Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач - [PERSON], в інтересах якої, на підставі письмової довіреності, діє [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON], в якій зазначила, що її батьки [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] (третя особа по справі) перебували у шлюбних відносинах та 18 липня 1998 року у них народилась [PERSON] (позивачка по справі). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між батьками позивача - відповідачем та третьою особою по справі, було розірвано 27 травня 2004 року. Після розірвання шлюбу позивачка залишилися проживати разом з матірю (третьою особою по справі), відповідач сплачував аліменти на її утримання до досягнення вісімнадцятирічного віку за рішенням суду. Однак у звязку із досягненням позивачкою 17 липня 2016 року повноліття, аліменти з 18 липня 2016 року відповідач не сплачує. Позивачка зазначає, що навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати тому потребує допомоги зі сторони батька відповідача по справі, який працює та має постійний дохід. Просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу починаючи з дати звернення до суду до закінчення навчання, або до досягнення двадцятитрирічного віку в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. У судове засідання позивачка не зявились, зявився представник позивача, який діє на підставі письмової довіреності [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення на просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Третя особа у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, просить суд позовні вимоги задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду, через канцелярію, письмову заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності (а.с.16) позовні вимоги визнав частково та надав до суду письмові заперечення в яких просить суд вимоги задовольнити лише щодо стягнення аліментів у розмірі 1/10 частини від його доходу (а.с.20-22) Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступних висновків: Згідно із свідоцтвом про народження, батьком позивача є відповідач (а.с.6), шлюб між батьками позивача було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5), згідно з довідкою про місце реєстрації позивачка проживає також разом із своєю матірю третьою особою по справі (а.с.7), згідно Довідки № 0087 від 26.08.2016 року позивачка є студенткою 1 курсу Запорізького державного медичного університету (а.с.8), між третьою особою по справі [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] (позивачки по справі) з навчальним закладом укладено письмовий договір 10.08.2016 року про надання освітніх послуг в якому зазначено строк навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2021 рік, форма навчання денна (а.с.29-30), згідно наданої копії квитанції позивачкою оплаченого ліжко-місто у гуртожитоку№5 к.165, 3-й медичний факультет, у розмірі 6404, 69 грн. на 01.09.2016 р. (а.с.31), також позивачем проведено оплату за навчання у Запорізькому державному медичному університеті 02 серпня 2016 р., що підтверджується квитанцією № 9465942 у розмірі 11250,00 грн. (а.с.31). Судом також встановлено, що відповідач працює, однак має захворювання та є інвалідом з дитинства (а.с.24, 25). Згідно до\~ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Згідно\~ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони мають можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує у тому числі: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може\~перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.\~ Відповідно до вимог статей 10, 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та надати усі наявні у неї докази. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. При визначені можливості стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на період навчання, а також розміру цих аліментів, суд виходить з того, що позивачем доведено факт навчання, судом встановлено, що у звязку із навчанням позивачка не має можливості забезпечувати себе матеріально самостійно, в наслідок чого потребує допомоги батьків. Позивачем підтверджено витрати повязані з навчанням які вже понесені позивачем та матірю позивача третьою особою по справі, з якою проживає повнолітня дитина. Однак, суд також враховує те, що відповідач є інвалідом дитинства та періодично потребує лікування, інших доказів на підтвердження зазначеного у запереченнях, відповідачем суду не надано. У звязку з тим, що утримання повнолітньої дитини, яка навчається та не може самостійно себе забезпечувати і потребує батьківської допомоги, є не правом а обовязком батьків відповідно до ст.198 СК України, а як встановлено судом, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, суд, оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача. Крім того частковому задоволенню підлягають і вимоги позивача, щодо періоду по який призначаються аліменти, відповідно до вимог ст.199 СК України, як зазначалось, строк навчання позивача становить з 01.09.2016 р. по 30.06.2021 рік, позивачка досягне двадцяти трирічного віку 18 липня 2021 року, тобто вже після закінчення строку навчання. У звязку з зазначеним, вимоги в частині строку до якого потрібно призначити стягнення також підлягають частковому задоволенню та суд вважає призначити стягнення з відповідача аліментів до 30.06.2021 року. Крім того, відповідно до\~ст.88 ЦПК України, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у правах про стягнення аліментів. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що з урахуванням ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» становить 551 грн. 20 коп.. Тобто з відповідача підлягає також стягнення судового збору в дохід держави. Крім того, відповідно доп.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial