Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.09.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити з моменту винесення рішення, право відповідачки [PERSON] на аліменти, які були стягнуті з нього на її користь на підставі рішення суду. В суді він, та його представник, підтримують вимоги позову вказуючи, що позивач втратив заробіток, його фінансовий стан погіршився, також має неповнолітню дитину, яку утримує, що є підставою для припинення виплати аліментів. Відповідачка заперечує проти позову тим, що продовжує хворіти, є інвалідом І групи, а позивач э працездатним і може заробляти гроші, та виплачувати аліменти. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Так, рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 26.12.2005р. стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, на користь дружини [PERSON], яка є інвалідом 1 групи, на її утримання, на строк її інвалідності (а.с. 3). За розрахунком головного державного виконавця ВДВС Бердянського МУЮ [PERSON], заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON], станом на 01.09.2014р. складає 4509,62 грн. (а.с. 4). Будучи допитаною як свідок, [PERSON] пояснила, що борг на цей час збільшився, даних про те, які додаткові заробітки має боржник - вона не має, та встановити доходи які не фіксуються офіційно,- неможливо. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Проте, він проживає разом із дружиною [PERSON], яка є працездатною, та отримує зарплатню вище прожиткового мінімуму ( а.с. 10). Приватним підприємцем [PERSON] не зареєстрований, та його доходи за 2014р. не зафіксовано, проживає з дружиною та донькою ( а.с. 23-24). Відповідачка отримує пенсію щомісяця в розмірі 1147,11 грн., та інших видів доходу не має ( а.с. 25, 47-48). [PERSON] встановлено 1 гр. інвалідності безстроково, вона постійно звертається за медичною допомогою, потребує додаткових витрат на продовження лікування ( а.с. 19-22, 33-37). Згідно із ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.ч. 3, 4 вказаної статті, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. За ст. 82 ч.3 СК України, право подружжя на аліменти, може бути припинено за рішенням суду, якщо платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. На 2014р. встановлено прожитковий мінімум на непрацездатну особу 949 грн. на місяць. Таким чином, поняття неспроможності надавати матеріальну допомогу є обставиною, яка потребує доведення і полягає, на думку суду, у наявності об'єктивних та непереборних чинників, яки б унеможливили, або вкрай ускладнили, позивачем, виконання покладених на нього обов'язків по утриманню дружини. Як вбачається, він є особою яка спроможна працювати, заробіток його родини є значно вищий ніж заробіток відповідачки. Розмір аліментів, які він повинен відраховувати не перевищує ? частку його доходу, а становить лише ? частину мінімальної зарплатні. Таким чином, суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки, яка отримує лише пенсію, яка не на багато перевищує прожитковий мінімум, та не спроможна іншим шляхом отримувати додаткові доходи, але потребує додаткових витрат на лікування, вважає, що відповідач здатний, та зобов'язаний за законом надавати позивачці визначене судом утримання. Окрім того, у разі наявності інших утриманців, позивач має право звернутись до суду за зменшенням розміру аліментів, або встановлення їх у певній грошовій сумі, а не ставити питання про припинення їх виплати. Тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, що тягне відмову у задоволені позову. В зв'язку із цим, сплачена сума судового збору 243,60 грн., за ст. 88 ЦПК - позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed