Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач 26.09.2018року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є матір`ю, а відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 14.05.2005року, шлюб було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-6094/2010 від 10.12.2010року. З часу припинення шлюбних відносин і до цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, у зв`язку із чим виникла значна заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку із наявною заборгованістю по сплаті аліментів, 31.08.2018року головним державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва відносно відповідача винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві полювання. У зв`язку із тим, що відповідач не сплачує аліменти на утримання сина, станом на 19.09.2018року у нього виникла заборгованість по аліментах у сумі 15724,78 грн. Пізніше, а саме 20.02.2019року позивач подала до суду заяву в якій вказала, що відповідачем було погашено заборгованість по аліментам на утримання сина, що мала місце на час звернення із позовом до суду, проте такий крок відповідача не свідчить про зміну відповідачем відношення до свого сина, а викликаний тим що позивач подала заяву до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинення злочину, а саме ухилення відповідача від сплати аліментів, а також заяв до Заводського ВДВС та Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про не виконання постанов державного виконавця про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. [PERSON] вказує, що відповідач не виконував батьківських обов`язків по утриманню дитини з моменту розірвання їх шлюбу, з моменту припинення шлюбних відносин по цей час не бачив сина, який не отримав від батька жодного подарунку до дня народження. Окрім того, відповідач ухилявся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків: він не піклувався та не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не приймав участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, не виявляв та не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, взагалі не спілкувався і не намагався спілкуватися із сином. Позивач вказує, що її син взагалі не знає свого батька, а останній забув, що він є батьком. Позивач посилається на те, що вищевказані обставини свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом у тому числі для позбавлення батьківських прав щодо їх дітей. Підсумовуючи вищевикладене позивач вказала, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав та просила суд про це. Відповідач подав відзив на позов [PERSON] в якому позовні вимоги визнав частково, а саме визнав позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] , але заперечив вимоги позивача про стягнення з нього судових витрат. У своєму відзиві відповідач просив суд розглядати справу у його відсутність. Від третьої особи - Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Представник третьої особи - Новоодеської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Крім того - Новоодеською районною державною адміністрацією надано висновок, щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його сина [PERSON] [INFO] . Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами, суд встановив, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 14.05.2005року перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-6094/2010 від 10.12.2010року. Від вищевказаного шлюбу [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 17.05.2007року. Малолітній [PERSON] [INFO] проживає із позивачем і перебуває на її утриманні. З часу припинення шлюбних відносин відповідач не надавав добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-6094/2010 від 10.12.2010року також було вирішено стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, розмір яких у подальшому було збільшено за рішенням того ж суду від 17.10.2012року. У зв`язку із ухиленням від добровільної сплати аліментів у відповідача виникла значна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.08.2018року і на час звернення із даним позовом до суду становила 15742,78грн. Пізніше Відповідачем було сплачено більшу частину заборгованості за аліментами, вказана обставина визнається позивачем та її представником у заявах від 20.02.2019року і 25.02.2019року відповідно та підтверджується копіями квитанцій від 27.09.2018року та 08.10.2018року доданих до відзиву. Проте, як видно із розрахунку заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, станом на 31.01.2019року, відповідач все ще має заборгованість по аліментам у сумі 2781,26грн. за період вересень 2018року - січень 2019року. Згідно висновку Новоодеської РДА №200/15-34/01 від 26.06.2019року комісія з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування (далі Комісія) прийшла до висновку про наявність достатніх підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . У своєму висновку комісія посилається на те, що відповідач на даний час проживає в м. Миколаєві. Згідно повідомлення Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів. Участі у вихованні дитини не приймає. Надав суду нотаріально засвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Розглянувши всі зібрані матеріали, що стосуються поставленого питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , Комісія з питань захисту прав дитини при Новоодеській райдержадміністрації прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування в цілому підтверджується іншими письмовими доказами дослідженими судом: довідкою - характеристикою №14 від 20.03.2017року наданою НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня - дошкільний навчальний заклад «Чайка» ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», згідно якої [PERSON] з 2013року не з`являвся у школі і не цікавився навчанням і вихованням сина [PERSON] ; довідкою характеристикою №171 від 14.09.2018року наданою Миколаївською гімназією №41, згідно якої [PERSON] з 2017року не з`являвся у гімназії і не цікавився навчанням і вихованням сина [PERSON] , та іншими матеріалами справи, зокрема дослідженими вище розрахунками заборгованості по аліментам. Крім того до свого відзиву відповідач додав нотаріально посвідчену заяву від 26.11.2018року, згідно якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] , свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя свого сина [PERSON] , не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, в наслідок чого останній був позбавлений батьківської уваги і піклування, порушено його права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачем завдано шкоди правам та інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст.150, 152-153, 155 СК України Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дитини,

Outcome: approved