Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] (02068, [ADDRESS]) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (18021, [ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачем [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що в їхній сім'ї, як і в будь-якій сім'ї, існували сварки на побутовому рівні. Зокрема, через небажання усвідомити необхідність створення власних сімейних цінностей, окремо від батьківських, причому, в їхній сім'ї було відсутнє насильство, дотримувалась шлюбна вірність, ніхто з них не зловживав алкогольними напоями, сім'я існувала в достатку без будь-якої сторонньої фінансової допомоги, в тому числі, з боку батьків його дружини, мали можливість купувати цінні речі та відпочивати за кордоном. Тривалий час він допускав можливість відновити сімейні стосунки, розраховував, що дружина зможе самостійно обдумувати свої дії та наслідки які настали, без допомоги її батьків та прийняти вірне рішення. Однак, весь час окремого проживання вчинки його дружини свідчили про байдужість до його особистості як свого чоловіка та батька їхнього сина та про небажання відновлювати сімейні стосунки. Дії його дружини разом з її батьками суперечать загальноприйнятому розумінню в суспільстві про шлюб та сім'ю, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 31.08.2013 року Дніпровським районним управлінням юстиції у м. Києві, актовий запис № 1175. 20 грудня 2018 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказав, що позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала клопотання прослухання справи за її відсутності. Також вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 31 серпня 2013 року, згідно свідоцтва про шлюб ([PERSON] І-БК № 231873), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1175. Згідно свідоцтва про народження (серія І-БК № 468378) сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved