Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач 14 січня 2016 року звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку спадкового майна, свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що спадкоємцями першої черги померлої [PERSON] є відповідач - [PERSON] (син померлої) та сам позивач (онук померлої), який спадкує частку після смерті своєї матері, [PERSON] Позивач вказує, що спірна квартира знаходилася в іпотеці відповідно до договору іпотеки, що був укладений в забезпечення кредитного договору. Щоб спадкове майно не було втрачено, з метою уникнення звернення стягнення на квартиру, позивач добровільно виконав зобов'язання перед банком та погасив заборгованість за договором кредиту на суму 66900 грн. та відшкодував витрати ППР в сумі 676, 83 грн. В зв'язку з цим вважає, що його частка в спадковому майні збільшилася на суму, сплачену ним за кредитним договором, і ця сума відповідає 61/100 вартості квартири, яка згідно оцінки дійсної вартості квартири становить 110 000,00 грн. тому він просить збільшити частку в спадковому майні. Позивач вважає, що оскільки відповідач має право на спадкування ? частини квартири, то він повинен відшкодувати ? частину боргу, яким це майно було обтяжене. Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому 1/2 частину боргу спадкодавця, що складає 33788,42 грн. і дорівнює 305/1000 вартості квартирі. Позивач просить суд визнати за ним право власності на частку яка становить 161/200 спадкового майна - однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні 10.02.2016 року представник позивача заявила клопотання про відкладення розгляду справи з метою уточнення позовних вимог, розгляд справи було відкладено на 21.03.2016 року, сторони та представники повідомлені належним чином та завчасно про час розгляду справи. В судове засідання 21.03.2016 року ні позивач, ні представник позивача не з'явилися, змінених позовних вимог не подали, хоча мали достатньо часу для цього. Крім того, представник позивача також не надала і доказів поважності причин своєї неявки в судове засідання 21 березня 2016 року. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові заперечення (а.с.199-200). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] була власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копію свідоцтва про право на спадщину та витягом про реєстрацію права власності (а.с.114). Як вбачається з договору іпотеки від 03 липня 2008 року, вказана квартира за адресою: [ADDRESS] була передана іпотекодавцем [PERSON] в іпотеку ЗАТ «ОТП Банк», для забезпечення боргових зобов'язань боржника [PERSON] перед ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № CrL-SMEC01/091/2008 від 03.07.2008 року (а.с.146-147). Договір про надання кредитної лінії № CrL-SMEC01/091/2008 від 03.07.2008 року був укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] з лімітом кредитної лінії 100 000 грн. (а.с.140-145). Також судом встановлено, що згідно договору поруки № SR-SMEC01/091/2008/1 від 03.07.2008 року позивач [PERSON] являвся поручителем за вищезазначеним кредитним договором № CrL-SMEC01/091/2008 від 03.07.2008 року (а.с.148-149). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.190). Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (а.с.189). 21.04.205 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» будо укладено договір про заміну боржника у зобов'язанні № 1, згідно якого в зв'язку із смерті первісного боржника [PERSON], [PERSON] прийняв на себе всі зобов'язання первісного боржника за кредитним договором № CrL-SMEC01/091/2008 від 03.07.2008 року (а.с.187). Крім того, 21.04.2015 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» будо укладено додатковий договір № 2 до договору про надання кредитної лінії № CrL-SMEC01/091/2008 від 03.07.2008 року, відповідно до якого позичальник [PERSON] зобов'язався погасити боргові зобов'язання в розмірі 45000 грн. (а.с.186). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: квартиру за адресою: [ADDRESS].(а.с.110). Спадкоємцями померлої [PERSON] є позивач та відповідач, в рівних частках. Суд погоджується з доводами відповідача з приводу того, що факт виконання позивачем боргового зобов'язання іншої особи (не спадкодавця) не є підставою для збільшення частки у спадковому майні, що належало спадкодавцю. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] (матері позивача) зобов'язання за кредитним договором виконувались позивачем як її спадкоємцем, який набув не тільки прав на спадкове майно, а і став боржником за спадковими зобов'язаннями. Крім того, позивач виступав поручителем за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] Згідно зі ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Тобто, позивач фактично виконував власні боргові зобов'язання та сплачував кошти по кредиту, який був ним успадкований після смерті матері [PERSON] Доводи позивача про те, що він погашав борг спадкодавця [PERSON], а тому відповідач повинен відшкодувати позивачу 1/2 частину боргу спадкодавця - спростовані матеріалами справи, оскільки судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] не була боржником по кредитному договору. Таким чином, доводи позивача про те, що він сплачував кредит діючи також в інтересах [PERSON] - спростовуються наявними у справі доказами, якими підтверджено, що позивач погашав кредит з метою виконання власних успадкованих після смерті [PERSON] зобов'язань позичальника по Кредитному договору та фінансового поручителя по ньому. За весь час як до, так і після смерті основного боржника [PERSON], ЗАТ «ОТП Банк» як кредитор не пред'являв жодних претензій до [PERSON] і не звертався з вимогою про звернення стягнення на предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що в наданому позивачем висновку про незалежну оцінку майна, об'єктом оцінки за яким виступала однокімнатна квартира, загальною площею 33,96 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оціночна вартість спірної квартири визначена в розмірі 148588 грн., а станом на 28.03.2014 року оціночна вартість спірної квартири визначена в розмірі 110000 грн. (а.с.19-23). При цьому в матеріалах кредитної справи, наданих Банком, мається копія звіту про оцінку ринкової вартості нерухомості, а саме - спірної квартири, який було проведено 20 березня 2008 року, з якої вбачається, що вартість спірної квартири на дату оцінки 20.03.2008 року складала 164 700 грн., що за курсом НБУ становило 33959 доларів США (а.с.83-115). Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed