Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач 19.07.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому вказує, що з 15.05.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач проживає з дитиною, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, офіційно не працює, проте їздить на заробітки, тому має можливість надавати доньці матеріальну допомогу. Посилаючись на указані обставини, зменшивши розмір позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про те, що не заперечує проти проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 15.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області було зареєстровано між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.6). У сторін у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», визнання позивачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у твердій сумі 500 грн. щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 19 липня 2016 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню користь держави судовий збір у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати в сумі 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 0,4). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved