Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач 26.10.2018 року звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Як на підставу позову позивач посилається на те, що він є власником вищезазначеного будинку. Відповідач є його колишньою свекрухою, яка зареєстрована у даному житлі, але не проживає з 2015 року. Відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим порушує права позивача як власника - не дозволяє менше сплачувати за комунальні послуги, а також оформити субсидію. Позивач та відповідач у судове засіданні не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що відповідач є людиною похилого віку, хворіє і для звернення до лікарні їй потрібно мати зареєстроване місце проживання. А оскільки вона іншого житла не має, то не може зареєструватися за іншою адресою. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є власником будинку [ADDRESS] а.с.6,7-10/. У будинку зареєстрована [PERSON] (а.с.18), яка є його колишньою свекрухою. Відповідно до довідки №747/1 від 26.07.2018 року [PERSON] з 2015 року проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5) Таким чином, спір між сторонами стосується реєстрації місця проживання відповідача в житловому будинку, який належить позивачу на праві власності. За встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України. Відповідач, залишаючись зареєстрованою у будинку позивача, створює йому перешкоди у користуванні власністю, чим об`єктивно порушуються його права. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою житлового приміщення, яке належить позивачу, але не проживає в ньому близько чотирьох років. З урахуванням вищевикладеного суд знаходить, що вимога позивача стосовно усунення йому перешкоди у здійсненні права власності на належний житловий будинок, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved