Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в заяві до суду просить постановити рішення, яким визначити, що у квартирі [ADDRESS] Яворівського району Львівської області, яка на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 20 квітня 2000 року належить на праві спільної сумісної власності їй, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частка кожного співвласника є рівною та становить 1/8 частку. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що 30 червня 1995 року, вона та члени її сім»ї у складі: чоловіка - [PERSON], синів - [PERSON] і [PERSON], а також її матері - [PERSON], приїхали в місто Новояворівськ Яворівського району Львівської області, як біженці з республіки Таджикистан, де на той час йшла громадянська війна. 14 листопада 1995 року, на спільному засіданні адміністрації та профспілки Яворівського ДГХП «Сірка» було вирішено виділити її сім»ї малосімейну квартиру [ADDRESS] району Львівської області. В грудні 1995 року, в місто Новояворівськ з республіки Таджикистан, приїхав [PERSON], з яким її сім»я підтримувала тісний контакт. Через відсутність місця проживання, а також з огляду на похилий вік, хронічне захворювання та потребу у постійному догляді, [PERSON], з їхньої згоди, поселився та став проживати разом з її сім»єю в квартирі [ADDRESS]. 10 липня 1996 року, виконавчий комітет Новояворівської міської ради надав дозвіл [PERSON] на прописку в їхній квартирі [ADDRESS] Яворівського району Львівської області. Крім цього, 11 лютого 1997 року, вона оформила опікунство над [PERSON], яка була дочкою її племінниці, котра трагічно загинула і [PERSON] теж поселилася в квартирі її сім»ї в місті Новояворівську по [ADDRESS] Також, 12 серпня 1998 року, вона оформила опікунство над [PERSON], який був сином її племінниці, котра трагічно загинула і він теж почав проживати в [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 03 березня 1999 року, було переоформлено ордер на житлове приміщення її сім»ї та додатково виділено житлову площу (кімнату №97), в результаті чого стали кращими умови проживання. 20 квітня 2000 року, квартири [ADDRESS] Яворівського району Львівської області були приватизовані її сім»єю, про що було отримано Свідоцтва про право власності на квартиру про приналежність цього житла на праві приватної спільної сумісної власності їй - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року, [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно покійного, в тому числі 1/8 частину квартири [ADDRESS] Яворівського району Львівської області. Заповіту [PERSON] не залишав і ніхто із спадкоємців покійного до нотаріальної контори із заявою про вступ у права спадкоємця, не звертався. До дня смерті [PERSON], його частка у квартирі №97, 98,по згаданій адресі, із спільної власності не виділялася. Так як з [PERSON] вона проживала однією сім»єю, доглядала його та піклувалася ним, то за її заявою, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року, її було визнано спадкоємцем четвертої черги за законом на майно покійного. [INFO] року померла її мати - [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне майно покійної, в тому числі 1/8 частину квартири [ADDRESS]. Оскільки мати заповіту не залишила, спадкоємцями першої черги за законом була вона та її сестра - [PERSON], яка нотаріально відмовилася від своєї частки спадкового майна покійної матері. Таким чином, єдиним спадкоємцем на майно покійної матері залишилася тільки вона, так як на час відкриття спадщини, вона постійно проживала з матір»ю і не заявляла відмови від прийняття спадщини. 05 березня 2015 року, вона звернулася із заявою до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] та матері [PERSON], але у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, з підстав неприбуття до нотаріуса інших співвласників квартири [ADDRESS], а саме - [PERSON] та [PERSON], які в даний час проживають на території Донецької області, яка є зоною проведення антитерористичної операції. З огляду на відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON], вона не може оформити за собою право власності на належні покійним частки у квартирі [ADDRESS], що перейшли їй в порядку спадкування за законом. Відповідно до вимог частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу часток із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. До суду позивач [PERSON] подала письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі і просить також слухати справу у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] теж подали до суду письмові заяви в яких визнають позовні вимоги позивача [PERSON], не заперечують про їх задоволення і просять справу слухати у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилися, причини неявок суду не повідомили, хоч про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS] Яворівського району Львівської області. З копії Свідоцтва про право власності на квартиру від 20 квітня 2000 року вбачається, що квартира. яка знаходиться в [ADDRESS] Яворівського району Львівської області, дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, громадянин [PERSON] помер [INFO] року в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть у Новояворівській міській раді 01 березня 2001 року, зроблено запис за №23. Як вбачається з копії рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року, судом встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю з грудня 1995 року, а також визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації смертей у Новояворівській міській раді 17 січня 2011 року, зроблено відповідний актовий запис за №9. Копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 09 липня 2014 року, підтверджує її відмову від спадкового майна в користь [PERSON], після смерті матері - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] Яворівського району Львівської області і померла [INFO] року. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки квартира [ADDRESS] Яворівського району Львівської області дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому і частки кожного співвласника цього жилого приміщення є рівними та становлять 1/8 частку.

Outcome: approved