Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

позивач [PERSON] акціонерне товариство «Кредобанк», як правонаступник прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість за кредитом та відсотках, пеню за несвоєчасне виконання зобовязання, яка станом на 02.12.2015 становить 51617,83 грн., у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, укладеного 29.11.2007 між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору та додаткового договору №1 до кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. на поточні потреби з відповідною відсотковою ставкою з визначеною датою погашення кредиту до 01.11.2012р. Однак, всупереч умов договору відповідач кредит не погашає та не сплачує відсотки, чим порушив взяті на себе зобовязання. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач подав заяву про застосування позовної давності та просить в задоволенні позову з цих підстав відмовити. Однак в судове засідання відповідач повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 29.11.2007 між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн. на поточні потреби з відповідною відсотковою ставкою з визначеною датою погашення кредиту до 01.11.2012р. (а.с. 5-7) та 19.06.2008р. укладено додатковий договір №1 до кредитного договору про збільшення відсоткової ставки. (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка згідно з розрахунком заборгованості (а.с.9-12) станом на 02.12.2015 становить 51617,83 грн. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Як вбачається з п.2.1 кредитного договору, банк видав відповідачу кредит на строк до 01.11.2012 (а.с.5). Крім цього, як вбачається з представленої позивачем виписки про рух коштів по рахунку відповідача (а.с.18) останній платіж [PERSON] здійснено ще 30.07.2010, в той час як з позовною заявою до суду позивач звернувся лише 12.02.2016. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із відповідача за вказаним кредитним договором після спливу позовної давності. Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач подав клопотання про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed