Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач 14 серпня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.3-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNXRRX11470468, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти у сумі 10 606,95 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,0% річних від суми залишку заборгованості. В порушення умов кредитного договору відповідачка несвоєчасно і не у повному розмірі здійснювала повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у зв'язку із чим, судовим наказом виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 29.09.2009 року з [PERSON] стягнуто суму заборгованості у розмірі 23 738,48 грн. та судові витрати в сумі 162,44 грн., а також, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська стягнуто заборгованість у сумі131 459,48 грн. Але, продовжуючи порушувати свої зобов'язання за кредитним договором, станом на 19.11.2014 року за [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 13 419,26 грн., з якої: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 12 304,06 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 615,20 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № DNXRRX11470468 від 26.02.2008 року у сумі 13 419,26 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача діючий за довіреністю - Демарчук М.В., у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.29). Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції від 12.02.2015 року в матеріалах справи (а.с.28). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року на підставі заяви позичальника між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNXRRX11470468, відповідно до умов якого банк надав відповідачці строковий кредит в сумі 10 606,98 грн., на строк 24 місяці: з 26.02.2008 року по 26.02.2010 року включно, на придбання товару, також у розмірі 406,98 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою відсотків за користування у розмірі12,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором, єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 700,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 127,28 грн., в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені у договорі строки (а.с.8,9-11). Згідно п.1.4. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрока») (Стандарт), кредитно-заставний договір - це договір укладений між банком та позичальником шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими ПриватБанком умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви позичальника. Судовим наказом виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 29 вересня 2009 року із відповідачки на користь позивача було стягнуто заборгованість в сумі 23 738,48 грн. та судові витрати в сумі 162,44 грн. (а.с.5). Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2013 року із відповідачки на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNXRRX11470468 від26.02.2008 року станом на 16.04.2013 року в сумі 121 459,48 грн., солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] на користь позивача суму у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати в рівних частках 314,59 грн.(а.с.6). У свою чергу [PERSON] порушила умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 19.11.2014 року за [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 13 419,26 грн., з якої: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 12 304,06 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 615,20 грн. (а.с.7). Відповідно до п.п.5.1.,5.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрока») (Стандарт), банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № DNXRRX11470468 від 26.02.2008 року в сумі 13 419,26 грн. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved