Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач 25.07.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання і доводи мотивує тим, що 22.07.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, шлюб реєструвався виконкомом Володимирівської селищної ради, Волноваського району Донецької області, актовий запис №19. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. В заяві позивачка зазначає, що сторони зупинили шлюбні відносини, неповнолітня донька мешкає з позивачкою і знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини на її утримання до досягнення донькою трирічного віку з 25.07.2016 року по [INFO] року. В судове засіданні позивачка не з'явилася, а подала заяву, про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 22.07.2014 року уклали шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, що є наявною у справі, згідно якого [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, зроблено відповідний запис № 19 після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища, чоловікові - [PERSON], дружині [PERSON], шлюб зареєстровано виконкомом Володимирівської селищної ради, Волноваського району Донецької області. Про те, що сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO], вбачається з копії свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, що є наявними у справі, і в графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] і в установленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював, а в заяві визнав себе батьком дитини. З довідки № 956 від 11.10.2016 року виданої головою Володимирівської селищної ради, Волноваського району, Донецької області, що є наявною у справі вбачається, що [PERSON], [INFO] ніде не працює і не працювала. Трудової книжки не має. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 25.07.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку і інших доходів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], але не менш 30% прожиткового мінімуму на утримання доньки, на користь [PERSON]. З довідки №1893 від 22.07.2016 року вбачається, що відповідач працює на ВП «Шахта «Південнодонбасська № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» /581 УВО має заробітну плату, що дає суду право визнати, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення донькою трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до статті 85 Сімейного Кодексу України, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. На підставі статті 191 ч.1 СК України, аліменти присуджуються з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що сторони однією родиною не мешкають, неповнолітня дитина мешкає з позивачкою і знаходиться на її матеріальному утриманні, з позовом про стягнення аліментів на своє утримання позивачка звернулася до суду 25.07.2016 року, тому позовна заява позивачки згідно зі ст. ст. 84, 85, 191 СК Україні підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривню. На підставі ст. ст. 84, 85, 191 СК України і

Outcome: approved