Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 березня 2019 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 26 грудня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв`язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з вересня 2018 року . Дитина залишилась жити із матір`ю, відповідач на утримання дитини добровільно допомогу не надає. Позивачка вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25 березня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 08 квітня 2019 року (а.с.19-20) . 08 квітня 2019 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 26 квітня 2019 року (а.с.26-27). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. З огляду на це, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 317 (а.с 11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно актового запису № 569 від 26 грудня 2012 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12 ) У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв`язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з вересня 2018 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Оскільки в наступний час відповідач проживає окремо від сім`ї, матеріально сім`ю не підтримує та грошей на утримування сина не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved