Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.12.2020 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2 травня 2014 року по 15 листопада 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин з відповідачем і до цього часу син проживає постійно з нею. З відповідача за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 15 травня 2018 року стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач протягом тривалого часу не виконує свої батьківські обов`язки, проживає окремо, створив нову сім`ю, з якою проживає останні п`ять років, ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Аліменти сплачує, вона їх використовує для цілей дитини. З приводу невиконання відповідачем батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] , 2010 року народження вона у серпні 2020 року звернулася з заявою до органу опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації для отримання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільного сина. За результатами її звернення комісія з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації 31 серпня 2020 року прийняла рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, що підтверджено висновком Краснопільської районної державної адміністрації від 31 серпня 2020 року за № 1468/02-21. Вказані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , 2014 року народження. Ще до розірвання їх шлюбу,з вересня 2015 року, відповідач проживає окремо від них, має іншу сім`ю, в якій у нього народилася дитина. Відповідач з сином не спілкується, участі в його вихованні не бере. За рішенням Краснопільського районного суду сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи стягнення з 06.10.2015. Після розірвання шлюбу відповідач звертався до органу опіки та піклування для встановлення йому часу спілкування з дитиною, після встановлення йому днів та часу спілкування, жодного разу з сином не зустрічався. У серпні 2020 році вона звернулася до органу опіки та піклування Краснопільської районної державної адміністрації для отримання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільного сина. За результатами її звернення комісія органу опіки та піклування прийняла рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Титор Р.М., що діє на підставі ордера від 12.02.2021/ а.с.42/, у судове засіданні не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги позивача визнають / а.с.106/. Представник третьої особи в судове засідання повторно не прибув, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 96, 111/. З урахуванням думки позивача суд вважає за можливо провести судовий розгляд без участі позивача та його представника, третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні установлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] в с. Мезенівка Краснопільського району Сумської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 16.11.2015 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.05.2014 та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи стягнення з 06.10.2015 і до досягнення дитиною віку повноліття /а.с.14-15/. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 15.05.2018 змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття, в зв`язку зі зміною сімейного стану [PERSON] , а саме народження сина [PERSON] від іншого шлюбу /а.с.14-15/. Відповідно до довідки Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області за № 587 від 06.11.2020 року, [PERSON] зареєстрована і фактично проживає в [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] , який перебуває на її утриманні /а.с.21/. Краснопільська районна державна адміністрація на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Краснопільської РДА від 31.08.2020 надала висновок від 31.08.2021 за № 1468/02-21 про доцільність позбавлення [PERSON] , 1992 року народження батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків /а.с.18-20, 22/. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» /із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р./ в пунктах 15-16, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін./, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. В судовому засіданні доведено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві… для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позбавлення батьківських прав за змістом статті 166 СК України, якою передбачені наслідки позбавлення батьківських прав, безумовно є втручання у здійснення особою права на сімейне життя. В судовому засіданні встановлено, що відповідач байдуже ставиться до своєї малолітньої дитини, це випливає як з його відношення до цієї цивільної справи, так і із її матеріалів. Тому в даному випадку втручання державних органів в сімейне життя є доречним і необхідним, так як інтереси дитини потребуються захисту з боку держави. Судом встановлено достатньо доказів, які підтверджують, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження, хоча має реальну можливість їх виконувати, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved