Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 грудня 2018 року звернувся в суд з цим позовом, та просив винести рішення суду, яким визначити йому додатковий строк у чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована на території Станіславської сільської ради Подільського району Одеської області. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповів йому. Проте, про існування заповіту він не знав. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, він отримав відповідь, що пропустив строк на прийняття спадщини та має звернутися до суду з питання продовження цього строку або встановлення факту прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності. Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився. Надав заяву, згідно якої проти заявлених вимог не заперечував та просив розглянути справ у відсутність представника сільської ради. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів, справи [INFO] у Республіці Молдова померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 вересня 2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 квітня 2013 року секретарем Станіславської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №09, згідно якого земельну ділянку в с. Станіславка на території Станіславської сільської ради на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого за №010552500523, розміром 3,38 га - заповіла [PERSON] Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 18.08.2015 року. Згідно відповіді завідувача Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса №305с/02-14 від 11.02.2019 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Позивач мотивував пропуск ним строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини тим, що він не знав про існування заповіту спадкодавиці, оскільки остання виїхала на постійне місце мешкання до Республіки Молдова, про її смерть він дізнався лише 2018 року. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. На підставі викладеного, з метою захисту прав позивача, суд вважає наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса поважними, а тому йому слід визначити для цього додатковий строк у 4 місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved