Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] 28 вересня 2021 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про надання права на завершення приватизації земельної ділянки. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, у тому числі, земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бережанківської сільської ради Горохівського району Волинської області, відповідно до рішення Бережанківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23 вересня 2009 року №27/7 «Про внесення змінуточнень до рішень Бережанківської сільської ради від 30 грудня 1993 року №14/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян». Однак, спадкодавець [PERSON] не встиг завершити процедуру приватизацію земельних ділянок. Водночас, зазначає, що спадщину після свого батька, вона прийняла шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Луцького нотаріального округу Кудима Р.А., де була заведено спадкову справу №19/2021 та видано їй Витяг зі спадкового реєстру. На підставі наведеного просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки за законом по смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , площею 0,60 га., яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Бережанківської сільської ради від 30 грудня 1993 року №14/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність». Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовну вимогу визнають. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії архівного витягу №83/06-04/21 від 20 травня 2021 року з рішення 27-ї сесії 5-го скликання Бережанківської сільської ради від 30 грудня 1993 року №14/1 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», [PERSON] (так у документі), передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га., за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. (а.с.11). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2020 року виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області, підтверджується, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . (а.с.7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1218 ЦК України, зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В статті 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , підтверджується, що [PERSON] , є батьком [PERSON] . (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище заявника стало « [PERSON] ». (а.с.6). Згідно з інформацією, яка зазначена в довідці виданої Городищенською сільською радою Луцького району Волинської області від 21 квітня 2021 року №260, спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , яка проживає за даною адресою до нині. Заповіт від [PERSON] на території Городищенської ради Волинської області не посвідчувався. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] шляхом подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини до закінчення шести місячного терміну. (а.с.9). З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 вересня 2021 року за №34/02-31, вбачається, що позивачу приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Кудимом Романом Анатолійовичу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,60 га. в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку. (а.с.8). Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлого батька [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання заяви. Як вбачається з копії спадкової справи №19/2021, заведеною приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області, відповідачі в установленому законом порядку подали до зазначеного приватного нотаріуса про відмову в прийнятті спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України, встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом. Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у п.3.5 визначено, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved