Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - [PERSON] , 17.06.2020 р. звернулась в суд із позовом до [PERSON] , у якому просить визначити за [PERSON] , яка померла [INFO] , за [PERSON] , за [PERSON] та [PERSON] по 1/4 ідеальній частці у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є внучкою [PERSON] , 1932 р.н., яка 01.12.2005 р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С.Ю., зареєстрований у реєстрі за №4593. Відповідно до вказаного заповіту, бабця заповіла їй все належне майно. Внаслідок укладення шлюбу 27.11.2015 р. вона змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] спадкодавиця [PERSON] померла, до маси спадкового майна, окрім іншого, увійшла і частка в квартирі [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності померлій [PERSON] , відповідачу [PERSON] , її батькові, який також помер, [PERSON] та їй. 12.05.2020 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гузела Н.М., на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, на її ім`я заведена спадкова справа за № у Спадковому реєстрі 65811711 після смерті [PERSON] , однак прийняти спадщину не надається можливим, оскільки частки співвласників у такій не виділені. Виділення часток у праві спільної сумісної власності також необхідно третій особі [PERSON] , оскільки вона успадкувала ідеальну частку у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] . Відповідач [PERSON] не дає добровільної згоди на визначення ідеальних часток у праві власності на квартиру, оскільки у червні-липні 2000 року знявся із реєстрації у такій та емігрував до Канади. У зв`язку з наведеним, вона не може розпорядитись належною їй часткою в квартирі, що обмежує її права. Із покликанням на ст. ст. 355, 168, 369, 370 ЦК України, зазначає, що оскільки спірна квартира у власність усіх співвласників перейшла шляхом приватизації, тобто мало місце набуття права власності за однакових правових підстав, відповідно слід визначити саме рівність часток співвласників у судовому порядку, а саме по 1/4 ідеальній частині. Ухвалою судді від 19.06.2020 р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої. 03.07.2020 р. представником позивача було усунуто недоліки позовної заяви, відтак ухвалою від 03.07.2020 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача [PERSON] - [PERSON] , яка у даній справі має статус і третьої особи, 20.07.2020 р. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, відзив на позов не подав, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Із врахуванням наведеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 05.12.1994 р. Дана квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 01.12.1994 р. (а.с.13). [PERSON] , [INFO] , заповітом від 01.12.2005 р., посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С.Ю., заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, своїй онуці [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.10.2019 р. Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Спадкоємець [PERSON] 27.11.2015 р. зареєструвала шлюб із [PERSON] , відповідно після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] » (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №60149154 від 12.05.2020 р., заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.5). Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 25.05.2004 р.н. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3419, серія та № [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.11.2004 р., державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Гузелою Н.М. посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.1978 р.н., позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. У відповідності до положень пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Із врахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, при розгляді справи судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності, а тому вирішуючи даний позов, суд виходить із рівності кожного з учасників спільної сумісної власності на спірну квартиру та визнає за кожним із співвласників по 1/4 частку спірної квартири.

Outcome: approved