Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулась 21.09.2017 року в суд з цим позовом та з урахуванням зменшення позовних вимог просила постановити рішення суду яким визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її чоловіка - [PERSON], померлого 13 листопада 2007 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9870 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД № 033344 від 27.07.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00867, як за спадкоємицею першої черги за законом. Підставою цьому вказувала те, що 13 листопада 2007 року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9870 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 033344 від 27.07.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00867. В звязку з тим, що на день смерті її чоловіка - [PERSON], померлого 13 листопада 2007 року, вона постійно проживала та була зареєстрована в одному житловому будинку разом з ним, вела спільне господарство, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги. Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого 13 листопада 2007 року, або фактично прийнявших спадщину - не має. В серпні 2017 року, вона звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого 13 листопада 2007 року. Але, в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю, був втрачений, й надати їх нотаріусу вона не змогла, в наявності були лише їх копії, отримані нею в орендаря вищезазначеної земельної ділянки, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно її чоловіка. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в ході судового розгляду підтримала заявлену вимогу. Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши представника позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, 13 листопада 2007 року у віці 57 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №75), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД 104052 від 16.11.2007 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9870 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД № 033344 від 27.07.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00867, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи. Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №9-15-0.230-5395/115-17 від 17.11.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Леніна», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 60860,99 грн. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Позивачка була дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №298327 від 15.11.1975 року, та відповідно є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою виконкому Липецької сільської ради Подільського району Одеської області №1219 від 25.08.2017 року, згідно якої [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті 13.11.2007 року, за адресою: вул. Шевченко, 13, с. Липецьке Подільського (колишня назва Котовського) району Одеської області. Також за цією адресою в цьому житловому будинку на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із ним його дружина [PERSON] Інших осіб зареєстрованих за цією адресою но момент смерті [PERSON] не було і не має. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Разом з цим положеннями ст.1268 ЦК України встановлюється, що лише спадкоємець який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може визнаватись таким, що її прийняв. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Постановою державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори №4761/02-31 від 11.12.2017 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після чоловіка, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві. Про втрату оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку позивачем зроблено оголошення в газеті «Котовська реклама» №36 (673) від 07.09.2016 року.\~ Отже, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого 13 листопада 2007 року, у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельні ділянки в судовому порядку.

Outcome: approved