Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання неправомірним підвищення, зобов»язання знизити відсоткову ставку за кредитним договором та здійснити перерахунок нарахованої заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.05.2012 року між ним та відповідачем ПАТ «ЕРДЕ БАНК» було укладено іпотечний договір №К-60/12, згідно з яким відповідач надав йому кредит в розмірі 500 000 грн. зі сплатою 15% річних строком повернення до 28.05.2022 року. 29.05.2012 року Банком в Додатковій угоді до договору про іпотечний кредит №К-60/12 було викладено п. 1.1 в новій редакції, яка обумовлювала зміну відсоткової ставки у випадку обліку заборгованості на рахунках які відкриті в ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до 25,00% річних. Вважає, що дане підвищення відсоткової ставки є незаконним та необґрунтованим, оскільки воно здійснене відповідачем ТОВ «ЕРДЕ БАНК» в односторонньому порядку, без його відома та без повідомлення, з порушенням та в супереч вимог чинного законодавства України, а також з порушенням умов Договору про іпотечний кредит. Вважає такі дії відповідача ТОВ «ЕРДЕ БАНК» щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором неправомірними. Просив суд про визнання неправомірними дій відповідача ПАТ «ЕРДЕ БАНК» щодо підвищення відсоткової ставки за договором про іпотечний кредит №К-60/12 від 29.05.2012 року до ставки 25% річних; зобов»язання відповідача ПАТ «Аграрний комерційний банк» та відповідача ПАТ «ЕРДЕ БАНК» зменшити йому відсоткову ставку за користування кредитними коштами по договору про іпотечний кредит №К-60/12 від 29.05.2012 року до 15% річних; зобов»язати відповідача ПАТ «Аграрний комерційний Банк» та відповідача ПАТ «ЕРДЕ БАНК» здійснити перерахунок нарахованих йому відсотків за користування кредитними коштами по договору про іпотечний кредит від 29.05.2012 року за відсотковою ставкою 15% річних починаючи з 29.05.2012 року. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення. Представники відповідачів в судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази - розписки про отримання судових викликів уповноваженою особою відповідачів. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду представників відповідачів не поважною. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається з матеріалів справи, 29.05.2012 року між позивачем та відповідачем ПАТ «ЕРДЕ БАНК» було укладено іпотечний договір №К-60/12, згідно з яким відповідач надав йому кредит в розмірі 500 000 грн. зі сплатою 15% річних строком повернення до 28.05.2022 року. 29.05.2012 року Банком в Додатковій угоді до договору про іпотечний кредит №К-60/12 було викладено п. 1.1 в новій редакції, яка обумовлювала зміну відсоткової ставки у випадку обліку заборгованості на рахунках які відкриті в ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до 25,00% річних. Позивач вважає, що дане підвищення відсоткової ставки є незаконним та необґрунтованим, оскільки воно здійснене відповідачем ТОВ «ЕРДЕ БАНК» в односторонньому порядку, без його відома та без його повідомлення, з порушенням та в супереч вимог чинного законодавства України, а також з порушенням умов Договору про іпотечний кредит. Як вбачається з умов Договору про іпотечний кредит від 29.05.2012 року він містить чіткий перелік умов щодо можливості зміни відсоткової ставки річних. Відповідно до п. 5.2.7 Договору кредитор має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни умов рефінансування кредитора, відсоткових ставок на кредитному ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів - подіями, що не залежать від волі сторін та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв»язку із цим змін в Додаток №1 до договору відповідач повідомляє позичальника за 10 календарних днів з моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника. Відповідно до п. 5.2.7 Договоу кредитор не має права в односторонньому порядку без відома та без повідомлення позичальника змінювати відсоткову ставку за кредитом у зв»язку зі зміною кредитної політики кредитора. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Згідно п. 2.4 Постанови правління Національного банку України «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитуввння та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007 року №168 банки зобов»язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Пункт 3.5 Правил встановлює, що Банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв»язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Листом ВСУ від 07.10.2010 року визначено, що дії з боку кредитора щодо підвищення відсоткової ставки підлягають оцінці в кожному конкретному випадку в контексті положення ст. 625 ЦК України та Правил про те, що банки мають право ініціювати зміну відсоткової ставки за кредитом лише в разі настання події, незалежно від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, та банки не мають права змінювати відсоткову ставку за кредитом в зв»язку з волевиявленням однієї із сторін. Згідно ч. 5 п. 3.4 Правил Банки зобов»язані в кредитному договорі зазначити правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках». Ззгідно з п. 114 Правил надання послуг поштового зв»язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №1155, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім»ї за умови пред»явлення ними документа, що посвідчує особу. Виходячи з такого, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на все вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved