Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 липня 2021 року звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 12 серпня 2014 року стягнуто з відповідача [PERSON] на його користь 97008, 00 (дев`яносто сім тисяч вісім гривень 00 копійок) боргу. До цього часу рішення суду не виконане. 22 липня 2021 року ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа № 575/199/14-ц від 16 червня 2014 року, виданого Великописарівським районним судом Сумської області 06 жовтня 2014 року, та виданий дублікат виконавчого листа про стягнення з відповідача на його користь 97008,00 (дев`яносто сім тисяч вісім гривень 00 копійок) боргу та судових витрат в сумі 3141,00 (три тисячі сто сорок одну гривню 00 копійок). З урахуванням зазначених норм і рекомендацій ВСУ № 62-97 р від 03.04.97 відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ вважає, що боржник своєчасно не повернув суму позики, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 26 липня 2018 року по 26 липня 2021 року в сумі 22383,88 (двадцять дві тисячі триста вісімдесят три гривні 88 копійок), а також три процента річних від простроченої суми в розмірі 8738,69 (вісім тисяч сімсот тридцять вісім гривень 69 копійок), всього до стягнення підлягає 31122,57 (тридцять одна тисяча сто двадцять дві гривні 57 копійок), що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с. 2/. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с. 22, 29, 34/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до рішення Апеляційним судом Сумської області від 12 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за борговим зобов`язанням в сумі 97008,00 (дев`яносто сім тисяч вісім гривень 00 копійок) /а.с. 8-9/. Виконавчий лист № 575/199/14-ц від 16 червня 2014 року 30 вересня 2017 року повторно поданий на примусове виконання, але 30 вересня 2017 року, був повернутий без прийняття до виконання відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» /а.с. 7/. Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області позивачу поновлено строк на пред`явлення виконавчого документу № 575/199/14-ц, від 16 червня 2014 року та видано його дублікат /а.с. 10/. 30 серпня 2021 року державний виконавець Великописарівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Л.О. відкрила виконавче провадження за дублікатом виконавчого листа № 575/199/14-ц, виданим Великописарівським районним судом Сумської області 12 серпня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 97008,00 (дев`яносто сім тисяч вісім гривень 00 копійок) боргу та судових витрат в сумі 3141,00 (три тисячі сто сорок одну гривню 00 копійок) /а.с. 38. Відповідно до розрахунку на загальну суму заборгованості відповідача, наданого позивачем, з врахуванням індексу інфляції 1,23074260 за період з 26 липня 2018 року по 26 липня 2021 рік сума інфляційних витрат складає: 97008,00 х 1,23074260 - 97008,00 = 22383,88 грн. Розрахунок 3% річних за невиконання відповідачем зобов`язань по договору в 2018 році 159 днів - 1257,75 грн; у 2019 році за 365 днів - 2910,24 грн; у 2020 році за 365 днів - 2910,24 грн; у 2021 році 207 днів - 1650,46 грн, загальна сума 3% річних складає 8738,69 (вісім тисяч сімсот тридцять вісім гривень 69 копійок) /а.с.3/. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Суд враховує, що підставою цього позову є власне не виконання зобов`язання за договором позики (розпискою), що встановлено рішенням Апеляційного суду Сумської області, яке набрало законної сили. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказане дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми. Оскільки законом встановлено обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу із урахуванням рівня інфляції та 3% річних від простроченої суми за увесь час прострочення виконання ним свого грошового зобов`язання, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає у кредитора за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, тобто до моменту сплати ним всієї суми боргу та проведення повного розрахунку. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Тому, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних в сумі 8738,69 грн та індекс інфляції в сумі 22383,88 грн, які розраховані позивачем, виходячи з наявного розміру заборгованості 97008,00 грн /а.с. 3/. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 908 грн 00 коп понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову /а.с.1/.

Outcome: approved