Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 08.06.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалося та 07.01.2019 року вони остаточно припинили подружні стосунки. Позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти, на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. та стягувати із відповідача аліменти на її утримання, на період, до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку по 1500 грн. щомісячно, а також стягнути із [PERSON] судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5100 грн.. Справа до суду надійшла 13.06.2019 року та 24.06.2019 року була винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху та надано термін 5 днів для виправлення недоліків. 17 вересня 2019 року винесена ухвала про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 07.10.2019 року, 07.10.2019 року від відповідача надійшла зава про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги, суд відклав підготовчий розгляд справи на 18.10.2019 року, 18.10.2019 року відкладено підготовчий розгляд справи на 06.11.2019 року, 06.11.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 27.11.2019 року, 27.11.2019 розгляд справи відкладено на 12.12.2019 року. Від представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позов, в якому вказано, що [PERSON] позов визнає частково, тільки в частині стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі по 890 грн. щомісяця. В судовому засіданні представник позмвача [PERSON] , позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, адвокат Ткаченко О.Ю. надав копію договору про надання правової допомоги та акт здачі-прийняття наданих послуг від 12.12.2019 року на загальну вартість виконаних послуг в сумі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, тільки в частині стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі по 890 грн. щомісяця, в інших вимогах просив відмовити. Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.12.2018 р. (а. с. 4) Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила що відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Таким чином суд вважає , що відповідач, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач просила стягувати з відповідача кошти на її утримання по 1500 грн. щомісячно. Зазначила, що відповідач може надавати кошти на її утримання, однак не надала доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати допомогу у вищевказаному розмірі. Разом з тим, зважаючи, що відповідач є особою молодого віку, в ході розгляду справи не встановлено наявності у нього обмежень в його працездатності, отже він спроможний працювати та отримувати заробіток (дохід) і надавати допомогу на утримання дружини до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Визначаючи суму допомоги, суд приймає до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму, який з 01.12.2019 р. становить 2017 грн., і вважає що слід стягувати з відповідача на утримання дружини по 750 грн. щомісячно. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Як вбачається з договору про\~надання правової\~допомоги та\~акту здачі-прийняття\~наданих послуг\~від 12.12.2019\~року,\~загальна вартість\~виконаних послуг\~в сумі\~9000,00\~(дев`ять\~тисяч)\~гривень (а.с. 91, 92). Згідно квитанції від 12.12.2019 року позивач сплатила за послуги по договору від 01.06.2019 року грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. (а.с. 89). Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. Аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 13.06.2019 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial