Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач 28.02.2017 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи на те, що 21.12.2016 року близько 17-00 годин в с. Метрополь на перехресті вулиць Шкільна та Молодіжна Новотроїцького району Херсонської області, відповідач діючи умисно на позбавлення його життя, знаходячись за кермом автомобіля марки «ЗАЗ-ЛАНОС», вистрілив в його сторону із вогнепальної зброї, завдавши йому вогнепального поранення в область спини. За даним фактом Новотроїцьким ВП Генічеського ВП ГУНП України в Херсонській області порушене кримінальне провадження, проводиться досудове розслідування, яке на даний час не завершене. В результаті ушкодження його здоровю, йому завдана моральна шкода в сумі 10000 гривень, яку він просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] та представник позивача-адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнав та просив в задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю. Пояснив, що він не стріляв в [PERSON], бо в нього не має жодного вогнепальної зброї ні травматичної ні пневматичної. Де він був 21.12.2016 року не памятає, більшу частину часу занаходиться в м. Херсоні, так як там у нього знаходиться два магазини з одягом. [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що у нього з відповідачем склалися неприязні відносини, на підставі того, що [PERSON] позичив у його кошти та зерно, частину яких віддав, а решту ні. Напередодні, завдання йому ушкоджень, спричинених вистрілом, між ними відбулася сварка, в ході якої [PERSON] погрожував його застрелити, а [PERSON] його зарубати. С приводу подій, які відбулися 21.12.2016 року пояснив, що в період часту з 16-00 по 17-00 годин, він йшов за хлібом та переходив перехрестя вулиць Шкільна та Молодіжна. Йому на зустріч з вул. Молодіжна виїхав [PERSON] на автомобілі і з пасажирської сторони, через затемнене скло намагався в нього вистрілити, але першого разу промахнувся. Згодом [PERSON] розвернувся та з другої спроби вистрілив йому в спину. Він втікав через поле, щоб його не наздогнали. Кулю зі спини йому допоміг витягнути Панченко. На одязі в якому він був залишилися сліди від травматичної кулі, який він передав працівникам поліції. Внаслідок отриманої травми він зазнав моральних страждань, які просить відшкодувати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з кумом розвантажували привезену солому, коли до них підійшов [PERSON], то останній держався за спину. На спині у нього був невеликий отвір, походження якого Алієв пояснив, що це «[PERSON] стріляв», на що він зрозумів, що це стріляв [PERSON]. В його присутності кулю не витягували. Чув як Алієв дзвонив а поліцію. Письмовими поясненнями [PERSON], даними в ході кримінального провадження, та оголошеними в судовому засіданні, відповідно до яких вона пояснила, що 21.12.2016 року біля 15-50 годин, вона поїхала на велосипеді до магазину, на вулиці вона зустріла брата [PERSON]. Потім вона побачила що з провулку виїхав сріблястий автомобіль під керуванням [PERSON], згодом вона почула постріл. Потім автомобіль розвернувся, та підїхав до її брата [PERSON] потім пролунав, ще один постріл. Після чого Алієв схопився за спину та побіг через городи. Вона підійшла до [PERSON] та сказала йому щоб він стріляв у неї, на що останній відповів, що в неї стріляти не буду бо в неї діти. [PERSON] відмовилася зявлятися на виклик до суду, не лише за викликом самого суду, але й самих сторін, які неодноразово передавали їй повістки, на що вона категорично відмовилася зявлятися до суду, підтвердження цьому є пояснення сторін в судовому засіданні та їх відмова від продовження виклику та від допиту вищевказаного свідка у суді. Привід свідка [PERSON] неможливий, оскільки, як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, зокрема позивача (брата [PERSON]), у [PERSON] на утриманні перебуває 5 дітей, в тому числі малолітня дитина до 6 років. Тому, винесення приводу, відповідно до ч.4 ст. 94 ЦПК України, неможливе і з чим сторони погодилися. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи,суд приходить до таких висновків. Предметом спору є вимога про стягнення компенсації моральної шкоди. Виниклі правові відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права ст.23,1167 ЦК України відповідно до яких особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок спричинення тілесних ушкоджень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 21.12.2016 року звернувся в поліцію із завою про те що [PERSON] 21.12.2016 року біля 16-00 годин в с. Метрополь по вул. Молодіжна погрожував його вбити, про що складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Згідно висновку експерта у [PERSON] виявлені пошкодження у виді: вогнепального травматичного поранення по хребтовій лінії в проекції 1-го поперекового хребта. Дані пошкодження утворилися від дії травматичної зброї можливо 21.12.2016 року. Позивач вказує, що\~\~ спричиненими тілесними ушкодженнями йому завдано моральну шкоду на суму 10000 грн., оскільки він переніс сильні душевні хвилювання від того, що йому довелося відчувати фізичні страждання від отриманої травми. Як розяснено в п. 3,4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають:наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача, та вини останнього в заподіянні. Суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини,що мають значення для вирішення спору. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. При вирішенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показами свідків, висновками експертів, письмовими доказами (медичною довідкою, висновками). Оцінюючи письмові покази рідної сестри [PERSON], [PERSON]К-кизи, суд відноситься до них критично, оскільки позивач та свідок перебувають у родинних відносинах. Крім того, із письмових показів вбачається, що вона була безпосереднім очевидцем тих подій, але вони суперечливі показам позивача-потерпілого [PERSON], який стверджує, що час вчинення кримінального діяння припадає в період з 16-00 до 17-00 годин, в той час як свідок [PERSON]К-кизи, стверджує що все відбулося біля 15-50 годин, в зимову пору року, коли на вулиці вже майже темно, та скло авто затоноване. Отже, невідомо як сестра позивача могла бачити в темний період часу, хто сидів за кермом, автомобіля і хто здійснював постріли в бік позивача. Суперечливими, також є покази самого [PERSON], який в суді стверджував, що постріл відбувся зі сторони пасажирського сидіння, а з письмових пояснень, досліджених в судовому засіданні, та даних на стадії досудового розслідування, вбачається, що постріл відбувся із сторони водія. Крім того, [PERSON] пояснював, що скло у водія було затемнене, тому він не міг бачити хто сидів в темну пору року за затемненим склом та скільки людей було в авто. Також, позивач не приховує, що метою його звернення до суду, є не відшкодування йому моральних страждань, а те щоб органи досудового розслідування, прискорили розслідування кримінального провадження. Але суд не вправі підміняти собою органи досудового розслідування, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження. Відповідачем доведено відсутність його вини, оскільки у суду відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили, вину відповідача в спричиненні моральної шкоди у формі фізичного болю страждань (душевних, психічних, фізичних тощо) або інших немайнових втрат, тому позов не підлягає задоволенню. Крім цього, позивач не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди. На підставі зазначеного ст.. 23, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» і

Outcome: dismissed