Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2016 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 01.10.2003 року. Рішенням Голосіївського районного суду від 13.12.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Перебуваючи в шлюбі, за згодою дружини, 28.11.2006 року позивач придбав гараж в гаражному кооперативі «Ристал» під № [NUMBER], розташований в м. Вишневому на вул.. Балукова 24 Києво-Святошинського району Київської області, яким колишня дружина ніколи не користувалася, а користувався і користується ним лише позивачем. При поділі майна, колишня дружина [PERSON] зверталася з позовом до Голосіївського суду м. Києва з приводу поділу вказаного гаража. Ухвалою Голосіївського суду від 12.01.2011 року цивільну справу № 2-1322/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, було передано за місцезнаходженням майна до Києво-Святошинського суду Київської області. Під час розгляду вказаної справи в Києво-Святошинському суді сторони узгодили питання позовних вимог з колишньою дружиною [PERSON], внаслідок чого позивач сплатив кошти відповідачу за половину вартості гаража і вона звернулася до суду з заявою про залишення її позову без розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 15.04.2011 року позовна заява про поділ вищезазначеного майна, а саме за № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Кристал» в м. Вишневе, вул. Балукова 24, за заявою [PERSON] була залишена без розгляду. Але на даний момент, вказаний гараж, який був предметом спору, позивач не може продати, ні подарувати, оскільки в договорі купівлі-продажу зазначено, що позивач придбав його за згодою дружини. Тому позивач просив постановити рішення, яким визнати за нею право власності на гараж під номером [NUMBER], в гаражному кооперативі «Кристал», розташованому в м. Вишневе, по вул. Балукова 24, Київська область. Позивач та його представник направили до суду про слухання справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В порядку ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2003 року Відділенням реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1244, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Під час перебування сторін у шлюбі, 27 листопада 2006 року позивач було укладено договір купівлі-продажу гаражу, за яким він придбав гараж під номером [NUMBER], що розташований в Автогаражному кооперативі «Кристал» по вулиці Балукова, 24 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. Даний договір посвідчено державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно пункту 17 договору, він укладений за згодою дружини покупця. Згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.04.2011 року по цивільній справі № 2-1542/2011 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 207 ЦПК України. В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, приходить до висновку, що сторонами по справі під час шлюбу був набутий спірний гараж № [NUMBER] що знаходиться за адресою Київська обл., Києво-Святошинський район, в гаражний кооператив «Кристал», розташованому в м. Вишневе, по вул. Балукова 24 В силу ст. 60 СК України даний гараж належить сторонам на праві спільної сумісної власності. А отже кожному з них належить по 1/2 частині гаражу. В той же час в обґрунтування своїх вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того що дане майно належить йому на праві особистої власності. У зв'язку з чим суд вважає що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення Відповідно до 60, 69, 70, 72 СК України, та

Outcome: dismissed