Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач, 12 листопада 2015 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 10 червня 2005 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що 10 червня 2005 року померла мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,64 га вартістю 41480,71 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038915, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої. Він, як спадкоємець за законом прийняв спадщину як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив йому у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,64 га вартістю 41480,71 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038915, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої 10 червня 2005 року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,64 га, вартістю 41480,71 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради за межами села (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №31-1516-99. 11-318/15-15 від 02 листопада 2015 року) (а.с.11). 10 червня 2005 року [PERSON], померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №019579, видане 10 червня 2005 року [PERSON] сільською радою, Кодимського району Одеської області) (а.с.6). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0964061, виданого [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 13 березня 1965 року, матір»ю народженого 03 лютого 1965 року [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Крім того, судом установлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] в одному помешканні (довідка [PERSON] сільської ради №1925 від 22 жовтня 2015 року) (а.с.10). Отже, судом встановлено, що позивач, як син померлої [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці, як за заповітом так і за законом відсутні чоловік спадкодавця [PERSON], помер 24 травня 2011 року, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №263032, видане 26 травня 2011 року [PERSON] сільською радою (а.с.12). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №812/02-14 від 11 листопадай 2015 року). Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№46 від 14 листопада 2015 року). Згідно Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-1516-99. 13-388/15-15 від 06 листопада 2015 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу на ім»я [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав (а.с.14). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,64 га вартістю 41480,71 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038915, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої 10 червня 2005 року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved