overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач 15 лютого 2018 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. З підстав, передбачених ст.ст.71,72 Житлового Кодексу України просить позов задовольнити. В судовому засіданні позов підтримав повністю. Пояснив, що він є наймачем жилого приміщення квартири [ADDRESS]. В даній квартирі має реєстрацію з 18 жовтня 1979 року. Разом з позивачем у квартирі з 25 січня 1988 року зареєстрований його син [PERSON]. У 1989 році дружина позивача [PERSON] разом з сином переїхали на постійне місце проживання у [INFO] і з того часу син у квартирі не проживає. \~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. \~ За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 71 Житлового Кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та його син [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований у вищезазначеному житлі з 25 січня 1988 року. Дані обставини підтверджуються довідками, виданими комунальним підприємством « Гранітне Комунгосп » від 19 червня 2014 року та 12 лютого 2018 року. ( а.с.7,9). Відповідно до листа жителів смт Гранітне - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON], починаючи з 2013 року не проживає за адресою: [INFO]. ( а.с.10). З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач 15 лютого 2021 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.11.2011 року, актовий запис №1233. Сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання позивача відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач 15 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Струтинка Ананьївського району Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,2460 га, що знаходиться на території Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач зазначає, рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 20 липня 2016 року встановлений факт її проживання однією сім'єю з [PERSON]. Вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як нею пропущений строк її прийняття, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач вказує, що строк прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, оскільки був втрачений оригінал державного акта на земельну ділянку, який вона знайшла лише на початку 2016 року. Крім того, з урахуванням відсутності родинних відносин зі спадкодавцем вона вважала, що не має права на отримання спадщини, та коли знайшла документ на земельну ділянку, то в той час і дізналася про те, що має право на отримання спадщини, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.15), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак надав заяву (а.с.18), в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області (а.с.4-5). Судом досліджені наступні матеріали справи: копія свідоцтва про смерть [PERSON](а.с.7), копія державного акта [NUMBER](а.с.8-9), копія довідки Жеребківської сільської ради Ананьївського району №537 від 04 квітня 2016 року(а.с.10), копія витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №43481171 від 05 квітня 2016 року(а.с.11), копія рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 20 липня 2016 року(а.с.12-13), лист нотаріуса від 12 травня 2016 року на звернення [PERSON].(а.с.14). Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач 15 січня 2014 року звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який 28 січня 2013 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач усунувся від утримання дитини, не цікавиться її проблемами, матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Часиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу, який суд міг би врахувати при визначенні розміру аліментів, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач 15 січня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON],який проживав в [ADDRESS]. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з автомобілю ВАЗ-2102 державний номерний знак [NUMBER]. Вона є єдиним спадкоємцем на майно батька, оскільки її мати [PERSON] померла [INFO]. Впродовж встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини вона не зверталась у зв*язку з тим, що не знала про те, що на ім*я батька зареєстрований зазначений автомобіль. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутність. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 19.07.2002 року виконкомом Новосвітської селищної ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис №124. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 16.01.2009 року Виконкомом Новосвітської селищної ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис №7. За життя [PERSON] належав автомобіль марки ВАЗ 2102, реєстраційний №[NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], яке видане Старобешівським МРЕВ 17.08.1999 року. Родинні відносини позивача з [PERSON] підтверджуються: свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 10.06.1976 року, актовий запис № №748, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №16, згідно якого позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на з «[PERSON]» на «[PERSON]». Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив з причини того, що їй не було відомо про існування майна батька. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, суд визнає поважними причини пропуску позивачем зазначеного у ст.1270 ЦК України строку прийняття спадщини і вважає можливим встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач 15 січня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2009 року. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 5 /а.с.5/. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач 15 січня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2005 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 265 /а.с.4/. Мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач 15 січня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] народження [INFO] року. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, півтора роки вони разом не проживають, позивач до суду подала позовну заяву про розірвання шлюбу. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, взагалі не цікавиться нею та не приймає участі в її вихованні, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів, бо вона, позивач, самотужки не має можливості створити дитині нормальні умови для утримання і виховання. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача на місяць, до досягнення дитини повноліття, оскільки відповідач працездатний, аліменти нікому не виплачує. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення у справі на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України (а.с.21). Повідомлений в порядку ч.6 ст.74 ЦПК України про явку до суду відповідач (а.с.13) у судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення судового розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, у зв'язку з чим суд на підставі ст.224 ч.1 ЦПК України розглядає справу з винесенням заочного рішення на підставі наявних в ній доказів у відсутність відповідача, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві до суду. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1998 року (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачем. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 15 січня 2016 року, аліментів на утримання дитини по 1/3 частині з усіх видів заробітку відповідача на місяць, оскільки з позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що відповідач працездатний, аліменти нікому на сплачує. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач 15 січня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1988. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 липня 1988 року, актовий запис №411. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з 2014 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved