Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Тімофті Василь Іванович, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 10. Спадкодавець був постійно зареєстрований та проживав до моменту смерті за адресою: будинок [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняв позивач - [PERSON] , так як на нього був складений заповіт та в установлений законом термін він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отже, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . 29 вересня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку із не наданням спадкоємцем правовстановлюючого документу - у видачі свідоцтва про праву на спадщину за заповітом було відмовлено, про що винесена відповідна постанова. Саме тому, позивач виготовив технічний паспорт, згідно якого до складу спадкового майна входить: житловий будинок - літ. «А», прибудова - літ. «А1», тераса - літ «А2», сарай - літ. «Б», «Г», «Д», погріб - літ. - «В». Згідно звіту про оцінку майна - житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість складає 48 965,00 гривень. Згідно висновку № 35/20 віл 5 жовтня 2020 року, побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - відповідає вимогам діючих архітектурно-будівельних, санітарних та протипожежних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно то позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте його представник, адвокат Тімофті В.І. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд позов задовольнити, а справу розглянути у їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, проте селищна рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є права особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 10. Спадкодавець був постійно зареєстрований та проживав до моменту смерті за адресою: будинок [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняв позивач - [PERSON] , так як на нього був складений заповіт та в установлений законом термін він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отже, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . 29 вересня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку із не наданням спадкоємцем правовстановлюючого документу - у видачі свідоцтва про праву на спадщину за заповітом було відмовлено, про що винесена відповідна постанова. Саме тому, позивач виготовив технічний паспорт, згідно якого до складу спадкового майна входить: житловий будинок - літ. «А», прибудова - літ. «А1», тераса - літ «А2», сарай - літ. «Б», «Г», «Д», погріб - літ. - «В». Згідно звіту про оцінку майна - житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість складає 48 965,00 гривень. Згідно висновку № 35/20 віл 5 жовтня 2020 року, побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - відповідає вимогам діючих архітектурно-будівельних, санітарних та протипожежних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно то позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved