Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.06.2018 року звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила 05.09.2018 року, в якому просить суд: визначити для [PERSON] та [PERSON] , померлого, [INFO] , частки у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визнавши, що [PERSON] належить право власності на ј вказаного житлового будинку з господарчими побудовами, [PERSON] за життя належало право власності на ј частину вказаного житлового будинку з господарчими побудовами; визнати за [PERSON] право власності на ј частину житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.06.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON] за життя належала Ѕ частина житлового будинку з господарчими спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що вказаний вище будинок був набутий [PERSON] у власність, коли він перебував у шлюбі з [PERSON] , таке майно вважається набутим ними на праві спільної сумісної власності. Так за життя [PERSON] та [PERSON] в їхній сімї склався визначений порядок користування даним будинком, члени сім`ї володіли ним, сплачували комунальні платежі і вважали, що кожному із них належить по Ѕ частині вказаного будинку. [INFO] помер [PERSON] . Після смерті вона звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на частку у майні, однак отримала відмову, оскільки шлюб з [PERSON] вже розірвано, та рекомендацію звернутись до суду з приводу виділення часток у спільному майні. У зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду для захисту її майнових прав. Ухвалою суду від 09.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 27.07.2018 року витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] 26.03.2019 року представником відповідача надано письмовий відзив, в якому не погоджується з позовними вимогами, оскільки побудова літня кухня загальною площею 22,1 кв.м. було побудовано після розірвання шлюбу з [PERSON] , вона не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. У зв`язку із чим просив позовні вимоги задовольнити частково та визначити [PERSON] на праві спадкування за законом на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] , з господарчими спорудами: глинобитного жилого будинку «А-1» житловою площею всього будинку 81,40 кв.м., глинобитної л/кухні «Б», шлакоблочних сараїв «В, Г», дерев`яних : сарая «Д», туалету «Е», в/колонки - І, огорожі №1-3 та ѕ частини літньої кухні «1», загальною площею 22,1 кв.м та визнати за [PERSON] право власності на ј частину вказано житлового будинку та ѕ частини літньої кухні. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, пред`явлені вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині визначення частки та права власності на частку саме будинку визнає та позов просить задовольнити частково. Третя особа [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.02.1983 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , який було розірвано 21.03.1994 року (а.с. 13). 30.05.1981 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 15), та 04.02.1983 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] », а 28.12.2010 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а.с. 16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2017 року (а.с.17). Згідно договору купівлі-продажу від 07.06.1988 року посвідченого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Нестеревою О.М., зареєстрованого у Криворізькому БТІ під №5 стор. 233 запис 28, на праві власності [PERSON] належала Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] , який складається з: глинобитного жилого будинку «А-1», житловою площею всього будинку 81,40 кв.м., глинобитної л/кухні «Б», шлакоблочних сараїв «В, Г», дерев`яних: сараю «Д» туалету «Е» в/колонки - І, огорожі №1-3 (а.с. 9-11). Після смерті свого колишнього чоловіка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, для оформленого будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7), у зв`язку із тим, що на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] вона не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку із цим позивачу запропоновано звернутися до суду. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки будинок набутий в період шлюбу, тому вказане нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Наявності будь-яких домовленостей між співвласниками щодо відступлення від рівності їх часток в спільній сумісній власності в ході судового розгляду не встановлено. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та в силу діючої правової презумпції рівності часток в праві спільної сумісної власності, частки [PERSON] та померлого [PERSON] в Ѕ частині житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 81,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 07.06.1988 року є рівними та становлять по 1/4 частині за кожним, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визначення частки в нерухомому майні підлягають до задоволенню. Після його смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частки спірного житлового будинку. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.06.2017 (а.с. 46), заповітів від імені [PERSON] за його життя не складалось та не посвідчувалось. Згідно з ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дослідженням матеріалів спадкової справи № 48-2017, заведеної відносно спадкового майна [PERSON] , встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулась донька [PERSON] та дружина померлого [PERSON] (а.с. 48), які є спадкоємицями першої черги. Дійсно, в ході судового розгляду встановлено, а обсягом зібраних у справі доказів позивачем доведено, що [PERSON] був за життя власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який було ним придбано у шлюбі з [PERSON] , у зв`язку із чим є спільної сумісною власністю, але право власності було зареєстровано лише на [PERSON] , за життя якого не були виділені частки, то позивач позбавлена фактично оформити своє право власності на ј частку вказаного житлового будинку після смерті [PERSON] на загальних підставах, тому визнання права власності має здійснюватися виключно в судовому порядку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно з ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладені обставини, рівність часток, з метою захисту прав позивача та забезпечення їх подальшої реалізації, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: визначити у праві спільної сумісної власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визначивши, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності становить ј вказаного житлового будинку та частка [PERSON] , померлого [INFO] становила ј частину та визнати за [PERSON] право влансоті на ј частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач просить покласти всі понесені нею витрати по справі на неї, тому суд не вбачає необхідності у відшкодуванні їх шляхом стягнення з відповідачів.

Outcome: approved