Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач 21 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.2-5), у якому посилаючись на викладені обставини просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 1260,00 доларів США, що у еквіваленті по курсу встановленому НБУ на 15.05.2019 р. (1 долар США = 26,16 грн.) становить 32 963,60 грн.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2019р. прийнято позов та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.15). Відповідачі фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримали, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8, ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачам, оскільки надсилались за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачу [PERSON] із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. 16.06.2017 року [PERSON] , уклала договір позики з [PERSON] , шляхом надання останнім грошових коштів [PERSON] у розмірі 600,00 доларів США, із кінцевим терміном повернення до 16.12.2017 року, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 60% відсотків річних від суми позики на залишок суми заборгованості, що також підтверджується розпискою (а.с.6,11). Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 16.06.2017 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання поручилась перед позивачем за належне виконання [PERSON] зобов`язань за договором позики від 16.06.2017 року, в тому числі зобов`язання щодо повернення позики, оплати процентів та неустойки (пені) (а.с.12-13). Згідно зі ст..553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч вищевикладеним положенням, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення грошових коштів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором позики від 16.06.2017р. Відповідачі всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості перед позивачем. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути із [PERSON] , [PERSON] грошові кошти в сумі 1 260,00 доларів США, що у еквіваленті по курсу встановленому НБУ на 15.05.2019 р. (1 долар США = 26,16 грн.) становить 32 963,60 грн., з яких: 600,00 доларів США сума основного боргу, 660,00 доларів США - сума процентів. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути із відповідачів у рівних частках судовий збір на користь позивача в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved