overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач 23 вересня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 19 листопада 2011 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №711. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] З лютого 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, у зв'язку з втратою почуття кохання та поваги, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Спір, щодо місця проживання дитини та її утримання відсутній. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19 листопада 2011 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №711 /а.с.6/. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з лютого 2015 року, внаслідок втрати поваги та любові. Примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. Спір, щодо місця проживання дитини та її утримання відсутній. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач 23 вересня 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 05.06.2013 року вони проживали однією сім`єю і [INFO] у них народилась дитина: [PERSON]. Відповідач грошової допомоги не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів з момент звернення до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява, в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Часиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 та ч. 6 ст. 84 СК України, якщо дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Такою датою є 23 вересня 2016 року, відповідно до вхідного номеру на першій сторінці позовної заяви (а.с.1). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач 23 вересня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], яка досягла повноліття, у звязку з її навчанням в розмірі 1000 грн. щомісяця. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що дочка народилась 08 вересня 1998 року. Її батьком є відповідач. В теперішній час дочка продовжує навчання в Вищому навчальному комунальному закладі «Балтське педагогічне училище» Одеської області на третьому курсі денної форми навчання. Навчання потребує додаткових витрат на придбання підручників, оплату проїзду в громадському транспорті та інше. Відповідач добровільно відмовляється проводити додаткові виплати, що і змусило її звернутися до суду. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісяця до закінчення дочкою навчання. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №322226 виданого 11 липня 2000 року (повторно) відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] народилась 08 вересня 1998 року. Згідно довідки №390 Вищого навчальному комунального закладу «Балтське педагогічне училище» Одеської області від 07 вересня 2016 року, [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення. Строк закінчення навчального закладу по 30 червня 2018 року. Згідно довідки Кодимської міської ради Одеської області №3792 від 14 вересня 2016 року, [PERSON] не працює з 16 березня 2009 рку по теперішній час. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки можуть бути задоволеними в повному обсязі з таких підстав. Статтею 199 ч.1 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як установлено в судовому засіданні, дочка позивачки після досягнення повноліття (08 вересня 2016 року) продовжує навчання в Вищому навчальному комунальному закладі «Балтське педагогічне училище» Одеської області на третьому курсі денної форми навчання. З вимогами позивача відповідач погодився. При прийнятті рішення, зазначену обставину (визнання позову) суд бере до уваги, задовольняючи позов в повному обсязі. Виходячи з того, що згідно частини першої статті 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина може бути визначений у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі. На підставі ст.ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач 23 вересня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], яка досягла повноліття, у звязку з її навчанням в розмірі 1000 грн. щомісяця. Рішенням Кодимського районного суду від 12 жовтня 2016 року позов [PERSON] був задоволений, зокрема: стягувати з [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісяця до закінчення нею навчання в Вищому навчальному комунальному закладі «Балтське педагогічне училище» Одеської області 30 червня 2018 року, але не далі досягнення [PERSON] 23 (двадцяти трьох) років. 15 листопада 20164 року позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення. Свою заяву обґрунтував тим, суд не розглянув всі заявлені нею позовні вимоги, зокрема в резолютивній частині рішення суд не вказав, щодо стягнення із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні сторони не зявились. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяву [PERSON], матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив майно, яке підлягає передачі. Під час розгляду заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення встановлено, що в резолютивній частині рішення суду не вказано , щодо стягнення із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Допущений недолік має бути усунутий шляхом ухвалення у справі додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 23 грудня 2013 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 02 червня 1995 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , серії[NUMBER], актовий запис №353. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.(а.с.18) В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 червня 1995 року. Шлюб був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , серії[NUMBER], актовий запис №353./а.с4/ Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]./а.с.5,6/ Встановлено, що з 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач 23 грудня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2013 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідачки надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за № 457 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач 23 грудня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 08 лютого 1992 року. Шлюб зареєстровано Відділом ЗАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №75. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з жовтня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08 лютого 1992 року. Шлюб був зареєстрований Відділом ЗАГС виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №75./а.с.6/ Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]./а.с.7/. Встановлено також, що з жовтня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач 23 грудня 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS]. До нотаріальної контори після смерті матері звернулася позивачка та її брат [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті брата у позивачки почалися розлади здоров'я, оскільки позивачка продовжувала проживати у спірному домоволодінні, вона до нотаріальної контори після смерті [PERSON] не зверталася, та вважала себе такою, що прийняла спадщину. Отже, позивач фактично прийняла спадщину, що залишилася після смерті брата. Відповідачка на зазначене домоволодіння не претендує, не заперечує проти оформлення право власності на позивача. Просила встановити факт прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON]; визнати за позивачем право власності на домоволодіння [ADDRESS], що складається з: А-1 - житловий будинок (загальна площа 38,5 кв.м.), Б-погріб, В-вбиральня, № 1- колодязь, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, письмово просив слухати справу у її відсутність, позовну заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, письмово просили слухати справу у відсутність їх представника, згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння [ADDRESS], яке належало спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 15 червня 1966 року, за реєстровим № 2-1954 (а.с.11). Суд вирішує справу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач 23 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис за № 952 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.12). Ухвалою від 25 січня 2017 року сторонам був наданий строк на примирення чотири місяці. Однак, встановлено, що сторони не примирилися та наполягають на розірванні шлюбу. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved