Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про повернення аліментів використаних не за призначенням посилаючись на те, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З 16 вересня 2018 року син проживає з позивачем, даний факт встановлений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2019 року. Рішенням суду з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, проте не зважаючи, що дитина проживала з позивачем, відповідачем були отримані аліменти за період з листопада 2018 року по січень 2019 року у сумі 14 143 грн 84 коп., які використані нею не за призначенням та до цього часу не повернуті позивачу. Кошти, що надійшли на адресу відповідача, остання витратила за власним розсудом, жодним чином не забезпечила матеріальні потреби дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що у позивача мала місце заборгованість по аліментам, в рахунок якої і сплачувались кошти. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - виконавчий комітет Київської у місті Полтаві ради як служби у справах дітей у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави по цивільній справі за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів позовні вимоги задоволено частково. Припинено з 16 вересня 2018 року стягнення аліментів з [PERSON] згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили. Рішенням суду встановлено, що [PERSON] з 16 [INFO] проживає з батьком [PERSON] - позивачем по справі та з 16 вересня 2018 року припинено стягнення з позивача на користь відповідача аліменти. Ч.4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки даний факт встановлений рішенням суду, та визнавався відповідачем у судовому засіданні, тому факт проживання неповнолітнього сина з позивачем при розгляді даної справи не підлягає доказуванню, як і визначення часу припинення стягнення аліментів. Згідно довідки № 80/03-51 від 31.01.2019 року, яка видана Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Полтавській області, із пенсії [PERSON] утримано аліменти у січні 2019 року - 1018 грн. 76 коп. Дана сума є поточним аліментами (а.с. 10). Також із заробітної плати позивача на ПРАТ «Полтавське ХПП» утримані та перераховані аліменти за листопад 2018 року в сумі 9366 грн. 25 коп. та за грудень 2018 року - 3758 грн. 33 коп.(а.с.11). Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо повернення спірних коштів, проте станом на час розгляду справи дані кошти відповідачем не повернуті та не надано належних доказів, що кошти витрачені на потреби неповнолітньої дитини. Відповідно до листа виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради , як органу опіки та піклування від 31 січня 2019 року встановлено, що є ознаки, що протягом грудня 2018 року та січня 2019 року аліменти, отримані [PERSON] від [PERSON] на утримання сина [PERSON] були використані не за призначенням. Таким чином, аліменти, які отримані відповідачем після 16 вересня 2019 року підлягають поверненню позивачу, якщо відповідач у судовому засіданні не доведе, що дані кошти витрачені на утримання дитини. У судовому засіданні відповідач підтвердила, що нею отримані аліменти на загальну суму 14 143 грн. 84 коп., про стягнення яких звернувся позивач. Відповідно до ч.3 ст.12 , ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ході розгляду справи, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що аліменти в сумі 14 143 грн. 84 коп. нею витрачені на утримання сина [PERSON] , придбання йому одягу, речей, канцелярського приладдя чи інших необхідних товарів, оплату навчання чи здійснення будь-яких витрат в його інтересах. За нормами ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Є неприйнятними заперечення відповідача, що спірні кошти є погашення позивачем заборгованості по аліментам, оскільки рішенням Київського районного суду від 19 липня 2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 11 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 5000 грн. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах - відмовлено. Рішенням суду встановлена відсутність заборгованості [PERSON] перед позивачем [PERSON] по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2/552/645/13, виданого 21 лютого 2013 року Київським районним судом м. Полтави. А також встановлена переплата аліментів за вересень 2018 рокуу розмірі 6916 грн. 36 коп. Рішення набрало законної сили. Отже, враховуючи встановлені судовим рішенням обставини, які відповідно до ч.4 ст. 82 СК України не підлягають доказуванню, посилання відповідача на погашення позивачем заборгованості по аліментам у вигляді сплати ним коштів за листопад 2018 року - січень 2019 року є неприйнятними. За таких обставин, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що сплачені позивачем на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] за період з 01 листопада 2018 року по січень 2019 року (включно) у сумі 14 143 грн. 84 коп., використані позивачем не за цільовим витраченням, а тому такі кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати , а саме судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved