Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 червня 2015 року звернувся до районного суду з позовом до відповідача і прохав стягнути з нього борг по оплаті праці в сумі 6377,77грн і моральну шкоду у розмірі 1000грн за час затримки проведення розрахунку. При цьому вказував, що працював у відповідача на посаді інженера комп»ютерних систем з 05 червня 2015 року і був звільнений 12 червня 2014 року. Відповідач при звільненні і протягом року після нього, незважаючи на постійні звернення з приводу виплати зарплати, звернення не задовольнив, розрахунок не провів, чим порушив його права. В судове засідання позивач [PERSON]О направив заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримував і прохав їх задовольнити у повному розмірі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність сторін в судовому засіданні, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування процесу технічними засобами відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 05 червня 2015 року був прийнятий на роботу на посаду інженера комп»ютерних систем і працював на займаній посаді до звільнення 12 червня 2014року, що підтверджується довідкою відповідача № 1/09-27 від 08.08.2014року ( аркуш 6). Із наданої відповідачем довідки № 131-10/1 від 02.06.2015 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем складає 6377,77грн. Враховуючи, що відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач обов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця, і відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, а зазначені вимоги закону не виконав, з нього підлягає стягненню невиплачена заробітна плата і усі інші нарахування. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по зарплаті. Відповідно до ст. 10 ЦПК України на сторону покладається обов»язок доводити підстави своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів перенесення ним моральних страждань і докладання додаткових зусиль для організації життя, пов»язаних з не виплатою заробітної плати, а тому вимога про стягнення моральної шкоди свого підтвердження в судовому засіданні не знайшла і не підлягає задоволенню за недоведеністю. За статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243.6грн, від сплати якого звільнений позивач. З урахуванням викладеного, ст.ст.115, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial