Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 жовтня 2020 року подала до суду позовну заяву до [PERSON] , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2018 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитини проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо та не виконує покладених на нього батьківських обов`язків, зокрема не надає матеріальної або будь-якої іншої допомоги дитині. У зв`язку з погіршенням фінансового стану та зростом витрат на утримання дитини, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача. Ухвалою судді від 29 жовтня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав роз`єднано в окремі провадження: провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів; провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Від`єднано позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав у самостійне провадження та передано його для автоматизованого перерозподілу. Ухвалою судді від 30 жовтня 2020 року відкрито провадження\~у справі\~за позовом[PERSON] \~до [PERSON] \~про збільшення\~розміру аліментів та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 03 грудня 2020 року на 10 годину 15 хвилин. У зв`язку перебуванням головуючої судді Сташків Н.М. на лікарняному розгляд справи, призначений на 03 грудня 2020 року на 10 год. 15 хв., відкладений на 29 грудня 2020 року на 10 год. 00 хв. 29 грудня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Заводовська М.П. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. 14 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2018 року. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 вересня 2015 року. 06 листопада 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ №607/12323/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] у позивача [PERSON] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2019 року. 29 квітня 2020 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 квітня 2020 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Як убачається з довідки №7304 від 12 жовтня 2020 року, виданої ПП «Наш дім», [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом установлено, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позовній заяві посилається не те, що дитина проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо та не виконує покладених на нього батьківських обов`язків, зокрема не надає матеріальної або будь-якої іншої допомоги дитині. Зазначає, що на даний час погіршився її матеріальний стан та зросли витрати на утримання дитини. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав та будь-яких доводів на спростування вимог позивача суду також не надав. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може сплачувати аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, судом установлено наявність підстав для збільшення розміру аліментів до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити, збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved