Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.01.2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання посилаючись на те, що 15.01.2016 року вона купила квартиру [ADDRESS] по договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 23. [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності позивачка стала власницею нерухомого майна вищезазначеної квартири. [PERSON] п. 4.8 вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири відповідач повинен був виписатися з квартири не пізніше 18 січня 2016 року, що до теперішнього часу не зроблено. Реєстрація відповідача в її квартирі порушує її права власника, тягне за собою додаткову сплату по комунальним платежам, а також є невиконанням умов договору. В зв»язку з обставинами, які склалися, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки рішення суду необхідно для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст.. 7 ч.1 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІV. Звернувшись до Красноармійського центру єдиного замовника, позивачка отримала відповідь, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO] і з реєстрації не знімався. Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі, але, на даний час в ній не проживає. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 15.01.2016 року позивачка купила квартиру [ADDRESS] по договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 23 (а.с.4-8). [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності позивачка стала власницею нерухомого майна вищезазначеної квартири. [PERSON] п. 4.8 вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири відповідач повинен був виписатися з квартири не пізніше 18 січня 2016 року, що до теперішнього часу не зроблено. Реєстрація відповідача в її квартирі порушує її права власника, тягне за собою додаткову сплату по комунальним платежам, а також є невиконанням умов договору. В зв»язку з обставинами, які склалися, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки рішення суду необхідно для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст.. 7 ч.1 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-ІV. Звернувшись до Красноармійського центру єдиного замовника, позивачка отримала відповідь, що відповідач зареєстрований за адресою [INFO] і з реєстрації не знімався. Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі, але, на даний час в ній не проживає. [PERSON] ст.. 72 ЖК України, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. [PERSON] ст.. 150 ЖК України: «Громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом». Відповідно до ст.. 319 ЦК України: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». [PERSON] до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України: «Право власності на майно за договором. Який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону». [PERSON] ст.. 391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved