Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.04.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 12 вересня 2009 року зареєстрували шлюб і проживали разом до червня 2015 року. На даний час з відповідачем подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Станом на день звернення до суду вимог до відповідача щодо поділу спільно нажитого майна подружжя вона не має, за рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 18.08.2015 з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки. На даний час між ними виник спір щодо визначення місця проживання малолітньої доньки, у разі вичерпання заходів досудового врегулювання якого має намір звернутися до суду з відповідним позовом. Примирення і відновлення сімейних стосунків між ними не можливе, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Всі можливі заходи примирення ними вичерпані остаточно, тому просить строк на примирення не надавати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає /а.с.20/. Суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе провести судовий розгляд без участі відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності з вимогами\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сторони 12 вересня 2009 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 41 /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка фактично проживає з позивачем в с. Дмитрівка Великописарівського району Сумської області, вул. Центральна, 47, але зареєстрована за адресою [INFO] /а.с.7-8/. З відповідача [PERSON] за рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 18.08.2015 стягують аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а.с.10/. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сімї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією /а.с.1/. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved