Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

позивач [PERSON] 20.05.2019 р. звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в його користь суму боргу за договором позики в розмірі 56000 грн.; інфляційні втрати в сумі 4809,30 грн.; 3% річних 1836,49 грн. та судовий збір в сумі 768,40 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошову позику в розмірі 50000 грн. [PERSON] зобов`язувався повернути позику до 01 квітня 2018 року в сумі 56000 грн.; факт отримання позичальником коштів підтверджується розпискою від 01.02.2018 р. Однак суму боргу відповідач не повернув та ухиляється від повернення такої, чим порушив взяті на себе зобов`язання. З врахуванням наведеного, просить стягнути суму боргу, а також у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційні збитки та 3% річних. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 15.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Від представника позивача адвоката Галушка Г.М. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50000 грн. боргу, 4294,02 грн. інфляційних втрат, 1639,73 грн. 3% річних. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача 16.10.2019 через канцелярію суду подав клопотання у якому просить справу розглядати у відсутності позивача та його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить вимоги такого задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив не подав, про причини не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд зі згоди представника позивача, обумовленою у клопотанні, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між сторонами 01.02.2018 р. укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець ( [PERSON] ) передав позичальнику ( [PERSON] ) позику у сумі 50000 грн., яку останній зобов`язався повернути до 01 квітня 2018 року. Факт передачі позикодавцем [PERSON] відповідачу коштів підтверджується письмовою розпискою (а.с.11). Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, а відтак, заборгованість у розмірі 50000 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] , як позичальника. Окрім цього, у відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що вищевказаним договором позики не встановлений розмір процентів від простроченої суми, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4294,02 грн. інфляційних втрат, а також 1639,73 грн. - 3% річних за період з 02 квітня 2018 р. по 05 травня 2019 р. Вказані розрахунки позивача не спростовані відповідачем та здійснені у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved