Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.04.2020 р. звернулась до суду з дійсним позовом, указуючи, що з 23.08.2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , відповідачем у справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що на протязі останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що примирення між ними неможливе, так як вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Крім того вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх спільній дитині взагалі не допомагає, на момент пред`явлення цього позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Вважає, що [PERSON] має можливість виплачувати їй аліменти на утримання неповнолітнього сина, оскільки працює та має стабільний дохід. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві додала, що просить не стягувати з відповідача на її користь понесені судові витрати. [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено і сторонами у справі не заперечувалося, що [PERSON] та [PERSON] з 23.08.2002 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 23.08.2002р відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 602). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 28.01.2015 року відділом РАГС Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 901, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] . Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їх дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім`єю, спільного сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, які не пов`язані шлюбним побутом, живуть окремо, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров`я дитини, її вік і матеріальне становище, а також стан здоров`я і матеріальне становище відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини, задовольнивши тим самим вимоги позивачки в повному обсязі. В порядку ст.141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні в суд з позовом був сплачений судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу в розмірі 840,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів. При розподілі судових витрат, суд враховує позицію позивача, викладену у наданій суду заяви, та не стягує з відповідача на її користь понесені судові витрати. Разом із тим, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів - з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. (за позовними вимогами про стягнення аліментів). Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved