Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач 28.10.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому він перебуває з відповідачем з 23.10.2010 року зареєстрованим в Відділі РАЦС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1570. Позивач, в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу у сторін є троє дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сімейне життя з відповідачем не складається, виникли неприязні стосунки та розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Позивачем зазначено, що 09.06.2013 року у зв'язку з порушенням відповідачем ПДР України сталась трагедія, яка призвела до загибелі їх малолітнього сина [PERSON]. Шлюбні стосунки між подружжям припинили своє існування, жодних сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та вважають, що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їхнім інтересам. У судовому засіданні 15.01.2015 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 15.01.2015 року позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.10.2010 року у Відділі РАЦС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1570 (а.с. 14 копія свідоцтва про шлюб). Від зазначеного шлюбу у подружжя є двоє дітей, а саме: [PERSON], [INFO] (а.с. 7), [PERSON], [INFO] (а.с. 6), сімейне життя з відповідачем не складається, виникли неприязні стосунки та розбіжності щодо подальшого сімейного життя. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї, в зв'язку з чим між ними постійно виникають різного роду непорозуміння, конфлікти. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, а шлюб існує формально. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сторони не мають претензій один до одного щодо розподілу судових витрат, відтак, судові витрати у виді судового збору з відповідача не стягуються на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved