Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.06.1975 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб у Іркліївській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 16. Їхнє спільне життя не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинилися ще з травня 2007 року, шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Подальше спільне подружнє життя недоцільне, примирення між ними неможливе. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] 06 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позов підтримує та просить його задоволити. Разом не проживають як подружжя з травня 2009 року. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.Зазначила, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення.. Також зазначила, що просить залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 28 червня 1975 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Іркліївській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області, про що складено актовий запис № 16. Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка погодилася із розірванням шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Як вбачається із матеріалів справи - [PERSON] є інвалідом 2 групи та має право на встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни пільги, а тому, при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК № 136818 - [PERSON] має другу групу інвалідності, а тому, також звільнена від сплати судового збору. А тому, судовий збір необхідно віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved