Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач 29.01.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивований тим, що вона перебуває у зареєстрованому 12 січня 2008 року з відповідачем шлюбі, від якого мають малолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, фактичні шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання дітей, добровільно кошти не надає, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.02.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.04.2019 р. у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, вирішено призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами про стягнення аліментів не згоден, він не заперечує щоб діти проживали в своєму будинку, а не у арендованих квартирах зі співмешканцями. Завжди забезпечував дітей як в садочку, коли вони туди ходили, так і в побуті. Позивачка народила дитину від неповнолітнього співмешканця та вимагає її забезпечення, на контакт не йде, не бажає домовлятись, вимкнула телефон свій та дітей, уже вдруге подає її в розшук. Просив проводити розгляд справи за його відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому 12 січня 2008 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.01.2008 року (арк. справи 4). Позивач та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження (арк. справи 5-6). Відповідачем фактично визнано, що діти проживають з матір`ю. Твердження відповідача, що він не є батьком однієї дитини є його припущенням та спростовується даними у свідоцтві про народження. Право на отримання аліментів на утримання дитини до повноліття має той з батьків, з ким проживає дитина, що випливає з аналізу ст. 181 СК України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Твердження відповідача щодо того, що позивач не йде з ним на контакт, не дає можливості спілкуватись з дітьми не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів, оскільки відносини між сторонами, які склались не звільняють відповідача від обов`язку утримувати своїх дітей. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів у вигляді 1/3 частини доходу відповідає вимогам законодавства та узгоджується з дослідженими доказами. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 29 січня 2019 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 07 жовтня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved