Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], 18.04.2018 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що має спільну з відповідачем дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утримання. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить суд стягнути з відповідача кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше п'ятидесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини. Ухвалою суду від 18.05.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив не надав. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане31.08.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, а с.3). Дитина мешкає разом з [PERSON] (а.с.10). Перевіривши доводи позову, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору відповідності вимогам щодо належності, допустимості, достовірності, достатності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, враховуючи наступне. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що відповідач не приймає участь в утриманні дитини, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини. Вирішуючи позовні вимоги про розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів. Інших осіб, які перебувають на утриманні у відповідача судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку чи іншого доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved