Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №ТЕАWAK06681336 від 09 листопада 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 39437,44 доларів США на термін до 08 листопада 2012 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Всупереч умовам договору кредиту відповідач [PERSON] зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, комісією, а також інших витрат відповідно до умов Договору не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11148,30 доларів США, що за курсом 22.06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2015 року складає 245931, 50 грн., яка складається з наступного: 3984,63 доларів США заборгованість за кредитом, 1020,36 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 390,0 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 11975,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6221,79 доларів США, яка була задоволена рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28.09.2011 року, різниця становить 11148,30 доларів США), та судові витрати у розмірі 3688,97 грн.. У судове засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, подав заяву в якій просив справу вирішувати у їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], який про день, час і місце судового розгляду був повідомлений у визначеному законом порядку, через оголошення в пресі ( газета « Свобода» № 99 ( 3037) від 23 грудня 2015 року) в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подав, причин неявки не повідомив, а тому суд вважає що справу можна вирішувати у відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Враховуючи заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. 09 листопада 2007 року між Приватбанком в особі керівника відділу Тернопільської філії «Приватбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № ТЕАWAK06681336, згідно якого позичальник отримав кредит у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 9437,44 доларів США для придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на місяць, терміном до 08 листопада 2012 року. Згідно п.1.1. Розділу 1. Загальні положення Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів від 30.04.2009 року Банк змінив своє найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», серія А01 №054809 від 17.07.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору (Розділ 2.2 кредитного договору). Пункт 4.1 Кредитного договору передбачає, що у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, Відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог \~ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується\~\~повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № ТЕАWAK06681336 станом на 28 липня 2015 р., відповідач [PERSON] має заборгованість 17370,09 доларів США, яка складається з наступного: 3984,63 доларів США заборгованість за кредитом, 1020,36 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 390,0 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 11975,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6221,79 доларів США, яка була задоволена рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28.09.2011 року, різниця становить 11148,30 доларів США, що за курсом 22.06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2015 року складає 245931, 50 грн.,) Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. В статті 526 ЦК України зазначено зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Як убачається із Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року ( п. 17 ) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки належним виконанням зобовязання є виконання, в результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання ( ст. 599 ЦК України ( постанова від 20.12.2010 р. № 3-57 гс 10 ). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ст. 628 ЦК України ). В статті 526 ЦК України зазначено зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. А відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Однак, незважаючи на наявність рішення суду жодна із сторін не заявила про розірвання кредитного договору, зобовязання за яким не виконано в повному обсязі по даний час. Рішенням Підволочиського районного суду від 28 вересня 2011 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк», вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], Підволочиського райну, Тернопільської області, (ІПН [NUMBER]) в користь ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ вул.. Набережна Перемови, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, роз. Рахунок №29092829003111 для погашення заборгованості) заборгованість за кредитним договором № ТЕАWAK06681336 від 09 листопада 2007 року в сумі 49587 (сорок девять тисяч пятсот вісімдесят сім) гривень 67 копійок та судові витрати. Наведене свідчить що судом за зверненням позивача вже було прийнято рішення про стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором. Сторонами суду не надано даних про добровільне чи примусове виконання судового рішення від 28 вересня 2011 року. Невиконання боржником судового рішення не позбавляє кредитора права вимагати його виконання в примусовому порядку. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав від позивача ПАТ КБ «ПраватБанк» кредитні кошти, однак у добровільному порядку виконати зобовязання по договору № ТЕАWAK06681336 від 09 листопада 2007 року відмовляється. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» є підставним, таким що підлягає до задоволення, оскільки дійсно мало місце порушення майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог, стягнення з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк« ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ТЕАWAK06681336 від 09 листопада 2007 року заборгованості 11148,30 доларів США, що за курсом 22.06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.05.2015 року складає 245931, 50 грн., яка складається з наступного: 3984,63 доларів США заборгованість за кредитом, 1020,36 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 390,0 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 11975,10 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6221,79 доларів США, яка була задоволена рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28.09.2011 року). Крім того враховуючи вимого ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові втрати в сумі 3688,97 гривні судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved