Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач 28.11.2017р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], у якій просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 15 072,45 грн. Позов мотивований тим, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому у ДТП, вчиненому з вини відповідача, який у триденний строк не повідомив страховика про настання страхового випадку, а відтак до позивача на підставі ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1191 ЦК України перейшло право вимоги до відповідача у порядку регресу. [PERSON] надано суду відзив на позов, у якому посилаючись на своєчасне повідомлення страховика про настання страхової події, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. На підтвердження даної обставини надано суду копію заяви на виплату страхового відшкодування від 09.08.2016р. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2018р. визнано явку представника позивача в судове засідання обов'язковою. Позивач в судове засідання 30.11.2018р. явку свого представника не забезпечив, натомість його представник, [PERSON], 12.11.2018р. звернувся до суду з заявою, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Окрім того, зазначив, що особисті пояснення представника ТДВ СК «Кредо» були надані до суду у повному обсязі у письмовому вигляді та є обґрунтованими, зрозумілими, чіткими, послідовними, розбірливими, вичерпаними та такими, що спростовують заперечення відповідача, а відтак відсутня необхідність особистої присутності представника у судовому засіданні з метою повторення особистих письмових пояснень в голос. Відповідач, - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа, - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення відповідача та третьої особи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017р. у справі № 182/1347/17, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017р., встановлено, що 05.08.2016р. [PERSON], управляючи автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з.\~[NUMBER], у м. Нікополь, Дніпропетровської області по вул. Шевченка, не надав перевагу у русі автомобілю «Volkswagen Jetta», д.н.з.\~[NUMBER]. Внаслідок ДТП зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода (а.с.6). Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до полісу серії № АІ/9664570, автомобіль «Chevrolet\~Aveo»,\~д.н.з.\~[NUMBER], на момент ДТП був забезпеченим транспортним засобом (а.с.53). На виконання умов договору страхування позивач, на підставі страхового акту № Э.ENSTRAX/3-10337485 від 07.11.2017р. та платіжного доручення № 8430 від 08.11.2017р., перерахував потерпілому у ДТП скоєному з вини відповідача страхове відшкодування у розмірі 15 072,45 грн. (а.с.15-16). Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що відповідач його не повідомив у встановлений законом строк про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно з п.33.1.4 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Водночас, [PERSON] надано суду заяву на виплату страхового відшкодування, яка датована 09.08.2016р. та адресована директору ТДВ СК «Кредо» (а.с.52). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.253 ЦПК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За змістом ст.67 КЗпП загальним вихідним днем є неділя. Враховуючи, що з наданих відповідачем документів вбачається, що він повідомив позивача про настання страхового випадку 09.08.2016р., тобто не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, суд доходить висновку, що відповідачем не порушені вимоги ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак і про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. За таких обставин, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у даній справі підлягають покладенню на позивача.

Outcome: dismissed