Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 листопада 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення утримання до досягнення дитиною трьох років. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебували в фактичних шлюбних відносинах, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказувала, що відповідач не надає регулярної матеріальної допомоги. В своїй позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] 11 грудня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно. Позивач [PERSON] 27 грудня 2018 року подала відповідь на відзив, наполягала на задоволенні повністю своїх позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Статтею 91 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частинами 2-4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку [PERSON] матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини позивачу не надає, Київським районним судом м. Полтави 23 листопада 2018 року в справі № 552/6693/18, провадження № 2-н/552/466/18, видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 23 листопада 2018 року. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, має постійне місце роботи, в змозі надавати позивачу матеріальну допомогу, але не надає. Можливість надання відповідачем матеріальної допомоги не оспорюється ним в поданому до суду відзиву на позовну заяву, але просить суд визначити розмір такої допомоги як 1/8 частина всіх видів його доходів. При визначенні розміру аліментів судом враховується матеріальне становище відповідача [PERSON], який має стабільний заробіток, має аліментні зобов'язання щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, враховує стан здоров'я відповідача. Також судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище позивача [PERSON] Судом враховується та обставина, що розмір утримання має бути необхідним та достатнім. Тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача в поданому до суду відзиву на позову заяву на ту обставину, що має незадовільний стан здоров'я не підтверджено дослідженими в справі доказами. Надана відповідачем довідка від 06 грудня 2018 року свідчить лише про те, що відповідач проходить відповідний курс лікування. Твердження відповідача про максимальний розмір заробітної плати в сумі 10025,92 грн. також спростований дослідженими в справі доказами, зокрема, довідкою про доходи від 13 грудня 2018 року № 12/3-00248. Надані до суду відповідачем дублікати квитанції про сплату за комунальні послуги жодним чином не свідчать про здійснення відповідних витрат відповідачем, оскільки платником таких коштів є [PERSON], який не є учасником справи, а послуги отримані не за адресами місця проживання відповідача. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved