Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.05.2014 року, в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить продовжити їй строк для прийняття спадщини за законом і визначити додатковий строк в один місяць, який буде достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що чоловік за життя заповіту не складав, а вона є єдиним спадкоємцем після його смерті за законом. Вона не зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області з метою оформити спадщину, заяву про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не подавала, інші спадкоємці першої черги - діти спадкодавця, а саме сини: [PERSON] та [PERSON] не вчиняли жодних дій для прийняття спадщини, відмовились від неї на її користь. Зазначає, що термін на подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, як це визначено у ЦПК Української РСР в редакції 1963 року, однак юридично своє право не оформила, в силу віку та стану здоров'я. У зв'язку з вказаним, вона була змушена звертатися до суду із даним позовом. Належним чином уповноважений представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак до початку судового розгляду справи подав суду заяву вх. № 2348 від 28.05.2014 року (а. с. 12), в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, за наявними у матеріалах справи доказами. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3). Належним чином уповноважений представник відповідача Верхньосиневидненської селищної ради - Лепесивич М.І. у судове засідання не з'явилася, однак представник відповідача подала на адресу суду заяву вх. № 2347 від 28.05.2014 року (а. с. 13), у якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважає їх підставними та обґрунтованими. Просила проводити розгляд справи у її відсутності. Таким чином, у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, подавши на адресу суду відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень вказаного Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу даної цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши позовну заяву, розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку письмовим доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що гр. [PERSON], після смерті якого позивач має намір прийняти спадщину і просить продовжити їй строк для прийняття спадщини тривалістю один в місяць, помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 16.02.1998 року Верхньосиневидненською селищною радою Сколівського району Львівської області (а. с. 4). Вказаний день смерті [PERSON] у відповідності вимог ст. 525 ЦК Української РСР в редакції 1963 року є часом відкриття спадщини після його смерті. Заповіту гр. [PERSON] за життя не складав. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, що прийняла спадщину і не відмовилась від неї. Так, згідно відмітки про місце реєстрації на копії паспорта гр. [PERSON] (а. с. 8) вбачається, що позивач на час відкриття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] проживала з ним, а відтак, вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином позивач, який бажає прийняти спадщину, повинна була подати до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні також встановлено, що позивач протягом вказаного вище строку не подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка у державну нотаріальну контору. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК Української РСР в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Як встановлено судом, позивач мала намір звернутися у державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін, але не зробила цього, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і вважала, що таких її дій буде достатньо для прийняття спадщини. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі зазначеного вище та

Outcome: approved