Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач 16.08.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі рішення Нікопольського народного суду Дніпропетровської області від 10.09.1985 року та договору дарування від 25.06.1986 року, посвідченого Лещинською О. І., державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-2659 належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. У вказаному будинку крім неї зареєстрований її чоловік [PERSON] та її син - [PERSON], відповідач по справі. За вказаною адресою відповідач не проживає з 2003 року, його особистих речей у будинку немає, що підтверджується Актом Квартального комітету № 10 від 29.05.2018 року. На даний час відповідач мешкає за адресою - [ADDRESS] , на її звертання добровільно знятися з реєстрації відповідач не реагує. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй будинком. Ухвалою про відкриття провадження від 28.08.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач не скористався правом на відзив. 20.09.2018 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 33). 20.09.2018 року на адресу суду також надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи за без його участі, проти позову не заперечує, просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 31). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 16,319,321,383,386,391 ЦК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі рішення Нікопольського народного суду Дніпропетровської області від 10.09.1985 року та договору дарування від 25.06.1986 року, посвідченого Лещинською О. І., державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-2659 [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с. 5-10). У вказаному будинку крім позивача зареєстровані її чоловік - [PERSON] та її син - [PERSON], що підтверджується довідкою, наданою Квартальним комітетом № 10 від 03.08.2018 року (а.с. 11). Згідно повідомлення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою - [ADDRESS] (а.с. 23). За вказаною адресою відповідач не проживає з 2003 року по теперішній час, що підтверджується Актом Квартального комітету № 10 від 29.05.2008 року (а.с. 12). Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved