Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.10.2013 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудований магазин (торговий павільйон) [ADDRESS], загальною площею 77,6 кв. м.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2009 році між нею та відповідачем - Сколівською міською радою Львівської області укладено договір оренди земельної ділянки площею 0, 0042 га. у [ADDRESS] із цільовим призначенням - будівництво та обслуговування магазину. Договір оренди земельної ділянки укладений та зареєстрований у встановленому законом порядку. У 2010 році нею розпочато будівництво магазину (торгового павільйону) на підставі рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 335 від 19.10.2010 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на початок будівництва магазину по [ADDRESS]». При цьому, проектну документацію на зазначене будівництво вона замовляла та не виготовила, за відповідним дозволом у Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на початок проведення будівельних робіт також не зверталася, оскільки не знала про необхідність вчинення таких дій. Будівництво магазину (торгового павільйону) проводилось за спільні кошти її та відповідача [PERSON] і таке завершено у 2011 році, а у грудні цього ж року рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 261 від 19.12.2011 року «Про присвоєння адресного номера магазину, що знаходиться по [ADDRESS] і належить [PERSON]» такому об'єкту нерухомого майна присвоєно адресу - [ADDRESS]. На даний час вона має намір використовувати магазин (торговий павільйон) за призначенням і займатися підприємницькою діяльністю, однак відповідач Сколівська міська рада Львівської області не визнає її права на самочинно збудоване нерухоме майно, а тому вона була змушена звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів. Належним чином уповноважений представник позивача [PERSON] - [PERSON] під час розгляду справи по суті, у судовому засіданні, яке відбулось 27.02.2014 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3). У подальшому просив закінчувати розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, про що подав суду відповідну заяву вх. № 1650 від 15.04.2014 року (а. с. 68). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася жодного разу, однак перед початком розгляду справи по суті подала суду заяву вх. № 5730 від 13.12.2013 року (а. с. 42), в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах доказами. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала, визнала їх у повному обсязі. Належним чином уповноважений представник відповідача Сколівської міської ради Львівської області - спеціаліст І-ої категорії з питань юридичного забезпечення Адамовський Ю.В. у судовому засіданні, яке відбулось 27.02.2014 року, проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на порушенням позивачем положень ст. 34 та 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» під час здійснення будівництва спірного магазину (торгового павільйону), а також на не укладення останньою договору інвестування із міською радою у відповідності до вимог рішення сесії від квітня 2011 року, що є обов'язковим для виконання. У подальшому просив закінчувати розгляд справи у його відсутності, про що подав суду відповідне клопотання вх. № 1642 від 15.04.2014 року (а. с. 69), у якому також змінив ставлення до пред'явленого позову, зокрема визнав позовні вимоги у повному обсязі, так як позивачем укладено з міською радою договір інвестування, внесено кошти на відповідний рахунок для розвитку міста. Крім того, спірний магазин збудований позивачем на відведеній для цієї мети земельній ділянці, що на даний час перебуває у її користуванні на відповідній правовій підставі. Скарг та зауважень від мешканців міста з вказаного приводу до міської ради не надходило. У зв'язку з вказаним, не заперечує проти визнання права власності за позивачем на самочинно збудований нею магазин [ADDRESS]. Належним чином уповноважений представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області - державний інспектор відділу державного контролю за будівництвом об'єктів Південного напрямку Лепісевич Я.М. у судовому засіданні, яке відбулось 27.02.2014 року, надав пояснення, згідно з якими вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, так як незнання необхідності отримати дозвіл на початок робіт та виготовити проектну документацію, не виправдовують дій позивача щодо самочинного проведення нею будівництва спірного магазину (торгового павільйону). Однак, при вирішенні даного спору і прийняття рішення у справі поклався на розсуд суду, а жодних зауважень щодо представленого позивачем Технічного висновку про стан конструктивних елементів та інженерного обладнання торгового павільйону (магазину) на [ADDRESS] виготовленого ФОП [PERSON], не має. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, наданих у судовому засіданні 27.02.2014 року, взявши до уваги ставлення представника відповідача Сколівської міської ради Львівської області, викладені у письмову клопотанні від 15.04.2014 року, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Так, у судовому засіданні встановлено, що 30.07.2009 року між відповідачем Сколівською міською радою Львівської області та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки (а. с. 7-12), за яким останній в оренду терміном на п'ять років передано земельну ділянку площею 0,0042 га., розташовану у [ADDRESS] - для будівництва магазину. Вказаний договір зареєстрований у встановленому порядку. Зазначена земельна ділянка передана на підставі акта прийому-передачі від 30.07.2009 року (а. с. 13). Рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 335 від 19.10.2010 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на початок будівництва магазину по [ADDRESS]» (а. с. 5) позивачу надано дозвіл на початок будівництва магазину за вказаною адресою та зобов'язано під час будівництва дотримуватися будівельних норм та правил з погодженням відповідних служб. У 2010 році позивачем розпочато, а у 2011 році завершено будівництво магазину (торгового павільйону) загальною площею 77,6 кв. м., що стверджується копією технічного паспорта, виготовленого 21.03.2012 року КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а. с. 29-32), а рішенням виконавчого комітету Сколівської міської ради Львівської області № 261 від 19.12.2011 року (а. с. 6) вказаному магазину присвоєно [ADDRESS]. Позивач здійснювала будівництво спірного магазину за власні кошти та кошти відповідача [PERSON]. Разом з тим, відповідач [PERSON] не заперечує проти визнання права на вказаний торговий павільйон лише за позивачем, претензій з вказаного приводу не ставить. Будівництво магазину (торгового павільйону) проходило без отримання на те відповідних дозволів контролюючих служб та погоджень, а також без затвердженого у встановленому законодавством порядку проекту. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда чи будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони будуються або збудовані без належного на те дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Проте, відповідно до ч. 5 вказаної норми, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Суд встановив, що позивач здійснила будівництво магазину (торгового павільйону) на земельній ділянці, що відведена для цієї мети і перебуває у її користуванні на відповідній правовій підставі. Відповідач Сколівська міська рада Львівської області, який на даний час являється власником земельної ділянки, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно збудований нею магазин. Прав та інтересів інших осіб самочинно збудований магазин (торговий павільйон) не порушує. З копії Технічного висновку про стан конструктивних елементів та інженерного обладнання торгового павільйону (магазину) на [ADDRESS] виготовленого ФОП [PERSON] (а. с. 23-36) вбачається, що основні його конструктивні елементи (стіни, перекриття, дах та покрівля) знаходяться у доброму технічному стані, а сам об'єкт придатний для надійної експлуатації. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вказаного вище та враховуючи те, що визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на самочинно збудований нею магазин (торговий павільйон), розташований у [ADDRESS].

Outcome: approved