overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач 12 листопада 2015 року звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши, що сторони 01 лютого 2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що шлюб існує формально, спільне життя не склалося, примирення неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заяви, у яких просили справу розглянути у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.20,21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 лютого 2003 року виконкомом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 03 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Син сторін у справі [PERSON] проживає і зареєстрований разом з позивачем по[ADDRESS] Сумської області (а.с.10). Відповідач зареєстрований і проживає в [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). В силу статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки установлено факт відсутності між подружжям взаєморозуміння, збереження сім'ї сторін є неможливим, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, а тому шлюб необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ураховуючи вимоги указаної норми процесуального закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач 12 листопада 2015 року звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши, що сторони 19 липня 2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідач не поважає її як дружину, спільне життя не склалося, примирення неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб.\~ Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заяви, у яких просили справу розглянути у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.21,22). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 84, (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №163826 (а.с.8). Син сторін у справі [PERSON] проживає і зареєстрований разом з позивачем по вул.Горького, 11 у с.Люджа Тростянецького району Сумської області (а.с.13). Відповідач зареєстрований і проживає в [INFO] (а.с.16). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). В силу\~статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки установлено факт відсутності між подружжям взаєморозуміння, збереження сім'ї\~\~сторін\~є неможливим, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, а тому шлюб необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ураховуючи вимоги указаної норми процесуального закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач 12 лютого 2014 року звернувся в суд з позовом про визнання права власності на майно, в якій посилаються на те, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у вказаному будинковолодінні були зареєстровані та проживали - [PERSON] - голова двору, [PERSON]- дружина. Дане господарство належало їм на праві спільної сумісної власності і кожному з них належало по 1/2 частині вищевказаного будинковолодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, згідно якого померлий все своє майно заповів позивачу. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадщину прийняв він, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Син померлої- [PERSON] відповідач по справі від спадщини відмовився на його користь. Однак він не взмозі оформити спадщину, оскільки прововстановлюючий документ втрачено. В судове засідання, позивач не зявився, подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі і просить його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю і проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з підстав викладених позивачами у позовній заяві. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON] Станом на 01 липня 1990 року у вказаному будинковолодінні були зареєстровані та проживали - [PERSON] - голова двору, [PERSON]- дружина. Згідно заповіту від 02 березня 2000 року, [PERSON] все своє майно заповів позивачу. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадщину прийняв позивач, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Син померлої- [PERSON] відповідач по справі від спадщини відмовився на його користь. Крім того, підставність позову підтверджується наступними матеріалами справи: довідкою Пилипівської сільської ради від 30.12.2013 року № 40; випискою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 27.12.2013 року № 48950; копією технічного паспорта. Крім того, відповідач даний позов визнав повністю і проти його задоволення не заперечила, а тому беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що даний позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 376, 392, 1234, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач 12 лютого 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином. У минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача на підставі поданих доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. У минулому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2009 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 184 /а.с.3/. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Подружжю судом надавався строк на примирення два місяці, однак подружжя не примирились. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач 12 лютого 2015 року звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини позивач не звернувся в силу того, що є особою юридчно не освіченою. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області [INFO]) (а.с.15). Позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 25 червня 2002 року, зареєстрований в реєстрі за №111 по Будеївській сільській раді) (а.с.16). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з огляду на те, що є юридично не освіченою особою про що свідчить атестат про середню освіту серії [NUMBER] про закінчення Будеївської середньої школи від 28 червня 1980 року (а.с.18). Відтак, ті обставини, що позивач є особою юридично неосвіченою, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач 12 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2005 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2014 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2005 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис за №147 /а.с.7/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач 12 лютого 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з вересня 2015 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте в шлюбі- [PERSON]. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2008 року /а.с.4/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сдоньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач 12 лютого 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з травня 2013 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що подружжя має несумісні характери, має різні погляди на ведення спільного побуту та способу життя. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте в шлюбі- Гунько. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, при причини своєї неявки суду не повідомив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.04.1989 року /а.с.5/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що подружжя має несумісні характери, має різні погляди на ведення спільного побуту та способу життя. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з травня 2013 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач 12 лютого 2016 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в цивільному шлюбі мають одну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. 74 ЦПК України, письмових заперечень не надав. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] та її батьком є відповідач по справі (а.с. 4). Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з Любашівської селищної ради Одеської області № 795 від 11 лютого 2016 року (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач 12 лютого 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини через необізнаність про те, що бабуся склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно, яке належало їй на день смерті. На день смерті бабусі він проживав окремо від спадкодавця, у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався через хворобу матері, яка потребувала його допомоги. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Тузлівської сільської ради Березанського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.ч.1,2,4 ст.206 ЦПК України). Оскільки відповідач визнав позов, що, відповідно до матеріалів позовної заяви, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, зважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved