Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.07.2018 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] За даною адресою значаться зареєстрованими відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 01.02.2014 року, а відповідач [PERSON] з 14.01.2006 року. Особистих речей відповідачів у домі не має. Місце фактичного проживання свого батька [PERSON] позивачу не відоме, стосунків з ним вона не підтримує. Відповідач [PERSON] на теперішній час знаходиться у росії, є громадянкою РФ. Позивач [PERSON] у судове засідання не з» явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подавав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131583671 від 20.07.2018 року позивачу [PERSON] належить будинок [ADDRESS] (а.с.19, 21). Як вбачається з довідки, виданої Комунальною установою Покровський координаційний центр самоорганізації населення 26.07.2018 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], але не проживає з 01.02.2014 року, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але не проживає з дня реєстрації, тобто з 14.01.2006 року (а.с.22). Відповідно паспорту громадянина Російської Федерації відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-15). Позивач вважає, що відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням, оскільки не проживають у спірному будинку понад один рік без поважних причин. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved