Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.03.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного проживання померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,09 га, що розташована в межах Розсошівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після її смерті він являється спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 24.12.1998 року та посвідченим секретарем Розсошівської сільської ради, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняв шляхом спільного проживання з померлою та подачі заяви до нотаріальної контори і відкриття спадкової справи. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правоустановчого документу, а саме відсутністю оригіналу Державного акта. На даний час спадщина ні ким не оформлена, інші спадкоємці відсутні, спадщина відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.11/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.19/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області у віці 92 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,09 га, яка розташована в межах території Розсошівської сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-СМ № 032418 за № 125 від 01.11.2002 року, вартість земельної ділянки складає 118 441,86 гривень /а.с.8-9/. [PERSON] 24.12.1998 року був складений заповіт на користь позивача [PERSON], який не змінювався та не відмінявся /а.с.7/. Відповідно довідки Розсошівської сільської ради [PERSON] була постійною мешканкою [ADDRESS], разом з нею проживав і був зареєстрований її онук позивач по справі [PERSON] з сім'єю /а.с.10/. Оригінал правовстановлюючого документу втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.18/. 05.01.2015 року за заявою позивача відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] / а.с. 6/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач є спадкоємцем за заповітом, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу право установчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved