Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем [PERSON] з 25.08.2001 року до 17.03.2010 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO] . 23.03.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, щомісяця, але не меньше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Після фактичного припинення шлюбних відносин та спільного проживання, з 2010 року дитина проживає з Позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні, тобто весь тягар по вихованню та забезпеченню дитини лежить саме на Позивачу. Дитина потребує значних матеріальних затрат на проживання, навчання та лікування, проте Відповідач приймав участь тільки у частині сплати аліментів, а витрати, які несе Позивач у зв`язку з утриманням дитини є значно більшими ніж розмір аліментів, які сплачував Відповідач. Позивач працює у КНП БМР «Дитяча стоматологічна поліклініка» на посаді медичної сестри зі стоматології та отримує заробітну плату в середньому 4 523,00 грн. без утримань.\~ Дочка [PERSON] з вересня 2019 року навчається в Українській медичній стоматологічній академії м.Полтава, щорічна оплата за навчання становить 30639,00 грн., а плата за гуртожиток становить 6 000,00 грн., вартість навчання з вересня 2019 року по жовтень 2020 рік склала 45 958,50 грн, та гуртожиток з вересня 2019 року по жовтень 2020 рік 9 120,00 грн., заборгованості щодо оплати за навчання немає. Крім того, дитина потребує коштів на лікування, оскільки має захворювання очей, потребує постійних обстежень у лікаря офтальмолога. Таким чином, витрати на належне забезпечення дитини значно перевищують розмір аліментів, які сплачував Відповідач. Сплачених аліментів вистачало лише на забезпечення дитини харчуванням, предметами гігієни та канцелярським приладдям не в повному обсязі, оскільки Відповідач сплачував призначені аліменти не в повній сумі у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментам. За таких обставин, враховуючи те, що весь тягар по матеріальному забезпеченню дитини покладений на Позивача, оскільки розмір аліментів, які сплачує Відповідач недостатній для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування, за період з вересня 2019 року по жовтень 2020 рік додаткові витрати на дитину склали 56 024,00 грн., Позивач просить стягнути з Відповідача додаткові витрати на дитину [PERSON] [INFO] , в розмірі 28 012,00 грн. В судове засідання Позивач не з`явилась, через канцелярію суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.35). В судове засідання Відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.44). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем [PERSON] з 25.08.2001 року. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] від 24.09.2002 року актовий запис №1289 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.04.2010 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] , актовий запис №181, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). 23.03.2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, щомісяця, але не меньше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.24). Внаслідок невиконання з боку Відповідача покладених на нього обов`язків, по сплаті аліментів, утворилась заборгованість що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП №18259425, яка станом на 13.09.2020 року становить 26 592, 88 грн. (а.с.25). Як вбачається з довідки №1514 від 13.10.2020 року, виданої Українською медичною стоматологічною академією, [PERSON] навчається на денній формі навчання на другому\~ курсі\~ Української медичної стоматологічної академії в м.Полтава та договором №28/2019-С про надання освітніх послуг\~ (а.с.12, 22). Згідно з угодою на проживання в студентському гуртожитку академії, [PERSON] проживає в гуртожитку на підставі наказу ректора про поселення в гуртожиток зі сплатою за проживання в ньому\~ (а.с.14). Відповідно до довідки про доходи від 13.10.2020 року, Позивач працює у КНП БМР «Дитяча стоматологічна поліклініка» на посаді медичної сестри зі стоматології та отримує заробітну плату в середньому 4 523,00 грн.\~ (а.с.23). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. Положеннями ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Вимоги позивача ґрунтуються на нормах міжнародного права та національного законодавства України. З Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 28 012,00 грн. частину понесених нею додаткових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з Відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved