Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач 19 січня 2017 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 04 березня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 130. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, шо спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. [PERSON] в позові вказує, що син проживає з нею. Також позивач зазначає, що має намір залишити прізвище [PERSON] Позивач подала 27 квітня 2017 року до суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу за її відсутності. Зазначила, що позов підтримує. Відповідач також 27 квітня 2017 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Згідно з приписами ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 04 березня 2006 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 130. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, проживають окремо. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 2017 року у судовому засіданні було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення до 27 квітня 2017 року. За цей час сторони до примирення не дійшли, заходів до примирення не вживали і не надали суду будь яких підтверджень про те, що вони мають намір подальшого спільного проживання. При цьому позивач та відповідач надали особисті заяви про те, що не заперечують проти розірвання шлюбу і просять справу розглядати за їх відсутності. Статтею 25 СК України\~визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні позову та розгляді справи і це підтверджено відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved