Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач 26.08.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 14.11.2016 року позовні вимоги були уточнені позивачем. 31.08.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], 3-я особа - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11.05.2016 року позовні вимоги за даним позовом також були уточнені. Ухвалою Апостолівського районного суду від 26.12.2016 року вищевказані цивільні справи були об'єднані в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18.03.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 762/1, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 000 000,00 грн. зі сплатою 22 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення - 17.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 762/1 від 18.03.2014 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 762/1/1 від 18.03.2014 року, за якими остання поручилася за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникають з договору про іпотечний кредит у тому ж розмірі, що й позичальник. Проте в порушення умов договору про іпотечний кредит позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого за ним станом на 01.11.2016 року утворилась заборгованість в сумі 1 214 514,48 гр., яка складається з: 907 410,00 гр. - прострочена заборгованість за кредитом, 169 242,47 гр. - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам, 137 862,01 гр. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків. На підставі цього позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 762/1 від 18.03.2014 року в сумі 1 214 514,48 гр. та розстрочити виконання рішення на 36 місяців, починаючи з 28 листопада 2016 року та до повного погашення заборгованості за кредитним договором згідно вказаного графіку. Також позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки нерухомого майна № 9/762/1 від 18.03.2014 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського нотаріального округу Богомоловим В.І. та зареєстрованого в реєстрі № 222. Згідно п.2.3 предметом іпотеки за цим Договором є будинок, магазин змішаної групи товарів, Б-2, загальною площею 1 804,2 кв.м., замощення-І, замощення - ІІ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка (кадастровий номер № [NUMBER]), для погашення боргових зобов'язань [PERSON] перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» в розмірі 1 081 797 грн. 38 коп. (один мільйонів вісімдесят одна тисяча сімсот дев'яносто сім грн. 38 коп.), з яких: 94 337,30 гр. - прострочена заборгованість за процентам; 55 554,00 гр. - прострочена заборгованості за кредитом; 24 065,02 гр. - строкова заборгованість за процентами; 851 856,00 гр. - строкова заборгованість за кредитом; 33 700,53 гр. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом; 1218,50 гр. - 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів; 550,97 гр.- 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 13 034,99 гр. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів; 7 480,07 гр. - втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу Банком як Іпотекодержателя від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, яка буде визначатись за експертною оцінкою на момент його реалізації; надати публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно та нотаріусів, будь-яких документів (їх копії, дублікати, витягів з державних реєстрів, довідки) необхідних для продажу Предмета іпотеки; на період реалізації предмета іпотеки передати його в управління публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк»; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати за проведення оцінки майна в розмірі 5 000,00 гр. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 гр. Свої вимоги мотивував тим, що 18.03.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 762/1 про надання кредиту в сумі 1 000 000,00 гр. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22 % річних з остаточним терміном повернення до 17.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором про іпотечний кредит 18.03.2014 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 9/762/1, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І. та зареєстрований в реєстрі № 222. Згідно п.2.3 предметом іпотеки за цим Договором є будинок, магазин змішаної групи товарів, Б-2, загальною площею 1 804,2 кв.м., замощення-І, замощення-ІІ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка (кадастровий номер № [NUMBER], на якій розташований предмет іпотеки, загальною площею 0,1232 га, цільове призначення якого - будівництво та обслуговування будівель торгівлі. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує, а саме - своєчасно не погашає кредит та відсотки по кредиту, чим порушує п. 4.3 договору про іпотечний кредит. Станом на 14.08.2015 року у відповідача за іпотечним договором існує заборгованість в сумі 1 081 797 грн. 38 коп., в зв'язку з чим банком було направлено вимоги іпотекодавцю та позичальнику про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором в порядку статей 35 та 38 ЗУ «Про іпотеку», але вказані вимоги залишилися без задоволення, на підставі чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача позови підтримав, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовних заявах. Також пояснив суду, що влітку 2016 року між банком та відповідачами досягнуто домовленості про розмір заборгованості та погашення вказаної заборгованості щомісяця в сумі 30 000 гр. з липня 2016 року по жовтень 2019 року. У разі, якщо відповідачі виконають взяті на себе зобов'язання, то банк відмовиться від стягнення пені в сумі 137 862 гр., про що банк надав відповідачам гарантійного листа. На даний час відповідачі з липня по грудень включно виконують взяті на себе обов'язки та щомісяця сплачують по 30 000 гр. Відповідачам пропонувалося в зв'язку з цим компенсувати витрати банку на проведення оцінки іпотечного майна та сплату судового збору, після чого банк відмовиться від позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, але до цього часу відповідачі не відшкодували вказані витрати банку, тому просить позов про звернення стягнення на предмет іпотеки також задовольнити. Представник відповідачів та 3-ї особи [PERSON] позов визнала частково в частині стягнення заборгованості по кредиту з розстрочкою виплати в розмірі 30 000 гр. щомісяця, за винятком стягнення пені в сумі 137 862 гр., оскільки між відповідачами та банком було досягнуто згоди про погашення заборгованості по кредиту з розстрочкою до жовтня 2019 року за умови списання вказаної суми пені. Відповідачі з липня місяця виконують взяті на себе зобов'язання, але позивач, уточнивши вимоги про стягнення заборгованості з розстрочкою, пеню не списав і просить її стягнути. У задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки просить відмовити, оскільки буде мати місце подвійне стягнення заборгованості, крім того, вважає, що права позивача не порушуються, збитки позивачу не завдано, обсяг прав не змінено, оскільки щомісяця відповідачі погашають заборгованість за кредитом в розмірі більшому, ніж передбачено укладеним іпотечним договором. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки, які настають у разі порушення зобов'язання, визначені ст.611 ЦК України. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити її відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.1,2 ст.554 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що між Банком та [PERSON] 18.03.2014 року був укладений договір про іпотечний кредит № 762/1, за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 000 000,00 гр. зі сплатою 22 % річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення - 17.03.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 762/1 від 18.03.2014 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 762/1/1 від 18.03.2014 року, за якими остання поручалася за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникають з договору про іпотечний кредит, у тому ж розмірі, що й позичальник. В забезпечення виконання зобов'язань за Договором про іпотечний кредит 18.03.2014 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 9/762/1, посвідчений приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І. та зареєстрований в реєстрі № 222. Згідно п.2.3 предметом іпотеки за цим Договором є будинок, магазин змішаної групи товарів, Б-2, загальною площею 1 804,2 кв.м., замощення-І, замощення -ІІ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка (кадастровий номер № [NUMBER]), на якій розташований Предмет іпотеки, загальною площею 0,1232 га, цільове призначення якого - будівництво та обслуговування будівель торгівлі. Відповідно до п.п. 4.1.4 Іпотечного договору № 9/762/1 від 18.03.2014 року у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання за Кредитним договором та/або Іпотекодавцем обов'язків за цим Договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Законодавством, Кредитним договором, іпотеко держатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі. Згідно п.п.7.1 Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим Договором та Законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов зобов'язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені Кредитним договором, Позичальник не поверне (повністю або частково) Іпотекодержателю суму Кредиту, та/або сплатить проценти за користування Кредитом, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, надані Іпотекодавцем у відповідальності з цим Договором, виявляться (стануть) недійсними. Розмір забезпеченого кредиту за іпотечним договором складає 1 000 000,00 гр. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості позичальник [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 01.11.2016 року в сумі 1 214 514,48 грн., яка складається з: 907 410,00 гр. - прострочена заборгованість за кредитом, 169 242,47 гр. - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам, 137 862,01 гр. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків. Також судом встановлено, що 09.06.2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направив вимоги № 1а/19-370/2795 та 19/19-372/2797 на адресу відповідачів про дострокове повернення суми кредиту сплати процентів та інших платежів та про усунення порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 762/1 від 18.03.2014 року, які на час звернення позивача до суду не були виконанні відповідачами. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що позичальник [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, виконання якого забезпечено порукою [PERSON], яка є солідарним боржником з основним позичальником. У зв'язку з виникненням заборгованості Банк скористався правом, передбаченим умовами кредитного договору та договором поруки, а також ч.1 ст.543 ЦК України, на звернення до суду з вимогою про повернення кредиту та нарахованих відсотків до поручителя та відповідача у даній справі. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем, який суд вважає повним, чітким, об'єктивним, він узгоджується з умовами кредитного договору, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Так, станом на 01.11.2016 року заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 1 214 514 гр. 48 коп. В судовому засіданні встановлено, що відповідачами у листопаді та грудні 2016 року сплачено в рахунок погашення заборгованості 60 000 гр. Також в судовому засіданні з розрахунку заборгованості та пояснень представників сторін встановлено, що сторони в липні 2016 року досягли домовленості щодо розміру заборгованості та розстрочення погашення заборгованості шляхом щомісячної сплати коштів в сумі 30 000 гр. На виконання вказаної домовленості відповідачами з липня 2016 року по грудень 2016 року включно щомісяця сплачувалися кошти в розмірі 30 000 гр. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути заявлену позивачем суму заборгованості з відповідачів, враховуючи сплачені 60 000 гр., що становить 1 154 514 гр. 48 коп. Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання про розстрочення виконання рішення суду підлягає задоволенню у відповідності до ст.217 ЦПК України, оскільки згідно наданих суду доказів доведено про відсутність у відповідачів можливості в зв'язку з матеріальним станом сплачувати грошові кошти за договором про іпотечний кредит, крім того, сторони договору досягли згоди щодо умов розстрочення погашення кредитної заборгованості. Таким чином, позов про стягнення заборгованості за кредитом слід задовольнити частково в сумі 1 154 514 гр. 48 коп. Згідно зі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 гр. Позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягають з наступних підстав. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко- держателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється: шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (ст.37 Закону України «Про іпотеку»); шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві (ст.38 Закону України «Про іпотеку»); шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» (ст.41 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Ч.3 ст.39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що суд має право відмовити в задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем (якщо він є відмінним від боржника) порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю й не змінює обсягу його прав. Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ст.61 Конституції України). Відповідно до п.6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2014 року позичальник [PERSON] на виконання умов укладеного договору про іпотечний кредит отримав кредитні кошти від позивача в сумі 1 000 000 гр. Вказаний договір було забезпечено порукою відповідача [PERSON] та іпотечним договором від 18.03.2014 року, укладеним з [PERSON], яка являється майновим поручителем. Судом ухвалено рішення про солідарне стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1 154 514 гр. 48 коп. з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Суд вважає, що одночасне стягнення суми боргу з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON], а також звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю [PERSON], в рахунок погашення вищевказаного боргу призведе до стягнення на користь позивача (кредитора) однієї і тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржників, так і з майнового поручителя за рахунок належного їй майна, оскільки відбудеться фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати позивачу (кредиторові), що суперечить положенням п.6 ст.3 ЦК України та ст.61 Конституції України, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в даній частині. Крім того, суд вважає, що допущене відповідачами порушення основного зобов'язання та іпотечного договору на даний час не завдає збитків позивачу як іпотекодержателю й не змінює обсягу його прав, оскільки в судовому засіданні встановлено, що між сторонами в липні 2016 року досягнуто домовленості щодо розстрочення погашення заборгованості шляхом щомісячної сплати відповідачами коштів в сумі 30 000 гр. в період з липня 2016 року по жовтень 2019 року, вказана домовленість виконується відповідачами, які з липня по грудень 2016 року включно щомісяця сплачували кошти в обумовленій сумі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Оскільки у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки судом відмовлено, тому у стягненні витрат по справі також слід відмовити, оскільки дані вимоги є похідними.

Outcome: partial