Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач 18.05.2017року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеної 22.06.2016року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) [PERSON] отримала установі позивача кредит у розмірі 7552,71 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує в наслідок чого станом на 27.04.2017року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „[PERSON] кредитному договору від 22.06.2016року утворилася заборгованість в сумі 12927,30грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту, відсотків, комісії, а також штрафів. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суд заяву в якій просила справу розглядати без її участі та вказала, що позовні вимоги ПАТ КБ „[PERSON] визнає частково у сумі 10990,92грн. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в [PERSON] Банку від 15.09.2011року, Генеральну угоду від 22.06.2016року, витяг з умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), розрахунок заборгованості), судом встановлено, що згідно укладеної 22.06.2016року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) [PERSON] отримала в установі позивача кредит у розмірі 7552,71грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості. Згідно п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, по закінченню цього строку він автоматично продовжується на такий же строк якщо жодна сторона не поінформує іншу про його припинення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. З умовами укладеного договору відповідач ознайомлений, ним він підписаний. Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування . Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Згідно п.2.2. Генеральної угоди у порушення позичальником строків погашення кредиту більш ніж 31день позичальник зобовязаний сплатити штраф 2625грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-1746цс16 положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку, що в стягнені з [PERSON] нарахованих сум комісії слід відмовити . Крім того на думку суду від суми заборгованості яка підлягає стягненню з відповідача слід відняти 500грн. погашення кредиту, які відповідач сплатила 16.12.2016року і які згідно розрахунку заборгованості пішли на погашення комісії. На думку суду, відповідно до Умов та ст.534 ЦК України вказана сума погашення має бути віднята від суми нарахованих відсотків. Зважаючи на вищевикладене стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ „[PERSON] підлягає заборгованість за кредитним договором від 22.06.2016року станом на 27.04.2017року в сумі 10510,50грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7552,71грн., заборгованості за відсотками 345,47грн., а також штрафу 2612,32грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial