Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади\~с.Вікно\~в особі\~Вікнянсьокої сільської\~ради Заставнівського\~району Чернівецької\~області про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно.\~ Посилається на те, що 18.05.2003 року помер його батько [PERSON]. 25.02.2018 року померла його мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з 5/6 часток житлового будинку № 10, розташованого по вул. Героїв Майдану в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області, після смерті батька та 1/6 частку вищезазначеного житлового будинку після смерті матері. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповітів, посвідчених державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03.04.1996 року батько та мати заповіли йому. Інших спадкоємців за заповітом не має. Позивач [PERSON] вказує на те, що спадщину після смерті батьків, прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] та [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Вікно в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.05.2003 року в с.Вікно Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №098925 від 19.05.2003 року (а.с.14). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить 5/6 частки житлового будинку № 10, розташований по вул. Героїв Майдану в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Заставнівської держаної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі №ДС-127, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий заповів позивачу [PERSON] (а.с.12). Інших спадкоємців за заповітом не має. 25.02.2018 року в с.Вікно Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №185957 від 26.02.2018 року (а.с.15). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить 1/6 частки житлового будинку № 10, розташований по вул. Героїв Майдану в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Заставнівської держаної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі №ДС-128, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померла заповіла позивачу [PERSON] (а.с.13). Іншим спадкоємцем, який має право на обовязку частку при спадкуванні за заповітом є другий син померлої [PERSON], який відмовився від прийняття належної йому обовязкової частки спадового майна після смерті матері [PERSON] про що подав до нотаріальної контори заяву (а.с.7 спадкової справи). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON]. та після смерті матері [PERSON] спадщину вчасно прийняв, що вбачається з витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі №54425145 від 10.12.2018 року (а.с.10),№52795780 від 31.07.2018 року (а.с.11), та змісту постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.12.2018 року (а.с.8,9). З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі №54425145 від 10.12.2018 року (а.с.10),№52795780 від 31.07.2018 року (а.с.11), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] та [PERSON], що вбачається з вищевказаних постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 8,9). Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул.Героїв Майдану,10 (колишня вулиці Огородня) в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], яка померла 25.02.2018 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вікнянської сільської ради №1815 від 22.12.2018 року (а.с. 21), обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2016-2010 роки (а.с.22), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.16-18). Згідно рішення 21/277 від 07.04.2014 року 21 сесії 6 скликання Другого пленарного засідання назву вулиці Огородньої перейменовано на вулицю [PERSON] (а.с.23). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Згідно довідки виконавчого комітету Вікнянської сільської ради №1815 від 22.12.2018 року (а.с. 21), обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2016-2010 роки (а.с.22), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.16-18) житловий будинок розташований в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області по вул. Героїв Майдану побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлих [PERSON]. [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 16-18). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №77 від 04.02.2019 року (а.с.18) його вартість становить 437948 (чотириста тридцять сім тисяч девятсот сорок вісім ) гривень 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved