Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа приватний нотаріус [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 травня 2016 року помер батько позивача [PERSON], про що 6 червня 2016 року в книзі реєстрації актів про смерть було зроблено запис № 637 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, та видано свідоцтво про смерть І-ФМ № 205059 від 6 червня 2016 року. 11 листопада 2010 року батько позивача [PERSON], [INFO], склав заповіт, за яким заповів позивачу [PERSON], [INFO], належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0800 га, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 084915, виданого головою Ужгородської райдержадміністрації 11 листопада 2010 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 011023600159, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівельні споруд, що розташована в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради, Ужгородського району Закарпатської області, разом із незавершеним будівництвом житловим будинком з надвірними будовами та спорудами, що розташовані за цією адресою. Даний заповіт посвідчений, державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 4-765. Однак спадкодавець [PERSON], за життя виготовив Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника реєстраційний № 103/94 та не встиг оформити правовстановлюючі документи на майно. Позивач вступив у фактичне володіння та управління житловий будинок з господарськими спорудами розташованими в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради Ужгородського району, с. В. Лази Закарпатської області. Проте, як зазначає позивач, він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як батько при житті не виготовив технічний паспорт на будинок і не отримав свідоцтва про право власності на нього. 20 жовтня 2016 року за заявою позивача до ФОП [PERSON] А.Е. № 003191 Інвентаризаційна справа № 130 було виготовлено технічний паспорт на обєкт нерухомого майна будинковолодіння, який підтверджує належність даного жилого будинку розташованого в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради с. В. Лази Закарпатської області Ужгородського району на земельній ділянці, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯЛ № 084915), акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011023600159, 11 листопада 2010 року виготовлено технічний паспорт на обєкт нерухомого майна будинковолодіння, а свідоцтво про право власності покійного на будинок не може бути видане в силу п. 11 ч. 2 ст. 346 Цивільного кодексу України. 12 грудня 2016 року позивач подав приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], заяву про прийняття спадщини та отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46167959 від 14 грудня 2016 року. З моменту відкриття спадщини і по даний час, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на даний будинок, у звязку з відсутністю документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами розташований в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок, розташований в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради за померлим батьком позивача [PERSON], який помер 29 травня 2016 року, в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищезгаданий житловий будинок, і рекомендовано звернутися до суду (Постанова № 174/01-14 від 22 грудня 2016 року винесена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON]А.). Таким чином, виникла ситуація при якій, в силу своєї неосвідченості через бездіяльність спадкодавця щодо реєстрації нерухомого майна, у звязку з відсутністю обовязку щодо його реєстрації на час володіння спадкодавцем тим майном, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Позивач також зазначає у позовній заяві, що відповідно до висновку експертного дослідження № 258/02-17 від 3 лютого 2017року, інвентаризаційна вартість будівель і споруд, які розміщені за адресою Закарпатська обл.,Ужгородський район, с. В. Лази в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради, та значаться в технічному паспорті складеному на будинковолодіння за цією адресою, від 20 жовтня 2016 року, становить 491080,15 гривень. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, а саме: житловий будинок під літерою А, альтанка під літерою Б, хвіртка №1, огорожа №2, колодязь під літерою І розташований в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради, Ужгородського району, с. В. Лази Закарпатської області. Позивач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення не надходило. Представник позивача подав на адресу суду заяву у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, просить суд розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа, приватний нотаріус [PERSON], у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення не надходило. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а також третя особа приватний нотаріус [PERSON], у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у звязку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 11 листопада 2010 року [PERSON], [INFO], склав заповіт, за яким заповів [PERSON], [INFO], належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0800 га, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 084915, виданого головою Ужгородської райдержадміністрації 11 листопада 2010 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 011023600159, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівельні споруд, що розташована в мікрорайоні Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, 8, [PERSON] сільської ради, Ужгородського району Закарпатської області, разом із незавершеним будівництвом житловим будинком з надвірними будовами та спорудами, що розташовані за цією адресою. Даний заповіт посвідчений, державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 4-765. Згідно фотокопії паспорта громадянина України ВО 515754 виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 24 вересня 1998 року, позивач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. 29 травня 2016 року, у віці 68 років, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 6 червня 2016 року серія І-ФМ № 205059. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 12 грудня 2016 року позивач подав приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], заяву про прийняття спадщини та отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46167959 від 14 грудня 2016 року. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14 грудня 2016 року № 46167959 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину; спадкова справа № 59474769; спадкодавець [PERSON], який помер 29 травня 2016 року; спадкоємець [PERSON], РНОКПП [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі приватними нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] за № 2057, на підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON] 24 листопада 2011 року за реєстровим № 4-765, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], який помер 29 травня 2016 року, є його син [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що проживає за адресою: [INFO]. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки, кадастровий номер 2124881200:03:006:0124, площею 0,08 га, що розташована за адресою: [PERSON] сільська рада, мкрн. Горяни, Ужгородського району Закарпатської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯЛ № 084915), акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011023600159, виданого 11 листопада 2010 року. Спадкодавець [PERSON], за життя виготовив Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника реєстраційний № 103/94, проте не встиг оформити правовстановлюючі документи на майно. Інвентаризаційна вартість будівель і споруд, які розміщені за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Манайла, 8, та значаться в технічному паспорті складеному на будинковолодіння за цією адресою, від 20 жовтня 2016 року, згідно висновку експертного дослідження судового експерта [PERSON] від 3 лютого 2017 року № 258/02-17, загалом становить 491080,15 гривень. Як передбачено ч. 1 ст. 46 Закону України Про нотаріат нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 цього Закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 грудня 2016 року № 174/01-14, винесеної приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: мікр. Горяни, за межами населеного пункту, вул. Манайла, буд. 8 Ужгородського району Закарпатської області за померлим батьком [PERSON], який помер 29 травня 2016 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщенні. Згідно ст. 1296 ч. 3 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщин) або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, позивач звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та надав всі наявні в нього документи на житловий будинок. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, [PERSON] з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отримати належним чином оформлений дублікат (примірник) свідоцтва про право власності та провести його державну реєстрацію позивач не має можливості, оскільки згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. Згідно пп. 3 п. 1 ст. 2 цього закону заявником є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Пунктами 6 (абзац 1) та 9 (абзаці 1) Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Тобто позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом оформити свої права на вказаний будинок. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.169 ч. 4 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved