Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що 10 грудня 2014 року уклав договір №217 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки та вніс на рахунок відповідача суму 9849, 59 грн. з процентною ставкою за договором в розмірі 27%. 10 вересня 2015 року сторонами укладено додаткову угоду №1.2. до договору, якою днем закінчення строку вкладу визначено 10 грудня 2016 року, процентна ставка у розмірі 18% річних. Також 26 січня 2015 року він уклав з відповідачем договір №18 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки та вніс на рахунок відповідача суму 46364,00 грн. з процентною ставкою за договором в розмірі 27%. 27 липня 2015 року сторонами укладено додаткову угоду №1.1. до вказаного договору, якою днем закінчення строку вкладу визначено 26 липня 2016 року, процентна ставка 18% річних. Вказував, що по на виконання умов договорів відповідачем щомісячно проценти не сплачуються. Тому просив суд стягнути з КС «Полтава і полтавці» на його користь 2942,48 грн. відсотків за вкладами та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Судові витрати просив покласти на відповідача. Позивач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, уповноваживши адвоката [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити. Відповідач КС «Полтава і полтавці» в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, які в засідання не зявилися. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, 10 грудня 2014 року між [PERSON] спілкою «Полтава і полтавці» та позивачем [PERSON] укладено договір №217 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно з умовами цього договору позивач вніс кошти в сумі 9849,59 грн. на депозитний рахунок, а відповідач зобовязався повернути вклад та проценти на умовах договору. При цьому днем закінчення строку вкладу сторони визначили 10 березня 2015 року, а процентну ставку 27% річних (а.с.4). 10 вересня 2015 року сторонами укладено додаткову угоду №1.2. до договору №217 від 10 грудня 2014 року, якою днем закінчення строку вкладу визначено 10 грудня 2016 року, процентна ставка у розмірі 18% річних (а.с.5). Також судом встановлено, що 26 січня 2015 року [PERSON] уклав з відповідачем договір №18 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки та вніс на рахунок відповідача суму 46364,00 грн. з процентною ставкою за договором в розмірі 27% (а.с.6). 27 липня 2015 року сторонами укладено додаткову угоду №1.1. до вказаного договору, якою днем закінчення строку вкладу визначено 26 липня 2016 року, процентна ставка 18% річних (а.с.8). Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами вказаного договору виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як передбачено підпунктом 3 пункту 2.3. договору від 10 грудня 2014 року №217, виплата процентів здійснюється вкладнику 10-го числа кожного місяця. Підпунктом 3 пункту 2.3. договору від 26 січня 2015 року №18 також передбачено, що виплата процентів здійснюється вкладнику 26-го числа кожного місяця. Але вказані умови договорів відповідачем належним чином не виконані, щомісячно проценти позивачу не виплачувались. Згідно з довідкою від 28 березня 2016 року №334, виданою КС «Полтава і полтавці», за договором №217 від 10 грудня 2014 року станом на 28 березня 2016 року позивач має внесок на депозитному рахунку в розмірі 9849,59 грн., за договором йому нараховані відсотки в розмірі 294,27 грн. За договором №18 від 26 січня 2015 року розмір внеску становить 46364,00 грн., нараховані відсотки станом на 28 березня 2016 року в розмірі 2648,21 грн. (а.с.9). Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення несплачених процентів підлягають задоволенню в повному обсязі, необхідно стягнути з [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» на користь [PERSON] за договором про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 10 грудня 2014 року № 217 нараховані відсотки в сумі 294,27 грн., за договором про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 26 січня 2015 року № 18 нараховані відсотки в сумі 2648,21 грн., а всього 2942,48 грн. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що чинним законодавством України не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди за порушення зобовязання за договором вкладу. Не передбачено відшкодування моральної шкоди і умовами наведених вище договорів, що укладались між сторонами. Тому в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України у звязку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених відносно нього вимог в сумі 1378 грн.

Outcome: partial