Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.07.2020 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 5 вересня 2015 зареєстрували шлюб, від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини відсутності порозуміння і взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Спору щодо місця проживання дитини та порядку її утримання на даний час не має. З квітня 2020 сторони проживають окремо, подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. Прохає шлюб розірвати. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , яка діє на підставі довіреності /а.с.8/, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони 5 вересня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 34 /а.с.9/. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.10/. Сторони зареєстровані разом, але проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спір щодо місця проживання дитини, порядку її утримання та розподілу спільного майна подружжя між сторонами на даний час відсутній. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. 24.07.2020 ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору у розмірі 840,80 грн при зверненні до суду з позовом. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи /а.с.28/, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України про «Судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняється. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд вважає за необхідне судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved