Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 брезня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів та стягнення інфляційних. В своїй позовній заяві посилався на те, що невідома особа, скориставшись даними його банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» списала без його відому з карткового рахунку №5158742702928148 на користь відповідачки 17.03.2017 року 4\~020 грн., 21.02.2017 року, - 508 грн., 22.03.2017 року 498 грн., 27.03.2017 року 804 грн., а всього 5\~830 грн. Дізнавшись про дану обставину, він звернувся до банку з заявою про закриття його карткового рахунку. Вказував, що направляв відповідачу вимогу про повернення коштів, але гроші не повернуто. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 5 830 грн., як безпідставно набуті кошти, 699 грн. інфляційні втрати внаслідок знецінення коштів та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2018 року позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та відкрито в справі скорочене позовне провадження без виклику сторін. Представник відповідача адвокат [PERSON] 19 квітня 2018 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилалася на те, що не погоджується в повному обсязі з твердженнями позивача. Вказала, позивач та відповідач є знайомими. Позивач особисто, з повним розумінням своїх дій поповнював картковий рахунок відповідача. Також, позивачем не надано жодного підтвердження того, що переказ грошових коштів здійснювався з карткового рахунку № №5158742702928148. Позивач [PERSON] надав до суду заперечення на відзив відповідача, в якому просив критично поставитись до відзиву, оскільки він не спростовує обґрунтування позову. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно виписки по рахунку [PERSON], відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» № 4149499100167327 - позивач [PERSON] здійснив на нього перерахунок грошових коштів 27.03.2017 року 804, 02 грн., 22.03.2017 року 498 грн., 21.03.2017 року 508 грн., \~\~ 17.03.2017 року 4\~020, 10 грн. Зазначена обставина визнається відповідачем в поданому до суду відзиву на позовну заяву. Також судом встановлено, що 12 березня 2018 року позивачем до ПАТ КБ «Приват Банк» направлено заяву про блокування і закриття його карткового рахунку «5168742702928148. 15 березня 2018 року [PERSON] направлено на адресу відповідача вимогу про поверненняч безпідставно отриманих коштів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.1212 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві як на правову підставу своїх позовних вимог особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв»язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Обов»язковими умовами для виникнення зобов»язання з безпідставного збагачення є: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин в майбутньому певних цивільних прав та обов»язків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти, перераховані впродовж певного періоду в загальній сумі 5 830 грн. [PERSON], перераховувались безпосередньо не ним та набуті нею безпідставно. Крім того, позивач до правоохоронних органів з приводу списання невідомою особою коштів з його карткового рахунку не звертався. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог не доведені, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні позивачу слід відмовити. Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про повернення безпідставно отриманих коштів, тому необхідно відмовити також в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належить також витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратими. Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. У зв»язку з відмовою позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог відповідно до ст.\~141\~ЦПК України понесені ним судові витрати відшкодуванню йому не підлягають . Відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України, інші витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно квитанції, наданої до матеріалів справи, [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3\~300 грн . Враховуючи вищевикладене, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 3\~300 грн., понесених судових витрат.

Outcome: approved