Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON], про відшкодування моральної шкоди. В позові посилається на те, що [PERSON], звертаючись до суду з даним позовом, діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 21.06.2015 року, біля 20 год. 30 хв. її син [PERSON] разом із своїми друзями перебував на дитячому майданчику у дворі будинку №25 вул. Полєтаєва, м. Чернівці. Також в цей час на дитячому майданчику знаходився [PERSON] разом із своєю собакою по кличці «Алекса» та [PERSON], зі своєю собакою по кличці «Рей». Дані собаки породи Американский стафордширський тер'єр знаходились на дитячому майданчику без повідків та намордників. В подальшому, одна із собак по кличці «Рей», господарем якої є [PERSON], перебуваючи без повідка та намордника, в громадському місці, пробігавши по майданчику, збила з ніг її сина [PERSON], внаслідок чого останній впав на землю та зламав праву руку. 22.06.2015 року вона з сином звернулася до лікарні, де йому було зроблено рентген знімок руки, та виставлено діагноз: закритий підокістний перелом променя в типовому місці справа без зміщення. 23.06.2015 року, вона звернулась до Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області з заявою по вищевказаному факту, де надала пояснення та отримала направлення на судово-медичне обстеження сина. Після проходження судового медичного обстеження, було отримано акт судового-медичного обстеження №737 від 25.06.2015 року, відповідно до якого отримані сином тілесні ушкодження у вигляді закритого підокістного перелому променя в типовому місці справа без зміщення, відноситься до тілесних ушкоджень Середнього ступеня тяжкості. Неправомірними діями господаря собаки [PERSON] її синові завдана моральна шкода та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у його житті: страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну. В момент отримання тілесних ушкоджень, її син [PERSON] переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, тривоги, страху за своє здоров'я та життя. Наслідки завданої травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість. Моральні страждання та фізичний біль який переніс її син вона оцінює у 10 000 грн. З метою досудового врегулювання спору, вона 27.07.2015 року направила на адресу відповідача претензію з вимогою сплати моральну компенсацію, однак відповідач збитки не компенсував. Враховуючим вищевикладене вона змушена була звертатися до суду з даним позовом з метою захисту прав малолітньої дитини. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], суму компенсації моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився втретє, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду повістками, про причину неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе провести судовий розгляд у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наведених нижче підстав, по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 5). 21.06.2015 року, біля 20 год. 30 хв. малолітній [PERSON] разом із своїми друзями перебував на дитячому майданчику у дворі будинку №25 вул. Полєтаєва, м. Чернівці. Також в цей час на дитячому майданчику знаходився [PERSON], зі своєю собакою по кличці «Рей» породи Американский стафордширський тер'єр. В подальшому, собака по кличці «Рей», господарем якої є [PERSON], перебуваючи без повідка та намордника, в громадському місці, пробігавши по майданчику, збила з ніг малолітнього [PERSON], внаслідок чого останній впав на землю та зламав праву руку, отримавши тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що причинило тривалий розлад здоровя, що підтверджується висновком за результатами розгляду ЖЄО № 7757 від 23.06.2015 року (а.с.7). Відповідно до пункту 7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, власникам собак і котів дозволяється: а) виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (зобов'язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку; Згідно пункту 8 Правил тримання собак, у населених пунктах забороняється: г) приводити собак і котів у приміщення магазинів, їдалень, на дитячі майданчики, бульвари, пляжі, парки, сквери, сади та інші місця загального користування. Згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодження здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, «Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини». Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України, «Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів». Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням усіх обставин справи, характеру перенесених позивачкою моральних страждань та інших негативних наслідків, які призвели до порушення її звичайного способу життя. У статті 1187 ЦК України розяснено, що одним із джерел підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з утриманням службових собак та собак бійцівських порід, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Собака, якою володіє відповідач, породи «Американський старфордшиський терєр», є в Переліку порід собак з підвищеною агресивністю, які визнані Міжнародними кінологічними організаціями, тобто є джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1187 ч. 2 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об'єктом, утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто, законодавчо закріплено, що власник собаки, яка здійснила напад і завдала ушкоджень, відшкодовує шкоду у повному обсязі. У відповідності до п. 4 4. Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», де зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З урахуванням всіх досліджених доказів, суд вважає правомірною вимогу позивача щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної неправомірними діями відповідача, яку, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи вимоги розумності і справедливості, при визначенні розміру відшкодування, а також характеру порушення, вчиненого відповідачем, ступеня вини, глибини фізичних та душевних страждань відповідача, стан здоров'я, час та зусилля, необхідні для відновлення порушеного права, а також з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, яка діє в інтересах малолітнього сина суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн. На думку суду саме суми в розмірі 3000 грн. є достатньо для того щоб покрити ті моральні страждання, які понесла малолітня дитина [PERSON], [INFO], а тому в іншій частині вимоги позивача є необґрунтованими. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], моральну шкоди в розмірі 3000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial