Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.08.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 30.11.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 12 972,45 грн., що складається з заборгованості за кредитом 7 401,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4714,72 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) 605,83 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2007 року на загальну суму 12 972,45 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив в разі неявки в судове засідання відповідача проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 17 серпня 2007 року [PERSON] була підписана Заява, у якій зазначається, що [PERSON]Р ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, що були надані для ознайомлення у письмовій формі (а.с. 7-13). На підставі ч. 1 ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 8). За таких обставин суд дійшов висновку, що 17 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.08.2007 року станом на 30.11.2015 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму загальну суму 12 972,45 грн., що складається з заборгованості за кредитом 7 401,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4714,72 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) 605,83 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-6). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не представлено. Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що\~ звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконував зобов'язання за укладеним кредитним договором, що спричинило його істотне порушення, тому розмір заборгованості, визначений позивачем на загальну суму 12972,45 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 611, 612, 1054, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved