Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі РАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1730. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, а саме, сина [PERSON] , 2006 р.н. та сина [PERSON] , 2016 р.н. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому грунті в них часто виникають сварки, свідком яких стають їхні діти, що негативно впливає на їх психічний стан. На даний момент спільне господарство вони не ведуть, оскільки з грудня 2018 року проживають окремо. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе, а тому, просить суд строк на примирення не надавати. Майнового спору між ними немає, згоду про місце проживання та виховання дітей між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 24 вересня 2005 року у відділі РАЦС по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1730. 27 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 26 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його присутності. Також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 вересня 2005 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено актовий запис № 1730. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] сторони мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] . Батьком дітей записано - [PERSON] , спору щодо батьківства між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають,як сім`я з грудня 2018 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved