overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач 16.11.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 23.10.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу немає. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з весни 2015 року через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, що призводило до виникнення сварок. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Майнового спору між ними немає. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.10). Вказав, що шлюбні відносини припинені з весни 2015 року. Майнового спору немає. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.11). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з весни 2015 року. Майнового спору немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.10.2010 року зареєстрували шлюб (а.с.4). Дітей від шлюбу немає. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з весни 2015 року через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, частих сварок з цього приводу. З весни 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач 16.11.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона 15.11.1980 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі [INFO] року у них народився син - [PERSON], який помер [INFO] року. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з 1987 року з причини зловживання відповідачем спиртними напоями. З 1987 року вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. На даний час вона зустріла іншого чоловіка та має намір створити з ним сім'ю та зареєструвати шлюб. Майнового спору між нею та відповідачем немає. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу не бажає. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені взимку 1987 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 19.02.2016 року о 09.30 год. (а.с.12). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 15.11.1980 року зареєстрували шлюб (а.с.4). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені взимку 1987 року з причини зловживання відповідачем спиртними напоями. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач 16.11.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 11.10.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які проживають з нею. На даний час вона уклала шлюб, після чого вона змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Діти повністю перебувають на її утриманні. ЇЇ доходів не вистачає на забезпечення дітей всім необхідним. Місце роботи відповідача та розмір його доходів їй не відомі. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17). У заяві уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини до досягнення ними повноліття. На уточнених позовних вимогах наполягає. На заочне рішення згодна. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.10). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 18.03.2016 року о 08.45 год., як не вручений за закінченням терміну зберігання (а.с.16). Тому судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 11.10.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 року, яке набуло чинності 24.12.2011 року (а.с.2,5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). 27.07.2012 року позивач уклала шлюб з [PERSON]., після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.6,7). Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач 16. 11. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна, посилаючись на те, що протягом 2012 року, її батько, [PERSON], неодноразово дарував побутову техніку, а саме: 12. 04. 2012 - холодильник марки Atlant (модель МХМ 1843-62), вартістю 4415,85 гривень, газову плиту марки Gorenje (модель GI53393AW), вартістю 3439,88 грн., 05. 12. 2012 року - витяжку VENTOLUX SAN REMO 50 WH 2М LUX , вартістю 564 грн. ' Оскільки в той період вона перебувала в шлюбі з відповідачем, вела з ним спільне господарство, то подарована батьком побутова техніка знаходилася у квартирі за адресою: [ADDRESS], де вони разом мешкали та спільно нею користувались. В подальшому вона з відповідачем чоловіком посварились, він подав на розлучення до Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області. Рішенням суду від 04. 02. 2014 року у справі № 712/17157/13ц шлюб між мню та відповідачем розірвано. Після розлучення позивач просила відповідача повернути належну їй побутову техніку, на що він категорично заперечив та продовжує нею користуватися у звязку з цим вона змушена звернутись з даним позлвом до суду. Просила суд, витребувати та передати у відповідача належну їй на підставі договору дарування побутову техніку: холодильник марки Atlant (модель МХМ 1843-62), газову плиту марки Gorenje (модель GI53393AW), витяжку VENTOLUX SAN REMO 50 WH 2М LUX та стягнути судовий збір. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач від отримання кореспонденції суду ухилився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що з 24. 09. 2011 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04. 02. 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно п. 2 ч. І ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Механізми захисту права власності закріплені Главою 29 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 387 ЦК України визначено право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави ним заволоділа. Частиною 2 ст. 328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач 16.11.2016 року звернуласядо суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона 28.07.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.07.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с. 2,3). На даний дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач 16.11.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 25.02.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано, на даний час вони з відповідачем проживають разом, однак син знаходиться на її повному утриманні. Вона працює, але її заробітної плати недостатньо для належного утримання сина та забезпечення його усім необхідним. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. З відповідача вже стягуються на утримання дитини від іншого шлюб на користь [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не надала, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 25.02.2006 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 3,4). Шлюб між сторонами не розірвано, на даний час вони проживають разом, однак син знаходиться на повному утриманні позивача (а.с. 9). Позивач працює, але її заробітної плати недостатньо для належного утримання сина та забезпечення його усім необхідним. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. З відповідача стягуються на утримання дитини аліменти від іншого шлюб на користь [PERSON]. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач 16.11.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 25.06.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-НО №014216, виданого 25.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 25.06.2005 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 66. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 022370, виданого 29.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №140, батьками [PERSON] [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач 16.11.2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 5.03.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №308. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через постійні конфлікти, які виникають через несумісність характерів. Подальше спільне життя не можливе. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 5.03.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №308, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ» №093351. Свідоцтва про народження серії «І-ЕЛ» №077956, №104555 свідчать, що у сторін за час шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO] За даними паспорта громадянина України серії НМ №493350 позивач [PERSON] проживає [INFO]. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач 16.11.2018 року в особі представника [PERSON] звернулася до Приморського районного суду міста [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку, а саме квартирою №4 в будинку №16 по вул. Утьосова у м. Одесі. В обґрунтування позову позивач вказала, що є власником квартири №4 по вул. Утьосова, у будинку № 16 в місті Одеса на підставі договору дарування від 23.05.2008 року. Через реєстрацію відповідача за вказаною адресою порушуються права позивача як власника, крім того відповідач не допомагає позивачу нести витрати на комунальні послуги та не проживає за адресою реєстрації. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Бондар В.Я. Ухвалою суду від 20.11.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 18.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.02.2019 року. У підготовче засідання 18.02.2019 року сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та якою просив розглядати справу за його відсутності. Від відповідача в особі адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, де зазначив, що позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач 16.11.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрована і проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01.01.2013 р. по 31.07.2020 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 4661,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач 16.11.2020 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.06.2016 р. по 31.08.2020 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 14003,63 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved