Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач, 22 січня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 27 жовтня 2010 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилався на те, що 27 жовтня 2010 року після смерті матері [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №7 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня, вартістю 52087 грн., в с. Тимкове, Кодимського району, Одеської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після того, як постало питання щодо оформлення спадщини, то нотаріус відмовила в цьому, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Дійсно, на будинок, який вона намагалась успадкувати, не були виготовлені правовстановлюючі документи за життя спадкодавця. Витягом із погосподарської книги, підтверджується належність будинку спадкодавцеві. Вона виготовила технічний паспорт на будинок. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно житловий будинок №7 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня в с. Тимкове, Кодимського району, Одеської області, вартістю 52087 грн., що належав померлій 27 жовтня 2010 року [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Тимківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником житлового будинку №7 з надвірними спорудами по вулиці 8-го Березня в с. Тимкове, Кодимського району Одеської області (Витяг з погосподарської книги за 2011-2015 роки, особовий рахунок №0115-3). 27 жовтня 2010 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №240208, видане 27 листопада 2010 року Тимківською сільською радою, Кодимського району Одеської області). Як убачається з дослідженого судом заповіту від 28 листопада 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №198 по Тимківській сільські раді Кодимського району Одеської області, [PERSON] на випадок своєї смерті, все своє майно заповідала [PERSON]. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористалась, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист Кодимської державної нотаріальної контори №26/02-14 від 22 січня 2016 року). Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справа про спадкування» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). З огляду на викладене суд констатує, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] віри Яківни, набувши тим самим право власності на спадкове майно житловий будинок №17 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня в с. Тимкове, Кодимського району Одеської області, вартістю 52087 грн., що належав померлій 27 жовтня 2010 року [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved