Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 30.11.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнював (а.с.1-3,32-35). В обґрунтування позовних вимог послався на наступні обставини. 06.07.2010 року помер його батько [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Вказаний будинок належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого на підставі Рішення виконкому Червоногригорівської селищної №17 від 29.03.1962 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначений житловий будинок. Крім нього, спадкоємцем був його брат - [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], який подав заяву про прийняття спадщини до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори. 11.06.2017 року брат помер, оформити документи на свою частку спадкового майна не встиг, свідоцтва про право власності не отримав. Його брат все своє життя проживав один, дружини та дітей не мав, заповіту не залишив. Він-позивач весь час проживав разом з батьками за адресою: смт. Червоногригорівка, пров. Садовий, буд. 6, хоча зареєстрований там не був. Його мати - [PERSON] померла 09.03.2002 року. Інших спадкоємців за законом крім нього немає. На день смерті спадкодавця [PERSON] і в подальшому тривалий термін він знаходився в тяжкому стані в лікарні, в результаті чого пропустив шестимісячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] він фактично вступив у володіння і управління спадковим майном, яким володіє і по цей час, але зареєструватися за адресою спадкодавця не має змоги, так як у нього відсутні документи на право власності на спадкове майно, тому він зареєстрований за іншою адресою. 15.06.2018 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] 25.06.2018 року державним нотаріусом [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій підставами відмови зазначила пропущення ним шестимісячного строку, відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на право власності на спадкове майно та те, що його брат [PERSON] у 2010 році подав заяву про прийняття спадщини та частково прийняв її. З метою отримання свідоцтва про право власності після смерті його брата [PERSON], він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу [PERSON], яка також надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском ним строку для прийняття спадщини. Строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата пропущено ним з причини того, що весною 2017 року він отримав тяжку травму, повністю втратив слух, не міг рухатись. Про смерть брата нічого не знав, останні 5-7 років з ним не спілкувався. Він є інвалідом другої групи, має фізичні обмеження в пересуванні. Про смерть брата він дізнався у квітні 2018 року, після чого звернувся до нотаріальної контори. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] та після смерті рідного брата [PERSON] Свідоцтво про право власності на будинок батька потрібне йому, оскільки він весь час там проживав і проживає, іншого домоволодіння не має. Коли він перебував у лікарні, спірне домоволодіння за несплату заборгованості було відключене від газо- та електропостачання та буде відновлене лише після отримання ним права власності на будинок. Крім того, він позбавлений змоги отримати субсидію. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок №6, загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 37,4 кв. м., що розташований по пров. Садовий в смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та після смерті брата [PERSON]. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року позовну заяву [PERSON] до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.38,39). Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності у звязку з загостренням хвороби та неможливістю пересуватись (а.с.61). Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує (а.с.60). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач, згідно поданої заяви не заперечує про позову, тобто позов визнав, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями\~1217,\~1258 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1\~ст.\~1268\~ЦК України, \~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У судовому засідання встановлено наступне. [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с.6). Виконавчим комітетом Червоно-Григорівської селищної ради депутатів трудящих Дніпропетровської області на підставі Рішення Виконавчого комітету Червоно-Григорівської селищної ради депутатів трудящих №17 від 29.03.1962 року видано Свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння від 31.03.1962 року, яким посвідчено, що ціле домоволодіння, розташоване в с. Червоно-Григорівка по вул. Садовій за №6 дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності, про що Нікопольським МБТІ внесено запис в реєстрову книгу за № 6-44 (а.с.13). Вказане також підтверджується відповіддю КП «НМБТІ» від 10.01.2019 року № 27 (а.с.47), довідкою виконавчого комітету Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.62). Домова книга для прописки громадян, що мешкають в будинку №6 по пров. Садовому Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району заведена на імя [PERSON] (а.с.17-20). Станом на 22.01.1979 року був виготовлений технічний паспорт на будинок №6 по пров. Садовому в с. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області на імя [PERSON] (а.с.14-16). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №73 від 06.06.2018 (а.с.4-на звороті). [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААА №998335 (а.с.5). 09.03.2002 року померла мати позивача - [PERSON] (а.с.6,7). 06.07.2010 року помер батько позивача - [PERSON] (а.с.8). 11.06.2017 року помер рідний брат позивача - [PERSON] (а.с.9,12). З листа Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області №113/02-14 від 25.01.2019 року, що надійшов на запит суду (а.с.55), вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 06.07.2010 року, що проживав за адресою: [INFO], заведена спадкова справа №714/2010. Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54871272 від 25.01.2019 року (а.с.58), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25671220 від 17.12.2010 року (а.с.10). З копії спадкової справи №714/2010 (а.с.56-59), заведеної після смерті 06.07.2010 року [PERSON], вбачається наступне. 17.12.2010 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON], що постійно проживав за адресою: [INFO] (а.с.56), в якій також зазначив, що іншим спадкоємцем є син спадкодавця - [PERSON], місце реєстрації якого не відомо; дружина спадкодавця [PERSON] померла у 2002 році до відкриття спадщини. 15.06.2018 року до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON] За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54871285 від 25.01.2019 року (а.с.59) за параметрами запиту «Малий Григорій Федорович» інформація відсутня. \~ \~ Постановою\~про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2018 року, виданої державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з тим, що у шестимісячний строк [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подав, крім нього спадкоємцем першої черги є син [PERSON], який спадщину прийняв, подавши заяву 17.12.2010 року. Також зазначено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок спадкоємець повинен надати правовстановлюючий документ на житловий будинок №6, який знаходиться за адресою: смт. Червоногригорівка, вулиця Садова, Нікопольського району Дніпропетровської області, правовстановлюючий документ відсутній (а.с.22). З листа приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за №41/01-16 від 17.01.2019 року, що надійшов на запит суду (а.с.49), вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 11.06.2017 року, спадкова справа не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54158195 від 20.11.2018 року, № 54777518 від 17.01.2019 року (а.с.50). Відомості щодо заповіту [PERSON] відсутні, що\~підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54777527 від 17.01.2019 року (а.с.24,51-53). Приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] було надане розяснення на усне звернення [PERSON] (а.с.23). Постановою про\~відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2018 року, виданою приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його брата [PERSON], померлого 11.06.2017 року, з причин пропущення ним строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с.36). Відповідно до частин першої, другої та п'ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб'єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення. Згідно до вимог ст. 328\~ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268\~ЦК України\~спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно зі ст.ст.\~1297,\~1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до норм ч.5 ст.1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296\~ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. \~Відповідно до\~ст.1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту\~ст.1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей\~1296 - 1299 ЦК України. Отже, вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У матеріалах справи відсутні докази прийняття позивачем спадщини. Тому звернення позивача [PERSON], якому відмовлено постановою державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори\~\~від 25.06.2018 року у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 06.07.2010 року, в тому числі й у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, прийняттям спадщини [PERSON], який подав заяву 17.12.2010 року (а.с.22), та відмовлено постановою приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]\~від 20.11.2018 року у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 11.06.2017 року, у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини (а.с.36), до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на спадкове майно, без звернення до суду з вимогами про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, є передчасним. На думку суду, позивачем обраний не той спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог - відмовити. Суд не бере до уваги надану позивачем копію Індивідуальної програми реабілітації інвалідів на а.с.37, так як цей доказ не стосується предмету доказування. Відповідач, згідно поданої до суду заяви (а.с.60) проти позовних вимог позивача не заперечував, тобто позов визнав, однак визнання позову суперечить закону, так предмет позову підлягає доведенню, а вимоги позову не обґрунтовано та не доведено, тому визнання відповідачем позову судом не прийнято.

Outcome: dismissed