Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] Лівія Михайлівна проживали у збудованому ними житловому будинку разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], у с. Банилів - Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області. [PERSON] 15.01.1982 року помер. Спадкова справа у нотаріальній конторі не відкривалась. Будучи в шлюбі подружжя уклали договір про поділ спільного майна, де зазначається, що [PERSON] не претендує на свою долю в майні, а [PERSON] Лівія Михайлівна не Претендує на стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Таким чином позивач вважає, що [PERSON] Лівії Михайлівні належав весь житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. с. Банилів - Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головній, 190. 13.02.1997 року [PERSON] змінив своє прізвище на «Швед». 21 липня 2000 року [PERSON] Лівія Михайлівна склала заповіт, яким на випадок її смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок, який знаходиться в с. Банилів - Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. 55 річчя Перемоги і все майно, яке знаходиться в ньому заповіла [PERSON]. [PERSON] Лівія 22 квітня 2018 року померла. Після її смерті відкрилась спадщина, що знаходиться в с. Банилів - Підгірний вул. Головна, 190, Сторожинецького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину. Доказами того, що майно належало при житті покійній є витяги з по господарської книги за 1980-1982, 1990-1999 роки де зазначено, що двір відноситься до категорії робочих дворів і станом на 1982 та 1991 рік, там проживали [PERSON] та позивач, за господарством рахується земельна ділянка розміром 0,86га в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку 0,21га. [PERSON] Лівія Михайлівна померла в Україні, але була жителькою Латвії. Позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяви про розгляд справи у його відсутності. На спадщину не претендує. Справа до суду надійшла 12.11.2018 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 05.12.2018 рік. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] Лівія Михайлівна проживали у збудованому ними житловому будинку разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] у с. Банилів - Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, що потверджується витягом з по господарської книги за 1980-1982 роки. [PERSON] 15.01.1982 року помер, про що зроблений відповідний актовий мине №02, (а.с.11). Будучи в шлюбі подружжя уклали договір про поділ спільного майна, де зазначається, що [PERSON] не претендує на свою долю в майні, а [PERSON] Лівія Михайлівна не Претендує на стягнення з нього аліментів на утримання дітей. (а.с.14). 13.02.1997 року [PERSON] змінив своє прізвище на «Швед». 21 липня 2000 року [PERSON] Лівія Михайлівна склала заповіт, яким на випадок її смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок, який знаходиться в с. Банилів - Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області по вул. 55 річчя Перемоги і все майно, яке знаходиться в ньому заповіла [PERSON]. (а.с.15) [PERSON] Лівія 22 квітня 2018 року померла. (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Банилів - Підгірний вул. Головна, 190 Сторожинецького району Чернівецької області. Згідно довідки Банилово-Підгірнівського старостинського округу №2955 від 18.10.2018 року, колишня вулиця 55річчя Перемоги в с. Банилів - Підгірний перейменовано на вул. Головну. (а.с.29) Позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину, що підтверджується довідкою нотаріуса №992/02-14 від 30.10.2018 року (а.с.17) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. (а.с.18) Доказами того, що майно належало при житті покійній є витяги з по господарської книги за 1980-1982, 1990-1999 роки де зазначено що двір відноситься до категорії робочих дворів і станом на 1982 та 1991 рік там проживали [PERSON] та позивачі, довідкою старостинського округу де вказано що за господарством рахується земельна ділянка розміром 0,86га в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку 0,21га, технічним паспортом на житловий будинок, договором між подружжям про поділ майна. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами складається з: Житлового будинку літ. „А-1 вартістю 103695 грн., ганку літ. „а вартістю 482 грн., сараю літ. „Б вартістю 5935грн., підвалу літ. „Пд/Б вартістю 5954 грн., сараю літ. „В вартістю 24088 грн., сараю літ. „Г вартістю 4630 грн., вбиральні літ. „Д вартістю 1635 грн., огорожі №1 вартістю 3279 грн., криниці №2 вартістю 3326 грн. А всього майна на суму 153024 грн. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. При ухваленні цього рішення суд керується як нормами ЦК України в редакції 1963 р. так і нормами ЦК України в редакції 2004 р. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.120 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved