Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

\~\~ Позивач 23.08.2017 року звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 12.09.2007 року по 14.07.2010 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення донька стала проживати з відповідачем, а він сплачує аліменти на дитину. За час окремого проживання, відповідач різними способами перешкоджає його спілкуванню з донькою та постійно налаштовує дитину проти нього. Він намагався урегулювати це питання з відповідачем мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною, адже вони мають доньку, для якої спілкування з батьком так само важливо як із матір`ю. Після марних спроб вирішити спір мирним шляхом він вимушений був у 2013 році звернутися до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради. Вказане звернення розглядалось Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, яка з цього приводу висловила свої рекомендації та прийняла рішення від 12.03.2013 №88 «Про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дочкою: І - III субота і неділя місяця з 10-00 години до 13-00 години». Незважаючи на вказане рішення відповідач не стала виконувати рекомендації комісії та продовжувала ігнорувати його прохання щодо спілкування з дитиною. Коли він намагався поспілкуватися з донькою, навіть в той час, який був визначений на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, відповідач продовжувала перешкоджати його спілкуванню з донькою, лише іноді йому вдавалося поспілкуватися з дитиною по телефону. Він має бажання бачитися зі своєю дитиною, спілкуватися з нею, має бажання приймати активну участь в її вихованні, розвитку та у житті. Оскільки не вдалося урегулювати конфлікт щодо його спілкування з дитиною мирним шляхом, він вимушений звернутись до суду за вирішенням цього спору та просив в судовому порядку зобов`язати відповідача не чинити перешкоди йому у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , встановити час та дні для його зустрічей з донькою: у вільний від служби час (вихідні, відпустка) з 10-00 години до 19-00 години, без присутності матері дитини, встановити дні по яким він буде забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах: кожну неділю за винятком випадків виконання своїх службових обов`язків (несення служби в добовому наряді та знаходженні у відрядженні). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмові заперечення, надала пояснення у справі та зазначила, що ніколи не заперечувала батьку спілкуватись з донькою, після рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради позивач пропускав свої зустрічі з дитиною, крім того, він зовсім не цікавиться дитиною, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її навчанням у школі, не відвідує батьківські збори. Вони з позивачем припинили сімейно-шлюбні відносини ще в 2009 році, на той час дочці було 6 місяців і весь час дочка зростала з нею, а позивач не спілкувався з дочкою і мало цікавився її життям, тому просила в задоволенні позовних\~ вимог\~ відмовити в повному обсязі, однак не заперечує, щодо встановлення порядку зустрічей позивача з дитиною один раз на місяць в її присутності, а в літку два рази на місяць. Представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі,\~ [PERSON] в судовому засіданні покладається на розсуд суду при прийнятті рішення з урахуванням інтересів дитини та підтримала порядок участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, визначений рішенням виконавчого комітету БМР № 88 від 12.03.2013 року. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи,\~ суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З урахуванням положень статей 55, 124 Конституції України та відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України і ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, проте лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а юрисдикція судів поширюється\~ на всі відносини, що мають правовий характер. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто поживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою ВР України за № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що 12 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб та 14.07.2010 року шлюб між\~ ними було розірвано, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу\~ (а.с. 5). Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 січня 2013 року, що видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1583 ( а.с. 4). Позивач [PERSON] на даний час працює на посаді начальника відділу технічного забезпечення військової частини [NUMBER] , за час проходження служби у військовій частині [NUMBER] зарекомендував себе з позитивної сторони, дисциплінований, грамотний, принциповий та відповідальний військовослужбовець, до виконання службових обов`язків ставиться старанно та з відповідальністю, в обсязі займаної посади професійно підготовлений добре та має певний досвід роботи, в службовій діяльності виявляє наполегливість та ініціативу при виконанні поставлених завдань, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 8), та відповідно до довідки № 442 від 22.04.2015 року ( а.с. 21) про проходження попереднього психіатричного огляду, психічно здоровий. [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу батьків залишилася проживати з мамою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Відповідно ч. 3 ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. У разі звернення з позовом до суду\~ припиняється виконання рішення органу опіки та піклування. Судом встановлено, що позивач у 2013 році звернувся до Служби у справах дітей Білоцерківської міської Ради Київської області із завою про порушення відповідачем його батьківських прав та визначення порядку його участі у вихованні та особистому спілкуванні з його неповнолітньою дитиною, 12.03.2017 року Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, розглянувши висновок служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 06 березня 2013 року за № 340/14/04-31 та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради ( витяг з протоколу № 4 від 06 березня 2013 року), прийняв рішення № 88 (а.с. 7), про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . Даним рішенням встановлено такий порядок участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] : І - III субота і неділя місяця з 10-00 години до 13-00 години та попереджено обох батьків, що вони зобов`язані виховувати дочку в дусі поваги до людей, любові до своєї сім`ї та родини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, про обов`язковість виконання батьківських обов`язків стосовно [PERSON] лише в її інтересах, а також те що вони несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини\~ на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону та зобов`язати обох батьків забезпечувати єдині вимоги щодо виховання дочки, її розвитку, оздоровлення та навчання, дотримання нею режиму дня, передбаченого встановленими санітарно-гігієнічними нормами для дітей такого віку. Так, відповідно до ст. 158 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати другому з батьків здійснювати свої батьківські права, якщо його спілкування з дитиною не завдає шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, моральному розвитку. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, вважає, що спілкування або виховання дитини тим з батьків, який проживає окремо суперечить інтересам дитини він повинен звернутись до суду з вимогою про зміну режиму участі того з батьків, який проживає окремо і в жодному разі не може самостійно перешкоджати вихованню та спілкуванню з дитиною. Відповідач не надала до суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що спілкування або виховання дитини з батьком суперечить інтересам дитини, а позивач в свою чергу не довів обставин щодо невиконання відповідачем рішення № 88 від 12.03.2017 року Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та порушення нею визначеного порядку\~ участі [PERSON] у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] . Надані позивачем до суду аудіо записи телефонних розмов з дочкою та відповідачем не\~ узгоджують з визначеним рішенням № 88 від 12.03.2017 року графіком, а лише підтверджують, що він має можливість спілкуватись із дочкою, а між ним та відповідачем склались неприязні відносини та відсутність узгоджених дій направлених на здійснення обома батьками обов`язками щодо дитини та може завдати шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, моральному розвитку, що також підтверджується показами свідків. В судовому засіданні позивач довів, що він виконує перед своєю дитиною батьківські обов`язки в частині сплати аліментів в розмірі 25%\~ з усіх видів грошового\~ забезпечення на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданою військовою частиною [NUMBER] від 17.08.2017 року (а.с. 6). Відповідач в судовому засіданні зазначила, що той графік, що пропонує позивач є необґрунтований, адже донька бажає спілкуватися з батьком лише в її присутності та вважає за доцільне встановити порядок зустрічей позивача з донькою тільки в її присутності, однак не надала до суду належних та допустимих доказів в підтвердження даних обставин, а наданий до суду висновок спеціаліста ( а.с. 33) лише підтверджує захворювання дитини та встановлює відповідні рекомендації щодо лікування дитини. Суд, заслухавши думку позивача та відповідача, максимально враховуючи інтереси дитини, вважає за необхідне, визначити такий порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] : перша та третя суботи місяця,\~ друга та четверта неділі місяця з 12-00 год. до 18-00 год. та тиждень ( 7 днів) в літній період для оздоровлення та відпочинку дитини, без присутності матері, з урахуванням медичних рекомендацій щодо харчування, лікування та профілактичних заходів. Суд вважає, що такий порядок участі батька у вихованні та особистому спілкуванні з дитиною не буде суперечити інтересам самої дитини, оскільки за ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При вирішенні спору судом приймаються до уваги положення Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 року, стосовно того, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3). А відповідно до ст. 9 цієї Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Однак, дана обставина за будь-яких умов не може позбавити позивача прав, передбачених ст.ст. 141, 153 СК України. Даючи оцінку встановленим обставинам та\~ доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та вважає за можливе визначити порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] : перша та третя суботи місяця,\~ друга та четверта неділі місяця з 12-00 год. до 18-00 год. та тиждень ( 7 днів) в літній період для оздоровлення та відпочинку дитини, без присутності матері, з урахуванням медичних рекомендацій щодо харчування, лікування та профілактичних заходів, в частині інших вимог відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача пропорційно до задоволених вимог. Тому, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 320,00 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial