Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач 27.11.2013 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.03.2010 року [PERSON] 10.03.2010 року отримав кредит у розмірі 1300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач виконав умови договору та надав кошти, а відповідач в свою чергу порушив умови договору чим спричинив заборгованість по договору яка станом на 30.09.2013 року становить 27 967 грн. 67 коп. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 22 678 грн. 99 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3230 грн. 70 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 250 грн., а також штрафи: штраф фіксована частини - 500 грн., штраф процентна складова - 1307 грн. 98 коп. Відповідач добровільно відмовляється виконувати умови договору, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 27 967 грн. 67 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 279 грн. 68 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача за довіреністю Огієнко А.А. про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення в яких зазначив, що позов не визнає в зв'язку з тим, що йому представником позивача не було надано усних роз'яснень про Умови надання банківських послуг на момент підписання анкети-заяви (10.03.2010 року) про надання кредитної картки; не надано «Умов банківських послуг» в письмовому вигляді після підписання анкети-заяви; не було повідомлено про перекваліфікацію анкети-заяви в договір та затягуванням його в «шахрайські схеми» при начисленні на кредитну картку все нових і нових кредитних лімітів. Також, відповідач пояснив, що він звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», відділення якого знаходиться за адресою м. Біла Церква, вул. О.Гончара, 11, менеджер його опитав та дав заповнити анкету - заяву, після підписання даної анкети-заяви йому було видано картку з пін-кодом і пам'ятку, будь-яких інших документів йому на руки видано не було. Після активації карти, на рахунок надійшли кошти в розмірі 1300 грн., через місяць позивачем в односторонньому порядку було збільшено ліміт і нараховано на його рахунок ще кошти в більшому розмірі, дані кошти він прийняв і витратив на свої потреби. В кінці 2010 року з рахунку зникло приблизно 260 грн., а в лютому 2011 року зникли кошти приблизно 200 грн., відповідач звертався кожного разу до банку за роз'ясненнями, однак кошти не були повернуті і будь-яких пояснень йому не дали. В травні 2011 року позивач запропонував йому кращі умови кредитування 2,5 % і він погодився на них та отримав картку Gold, а з часом виявилось що знімаються проценти в розмірі 4 %, а не як раніше було зазначено 2,5 %, в котре він звернувся до банку за поясненнями, але так він їх і не отримав. До вересня 2013 року відповідач користувався двома картками, за цей період майже кожен місяць піднімався ліміт і до червня 2012 року сума збільшилась до 24 000 грн., в 2012 році він зрозумів, що відсотки знімають в подвійному розмірі при знятті коштів і при погашені кредиту. Також позивач відключив в односторонньому порядку послугу за допомогою якої йому надсилались повідомлення про необхідність сплати кредитних коштів, та змінив дату погашення кредиту з 25 числа місяця на 18 число. В травні 2013 року відповідач знову звернувся до менеджера банку та отримав третю картку, однак до сьогоднішнього дня він її не активував. З заявою про розірвання договору чи будь-якими іншими заявами він до позивача не звертався, визнає факт користування грошовими коштами наданими банком і поступово він цей борг погасить. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 10.03.2010 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.03.2010 року, (а.с. 7) відповідно до якої відповідач підписавши дану анкету-заяву погодився на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 10.03.2010 року позивач видав відповідачу кредитну картку з пін-кодом та відкрив картковий рахунок на який щомісячно проводилось нарахування коштів з лімітом у розмірі 1300 грн., який поступово збільшувався. 18.05.2011 року [PERSON] отримав від позивача ще одну кредитну картку «Універсальна GOLD Light», що підтверджується (а.с. 8). Позивач виконує умови договору належним чином, що підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.01.2010 року по 30.01.2014 року (а.с. 46-79). Відповідачем в свою чергу порушено умови договору, чим спричинено заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.09.2013 року відповідач має заборгованість 27 967 грн. 67 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 22 678 грн. 99 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 230 грн. 70 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом, штраф фіксована частина - 500 грн. та штраф процентна складова - 1307 грн. 98 коп.,(а.с. 4-6) та підтверджується випискою по особовому рахунку [PERSON] (а.с. 46-79). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В зв'язку з тим, що сторонами жодних дій, які б свідчили про припинення дії Договору, здійснено не було, то договір діє і на сьогоднішній день. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що заяви про розірвання договору він до ПАТ КБ «Приватбанк» не подавав. Відповідач зазначав, що позивачем в односторонньому порядку постійно збільшувався кредитний ліміт, що порушило його права, однак даючи пояснення зазначив, що він не відмовлявся від отриманих коштів, а навпаки використовував їх на особисті потреби. Також, відповідачем зазначалось, що позивач неодноразово порушував його права, знімаючи з карткового рахунку не повідомивши його кошти, на його думку було зняття процентів у більшому розмірі, однак жодних заяв з приводу порушення умов договору до позивача подано не було, та не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень, крім того з наданих відповідачу Банком документів (пам'ятка клієнта) вбачається, що він мав інформацію щодо умов кредитування і мав можливість розірвати договір при невигідних для нього умоваг, однак не скористався наданим йому правом. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 27 967 грн. 67 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 279 грн. 68 коп.

Outcome: approved