Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач 20.05.2021 звернулася до суду з указаним позовом та просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких вони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з лютого 2021 року вони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, діти залишилися проживати з позивачем. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду з указаним позовом. Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, кожен окремо, подали заяви про розгляд за їх відсутності. Позивач просив задовольнити позов. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує свободи чи інтереси інших осіб, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом, встановлено, що від шлюбних відносин (а.с.5), у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) та [PERSON] , [INFO] (а.с.7), у свідоцтві про народження яких, відповідач значиться як батько, а позивач як мати. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка, видана Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області № 210 від 07.06.2021 (а.с.21). У своїй\~позовній заяві\~позивач стверджує\~про те,\~що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв`язку із чим, вона вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~платника аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~та інші\~обставини,\~які мають\~істотне значення.\~При цьому,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітніх дітей, а також те, що відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного останній суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своїх дітей, у зв`язку з чим, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дітей, починаючи стягнення з 20.05.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, з урахуванням визнання відповідачем позову, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір у розмірі 454,00 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved