Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.11.2019 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступні обставини: [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на житловий будинок позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого на вказаний житловий будинок з господарчими побудовами. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем першої черги за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою суду від 02.12.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 08.01.2020 року (а.с. 46, 47). 08.01.2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2020 року (а.с. 53, 54). В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує (а.с.51). Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову (а.с. 57). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.1966 року (а.с. 5) [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 4), помер [INFO] . Право на спадкування одержують відповідно до ст. ст. 1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, яким є позивач в силу ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до Новосанжарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 14). [PERSON] згідно довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/1594 від 07.10.2019 року постійно проживав та був зареєстрований в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області до дня смерті [INFO] . На момент смерті проживав з дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с.90). За померлим [INFO] [PERSON] згідно довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/1595 від 07.10.2019 року обліковується житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №116/2019 від 15.05.2019 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] , а також надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] , що вбачається з постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 14). Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Позивач звернувся до державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). 01.10.2019 року державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. прийнято постанову, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок з господарським побудовами через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на зазначене майно (а.с. 14). Так, за життя [PERSON] мав на праві власності житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (а.с. 11), згідно якої станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 142 за [PERSON] було зареєстровано право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . При цьому підставою виникнення права власності на вказаний будинок зазначено свідоцтво на право особистої власності, видане виконкомом Нехворощанської сільської ради народних депутатів від 14.11.1990 року. Оригінал вищезазначеного свідоцтва на право особистої власності втрачений, про що свідчить оголошення в Новосанжарській районній газеті «Світлиця» (а.с. 13). На той час порядок державної реєстрації об`єктів нерухомості регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з п. 16 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносять свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складають будівлі та споруди, рік побудови 1983-2000 (а.с. 6-10). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Враховуючи, що [PERSON] за життя був власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , право власності на спірний будинок було набуте спадкодавцем на законних підставах, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті, однак документ, що засвідчує право власності на вказаний житловий будинок, був втрачений та не може бути відновленим в передбаченому законом порядку, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок. На підставі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України та

Outcome: approved