Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бірюков І.Ю., звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до відповідача Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] померла - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина, у вигляді земельної ділянки площею 5,3434 га, яка розташована на території Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, та сертифікату на земельну частку (пай) розміром 1,5 умовних кадастрових гектар. Для реалізації своїх прав, як спадкоємця за заповітом, заявник [PERSON] звернувся до Станично-Луганської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції Луганської області, але у зв`язку із виявленою помилкою, допущеною в заповіті у даті народження спадкоємця за заповітом, а саме: було неправильно вказано дату народження [PERSON] - як 19 жовтня 1969 року, замість вірного - 19 жовтня 1962 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з тим, що він не міг отримати виправлений документ, який би підтвердив його спадкові права, він був вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності заповіту. 23 травня 2018 року позивач звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту належності заповіту, а саме: що заповіт від 28 березня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за №08, посвідчений секретарем виконавчого комітету Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Нескоромною З.С., складений спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , належить як спадкоємцю [PERSON] , [INFO] . 15 листопада 2019 року по справі № 408/2043/18-ц судом було винесене рішення яким було встановлено факт належності вказаного заповіту позивачу. 17 березня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Бутакової І.Г. з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем у визначений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини, а також не були пред`явлені докази реєстрації разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тому згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України останній вважається таким, що не прийняв спадщину. У зв`язку із наведеним, просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] поважними та визначити додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу за відсутності відповідача, заперечень проти позовної заяви не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 липня 2017 року, виданого виконавчим комітетом Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 19, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із копії заповіту, посвідченого 28 березня 2013 року секретарем виконавчого комітету Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Нескоромною З.С. за реєстровим №06, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] усе своє майно та майнові права і обов`язки, які їй будуть належати на час смерті, при цьому дата народження спадкоємця записана як [INFO] . Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ УМВС України в Луганській області 17 травня 2001 року [PERSON] , та копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Широківської сільської ради Станично-Луганського району, актовий запис №59, слідує, що дата його народження - [INFO] . З копії рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 листопада 2019 року по цивільній справі №408/2043/18-ц, слідує, що [PERSON] звертався до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: належності йому заповіту, складеного [PERSON] , за результатами розгляду справи судом було встановлено факт належності [PERSON] вказаного заповіту, складеного [PERSON] у с. Широкий Станично-Луганського району Луганської області 28 березня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 06, яким вона заповідала все майно, яке належало їй на момент смерті, [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 17 грудня 2019 року. Із роз`яснення приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Бутакової І.Г. № 110/01-16 від 17.03.2020 вбачається, що позивач [PERSON] звертався до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , однак йому було роз`яснено, що у зазначений законом строк у шість місяців ним не було подано заяву про прийняття спадщину, а також не було надано доказів на підтвердження факту реєстрації за однією адресою з померлою, а тому він є таким, що не прийняв спадщину, та було рекомендовано звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній вчасно не звернувся до нотаріальної контори з тих причин, що він вимушений був витратити певний час на визнання в судовому порядку факту належності заповіту, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved