Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач 27.05.2019 року звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є стягнення з нього аліментів на її користь на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, кожну окремо, починаючи з дня подання заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття. Як на підставу позову позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 28 серпня 2009 року, однак з 2015 року припинили проживати однією сім`єю, від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча працює та має стабільний заробіток, інших дітей не має. Позивач у судове засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити /а.с.27/. Відповідач у судове засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення /а.с.21/. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі /а.с.6/. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. Ця обставина підтверджується свідоцтвами про народження дітей /а.с.7,8/ та відповідачем не оспорюється. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні /а.с.9/. Відповідач працює токарем в ТОВ «Промспецбуд», його середньомісячний заробіток складає 14 400,00 грн. /а.с.11/, проте ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх дітей. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у\~ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» статтю 183 Сімейного кодексу України було доповнено частиною 5, відповідно до якої, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, законодавцем було визначено, що розмір аліментів на одну дитину складає одну чверть. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки вони стягуються на двох дітей. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору,\~згідно з ч.6\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved