Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.10.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] тимчасво перебуваючи в м. Суми померла його мати [PERSON], постійна жителька с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області у віці 74 років, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,047 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільненської сільської ради. Після її смерті він являється спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 29.04.2010 року та посвідченим секретарем Вільненської сільської ради, реєстровий номер 77, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Великописарівського районного нотаріального округу Васильченко Н.В., в зв'язку з чим нотаріусом відкрита спадкова справа за № 237/2014. На даний час виникла необхідність отримати документ, який підтвердить його право власності на спадкове майно. Проте в нотаріальному порядку спадщину оформити не має можливості тому, що був втрачений оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку, отримати його дублікат на померлу особу неможливо. На даний час спадщина ні ким не оформлена, відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. В судове засідання позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує /а.с.27/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.29/. Представник третьої особи Ароян С.Х., що діє на підставі довіреності /а.с.28/, проти позову не заперечує. Суд з урахуванням думки представника третьої особи вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] м. Суми у віці 74 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,047 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої в межах території Вільненської сільської ради, що належить померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого за № 166 від 10.03.2004 року, вартість земельної ділянки складає 49 755,12 гривні /а.с.9/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 29.04.2010 року та посвідченим секретарем Вільненської сільської ради, реєстровий номер 77, який не змінювався та не відмінявся /а.с.10,13,15/, та сином померлої [PERSON], родинні стосунки підтвердженні /а.с.14/. Згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 11.05.2010 року за № 77 зареєстровано заповіт [PERSON] /а.с.13/. Позивач прийняв спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до органу нотаріату Великописарівського району Сумської області /а.с.11/, на підставі якої було зареєстровано спадкову справу за № 237/2014 року після смерті [INFO] [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області [PERSON], померла [INFO] була постійним жителем [ADDRESS], проживала одна. На момент смерті [PERSON] проживала в м. Суми у своєї доньки /а.с.15/. Оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.16-17/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved