Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Комунальник», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якій зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2. У вказаній квартирі зареєстровані: вона, її чоловік [PERSON] та їхні діти [PERSON] і [PERSON] 17.02.2010 року вона зареєструвала за вказаною адресою свого брата [PERSON], який фактично не проживає там з 23.02.2010 р. Їй доводиться щомісячно сплачувати в тому числі і за нього житлово-комунальні послуги. Крім того, через реєстрацію брата в її квартирі, їй відмовляють у оформленні житлової субсидії. Просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] і [PERSON], які є сусідами позивачки, підтвердили факт того, що брат позивачки [PERSON] хоча і прописаний за адресою: м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2, однак близько пяти років там не проживає. Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справ, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини встановив наступне. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON], на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16.102009 р., є власником 2/3 частки квартири з надвірними будівлями, що розташована за адресою: м. Селидове, вул. Кутузова, 12/2 (а.с.7). Як вбачається з адресної картки, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8-10). Згідно акту, завіреному депутатом Селидівської міської ради [PERSON], [PERSON] дійсно не проживає за адресою реєстрації з 23.02.20120 р. і по теперішній час, що також підтверджують свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.11) Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. \~ Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 191 ЖК України закріплено, що житлові спори вирішуються відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог\~ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад один рік.

Outcome: approved