Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 25 жовтня 2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] У 2016 році до нього звернулась знайома - відповідачка, яка попросила, щоб він зареєстрував її у своєму будинку на один місяць, з метою її працевлаштування. Відповідачка у належному йому будинку не проживала. Добровільно знятися з реєстраційного обліку з будинку відмовляється. Реєстрація відповідача створює йому перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Просив ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], [INFO], яка зареєстрована на постійне місце поживання за адресою: [ADDRESS] у судове засідання не з'явилась. Повідомлялась про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.7 ст.128 ЦПК України. Виклик на судове засідання повернувся із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, про час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялась шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області. При таких обставинах суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, тому справу розглянуто у її, відповідача, відсутність. Представник Подільського районного відділу ГУДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року, справа №505/5201/14-ц. В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрована з 01.01.2016 року відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає підтверджується довідкою голови квартального комітету від 21.03.2017 року, згідно якої сусіди засвідчили, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована, проте не проживала з 01.09.2016 року. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинила користування вказаним будинком та переселилась на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved