Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON], 22 листопада 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 18 квітня 2016 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 18 квітня 2016 року померла мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина: земельна ділянка площею 2,35 га вартістю 79381,86 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №088477, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої. Спадщину, що відкрилася він прийняв як спадкоємець за законом першої черги, як особа що звернулась з відповідною заявою до нотаріуса в межах строків, визначених статтею 1269 ЦК України. Була заведена спадкова справа №313/2016. В той же час, нотаріус відмовила у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, оскільки є інший спадкоємець його брат [PERSON] який прийняв спадщину, як особа, що проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, як вважає нотаріус, є спір між спадкоємцями. Вказані причини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,35 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №287119, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 18 квітня 2016 року [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову, врегулювання спірних питань мирним шляхом та розгляд справи за його відсутністю. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №455490, виданого 27 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 18 квітня 2016 року, актовий запис №190 (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №287119, виданого 04 січня 1986 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьками народженого 09 грудня 1985 року [PERSON] є [PERSON] і [PERSON], актовий запис №1 (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області 25 березня 1990 року, після реєстрації укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Міщенко», актовий запис №2 (а.с. 13). Згідно заяви [PERSON] до Кодимської державної нотаріальної контори №618 від 17 вересня 2016 року він відмовляється від спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.23). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №539053, виданого повторно 08 грудня 2017 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, батьками народженого 14 грудня 1989 року [PERSON] є [PERSON] і [PERSON], актовий запис №1 (а.с.24). Згідно довідки Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області №321 від 23 червня 2017 року, [PERSON] проживала в одному будинку зі своїм чоловіком [PERSON] та синами [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно листа Державної нотаріальної контори Одеської області №1667/02-14 від 14 листопада 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з виниклими спірними питаннями з [PERSON] щодо прийняття спадщини (а.с.11). Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником: земельної ділянки площею 2,35 га вартістю 79381,86 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №088477, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої (а.с.9). 18 квітня 2016 року [PERSON] померла, що вбачається з дослідженого в судовому зсіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №455490, виданого 27 квітня 2016 року (а.с.6). Як убачається з досліджених судом в судовому засіданні свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №287119, виданого 04 січня 1986 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області та свідоцтва про народження серії І-ЖД №539053, виданого повторно 08 грудня 2017 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, батьками відповідно [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] і [PERSON]. Отже, судом установлено, що спадкоємцями за законом першої черги стали [PERSON] чоловік спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] сини спадкодавця. Інші спадкоємці за законом відсутні. [PERSON] від спадщини відмовився, надавши нотаріусу відповідну заяву. В той же час, з огляду на те, що інший спадкоємець [PERSON], від спадщини не відмовився у визначений законом строк. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як особа яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~позивач тим самим прийняв спадщину (частина 3 статті 1268 ЦК України). Звернувшись до нотаріуса з питанням про отримання свідоцтва про право на спадщину з законом, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що виникли спірні питання щодо прийняття спадщини (лист державного нотаріуса1667/02-14 від 14 листопада 2017 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим. В той же час, після звернення позивача до суду і до початку розгляду справи по суті, сторони дійшли згоди щодо вирішення спору, вирішивши його мирним шляхом. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,35 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №287119, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлої 18 квітня 2016 року [PERSON]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved