Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач 24.09.2018 року звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що 09.10.2004 року вона уклала шлюб з [PERSON]. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони з відповідачем проживають окремо так як їх сім'я фактично розпалася. Вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини. На даний час відповідач не працює. Позивач, посилаючись на ст.ст. 180, 181, ч.5 ст.183, ч.3 ст.184 СК України, ст.ст. 4, 5, 19, ч.1 ст.28, п.п.4, 5 ч.1 ст. 161, ст.ст. 175,176 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн на місяць. 25.09.2018 року по цивільній справі № 364/1171/18 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом за зареєстрованим місцем його проживання згідно положень ч.ч. 7, 8 ст.128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву не надіслав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що 09 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Каленнівської сільської ради Сквирського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 3 ( а.с. 9), від якого вони мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с.10). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому вона звернулась з позовом до суду та ставить питання про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідач доказів на спростування зазначеного у позовній заяві суду не надав та не скористався своїм правом щодо надання суду відзиву на позов. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов'язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положення ч.2 - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі, при цьому вказує, що відповідач ніде не працює. Суд за заявою одержувача та за наявними матеріалами визначає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі за ч.1 ст.184 СК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Враховуючи, що дитина проживає спільно з позивачем, яка об'єктивно несе більші витрати, оскільки постійно нею опікується, а відповідач ніде не працює, є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки Беручи до уваги наведені вище обставини у їх сукупності та з урахуваннямст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2018 рік» де встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої - [PERSON] належить визначити у твердій грошовій сумі, у розмірі визначеному позивачем, тобто - 1500,00 грн, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved