Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач 15.07.2015 року звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він з 2002 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 20.03.2006 року шлюб з [PERSON] було розірвано. Місце проживання дитини після розірвання шлюбу було визначено з відповідачкою. У 2010 році він був вимушений забрати сина до себе, оскільки відповідачка не займалася його вихованням, зловживала алкоголем, її родина була взята на облік служби у справах дітей. З цього часу відповідачка ухилялася від утримання дитини, не приймала участі у його вихованні. Він працює, систематично отримує заробітну плату, але її недостатньо для забезпечення малолітнього [PERSON] всім необхідним, оскільки на його утриманні перебуває дружина та двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу. Відповідач не працює, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, по іншим виконавчим листам стягнення з неї не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідачки аліменти на свою користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та її представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.180 -183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони з 2002 року по 20.03.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4) Після розірвання шлюбу дитина проживала з відповідачкою, однак у 2010 році позивач забрав дитину до себе, оскільки [PERSON] не займалася його вихованням. З цього часу малолітній [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його повному матеріальному утриманні (а.с. 8,9). Відповідачка ухиляється від утримання дитини, не приймає участі у його вихованні. Позивач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, згідно довідки ТОВ «Гетьман-Агро» від 26.06.2015 року за № 128 його середньомісячний заробіток за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року складає 1 250 грн. (а.с. 10), але цих коштів недостатньо для належного утримання малолітнього [PERSON] Крім того, на утриманні позивача знаходяться дружина - [PERSON], [INFO], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 5) та їхніх двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved