Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 19.12.2012 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ\~\~«ПриватБанк»\~надало відповідачу грошові кошти\~у вигляді кредитного ліміту\~на платіжну картку в сумі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач перестав виконувати взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 31.10.2017 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 45192,81 грн, з яких: 298,47 грн заборгованість за кредитом, 37216,11 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 5050,00 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2128,23 грн штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з нього на його користь 45192,81 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1600 грн. Представник позивача та відповідач до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 19.12.2012 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 30,00 % на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.4-5,6,7). Уклавши договір, відповідач відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг взяв на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надав свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.8-31). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. З письмового розрахунку Банку слідує, що прийняті на себе зобовязання відповідач належним чином не виконував. Як слідує з представленого позивачем письмового розрахунку заборгованості, останній платіж в сумі 250грн. здійснено 20.02.2013року (а.с.4). Станом на 31.10.2017 року за відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 45192,81 грн, з яких: 298,47 грн заборгованість за кредитом, 37216,11 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 5050,00 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2128,23 грн штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Згідно ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено право Банку на встановлення клієнту кредитного ліміту в любий момент шляхом зменшення чи збільшення його розміру. Підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних його умов, зокрема, і самостійної зміни Банком кредитного ліміту. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначені в письмовому розрахунку, грунтуються на законі і підлягають стягненню з відповідача. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована сума) + 5% (процентна складова) від суми позову (арк.спр.27). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 14.04.2014року проживав в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція. До того ж, за правилами, встановленими ст.258 ЦК України, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Звернувся позивач до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором 12.12.2017року. З огляду на вище наведене вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 37514,58 грн., з яких: 298,47 грн заборгованість за кредитом та 37216,11 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Інші вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне відповідно до частини першої зазначеної статті стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1328,16 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial