Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.03.2008 року [PERSON] продала відповідачу квартиру [ADDRESS]. Згідно п.2.2 даного договору за домовленістю між сторонами продаж квартири, яка була предметом цього договору, вчинялася за 407 302,50 грн., що станом на 28.03.2017 року за курсом НБУ становить 15000,00 дол. США. 271 535,00 грн. відповідач сплатив позивачу до підписання цього договору, 135 767,50 грн., що станом на 28.03.2017 року за курсом НБУ становить 5000,00 дол. США, за домовленістю між сторонами відповідач зобов'язувався сплатити до 01.06.2017 року. Проте, відповідач умови договору не виконав, не сплатив 135 767,50 грн. до 01.06.2017 року, чим порушив умови договору. Позивач зверталася до відповідача з проханням виконати умови договору, однак, останній вказував на те, що грошей він не має і невідомого коли буде мати. Відтак, змушена звернутися до суду з вищезгаданим позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала, дала пояснення, які по суті, змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що через відсутність коштів не має змоги виконувати умови договору. Третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О. в судове засідання не з'явилася. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 28.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Куртяк О.О., р. №293 (надалі Договір) (а.с.6-9). Відповідно до п.2.2. Договору за домовленістю між сторонами продаж квартири, яка була предметом цього договору, вчинялася за 407 302,50 грн., що станом на 28.03.2017 року за курсом НБУ становить 15000,00 дол. США. 271 535,00 грн. відповідач сплатив позивачу до підписання цього договору, 135 767,50 грн., що станом на 28.03.2017 року за курсом НБУ становить 5000,00 дол. США, за домовленістю між сторонами відповідач зобов'язувався сплатити до 01.06.2017 року. Поряд з тим, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2017 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно з положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 599 ЦК України, у випадку належного виконання сторонами зобов'язань за укладеним договором зобов'язання сторін припиняється. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В даному випадку, внаслідок несплати за договором, позивач недоотримала коштів за продану житлову квартиру. Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частин 2 ст. 653 ЦК України передбачає, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Тобто, можливість розірвати договір сторони мають лише у випадку, якщо зобов'язання за «ним ще не припинено» (продовжують існувати), що має місце в даній справі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні про розірвання договору, їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу оремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідачем не виконано умов договору, такий слід розірвати. Разом з тим, до задоволення підлягає вимога про скасування запису №19683905 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], оскільки така є похідною. Згідно п. 2, ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно п. 1.2 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, заінтересованою особою, у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав - особа, в інтересах якої на підставі рішення суду скасовано рішення державного реєстратора прав. Згідно п. 2.6 цього ж Порядку, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Згідно п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженою Постановою КМУ, Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Так, відповідно до п. 27 вказаного Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved