Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.07.2016р. звернувся до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки, мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в с. Краснопілля, Березанського району Миколаївської області та на випадок своєї смерті склала заповіт від 19.01.2010р., яким залишила йому у спадок земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER] загальною площею 12,37га., що розташована у межах Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Окрім нього, як спадкоємця за заповітом, є спадкоємець за законом першої черги - донька покійної та його сестра - відповідачка [PERSON], яка вважається такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки на дату смерті матері проживала разом з нею. При зверненні до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] було встановлено відсутність оригіналу державного акту на земельні ділянки, залишені йому у спадок. Оскільки отримати дублікат державного акту на землю він не має можливості, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на земельні ділянки: - кадастровий номер [NUMBER] площею 0,86 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Краснопільської сільської Ради Березанського району Миколаївської області, межі якої встановлено державним актом [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 21.10.2004р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №214; - кадастровий номер [NUMBER] площею 11,51 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Краснопільської сільської Ради Березанського району Миколаївської області, межі якої встановлено державним актом [NUMBER], виданого Березанською райдержадміністрацією 21.10.2004р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №214. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.8) належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області загальною площею 12,37 га (площею 0,86 га. - кадастровий номер [NUMBER], площею 11,51 га - кадастровий номер [NUMBER]), право власності на яку підтверджуються Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим Березанською райдержадміністрацією Миколаївської області 21 жовтня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №214 (а.с.11). Згідно заповіту від 19.01.2010р., посвідченого секретарем Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №2, [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 12,37 га, яка належала їй згідно державного акту серія [NUMBER], виданого Березанською РДА Миколаївської області 15.09.2004р., заповіла [PERSON] (а.с.9). Тому відповідно до ст.1235 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України в установлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №56580173 від 26.09.2014р. (а.с.10) та довідка приватного нотаріуса від 27.07.2016р. (а.с.24) та враховуючи, що інші особи, які, згідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні, він має право на спадщину. Оскільки у позивача відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я спадкодавця, а наявна тільки його копія, і видати дублікат акту неможливо в зв'язку зі смертю спадкодавця, на підставі п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку приватним нотаріусом позивачу відмовлено, та роз'яснено право на звернення для вирішення даного питання до суду (а.с.12). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що у позивача відсутній оригінал державного акту на земельні ділянки і поновлення його в зв'язку зі смертю власника земельних ділянок неможливе, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved