Наказом № 83-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17.04.2014 року обов'язку на позивача виплатити головному лісничому [PERSON] суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 22329 грн. 84 коп. та моральне відшкодування у розмірі 7000 грн., а рішення суду у частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 4938 грн. 33 коп. допустити до негайно виконання, то такі дії відповідача не відповідають вимогам діючого трудового законодавства. Так, за змістом ст. 237 КЗпП України обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, покладає на службову особу, винну у незаконному звільненні працівника - суд, а не власник чи уповноважений ним орган. Разом з тим, доказів щодо покладення обов'язку саме судом на позивача [PERSON], як службову особу, винну у незаконному звільненні гр. [PERSON], сторонами не подано. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то така, за змістом ст. 237-1 вказаного Кодексу покладається виключно на власника або уповноважений ним орган, а не на службову особу, винну у незаконному звільненні працівника. Відтак, покладення відповідачем на позивача обов'язку покрити шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, а також обов'язку відшкодування моральної шкоди, у даному випадку не представляється можливим. Якщо ж З огляду на вказане, Наказ № 83-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», виданий 17.04.2014 року виконуючим обов'язки директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Гоцківським М.С., є незаконним і підлягаю скасуванню повністю. З копії оскаржуваного Наказу відповідача ДП «Львівський військовий лісокомбінат» № 91-ОС «Про усунення директора Магерівського лісгоспу [PERSON] від виконання посадових обов'язків» від 30.04.2014 року (а. с. 28) вбачається, що за невиконання розпорядження вих. № 249 від 29.04.2014 року та у зв'язку із недоліками у керівництві щодо забезпечення діяльності структурного підрозділу позивача усунено від виконання ним посадових обов'язків директора Магерівського лісгоспу із збереженням заробітної плати. Також призначено розслідування щодо його діяльності на вказаній посаді із створенням відповідної комісії по розслідуванню та складенням необхідного акта. Будь-які посилання на норму КЗпП України, або ж підзаконний нормативно-правовий акт у галузі трудових відносин у Наказі також відсутні, як і помилково визначено термін «усунення», а не «відсторонення», як це передбачено у ст. 46 КЗпП України. Знову ж-таки, з вказаним Наказом позивача [PERSON] не було ознайомлено у цей-же день, так як той у зв'язку із раптовим погіршенням стану свого здоров'я (діагноз: гострий тромбофлебіт гемороїдальних вен) вийшов на листок непрацездатності, на якому перебував станом на дату ухвалення даного рішення суду, що підтверджується випискою КЗ ЛОР «Сколівська ЦРЛ» із медичної карти стаціонарного хворого від 30.04.2014 року (а. с. 23). Копію такого Наказу позивачу [PERSON] також не було скеровано у встановленому порядку, для можливості ознайомитись, відповідні докази на спростування такого представником відповідача не надані і у матеріалах справи відсутні. За змістом розпорядження виконуючого обов'язки директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Гоцківського М.С. вих. № 249 від 29.04.2014 року (а. с. 10-11), про яке йдеться у оскаржуваному Наказі, таке адресоване керівникам структурних підрозділів і стосувалося необхідності їх прибуття 30.04.2014 року об 10 год. 30 хв. на виробничу нараду, воно було зареєстроване 29.04.2014 року за вх. № 105 і позивачу було відомо про його зміст. Разом з тим, як уже йшлося вище, 30.04.2014 року, тобто у день проведення виробничої наради позивач звернувся за медичною допомогою у зв'язку із різким погіршенням стану свого здоров'я і був госпіталізований. На листку непрацездатності він перебуває з 30.04.2014 року і до цього часу (дати ухвалення рішення у даній справі). Відтак, позивач не прибув на нараду 30.04.2014 року з незалежних від нього обставин, а тому не може йтися про умисне невиконання ним розпорядження вих. № 249 від 29.04.2014 року. За змістом ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Також випадки відсторонення працівника від роботи, зокрема, можуть бути встановлені в установчих документах підприємства та (або) обумовлені у трудовому договорі (контракті), укладеному з працівником, у тому числі і у разі недоліків у керівництві щодо забезпечення діяльності структурного підрозділу. Разом з тим, про жодну із підстав, наведених у згаданій нормі (поява у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, відмова від проходження медичного огляду, виявлення недостатності кваліфікації та відмови від проходження відповідних навчань) у оскарженому Наказі № 91-ОС від 30.04.2014 року не йдеться, а трудовий договір (контракт) з позивачем, як уже йшлося у рішенні вище, не укладався. Про випадки відсторонення керівника структурного підрозділу не йдеться і у статуті підприємства. Не можуть бути застосовані у даному випадку і окремі положення чинного ЦК України про відсторонення працівника від роботи (наприклад ч. 3 ст. 99 ЦК України), так як такі регулюють можливість відсторонення члена виконавчого органу господарських товариств (юридичних осіб приватного права) на час перевірки його діяльності. Відповідач-же є державним унітарним комерційним підприємством (п. 1.1. Статуту). З огляду на вказане, наявність недоліків у керівництві щодо забезпечення діяльності структурного підрозділу підприємства за змістом чинного законодавства не є підставою для відсторонення працівника від роботи. До того ж, такий факт станом на 30.04.2014 року (дату винесення оскаржуваного Наказу) ще не знайшов свого підтвердження за результатами перевірки дій позивача. Відтак, Наказ № 91-ОС «Про усунення директора Магерівського лісгоспу [PERSON] від виконання посадових обов'язків», виданий 30.04.2014 року виконуючим обов'язки директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Гоцківським М.С., у частині відсторонення його від виконання посадових обов'язків (п. 1 Наказу) є незаконним і підлягаю скасуванню. Що стосується скасування решти положень Наказу № 91-ОС «Про усунення директора Магерівського лісгоспу [PERSON] від виконання посадових обов'язків» від 30.04.2014 року, зокрема про призначення розслідування, створення комісії по розслідуванню із представленням у подальшому відповідного акта на затвердження, то у цій частині вимог суд вважає за необхідне відмовити, так як підстав для визнання незаконним та скасування зазначеного Наказу суду не наведено. Відповідач вправі здійснювати перевірку діяльності на займаних посадах своїх працівників, за результатами чого приймати відповідні рішення згідно з положеннями чинного трудового законодавства. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача у користь позивача підлягають стягненню усі документально підтверджені судові витрати у справі, а саме 1500 грн. за проведену оплату у зв'язку із отриманням правової допомоги згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 14.07.2014 року (а. с. 14) та договору про надання правової допомоги від 14.07.2014 року (а. с. 15). З відповідача також підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі, визначеному законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial