Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.08.2020 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. У позовній заяві [PERSON] вказано, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2000 року на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку, крім інших, зареєстрований відповідач [PERSON] . Позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем був підписаний договір найму житлового приміщення від 24.02.2001 року на 5 років, який втратив чинність в зв`язку із закінченням строку дії. [PERSON] у позовній заяві вказує, що вже понад сімнадцять років вона не підтримує ніяких стосунків з відповідачем, він проживає окремо в с. Райозеро, Оржицького району Полтавської області. Реєстрація відповідача за адресою [ADDRESS] шкодить інтересам позивача, як власника житла. При оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги потрібно довести відсутність відповідача за даною адресою. Посилаючись на вищевикладені обставини, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , 1955 року народження таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо визнання його таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , визнав, проти їх задоволення не заперечував, не заперечував, що понад 17 років не проживає у вказаному будинку. Відповідач просив не стягувати з нього судового збору на користь позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у справі і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] (а.с. 4-5, 8, 11-13, 17). Згідно рішення\~ виконавчого комітету Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 22.07.2020 року № 2, адресний номер житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , змінено з №4 на №29 (а.с. 10). Відповідно до договору найму житлового приміщення від 28.03.2001 року позивач надала відповідачу житлову площу в будинку, належному їй на праві власності, в [ADDRESS] та дозволила користуватися усіма господарськими спорудами, допомагати у проведенні поточного ремонту. Даний договір був підписаний строком на п`ять років (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Онішківської сільської ради Оржицького району Полтавської області №02-20/337 від 04.08.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який фактично не проживає за вказаною адресою (а.с. 6). З акту проживання вбачається, що відповідач зареєстрований у будинку [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою з 2003 року (а.с. 7). Відповідач не заперечував цих обставин і під час розгляду справи. 29.07.2020 року на адресу відповідача позивачем направлявся лист вимога, у якому остання просила [PERSON] знятися з реєстрації у належному їй житловому будинку (а.с. 15). Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені в позовній заяві про те, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою шкодить інтересам позивача як власника житла, зокрема, при оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги позивачу потрібно доводити те, що відповідач фактично не проживає за вказаною адресою. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір найму житлового приміщення втратив чинність у зв`язку із закінченням строку дії, відповідач у належному позивачу будинку не проживає з 2003 року, тому позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved