Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 листопада 2015 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 07 травня 2015 року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,633 га, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 07 травня 2015 року. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 07 травня 2015 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 339888 (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2,633 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 024681 (а.с.12). Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії V-УР № 0411526 (а.с.8). Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], є братами позивача [PERSON] та синами померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.8-9). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 07 травня 2015 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.15), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку (а.с.14). Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved