Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач 18.06.2015 року звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи наступним. Він являється громадянином [PERSON] Федерації, та з 2004 року був знайомий з гр. [PERSON]. Так як довгий час він проживав окремо від своєї дружини, то почав зустрічатися з останньою. [PERSON] переїхала жити до нього. Між ними тривалий час буди близькі інтимні стосунки, в результаті чого [PERSON] завагітніла. Народжувати захотіла на своїй рідній землі, у звязку з чим приїхала додому. Він лишився по місцю свого проживання. 18.04.2014 року в пологовому будинку Герцаївської ЦРЛ остання народила хлопчика. На наступний день вона померла. Внаслідок народження дитини, в книзі реєстрації актів цивільного стану 23.04.2014 року складений відповідний запис №10, про народження [PERSON], [INFO], згідно якого в розділі «мати» записано «Вакарашу Людмила Петрівна», а в розділі «батько» записаний «Вакарашу Павло Дмитрович». Прізвище, власне імя та по батькові хлопчика були записані за заявою родичів, які на той момент забрали його з пологового будинку, реєстрацією дитини займалась його бабуся - відповідачка по справі. Його не написали як батька дитини у звязку з тим, що він не перебував з його матірю у зареєстрованому шлюбі. Над дитиною на даний час встановлена опіка, та опікуном являється відповідачка, яка наразі опікується ним. Якщо батько та мати не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Оскільки мати дитини померла, а позивач не перебував з нею у шлюбі, він був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати його батьком [PERSON], який народився 18.04.2014 року та зобовязати відділ Державної РАЦС Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області внести зміни в книгу реєстрацію народжень, актовий запис №10 від 23.04.2014 року, по виконавчому комітету Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про народження [PERSON], змінивши в графі прізвище батька з «Вакарашу» на «Гасанов», імя батька з «Павло» на «Хаял», по батькові батька з «Дмитрович» на «[PERSON] Огли», вказати дату народження батька «25 січня 1979 року», змінити громадянство батька з «Україна» на «[PERSON] Федерація», місце проживання батька на «[PERSON] Федерація, [ADDRESS]» а також змінити імя дитини з «Георгій» на «Арзу», прізвище дитини з «Вакарашу» на «Гасанов» та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін. Позивач дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив їх задовольнити. Представник позивача дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просив їх задовольнити. Також пояснив суду, що довгий період позивач проживав разом з померлою матірю [PERSON] однією сімєю. Вони часто приїжджали в гості до матері покійної відповідачки по справі, що підтверджується фотографіями, долученими до матеріалів справи. Також, у разі заперечення відповідачки щодо задоволення позову, просив провести судово-медичну експертизу на вирішення питання чи є кровне споріднення між [PERSON] та позивачем та чи є останній його батьком. Відповідач в судовому засіданні пояснила суду, що у неї немає сумнівів, що батьком дитини являється позивач, оскільки її рідна донька [PERSON], яка померла на наступний день після народження дитини, за життя довгий період проживала разом з позивачем. Сама дитина на нього похожа. Не заперечувала щодо задоволення позовних вимог лиш за умовою, що хоча б раз у півроку він привезе в гості дитину. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог та пояснила суду, що на даний час над [PERSON] встановлена опіка. Опікуном призначено відповідачку. Наразі відповідачка опікується дитиною, забезпечує її виховання та утримання. Начальник відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції [PERSON] не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являлась рідною сестрою [PERSON] Остання дійсно померла при родах, на наступний день. Її сестра довгий період проживала разом з позивачем однією сімєю та часто приїжджали до неї в гості та до відповідачки. Сама свідок не раз їхала на заробітки в Санкт-Петербург та заходила до них в гості. [PERSON] за життя завагітніла від позивача та у неї немає сумнівів що позивач являється батьком [PERSON] Після смерті її сестри свідок, разом із малолітнім [PERSON] неодноразово приїжджала до позивача в Санкт-Петербург, щоб він зміг бачитися з сином. Останній постійно присилав грошові кошти на утримання малолітнього. Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до\~ст. 125 СК України \~якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, або за рішенням суду. Згідно\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу. [PERSON] про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. [PERSON] про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. [PERSON] про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Встановлено, що гр. [PERSON] 18.04.2014 року, в пологовому будинку відділенні Герцаївської ЦРЛ народила хлопчика [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ №200189. На наступний день, 19.04.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ №130373. Відповідно до ч.1 п.2 ст.135 СК України, у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина. З пояснень сторін судом встановлено, що після смерті [PERSON], батьки дитини були записані зі слів родичів, які на той момент забрали хлопчика з пологового будинку та уповноваженого представника закладу охорони здоровя, в якому народилась дитина. Батьком дитини, зі слів родичів, була записана інша особа, оскільки позивач знаходився в Санкт-Петербурзі, а мати дитини померла на наступний день після її народження та сам позивач з [PERSON] не були у зареєстрованому шлюбі. Позивач дізнався про смерть [PERSON] через певний період часу і одразу приїхав. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК\~приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст. 135 СК).\~\~\~\~ Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. [PERSON] батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Зі змісту позовної заяви та з пояснень сторін, судом встановлено, що позивач був знайомий з [PERSON] з 2004 року. Так як позивач довгий час проживав окремо від своєї дружини, він почав зустрічатися з останньою та стали жити разом. [PERSON] переїхала жити до позивача в м. Санкт-Петербург [PERSON] Федерації. Проживали разом в незареєстрованому шлюбі та мали інтимні стосунки. Згодом [PERSON] завагітніла та захотіла приїхати додому і там народжувати, у чому позивач перешкоджати не став. Позивач з нею не приїхав. З пояснень свідка, яка являється рідною сестрою покійної [PERSON] судом встановлено, що позивач разом з останньою довгий період жили разом однією сімєю та як їй відомо, мали інтимні стосунки, а тому впевнена, що [PERSON] являється їхнім сином. Позивач разом з [PERSON] часто приїжджали додому до останньої, до її матері та родичів. Після смерті [PERSON], свідок часто приїжджала з хлопчиком до позивача в Санкт-Петербург, щоб останній міг бачитися з сином. Дані обставини також підтверджуються фотографіями, залученими до матеріалів справи. Після народження дитини, позивач постійно висилав гроші на його утримання. На момент приїзду останнього, над дитиною була встановлена опіка. Ним опікувалась бабуся-відповідач по справі. Через те, що позивач не перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у свідоцтві про народження дитини, батько зазначений за заявою родичів на підставі ч.1 ст.135 СК України. Сама відповідачка не заперечує проти задоволення позову, та у неї немає сумнівів, що позивач являється рідним батьком її внука - [PERSON] Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення. Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції, Держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатньо доводів що він являється рідним батьком малолітнього [PERSON], та з моменту народження останнього позивач неодноразово бачився ним, проводив з ним час, бере участь у його вихованні та неодноразово надсилав грошові кошти на його утримання. Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої [PERSON] дитини - [PERSON] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 174\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно\~ст.7 ЗУ «Про охорону дитинства»\~кожна дитина з моменту народження має право\~на ім'я та громадянство.\~\~ Відповідно до\~ст.28 ЦК України\~встановлено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім'я фізичній особі надається відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають, зокрема народження фізичної особи та її походження. Відповідно до ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно п.2.10. наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» від\~12.01.2011\~№\~96/5, заяви батьків про виправлення (зміну) прізвища або власного імені дитини в актовому записі про її народження у зв'язку з тим, що при державній реєстрації народження дитині присвоєно прізвище або власне ім'я без урахування побажань обох або одного з батьків, приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану не пізніше одного року з дня народження. Оскільки позивач пропустив наданий законом строк для заміни прізвища, власного імені дитини, він законно звернувся до суду з вимогою вчинити такі дії. Відповідно до ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Ст. 148 ч.4 СК України передбачено, що за заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. Оскільки судом встановлено, що рідним батьком дитини являється позивач по справі, його позовні вимоги відносно заміни прізвища дитини підлягають задоволенню та це буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 146 СК України, спір між батьками щодо імені дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як вбачається з норм\~Сімейного кодексу України, зміна власного імені дитини не передбачена відповідною статтею\~глави 13 Сімейного кодексу України, а тому відповідно до ч.3\~ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом до них застосовуються норми цього\~Кодексу, які регулюють подібні відносини або підзаконного акту. Законодавством надається батькам дитини, думка яких не була врахована при обранні імені дитини, право не пізніше одного року з дня народження звернутися з відповідною заявою про заміну власного імені дитини. Оскільки дитині більше одного року, то позивач як батько дитини втратив дане право, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст.\~7, 10, 125, 126, 128, 135, 145, 146, 148 СК України, ст.28 ЦК України, п.п. 4, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.\~4,\~10,\~11,\~60,\~169,\~209,\~213-215, 2018 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial