overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.04.2011 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 19. Від спільного шлюбу мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки. На примирення не згоден, так як впевнений, що зберегти сім`ю неможливо. Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Судом також встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, на примирення не згодні, прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу . Частиною 1ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18.05.2013 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що зареєстрований в виконавчому комітеті Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 1. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки. На примирення не згоден, так як впевненний, що зберегти сім`ю неможливо. Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином , заяв про розгляд в її відсутність, перенесення розгляду не подавала, тому суд ухвалив розгляд проводити в її відсутність. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Судом також встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть . Частиною 1ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18.11.2014 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 122. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На примирення не згоден, так як впевненний, що зберегти сім`ю неможливо. Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Судом також встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу. Частиною 1ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК Україникожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення, відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.06.2016 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернігівській області , актовий запис № 33. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, зникли взаємоповага та взаєморозуміння , частими стали сварки , фактично припинили шлюбні стосунки. На примирення не згоден, так як впевнений, що зберегти сім`ю неможливо. Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Судом також встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, проживають окремо,спільного господарства не ведуть , на примирення не згодні , прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу . Частиною 1ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що 19 травня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне сімейне життя не склалось, то вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач матеріально сімю не забезпечує, не виявляє бажання займатися вихованням дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона сама займається вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням, однак у звязку із зростанням цін зросли витрати на утримання дитини, а доходів не вистачає. Відповідач постійного заробітку немає, однак має мінливий дохід, тому вона вважає, що він повинен платити аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі і має змогу платити по 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, не заперечила щодо заочного розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги зменшила до розмір 1200 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності та не надав відзив на позов. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2013 року. Під час їх спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] як батько неповнолітньої [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] . Неповнолітня донька проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а позивачці самій важко утримувати дитину, тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій змінила позовні вимоги та просить суд постановити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, справу просить розглянути у її відсутності Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій визнав змінені позовні вимоги та зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, просить справу розглянути у його відсутності. Враховуючи подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 01 листопада 2013 року відділом ДРАЦС по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції (а.с.3), з якого видно, що сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 2013 року, про що зроблено актовий запис №560; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], виданого 31 травня 2014 року відділом ДРАЦС по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 285 (а.с.4), з якого видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON], то суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки встановлено, що позивачка [PERSON] має на утриманні неповнолітню [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов'язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, а також, що згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2010 року. Під час їх спільного проживання з відповідачем у них народилася дитина : син [PERSON], [INFO] . Батьком\~ неповнолітньої дитини являється відповідач [PERSON]. Позивач зазначила, що вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, з березня місяця 2013 року проживають окремо, у звязку з чим нею подано до суду заяву про розірвання шлюбу . Відповідач [PERSON] як батько неповнолітнього [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вважає, що матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина . Неповнолітній син проживає з нею, позивачкою і знаходиться на її утриманні, а їй самій важко утримувати дитину, забезпечити його усім необхідним, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , та зменшила позовні вимоги, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно. Відповідачу надсилались судові повістки по місцю проживання, однак в судові засідання він не зявився, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України.\~ \~ Врахувавши заяву позивача, проаналізувавши матеріали справи: копію свідоцтва про шлюб виданного 06 травня 2010 року Виконкомом Княждвірської сільської ради Коломийського району, актовий запис № 3 (а.с. 2) з якого видно, що сторони перебувають у шлюбі з 06 травня 2010 року ; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого 06 травня 2010 року Княждвірською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19(а.с.3), з якого видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON]; суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення так як відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобовязаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного та ст.ст. 181,182,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2012 року . Під час їх спільного проживання у них народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] як батько неповнолітньої [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Неповнолітня дочка проживає з нею, позивачкою і знаходиться на її утриманні, а їй самостійно важко утримувати дитину. Вважає, що матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 600 грн. щомісячно . Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про шлюб, виданого 07 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області , актовий запис №67 (а.с.2), з якого видно, що сторони перебувають в шлюбі з 07 квітня 2012 року; копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №462 (а.с.3) з якого видно, що батьком дитини є відповідач [PERSON], то суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки встановлено, що позивачка [PERSON] має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов'язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, а також, що згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року. Під час їх спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Батьком дитини є відповідач [PERSON]. Оскільки відносини між сторонами погіршились, з квітня місяця 2014 року сторони припинили спільне проживання та не підтримують будь-яких сімейних відносин. Відповідач [PERSON] як батько неповнолітньої [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки . Позивач [PERSON] вважає, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, має доходи, оскільки працює у Коломийській ЦРЛ , інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати немає, тому вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Враховуючи подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про шлюб виданого 10 листопада 2007 року виконкомом Турківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 2) з якого видно, що сторони перебувають у шлюбі з 10 листопада 2007 року; копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], виданого відділом РАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 05 вересня 2008 року, актовий запис №489 (а.с.3) з якого вбачається, що батьком дитини є відповідач [PERSON]; копію довідки № 74 від 02 лютого 2015 року виданої Коломийською ЦРЛ, з якої видно, що відповідач працює в Коломийській ЦРЛ водієм і його середньомісячний заробіток складає 2 420,92 грн.(а.с.26), то суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки встановлено, що позивачка [PERSON] має на утриманні неповнолітню [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов'язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, а також, що не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття . На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: approved