Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач 14.08.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] проживає власник цієї квартири [PERSON], відповідач по справі. 19.05.2018 року відповідач в черговий раз затопила його квартиру. Затоплення сталося через порив крану холодної води у квартирі відповідача, що було встановлено комісією ТОВ Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» . Зазначає, що аварія трапилася з вини власника квартири, відповідача по справі. Через затоплення належної йому квартири було зіпсовано : коридор площею 6,4 кв.м.- залита водою стеля 3кв.м (шпалери), стіна 2кв.м.( шпалери); туалет площею 2, 0 кв.м. - залита водою стеля 100% площі (шпалери), стіна 2 кв.м. (шпалери); кімната площею 14,0 кв.м. залито водою стеля 1/4 площі (шпалери), стіна 2,0 кв.м. (шпалери). \~ У звязку з затопленням його квартира стала непридатною для комфортного проживання та потребує ремонту. За весь час від відповідача він не отримав ані вибачення за нанесену шкоду ані пропозиції добровільно відшкодувати завдану шкоду. \~ З метою встановлення розміру шкоди і вартості ремонтних робіт на його замовлення виготовлений [PERSON] на ремонт квартири від 05.06.2018 року та Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на загальнобудівельні роботи квартири після затоплення, якими визначено, що обсяг ремонтних робіт для відновлення стану квартири складає 3453,00 грн. За складання локального кошторису ним було сплачено суму 86 грн. 75 коп. За отримання довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» ним було сплачено 378,11 грн., комісія банку становить 7,58 грн., а всього 385,69 грн. Крім того 15.06.2018 року на адресу відповідача ним було направлено претензію з вимогою про відшкодування шкоди та за послуги поштового відділення ним було сплачено 11,00 грн. Таким чином, розмір заподіяної йому шкоди становить 3 936,44 грн. Вважає, що внаслідок затоплення його квартири відповідачем також заподіяно моральну шкоду, яка вразилася у перенесених моральних стражданнях та незручностях. Він є людиною похилого віку, вимушений був ходити по різним інстанціям та збирати докази для доведення вини відповідача в затопленні його квартири. Моральну шкоду він оцінює у 3000 грн. Враховуючи викладене просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду 3 936,44 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн., судові витрати по справі у розмірі 1 904,80 грн., з яких 1 200 витрати на правничу допомогу, 704,80 коп. судовий збір за подачу позову. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 18.09.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 12.10.2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с. 29-31), згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Так, матеріали справи не містять необхідної інформації для встановлення вини відповідача через неналежне утримання нею сантехнічного обладнання, труб або місць їх зєднань, оскільки аварія могла статися через подачу води підвищеного тиску організацією водопровідно-каналізаційного господарства, що не залежить від дій відповідача. Доказів встановлення комісією ТОВ Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» факту затоплення через порив крану холодної води у її квартирі не надано. Зазначила, що належних та допустимих доказів на підтвердження вини саме її в причині аварії суду не надано. Також позивачем не надано доказів на підтвердження підстав наявності відповідача відшкодувати позивачу завдану затопленням квартири моральну шкоду, розмір моральної шкоди не доведений жодними належними доказами, тому підстави для її відшкодування відсутні. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти відшкодування матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири у розмірі 3 453 грн. та судових витрат в розмірі 1 683, 44 грн., моральну шкоду визнала у розмірі 200 грн. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1\~ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2003 року, посвідченого [PERSON], завідуючою Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, свідоцтва про право власності б/н від 02.07.1997 року, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним обєднанням належить квартира [ADDRESS] у м Нікополі (а.с. 8-9). [PERSON] є власником квартири № 6, що розташована поверхом вище, у буд. № 17/1 по вул. Електрометалургів у м Нікополі, що підтверджується повідомленням КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.08.2018 року за № 1433 (а.с. 10). 19.05.2018 року сталося затоплення квартири позивача, про що було складено комісією у складі майстра [PERSON], інженера ПТО та бухгалтера [PERSON] відповідний [PERSON], який 21.05.2018 року було затверджено Директором ТОВ Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» [PERSON]. З акту вбачається, що затоплення квартири позивача 19.05.2018 року сталося з квартири № 6, що розташована вище. Затоплення сталося внаслідок прориву крану холодної води у квартирі № 6. В результаті затоплення коридор площею 6,4 кв.м.- залитоводою стеля 3кв.м (шпалери), стіна 2кв.м.( шпалери); туалет площею 2, 0 кв.м. - залито водою стеля 100% площі (шпалери), стіна 2 кв.м. (шпалери); кімната площею 14,0 кв.м. залито водою стеля 1/4 площі (шпалери), стіна 2,0 кв.м. (шпалери) (а.с. 47). З метою визначення вартості ремонтно - відновлювальних робіт\~після затоплення квартири, на замовлення позивача виготовлено 05.06.2018 року [PERSON] на ремонт квартири [ADDRESS], який затверджено начальником КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради, [PERSON] та Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на загальнобудівельні роботи його квартири (а.с. 12-13). В локальному кошторисі зведений кошторисний розрахунок у сумі 3453,00 грн. За складання локального кошторису позивачем було сплачено суму 86 грн. 75 коп.; за отримання довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» було сплачено 378,11 грн., комісія банку становить 7,58 грн., а всього 385,69 грн. Крім того 15.06.2018 року на адресу відповідача позивачем було направлено претензію з вимогою про відшкодування шкоди та за послуги поштового відділення ним було сплачено 11,00 грн. (а.с. 14). Як свідчить тлумачення\~ст. 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов'язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов'язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов'язання. Зобов'язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу (Постанова Верховного Суду від 26.09.2018р. по справі № 569/14230/15-ц (провадження № 61-7934св18). Позивач надав суду достатні доказі про наявність факту залиття його квартири, а відповідач не спростувала належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у залитті квартири, хоча це її процесуальний обов'язок, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди. З огляду на викладене, оскільки обєктивними доказами, які знаходяться в матеріалах справи встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок вини відповідача, то шкода, заподіяна залиттям квартири позивача, підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Вартість ремонтно - відновлювальних робіт, згідно \~локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1, складає 3453,00 грн., крім того позивачем було витрачено на складання локального кошторису, на направлення претензії відповідачу, на отримання відповідної довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» разом з комісією банку коштів на загальну суму 483,44 грн. (86,75 грн.+ 11,00 грн.+ 378,11 грн.+ 7,58 грн.), що підтверджується відповідними копіями товарних чеків, на підставі чого, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої затопленням квартири, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1\~ст. 23 ЦК України). Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що в результаті протиправної поведінки відповідача позивач зазнав душевних страждань. Згідно ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 4\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Оцінюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин та характеру спричинено моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що було порушено звичний спосіб життя позивача, внаслідок пошкодження майна, суд вважає можливим стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі 200,00 грн. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1200,00 грн., з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано Договір про надання правової допомоги від 25.07.2018 року, [PERSON] виконання робіт від 14.08.2018 року, згідно якого вартість послуг склала 1200,00 грн., розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу та довідку про сплату суми 1200,00 грн., згідно договору про надання правової допомоги від 25.07.2018 року (а.с. 15- 18). Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката на суму 1200 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 1). \~\~\~\~\~

Outcome: partial