Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] предявив до суду позов до відповідача [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №27, що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі, окрім кімнат визначених на плані під номерами 1-6, 1-7, 1-8, в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 серпня 2013 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після померлого 17 серпня 2013 року батька [PERSON]. Однак, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями №27, що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі, оскільки у вказаному будинку самочинно здійснено добудову коридору та паливних. З цих підстав, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами без самочинно добудованих коридору та паливних, оскільки в нотаріальному порядку він позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права після смерті батька. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявивилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнит у повному обсязі . Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі . За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно договору купівлі-продажу укладеного 10 січня 1977 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №1-201, [PERSON] купив у [PERSON] належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Польній, 31 у м. Тернополі. На підставі вказаного договору купівлі-продажу за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться по вул. Польній, 31 у м. Тернополі, що стверджується реєстраційним посвідченням виданим 12 січня 1977 року Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації. Рішення Тернопільської міської ради народних депутатів від 06 липня 1990 року «Про перейменування вулиць, площ, парків, територій, закладів і установ Тернополя» та ухвали Тернопільської міської ради народних депутатів від 29 січня 1991 року «Про перейменування вулиць, майданів, закладів і установ Тернополя» перейменовано вулиці м. Тернополя, та зокрема вулиця Польна була перейменована на вул. Польова. Вказана обставина є загальновідомою та відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Згідно довідки №749 виданої 18 лютого 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації станом на 29 грудня 2012 року власник будинковолодіння №27, що розташоване по вул. Польова в м. Тернополі є [PERSON]. Право власності належить на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 10 січня 1977 року Першою держнотконторою за реєстром №1-201; право власності зареєстровано Тернопільським обласним бюро технічної інвентаризації №415. 17 серпня 2013 року [PERSON] помер, про що складено актовий запис №1063 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 17 серпня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії І-ИД №160599. Згідно заповіту складеного 01 серпня 2006 року у м. Тернопіль, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2816, на випадок своєї смерті [PERSON] усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось та все те на що за законом матиме право заповів [PERSON]. Як убачається із матеріалів спадкової справи №13/2013 заведеної приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 17 серпня 2013 року, у встановлений законом строк 12 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON]. 18 грудня 2013 року до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] подала заяву [PERSON] про відмову від обовязкової частки у спадщині після померлого чоловіка [PERSON]. 17 червня 2015 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0641 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Польова, 27 у м. Тернополі, кадастровий номер 6110100000:08:003:0001. Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №725. При цьому, 17 червня 2015 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у житловому будинку №27, що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі самочинно здійснено добудову коридору та паливних. Довідкою №101 виданою Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації 24 лютого 2014 року стверджується, що на земельній ділянці по вул. Польова, 27 в м. Тернополі розташований житловий будинок під літерою А загальною площею 67.1 кв.м., в тому числі житловою 31,3 кв.м., житлова площа збільшена на 1,8 кв.м. в результаті перебудови житлового будинку узаконеної розпорядженням міської адміністрації Тернопільської міської ради №260 від 28 березня 1994 року. Загальна площа збільшена на 15,1 кв.м. в результаті самочинної добудови коридору і паливних. Гараж Б, сарай Г добудовані в 1980 році і не належать до самочинного будівництва. Як убачається із технічного паспорта виготовленого 16 травня 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації на садибний (індивідуальний) житловий будинок №27, що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі, власником вказаного житлового будинку є [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд дане будинковолодіння складається із: А житловий будинок, 1977 року побудови; а прибудова, 2003 року побудови; Пд підвал, 1975 року побудови; сходи, 2003 року побудови; Б гараж, 1980 року побудови; Пд підвал, 1980 року побудови; В вбиральня, 1980 року побудови; Г сарай; №1 огорожа; №2 огорожа. У плані будинку №27, що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі, який є додатком до вказаного технічного паспорта зазначено, що загальна площа будинку збільшилась на 15,1 кв.м. за рахунок добудов позначених на плані під номерами 1-6, 1-7, 1-8; житлова площа залишилась без змін. Як слідує із експлікації приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку №27 під літерою «А», що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі під позначеними на плані номерами 1-6, 1-7, 1-8 знаходяться: 1-6 коридор; 1-7 веранда; 1-8 паливна. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із вимогами ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, оскільки померлий [PERSON] не набув права власності на добудову, яка позначена у технічному паспорті під номерами: 1-6 (коридор); 1-7 (веранда); 1-8 (паливна), відповідно відсутні правові підстави для визнання за спадкоємцем права власності на вказані приміщення. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок №27 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Польова в м. Тернополі, окрім приміщень позначених на плані під номерами 1-6 (коридор); 1-7 (веранда); 1-8 (паливна), в порядку спадкування за заповітом після померлого 17 серпня 2013 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved