Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач, 29 січня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], померлого 01 січня 2003 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 01 січня 2003 року після смерті батька - [PERSON], відкрилась спадщина земельна частка (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари, вартістю 38153,82 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213571, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Пиріжнянської сільської ради. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за законом був він, як син спадкодавця. Згідно рішення суду, встановлено факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, як сина та батька. Своєчасно до нотаріуса не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Рішенням суду йому був визначений додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Користуючись своїм правом звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213571, він звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Результату це не дало. Правовстановлюючий документ знайдений не був. Все вище зазначене і змусило його звернутися за захистом свого права до суду. Просить поновити строк позовної давності та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари, вартістю 38153,82 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213571, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Пиріжнянської сільської ради на ім»я [PERSON], померлого 01 січня 2003 року, який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Пиріжнянської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. Позивач є спадкоємцем за законом як син [PERSON] (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року (справа №503/1657/15-ц), згідно якого встановлено факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] як сина та батька). 01 січня 2003 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №441575, видане 20 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця. Як убачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0.1-148/2-16 від 19 січня 2016 року, спадщина, що відкрилася, складається з земельної частки (паю) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари, вартістю 38153,82 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213571, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Пиріжнянської сільської ради. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці, які б мали право на спадщину за законом відсутні, крім [PERSON] василя Іларіоновича. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай)). З огляду на викладене нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину ( лист №14/02-14 від 19 січня 2016 року). Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Про втрату правовстановлюючого документу позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №4 від 23 січня 2016 року. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак суд констатує, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектари, вартістю 38153,82 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0213571, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Пиріжнянської сільської ради на ім»я [PERSON], померлого 01 січня 2003 року, який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою отримання дублікату правовстановлюючого документу, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене, на підставі ст. 1261 ЦК України,

Outcome: approved