Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач 11 червня 2019 року звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2014 року. 07 червня 2017 року рішенням Пологівського районного суду Запорізької області шлюб розірвано. Відповідач є батьком їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] . З відповідачем не проживають разом з 2016 року. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач до кінця 2018 року періодично надавав, проте з початку 2019 року він взагалі перестав приймати участь у матеріальному забезпеченні сина. Оскільки відповідач є батьком їх малолітнього сина, аліменти нікому не сплачує, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, за віком і станом здоров`я може сплачувати аліменти на утримання дитини, просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх малолітнього сина по одній третій частині зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час судового засідання. Позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зменшила свої позовні вимоги, просить розглянути справу в її відсутність без застосування засобів технічної фіксації зі стягненням з відповідача на свою користь аліментів на утримання їх малолітнього сина по одній чверті зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача до настання сином повноліття (а.с.33). Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій справу просить розглянути в його відсутність без застосування засобів технічної фіксації. Зі зменшеним розміром аліментів на утримання сина він згоден, просить стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] по 1/4 частині на місяць зі всіх видів його заробітку (доходів) (а.с.32). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем зменшених позовних вимог, визнанням відповідачем зменшеного розміру аліментів на утримання сина, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 05 березня 2014 року шлюбі, що підтверджується копією виданого 05 березня 2014 року свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). З копії рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 07 червня 2017 року встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 квітня 2014 року, судом встановлено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є сторони у справі (а.с.7). З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області №2337 від 11 червня 2019 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №1290 від 12 березня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області №2337 11 червня 2019 року, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ч.1 та ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Проаналізувавши добуті в судовому засіданні докази і дав їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки судом встановлено, що відповідач отримує систематично заробітну плату, аліменти нікому не сплачує, за станом здоров`я наразі має можливість сплачувати аліменти по одній чверті на місяць до повноліття дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved