Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач, 13 грудня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого 02 лютого 2009 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилався на те, що 02 лютого 2009 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 3,53 в умовних кадастрових гектари, вартістю 117998,92 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0207344, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради на імя померлого. Він, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, як особа, що на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0207344. Інші спадкоємці як за заповітом так і за законом відсутні. Про втрату правовстановлюючого документу він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Пошуки втраченого документи призвели і до пропуску ним строку позовної давності, який він просить поновити. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну частку (пай) розміром 3,53 в умовних кадастрових гектари, вартістю 117998,92 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0207344, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради, на імя померлого 02 лютого 2009 року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником земельної частки (паю) розміром 3,53 в умовних кадастрових гектари, вартістю 117998,92 грн., що вбачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 12-2149/2-16 від 08 грудня 2016 року. 02 вересня 2009 року [PERSON], помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №177063, видане 02 лютого 2009 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №05). Як убачається з досліджених судом в судовому засіданні свідоцтва про народження серії ЧИ №581637, виданого 20 липня 1954 року [PERSON] сільською радою, батьком народженого 09 грудня 1951 року [PERSON] є [PERSON]. Отже, спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] як син спадкодавця. Згідно дослідженої в судовому засіданні довідки [PERSON] сільської ради №1263 від 2016 року, [PERSON] до дня своєї смерті проживав в одному будинку разом зі своїм сином [PERSON]. В цьому випадку, закон (стаття 1268 ч.3 ЦК України) передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву у визначений строк до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №1331/02-14 від 14 грудня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№46 від 12 листопада 2016 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 3,53 в умовних кадастрових гектари, вартістю 117998,92 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0207344, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради, на імя померлого 02 лютого 2009 року [PERSON], який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною пятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою отримання дублікату правовстановлюючого документу, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved