Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 21.09.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 20 березня 2016 року померла її тітка - [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO], та залишила на її імя заповіт, посвідчений Гоноратською сільською радою Котовського району Одеської області 10 березня 2016 року і зареєстрований в реєстрі за №01. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,1205 га, розташованої на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №021095 від 07.06.2005 року. Вона є єдина спадкоємиця після смерті тітки, 17 серпня 2016 року вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа № 86 /2014 року. Вона проживала разом з тіткою та вела з нею спільне господарство, що підтверджується довідкою №451 від. 25.08.2016 року. 21 вересня 2016 року вона звернулася до приватної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на спадкове майно. Але отримала відмову від нотаріуса в звязку з тим що відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на майно яке входить до складу спадщини, що не відповідає вимогам чинного законодавства, яке регулює ці правовідносини. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею, [PERSON], ІПН [NUMBER], як за спадкоємицею за заповітом після смерті тітки - [PERSON], померлої 20 березня 2016 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3,1205 га, розташованої на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №021095 від 07.06.2005 року, кадастровий номер 5122981700:01:001:0115. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій на позові наполягала. Представник Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи 20 березня 2016 року у віці 69 років в с. Затишшя Котовського району Одеської області померла [PERSON] (актовий запис №268), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №448941 від 21.03.2016 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, земельну ділянку площею 3,1205 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №021095, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 07 червня 2005 року, кадастровий номер 5122981700:01:001:0115, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього акту долученого до справи. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4149/0/2-16 від 05.10.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіїГоноратської сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Україна», з урахуванням індексації станом на 01.01.2016 року становить 84473,23 грн. [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10 березня 2016 року секретарем Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №01, згідно якого земельну ділянку площею 3,1205 га на території Гоноратської сільської ради, належну їй на підставі Державного акту серії ОД №021095 виданого Котовською РДА від 07 червня 2005 року, заповіла [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Шостої Одеської державної нотаріальної контори №4300/01-16 від 17.10.2016 року, спадкова справа щодо померлої [PERSON], яка померла 20 березня 2016 року, не заводилась. Факт прийняття спадщини позивачкою в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджується довідкою виконавчого комітету Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області №451 від 25.08.2016 року, згідно якої [PERSON] була зареєстрована та проживала разом зі своєю тіткою [PERSON] у с. Затишшя Подільського району Одеської області, вели спільне господарство. Проте, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на майно, яке входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до роз'ярень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.І ст. 81 ЗУ України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Про втрату оригіналу документа на земельну ділянку позивачем зроблена об'ява в газеті «Котовська реклама». Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішенню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved