Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач - [PERSON] , 24.02.2021 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 23.08.2016 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Любашівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 65 . Від спільного проживання в шлюбі вони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] , згідно заяви просила справу розглянути у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Оскільки від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб 23 серпня 2016 року, який зареєстровано у Любашівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 65 (а.с. 5). Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,

Outcome: approved