Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

позивач 24.06.2019р. звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що у червні 2018 року до неї, на той час ФОП [PERSON] , неодноразово звертався [PERSON] з письмовими запитами про отримання товару та виписку рахунків на ЖБК «Старе місто», пославшись на те, що він здійснює сантехнічно-монтажні роботи в даному ЖБК. Згідно п`яти видаткових накладних за червень 2018р., [PERSON] отримав від неї, під видом для ЖБК «Старе Місто», товар на загальну суму 135 883,83 грн., тому такому було надано рахунки на оплату. Рахунки , як про те просив відповідач, виписувались на ЖБК «Старе Місто», яке протягом червня 2018р. перерахувало їй 135 883,83 грн. Однак, як виявилось пізніше, [PERSON] не мав належних повноважень від ЖБК «Старе Місто» для отримання у неї товару, а отриманий товар використав у власних інтересах. В жовтні 2018р. ЖБК «Старе Місто» звернулося в господарський суд з позовом до неї про стягнення 135 883,83 грн. заборгованості, а 07.02.2019р. суд прийняв рішення про задоволення позову та стягнення з неї зазначених коштів. Дане рішення набрало законної сили 28.05.2019р. Під час розгляду справи господарським судом було встановлено, що [PERSON] не перебув в трудових чи цивільно-правових відносинах з ЖБК «Старе Місто», а сам [PERSON] не надав належних доказів на підтвердження факту передачі ним ЖБК «Старе Місто» отриманого від неї товару. Дані обставини вважає встановленими відповідно до частин 4 і 5 ст.82 ЦПК України. Крім того, отримання від неї , на той час ФОП [PERSON] , згаданого товару , [PERSON] підтвердив своєю заявою від 11.12.2018р., посвідченою нотаріусом, однак заборгованість не повернув до даного часу. Тому просить стягнути з [PERSON] 135 883,83 грн. боргу та понесені судові витрати у розмірі 1 358,84 грн. Ухвалою суду від 25.07.2019р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вище зазначених підстав та просить позов задовольнити повністю. Повідомив, що після набрання рішення господарського суду законної сили, [PERSON] повернула ЖБК «Старе Місто» 135 883,83 грн., а в розмові з нею [PERSON] обіцяв повернути даний борг, однак після того уникає зустрічі та до даного часу борг не повернув. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місцесу дового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Повно та всебічноз`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статтями 12, 81ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що протягом 05-27 червня 2018 (всього 7 разів) [PERSON] звертався до ФОП [PERSON] з письмовими запитами надати для здійснення сантехнічних робіт зазначений ним в запитах товар, в яких вказував, що рахунки просить виставити ЖБК «Старе Місто», яке буде здійснювати оплату( а.с.9-16). Відпуск товару здійснювався протягом червня 2018р. по 16 товарних чеках ( а.с.29-34). Також в період з 05 по 27 червня 2018р. ФОП [PERSON] ( постачальник) було виписано ЖБК «Старе Місто» (покупець) п`ять рахунків на плату товару на загальну суму 135 883,83 грн. , зокрема на : 54 542,20 грн.,12 778,72 грн.,14 618,24 грн. 48 848,77 грн., 5 095,90 грн.) (а.с.17-22). Факт відпуску товару ФОП [PERSON] та отримання його [PERSON] підтверджується видатковими накладними за червень 2018р., на яких значиться підпис [PERSON] про отримання товару( а.с.23-28). Згідно платіжних доручень: №348 від 12.06.2018р.; №352 від 18.06.2018р.; №359 від 21.06.2018р.; №368 від 26.06.2018р.; №369 від 26.06.2018р.; №373 від 27.06.2018р., ЖБК «Старе Місто» перерахувало ФОП [PERSON]., згідно вище зазначених рахунків, в загальній сумі 145 866,82 грн. ( а.с.35-40). 07.02.2019р. Господарський суд Львівської області, розглянувши позов ЖБК «Старе Місто» до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , вирішив стягнути з [PERSON] суму основного боргу в розмірі 135 883,83 грн. Як зазначено в даному рішенні суду, в червні 2018р. ФОП [PERSON] виставила ЖБК «Старе Місто» ряд рахунків на оплату за придбання будівельних матеріалів, які в червні 2018р. були оплачені ЖБК «Старе Місто» в розмірі 145 866,82 грн., однак товар не був переданий, відповідач більше трьох місяців користувався без належної правової підстави коштами позивача. Крім того, під час розгляду справи господарським судом також було встановлено, що товар, оплачений БЖК «Старе Місто», у ФОП [PERSON] . отримував [PERSON] , який не перебув в трудових чи цивільно-правових відносинах з ЖБК «Старе Місто», а [PERSON] не надав належних доказів на підтвердження факту передачі ним ЖБК «Старе Місто» отриманого від [PERSON] товару ( а.с.41-46). Рішення Львівського господарського суду від 18.02.2019р. залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019р.(а.с.47-50). 11.12.2018р. [PERSON] подав заяву, посвідчену нотаріусом, в якій зазначив, що в період травня-червеня 2018р. він в числі інших працівників виконував ремонтні роботи на об`єкті ЖБК «Старое Місто» - в паркінгу по вул.Балабана,12 у м.Львові, у зв`язку з чим в казаний період неодноразово придбавав в магазині у ФОП [PERSON] за адресою [ADDRESS] , в загальній сумі отримав товар на 135 883,83 грн.( а.с.51). Згідно статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З врахуванням зазначеного суд вважає встановленим, що в червні 2018р. відповідач [PERSON] придбав у Фізичної особи-підприємця [PERSON] товар на загальну суму 135 883,83 грн., оплату за який не здійснив до даного часу. Доказів на підтвердження повернення позичених коштів, суду не надано. Згідно зі статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно приписів ст.692 ЦК України, покупець зобов`язується оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Згідно ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання припиняється виконанням. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо купівлі-продажу товару на загальну суму 135 883,83 грн., з розстроченням платежу, і що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати за отриманий товар. Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з відповідача, згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають до стягнення понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору розміром 1 358,84 грн., які документально підтверджені ( а.с.1).

Outcome: approved