Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач 23.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 18.10.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, оскільки вимушена постійно доглядати за дитиною. Їй допомагають батьки. Вона намагається забезпечувати, доглядати та виховувати дитину. Дитина є хворобливою, має проблеми зі здоров'ям. 11.10.2011 року дитині робили операцію. З 20.02.2014 року по 01.03.2016 року дитина перебувала на обліку, як дитина-інвалід до 18 років. У найближчий час буде проводитись повторне обстеження. ЇЇ доходів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання дитини. Відповідач працює на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Відповідач іншої родини та неповнолітніх дітей не має. На утриманні відповідача не перебувають його батьки. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.22). У заяві уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На уточнених позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує (а.с.23). Вказав, що аліменти більше нікому не сплачує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18.10.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Дитина проживає з позивачем (а.с.9), перебуває на її утриманні. Згідно з довідкою вих. № 1848 від 26.09.2016 року, виданою ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (а.с.20), відповідач працює на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, його середньомісячний заробіток складає 5730 грн. 33 коп. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), визначеному позивачем (а.с.23). Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчими листами суду не надано. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved