Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач повідомила, що сторони 29.08.2015 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2444. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач належним чином виконує свій обов`язок по утриманню сина, а тому позивач звернулася до суду та просила стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] згідно заяви позов підтримала. Відповідач [PERSON] згідно заяви позов визнав. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.08.2015 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.08.2015 року відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ, актовий запис № 2444. Від даного шлюбу у сторін є син\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 31.08.2016 року, який проживає з матір`ю. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року №\~789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), відповідач позов визнав, а син проживаючи з матір`ю, потребує такої допомоги, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим стягнення аліментів на дитину в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з цим, аліменти підлягають стягненню в контексті ст.\~191\~СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 30.10.2020 року. На підставі ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved