Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 грудня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 9 351 гривень 41 копійку та судових витрат. В обґрунтування позову вказувала, що вона з 13 липня 2001 року по 20 травня 2011 року перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі. 30 січня 2002 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2004 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 25 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. До жовтня 2010 року відповідач виконував рішення суду та здебільшого вчасно сплачував аліменти. Проте в подальшому ухилявся від їх сплати. Заборгованість відповідача [PERSON] зі сплати аліментів з 01 листопада 2010 року по листопад 2016 року відповідно до довідки ВДВС становить 33 673,68 гривень. Відповідач в 2016 році аліменти частково сплачував. Оскільки аліменти за січень 2016 року сплачені в лютому, вважає, що пеню за цей місяць необхідно стягувати. За лютий 2016 року замість 580,67 гривень сплачено 430,25 гривень, тобто заборгованість становить 150,42 гривень. В березні 2016 року замість 580,67 гривень сплачено 515,41 гривень, тобто заборгованість складає 65,26 гривень. У квітні 2016 року замість 580,67 гривень сплачено 500,48 гривень, тобто заборгованість склала 80,19 гривень. У червні 2016 року замість 580,67 гривень сплачено 520 гривень, тобто заборгованість склала 60,67 гривень. В липні 2016 року замість 580,67 гривень сплачено 500 гривень, тобто заборгованість склала 80,67 гривень. В серпні 2016 року замість 580,67 гривень сплачено 500 гривень, тобто заборгованість склала 80,67 гривень. В січні, травні, вересні, жовтні та листопаді поточного року аліменти не сплачувались взагалі. Вважає, що несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобовязання окремо. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Розрахунок пені складає 9 351,41 гривень, тому вона просить суд стягнути примусово з відповідача на її користь пеню у вказаній сумі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в обґрунтування позову пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові розписки на а.с.24, 32, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено і не заперечується сторонами, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 травня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). 06 грудня 2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.8). Згідно чинного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2004 року було стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 25 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Довідкою-розрахунком ВДВС Кременчуцького РУЮ підтверджується, що відповідач [PERSON] має заборгованість за аліментами починаючи з 13 листопада 2010 року по 28 листопада 2016 року в сумі 33 673,68 гривень (а.с.12-14). Згідно наданого розрахунку позивача, який не оспорений відповідачем, розмір неустойки (пені) за період з 13 листопада 2010 року по 28 листопада 2016 року включно, складає 9 351,41 гривень (а.с.10,11). Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розяснення пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. У постанові Верховного Суду України №6-149 цс14 від 01 жовтня 2014 року надано правовий висновок щодо вказаних спірних правовідносин, де зазначено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) у розмірі 9 351,41 гривень, яка вірно математично обрахована позивачем відповідно до встановленої методики. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції позивач [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 551 гривень 20 копійок (а.с.1) та 1000 гривень на правову допомогу адвоката (а.с.15), тому суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати в сумі 1551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved