Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.07.2018 року звернулася до суду із позовом до Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті її матері, [PERSON] на належну їй земельну ділянку площею 6,6200 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 29.09.2006 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01061600060. Позивач являється єдиною першочерговою спадкоємицею майна та прийняла спадщину. Спадкова справа була відрита державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори Донецької області.. 23 липня 2018 року позивач подала нотаріусу заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 24.07.2018 року їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Так як оригінал правовстановлюючого документа, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, а право власності стверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, отримати дублікат правовстановлюючого документу позивач не має можливості, бо з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Позивач вважає, що є всі правові підстави визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача - Гродівської ради Покровського району Донецької області про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 6,6200 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 29.09.2006 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01061600060 (а.с.7). Відповідно заповіту, складеному 27.08.2009 року, [PERSON] заповіла [PERSON] право власності на земельну ділянку по державному акту серії [NUMBER] від 20.09.2006 року (а.с.34). Позивач являється єдиною першочерговою спадкоємицею майна та прийняла спадщину. Спадкова справа була відрита державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори Донецької області (а.с.23). 23 липня 2018 року позивач подала нотаріусу заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 24.07.2018 року їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку (а.с.9). Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,6200 га. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятко способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкс прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позо спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадів видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установлен цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідої про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутис суду за правилами позовного провадження. Окрім того, ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набува право власності на земельні ділянки на підставі: г) прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набу правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власност встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов по визш його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved