Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] банк «ПриватБанк» звернулося\~до суду із позовом до [PERSON], в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.02.2012 року у сумі 117622,02 гривень, яка складається з наступного: 5455,00 гривень - заборгованість за кредитом; 101664,83 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4424,95 гривень заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно\~до пункту\~2.1.1.7.6.\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 5577,24 гривень - штраф (процентна складова); судові витрати у розмірі 1764,33 гривень зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 10.02.2012 року [PERSON] 10.02.2012 року отримав від ПриватБанку кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобовязань не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.03.2018 року встановлено правила продовження розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи без повідомленням (виклику) сторін. Окрім того відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] надав клопотання про розгляд справи у свою відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб порталі судова влада, в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву, не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Встановлено, що 10.02.2012 року [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (копія Умов та правил надання банківських послуг та витяг з тарифів банку додається до позовної заяви. Відповідно до укладеного договору б/н від 10.02.2012 року [PERSON] отримав від ПриватБанку кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною картою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг: у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку з порушеннями відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором б/н від 10.02.2012 року, останній станом на 31.07.2017 року має заборгованість у сумі 117622,02 гривень, яка складається з наступного: 5455,00 гривень - заборгованість за кредитом; 101664,83 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4424,95 гривень заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 5577,24 гривень - штраф (процентна складова). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Достовірно встановлено, що позичальник не виконує взяті на себе зобовязання. Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 111544,78 гривень, яка складається з наступного: -5455,00 гривень - заборгованість за кредитом; 101664,83 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4424,95 гривень заборгованість за пенею та комісією. Як вбачається з п.2.1.1.7.6. договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніжна 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 гривень + 5% від суми позову. Згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За одне й теж порушення, а саме: за порушення строків сплати щомісячних платежів, кредитним договором передбачені два види стягнення: штраф і пеня, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення штрафу в розмірі: - 500,00 гривень, фіксована частина штрафу; - 5577,24 гривень, процентна складова штрафу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачка-позичальниця не належним чином виконувала договірні зобов'язання. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі мінімальної ставки судового збору (встановленої на час звернення до суду з вказаним позовом) 1764,33 гривень.

Outcome: partial