Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 24.03.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 21 вересня 2015 року помер її прадід - [PERSON], який на день смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,14 га, розташованої на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №0041774 від 08.11.2004 року. В передбачений законом 6-ти місячний термін вона не звернулася до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим що на момент смерті вони проживали разом з [PERSON] та були зареєстровані за однією адресою, що підтверджується довідкою №266 від 22.03.16 року. В березні цього року вона звернулась до державного нотаріуса, але їй в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину, оскільки оригінал Державного акту на земельну ділянку було загублено прадідом. Він ще за життя звертався в газету з обявою про втрату акту та Держкомзем для відновлення його, але не встиг цього зробити. Відновити його на цей час вона також не має змоги, оскільки Державні акти на землю уже не видаються. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею, [PERSON], ІПН [NUMBER], як за спадкоємцем за законом після смерті прадіда - [PERSON], померлого 21. 09. 2015 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3,14 га, кадастровий номер 5122985100:01:003:0185, що розташована на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №041774 від 08.11.2004 року. В ході судового розгляду справи представник позивача за довіреністю [PERSON] на позові наполягала у повному обсязі. Представник Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області на території якої знаходиться спадкова земельна ділянка і яка має право на відумерлу спадщину у разі відсутності спадкоємців чи їх відмови від спадщини згідно ст.1277 ЦК України, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради. Заперечень до позову не виказав. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається із матеріалів справи 21 вересня 2015 року у віці 86 років в с. Нестоїта Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №859), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №427577 від 24.09.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, земельну ділянку площею 3,14 га, що розташована на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №041774, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 08 листопада 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 21 листопада 2003 року за №458/03. Згідно довідки управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-859/0/2-16 від 04.04.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Дружба народів» з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 62022,82 грн. Факт прийняття спадщини позивачем в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджується довідкою Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області №266 від 22.03.2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], до дня смерті 21 вересня 2015 року. За цією ж адресою на день смерті [PERSON] також проживала, була зареєстрована та перебуває на реєстраційному обліку по даний час правнучка померлого [PERSON] Проте, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у звязку з втратою оригіналу Державного акту на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 131 вказаного Кодексу зазначено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналогічне право згідно ст.396 ЦК України має особа яка має право на речове майно. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку у судовому порядку.

Outcome: approved