overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В якому прохала : стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 900 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в розмірі 700 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 700 грн. щомісячно. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 листопада 2015 року у справі №2/554/4126/2015; 554/13072/15-ц шлюб, зареєстрований 06 червня 2009 року в ВРАЦС Новосанжарського РУЮ Полтавської області, актовий запис №29 між [PERSON] та [PERSON]. - розірвано. (а.с.20). Відповідно ч.3 ст.61 КПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішення, від вказаного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Батьками [PERSON],[INFO] є [PERSON] - батько; [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Сухомаячківською сільською радою Полтавської області Новосанжарського району України 12 червня 2010 року (а.с.23). Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому розмірі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь дружини на утримання неповнолітнього сина у розмірі 700 гривень, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову 12 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Мищенко) [PERSON], [INFO], з 08 вересня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходяться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала позов, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення та просила суд слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169,224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії І-HO № 567800, виданого 26 квітня 2014 року виконкомом Української міської ради м . Селидове Донецької області, [PERSON] народився 18 квітня 2014 року, його батьком зареєстрований [PERSON]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має малолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Ворошило) [PERSON], [INFO], з 20 листопада 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, зазначала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 14.02.2015 року у виконавчому комітеті Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №05. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. З травня 2016 року подружжя не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, він працює виконробом колійно-машинної станції регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в м. Чернівці де отримує регулярний дохід, тому позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів його заробітків (доходів), але не менше чим 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно до досягнення сином повноліття. Суд вважає, що розгляд справи можливий без участі сторін. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 14.02.2015 року виконавчим комітетом Тисовецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №05 було зареєстровано шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON], у яких народився син [PERSON], [INFO], що проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З травня 2016 року подружжя не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на сина не надає. Також з довідки про доходи №11 від 04.02.2016 року, виданої виробничим підрозділом колійно-машинної станції регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в м. Чернівці суд встановив, що [PERSON] працює на посаді виконавця робіт та має постійний заробіток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батько зобовязаний утримувати своїх дітей. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з вимог ст.200 СК України, якою передбачено стягнення аліментів в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) батька. Виходячи з вимог, які заявлені позивачем, суд визначає розмір аліментів на дітей у частці від доходу батька. Оскільки, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд визначає розмір аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося, з лютого 2017 року шлюбні відносини припинені. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2017 року за клопотанням позивача сторонам було надано термін для примирення до 10 січня 2018 року. По закінченню наданого судом сторонам терміну для примирення позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], [INFO], з 12 жовтня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , 12 жовтня 2020 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовною заявою про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує, що у Любашівському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходився на виконанні виконавчий лист № 2-4044/09 від 08.07.2009 року виданий Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . 15 червня 2015 року постановою державного виконавця було накладено арешт на все його майно, рухоме та нерухоме. Він сплачує аміанти в повному обсязі, а станом на 01.06.2020 року по сплаті аліментів є переплата в сумі 21376 грн. 85 коп. Однак, арешт з його майна не було скасовано. Накладений арешт на майно обмежує його права у володінні та користуванні майном, а тому він просив зняти арешт з усього його майна. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позивача підтримала повністю. Відповідач надав в судове засідання заяву про розгляд справи за відсутності представника ВДВС, заперечень по справі не мають. Тртетя особа не заперечує проти скасування арешту на майно позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. З копії виконавчого листа по справі № 2-4044/09, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 08 липня 2009 року видно, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 9). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.06.2020 року видно, що станом на 01.06.2020 року по сплаті аліментів позивачем рахується переплата в сумі 21367 грн. 85 коп. (а.с. 10). Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Крім того, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття арешту з майна може бути погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Враховуючи, що позивач сплатив суму заборгованості повністю, на даний час є значна переплата по сплаті аліментів, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про зняття арешту з майна підлягає задоволенню, так як накладений арешт на його майно обмежує його права у володінні, користуванні та розпорядженні ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 квітня 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після смерті [INFO] його матері [PERSON], посилаючись на пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини через тяжкий матеріальний стан у зв'язку з понесеними затратами на лікування та поховання матері. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов, що, відповідно до матеріалів позовної заяви та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру про відсутність внесеної інформації щодо померлої [PERSON], не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, зважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.1272, ч.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є підставою для визначення позивачеві додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

позивач [PERSON] 12 липня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 липня 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з січня 2016 року. Між ними втрачено почуття любові та поваги, вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відстутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 липня 2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 145 (а.с 10). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з січня 2016 року. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, виникають конфлікти з різних обставин. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

позивач [PERSON] 12 липня 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у звязку з навчанням. Свої позовні вимоги мотивував тим, що його батькі знаходились у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між батьками розірвано. На даний час він навчається на третьому курсі денного відділення Дружківського технікуму ДДМА . Він мешкає разом з матірю, яка надає йому матеріальну допомогу, але забезпечити всім необхідним для навчання не може. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 700 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився,надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справу його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Заяву з клопотанням відкласти розгляд справи суду не надав, поважність причини неявки до суду, не повідомив. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджує актовий запис № 504 від 25.12.1998 року зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки (а.с.8). Позивач [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання у Дружківському технікумі ДДМА на третьому курсі, що підтверджується довідкою про навчання №44 від 01.03.2017 року (а.с.4). У зв'язку з навчанням позивач несе матеріальні витрати на проїзд до навчального закладу, харчування у їдальні, користування інтернетом, придбання навчальної літератури, канцелярських товарів, а також засобів гігієни, придбання одягу та взуття. Суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, розмір його заробітної плати, його стан здоров'я, можливість надання позивачу матеріальної допомоги його матір'ю, і вважає, що аліменти на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в розмірі 700 грн. на місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved