Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовом до територіальної громади с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться в с.Ржавинці, Заставнівського району Чернівецької області по вул. О.Степанової, 24 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 31 травня 2013 року. Посилається на те, що 31.05.2013 року помер дід позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне його майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О.Степанової, 24 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області та земельна ділянка площею 0,70 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ржавинецької сільської ради та належала спадкодавцю на підставі державного акту серія ЯБ № 638477. Вказане спадкове майно [PERSON], відповідно до заповіту від 26.01.2004 року заповів йому, треті особи по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом. Проте останні на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] не проживали, із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний термін до нотаріуса не зверталися, на спадщину не претендують та вважаються такими, що спадщину не прийняли. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.05.2013 року в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №122803 від 05.06.2013 року (а.с. 7). Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О. Степанової, 24 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 26.01.2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №09, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповів позивачу [PERSON], що видно із заповіту (а.с. 16), довідки виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №728 від 26.06.2017 року (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що треті особи по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, що вбачається із довідки Ржавинецької сільської ради №1727 від 26.06.2017 року (а.с. 18). Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] будучи спадкоємцями, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] не проживали, із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний термін до нотаріуса не зверталися, на спадщину не претендують та вважаються такими, що спадщину не прийняли. Крім того, останні подали до Заставнівської державної нотаріальної контори заяви, згідно яких вони спадщину не приймали, не оформляли та на неї не претендують, матеріальних претензій до тих спадкоємців, що прийняли спадщину не мають (а.с. 39-41). Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом також встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не проживав, що видно із довідки Ржавинецької сільської ради №724 від 26.06.2017 року (а.с. 8), однак спадщину після смерті [PERSON] прийняв, що підтверджується копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області (а.с. 20-21) та заявою (а.с. 37). З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок позивач звернувся із заявою (а.с. 38), проте у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] Вказане вбачається з копій витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43603105 від 15.04.2016 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №347/02-31 від 17.03.2017 року (а.с. 19, 22). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О.Степанової, 24 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлим [PERSON], що підтверджується обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, довідкою Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1725 від 26.06.2017 року (а.с. 24, 27-29). З копії довідки Ржавинецької сільської ради №1726 від 26.06.2017 року та копії витягу з рішення 17 сесії 21 скликання від 09.11.1993р. « про приватизацію земельних ділянок жителів с. Ржавинці» (а.с. 23, 25) вбачається, що згідно із записом у земельно-шнуровій книзі за особовим рахунком № 0227-2 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області знаходиться домогосподарство по вул. О. Степанової, 24 яке рахується за [PERSON], за яким закріплено земельні ділянки: 0, 25 га. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0, 45 га для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки приватизовані [PERSON] В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 9), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 10), довідки характеристики Заставнівського РБТІ №166 від 15.09.2017 (а.с.15), житловий будинок, розташований по вул. О.Степанової, 24 в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1960 році, а господарські споруди до нього у 1962 році, їх вартість становить 61260 (шістдесят одну тисячу двісті шістдесят) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved