Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] в інтересах неповнолітньої онуки [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона має онуку [PERSON], [INFO] та являється її піклувальником. Донька, [PERSON], [INFO] померла у 2008 році. Батько онуки [PERSON], [INFO] позбавлений батьківських прав у 2016 році. ЇЇ онука перебуває на диспансерному обліку у ендокринолога з діагнозом аутоімунний тереоїдит, зоб І ступеня та потребує належного догляду. Для утримання онуки потрібно не менше 2 000 гривень в місяць. Дитина потребує кошти на ліки, одяг, оздоровлення. Зараз її онука навчається у Київському вищому професійному училищі технологій та дизайну одягу та мріє після закінчення училища здобути вищу освіту, але для цього потрібні кошти. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько повинен сплачувати аліменти не менше 2 000 гривень в місяць. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, яка просила суд розглянути справу у її відсутність та відповідача, який будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, суд про причини не явки не повідомив, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народилася [PERSON], батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Встановлено піклування над неповнолітньою [PERSON] та призначено її піклувальником [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає разом з неповнолітньою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми № 3 від 10 лютого 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу». Відповідно до довідки № 700 від 14 жовтня 2014 року, виданої Київьким вищим професійним училищем технологій та дизайну одягу, неповнолітня [PERSON] навчається в Київському вищому професійному училищі технологій та дизайну одягу на денній формі навчання з 01 вересня 2014 року. Термін навчання до 30 червня 2017 року. Згідно довідки № 558 від 03 березня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», [PERSON] не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає окремо від дитини [PERSON], участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, між 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, приймати до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, участь в утриманні дитини не приймає, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму в сумі 1689 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] в інтересах неповнолітньої онуки [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial