Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 лютого 2018 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що шлюб зареєстрований 22 серпня 2013 року про що складено актовий запис за № 1375 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу 14 вересня 2014 народився син [PERSON] . Внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства , вона та відповідач не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. У судове засіданні позивач [PERSON] не з»явилася, подала до суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, вказала ,що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив , що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Піх) О. Р. та відповідач [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 22 серпня 2013 року, про що складено актовий запис за №1375 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , яким 22 серпня 2013 року видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 100789. Від шлюбу сторін 14 вересня 2014 року народився син [PERSON], про що 23 вересня 2014 року зроблено актовий запис №2289 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, що призвело до того, що сім»я сторін розпалася . Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved