Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гук О.О., 13.12.2019 р. звернулась в суд із позовом, в якому просила стягнути із відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» (далі ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес») 30\~000 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої втратою поштового відправлення. Окрім цього, просила покласти на відповідача судові витрати, а саме 768,40 грн. судового збору та 3\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.10.2019 р. працівником відділення ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» [PERSON] було видано поштове відправлення №711-6000884 невідомій особі, без перевірки документів, які посвідчують особу, та без нотаріально посвідченої довіреності, якою вона (позивач) уповноважувала діяти від її імені іншу особу. Внаслідок таких дій, що полягає у неналежному виконанні трудових обов`язків та недотримання порядку видачі поштових відправлень працівником поштового оператора, їй було завдано збитки у розмірі 30\~000 грн., оскільки у посилці знаходився мобільний телефон марки «iPhone», модель XS Max Space Gray, що підтверджується квитанцією. Із даного приводу були внесені відомості до ЄРДР за №12019140090003817. Із покликанням на ст. 1172 ЦК України, а також Закону України «Про поштовий зв`язок» вважає, що із відповідача підлягає стягненню сума оголошеної цінності поштового відправлення, яка становить 30\~000 грн. Ухвалою від 17.12.2019 р. прийнято до розгляду позов та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 22.01.2020\~р.\~до суду\~надійшов відзив\~на позов\~директора ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» Серновського О.С., у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. 23.09.2019 р. на відділенні ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» за адресою: м.Львів, вул.Чорновола, 31 [PERSON] замовила послугу доставки відправлення шляхом оформлення вантажної декларації за №711-6000884 на адресу [PERSON] в [ADDRESS] . Післяплату (оголошену цінність) [PERSON] встановлено в розмірі 29\~760 грн. Дане відправлення було прийняте для перевезення у пакуванні відправника та при прийманні не оглядалось, оскільки Товариство не здійснює перевірку вмісту відправлень. Оскільки адресат [PERSON] відмовився отримувати відправлення №711-6000884, 16.10.2019 р. таке повернулось в пункт прийому-видачі відправлень ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» за адресою: м.Львів, вул.Чорновола, 31, про що позивачу було направлено смс-повідомлення. 16.10.2019 р. клієнту (представнику [PERSON] ), який повідомив номер первинної вантажної накладної, додатково перевіривши повноваження представника та отримавши оплату за послуги пересилання відправлення, здійснено видачу відправлення, про що свідчить підпис відповідної особи [PERSON] в накладній. Також ці дії зафіксовані в обліковій системі 1С Товариства із відміткою статусу відправлення «повернення відправнику», тобто позивачу. Отже відповідачем належним чином виконано послуги з доставки відправлення у відповідності до Стандартів Умов Сервісу, які розроблені на основі чинного законодавства України та регулюють відносини з організації та надання послуг з доставки відправлень, а також Додаткових послуг. Окрім цього, вказує, що у вантажній декларації не зазначено опис вкладення, тобто відсутнє підтвердження того, що саме той телефон марки «iPhone», модель XS Max Space Gray, який зазначено у чеку №0904 від 28.09.2019 р. був вмістом відправлення. Також зазначає, що оголошена цінність відправлення позивачем 29\~760 грн., а згідно чеку щодо купівлі мобільного телефону, його вартість вказано 32\~417 грн., що також свідчить про те, що не можна ідентифікувати, що саме цей телефон знаходився у поштовому відправленні. Із врахуванням вищенаведеного, вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння їй збитків в розмірі 30\~000 грн., не надано доказів на підтвердження того, що саме телефон марки «iPhone», модель XS Max Space Gray був вмістом відправлення №711-6000884, а також не доведено наявності в діях відповідача складу правопорушення, в тому числі наявності вини. У додаткових письмових поясненнях, які надійшли до суду 14.02.2020 р., директор ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» Серновський О.С. зазначає, що протокол допиту свідка [PERSON] є недопустимим доказом у даній цивільній справі, оскільки протокол допиту, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визнаним як доказ лише в разі його відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Факт внесення відомостей в ЄРДР та пояснення свідка [PERSON] (працівника ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес») не є беззаперечним фактом неналежного виконання нею посадових обов`язків, внаслідок чого було завдано майнову шкоду позивачу. Ухвалою суду від 17.02.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, які відповідають змісту позовної заяви, просила позов задовольнити повністю. Представник відповідача ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» Барбецька Н.І. заперечила проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні таких з підстав, наведених у відзиві на позов та додаткових поясненнях відповідача. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 28.02.2020 р. до суду надійшла її заява, у якій остання зазначила, що не бажає давати пояснення по суті спору у відповідності до ст. 63 Конституції України. Оскільки вона вагітна, а протиправні дії, які відносно не вчинає позивач [PERSON] , негативно впливають на її здоров`я та здоров`я дитини, просить розглядати справу її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини такої та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] 23.09.2019 р. звернулась у відділення ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 31 та замовила послугу доставки відправлення шляхом оформлення вантажної декларації за №711-6000884 на адресу [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно із накладною ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» від 23.09.2019 р. оголошена [PERSON] цінність відправлення 29\~760 грн. (а.с.5). Дане відправлення було доставлено на адресу отримувача, проте у зв`язку із відмовою [PERSON] отримувати поштове відправлення, таке було повернуто на адресу відправника [PERSON] у відділення ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 31 для повернення останній. Згідно із даними облікової системи 1С ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес», відправлення, яке повернулось із м.Кам`янець-Подільський для [PERSON] , 16.10.2019 р. отримано гр. [PERSON] , вантаж із складу видав: [PERSON] , що підтверджується відповідною накладною ЛЧ0000007 від 16.10.2019 р. (а.с.55). Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.11.2019 р., за заявою [PERSON] внесено відомості у такий за №12019140090003817 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Із вказаного витягу вбачається, що 17.10.2019 р. близько 18:30 год. невідома особа, перебуваючи у відділенні «Міст Експрес», що за адресою: м.Львів, пр.Чорновола, 31, шахрайським способом, під приводом відправлення товару, шляхом довіри, заволоділа мобільним телефоном марки «iPhone», модель XS Max, спричинивши потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 30\~000 грн. (а.с. 7). В ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження було допитано у якості свідка працівника ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» [PERSON] , якою було видано поштове відправлення. Згідно із протоколом допиту свідка від 29.10.2019 р., складеним слідчим Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Марко О.І., [PERSON] надала пояснення про те, що вона видала поштове відправлення, яке повернулось на ім`я позивача [PERSON] , іншій особі. Ця жінка була в окулярах, на вигляд 45-50 років, низького зросту, вона не представилась, але сказала, що вона від [PERSON] та повідомила номер посилки №711-6000884. Посилку вона їй видала, паспорт у даної особи вона не вимагала показати (а.с.93-95). Відповідно до положень\~ст.924 ЦК України\~перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу, лежить саме на перевізнику - ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес». Всупереч наведеному,\~відповідачем не\~спростовано презумпцію\~вини перевізника. Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача про те, що вини відповідача ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» щодо втрати поштового відправлення немає та не доведено, що у посилці дійсно знаходився мобільний телефон марки «iPhone», модель XS Max, оскільки такі не узгоджуються із матеріалами справи та встановленими в ході розгляду справи обставинами. Відтак у відповідності до\~статті 924 ЦК України, ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» повинне відповідати за втрату прийнятого для вручення поштового відправлення та відшкодувати у зв`язку з цим матеріальну шкоду. Разом з\~тим,\~не підлягає\~задоволенню позовна\~вимога [PERSON] \~щодо стягнення\~на її\~користь 30\~000\~грн.\~матеріальної шкоди,\~оскільки перевізник\~несе відповідальність\~за пошкодження\~чи втрату\~вантажу в\~межах його\~вартості,\~що підтверджується\~оголошеною цінністю\~у відповідній\~накладній,\~відтак,\~оскільки згідно\~із накладною\~№711-6000884\~від 23.09.2019\~р.\~оголошена цінність\~відправлення \~29\~760\~грн.,\~то саме\~така сума\~підлягає стягненню\~із відповідача\~ТзОВ «Торговий\~Дім «Міст\~Експрес» на користь позивача [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, слід стягнути на її користь з відповідача судовий збір, пропорційний розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 762,25 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити таке. У частині третій\~статті 137 ЦПК України\~зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) була сформована позиція щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, за якою при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд стягує витрати на правничу допомогу за умов: їх опису в договорі з адвокатом; детального опису виконаних робіт і наданих адвокатом послуг; своєчасного подання доказів; недоведення їх неспівмірності стороною, яка прагнула зменшення. Згідно частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Оскільки позивачем не надано суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також не оголошено про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів, відтак у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: partial