overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач 11.12.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване пощтове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач 11 березня 2015 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Просить стягувати з відповідача на утримання дитини - [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу ) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснила, що в період шлюбу народилась дитина [PERSON] Відповідач будь - якої допомоги на утримання дитини не надає, однак він офіційно працевлаштований, працює в м. Києві на підприємстві « Київспецпром » вантажником. Позивач в даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 7). Дитина проживає разом з матір'ю. ( арк..8) При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач офіційно працевлаштований, працює вантажником на підприємстві « Київспецпром ». Зі слів позивача отримує заробітну плату в розмірі близько 2800 грн. Тому суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими. Будь - яких обставин, що перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в судовому засіданні не встановлено. Тому суд з урахуванням досліджених обставин та наданих доказів, приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частки його заробітку ( доходу ). У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач 11 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №892 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дівоче. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач 11 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2010 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2014 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2010 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 306 /а.с.4/. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з квітня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач 11 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2004 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2004 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис за №139 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач 11 березня 2016 року звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 13 жовтня 2008 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 13 жовтня 2008 року. До дня смерті мати проживала та був зареєстрована в [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що перебував і перебуває в скрутному матеріальному становищі, тяжко хворів. Ці причини вважає поважними в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 13 жовтня 2008 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №165148, видане [PERSON] сільською радою, Кодимського району, Одеської області 14 жовтня 2008 року). Позивач є спадкоємцем за законом як син спадкодавця (свідоцтво про народження серії VIІ-УР №0964240, видане 09 липня 1965 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, згідно якого матір»ю народженого 22 червня 1965 року [PERSON] є [PERSON]). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з тої причини, що перебував і перебуває в скрутному матеріальному становищі, тяжко хворів (довідка Одеської міської поліклініки №1). Отже, ту обставину, що позивач перебував і перебуває в скрутному матеріальному становищі, тяжко хворів, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач 11 березня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, в заяві, яку направила до суду вимоги підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила в позовній заяві, що 21 листопада 2009 року виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Малинського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалось , спільне господарство не ведеться. Під час шлюбу народилась дитина. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, має мінливі заробітки та має можливість сплачувати аліменти в розмірі , визначеному позивачем. Просить шлюб, укладений між сторонами розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву відповідно до якої позов визнав повністю, просить шлюб розірвати та стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 21.11.2009 року перебувають у шлюбі. ( а.с. 9 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується , що її батьком є відповідач. ( а.с. 10). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь - яких обставин які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач 11 березня 2020 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільних малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO].; діти проживають постійно з матір`ю, коштів не достатньо для їх утримання, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила в частині початку стягнення аліментів, та просила почати стягувати з 01 травня 2020 року, оскільки відповідач сплатив аліменти за минулий період добровільно. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з свідоцтвом про народження батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач 11 вересня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON] 14 серпня 1999 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №511. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2011 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14 серпня 1999 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №511.(а.с.4/. Від спільного подружнього життя мають доньку : [PERSON], [INFO]./а.с.6/ Встановлено також, що з 2011 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач 11 вересня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 02 вересня 2006 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №396. Від шлюбу вони мають доньку : [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з серпня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Шиман». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 вересня 2006 року. Шлюб був зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №396. (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON] [INFO].(а.с.5). Встановлено також, що з серпня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved