Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 березня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 01 березня 2005 року уклав договір-позики, згідно якого передав [PERSON] кошти в розмірі 40000 гривень. Вказану суму відповідач [PERSON] обіцяв повернути до січня 2011 року. Однак, в зазначений термін відповідач грошей не повернув. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 60000 гривень та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 600 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. У судове засідання з'явився представник позивача [PERSON] , який підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином судовою повісткою, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності не надав, причини неявки, суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 березня 2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав [PERSON] грошову суму у розмірі 40000 гривень із зобов`язанням повернути йому таку ж саме суму до січня 2011 року, що підтверджується договором позики, який підписано обома сторонами та розпискою (а.с. 6-7 ). Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять раз перевищує встановлений законом неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Договором про грошову позику від 01 березня 2005 року, позивач видав у власність позичальника грошові кошти в сумі 40000 гривень, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму у термін до січня 2011 року. Згідно ст.. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, заяву задоволено повністю про стягнення основної суми боргу за договором позики грошей від 01 березня 2005 року у сумі 60000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню підлягають судові витрати, які понесені стороною, на користь якої прийнято рішення, підтвердженні документально пропорційно від задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 600 гривень (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved