Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах своєї неповнолітньої сестри [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та встановити над неповнолітньою [PERSON] піклування, призначивши піклувальником над неповнолітньою [PERSON] . Позов мотивований, що відповідач [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 5 жовтня 2002 року. У шлюбі у останніх народилася донька [PERSON] [INFO] . 30 листопада 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що було внесено відповідний актовий запис за №1022 від 30.11.2006 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Позивач по справі є рідною донькою [PERSON] та відповідно рідною сестрою неповнолітньої [PERSON] по лінії матері. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] будь - якої участі у вихованні, забезпечені та утримані своєї доньки [PERSON] не брав, не цікавиться її життям та розвитком, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Матеріальним забезпеченням та вихованням [PERSON] займалася її матір [PERSON] . Але [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві 23.07.2018 р. складено відповідний актовий запис №12042 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . До, так і після смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , піклувалася про останню, продовжує її виховувати та матеріально забезпечувати, дбає про її моральний та духовний стан. Про самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків зі сторони відповідача по відношенню до своєї доньки [PERSON] також свідчить той факт, що останній не став допомагати своїй доньці в отриманні соціальних виплат у зв`язку з втратою годувальника та на прохання як позивача так і своєї доньки не звернувся з відповідною заявою до соціальних служб та достовірно знаючи про смерть [PERSON] - матері неповнолітньої [PERSON] , не став надавати останній будь -яку матеріальну допомогу чи здійснювати будь - яку моральну підтримку. На підставі викладеного відповідачмає бути позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON] в судовому порядку. З врахуванням того, що позивач є рідною сестрою неповнолітньої [PERSON] , з якою проживає однією сім`єю, забезпечена житловою площею та матеріально, просить суд визнати її позивача [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] . В цій частині свої вимоги позивач обгрунтовує посиланням на вимоги ст. ст. 243, 244 СК України та ст. 60 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та наполягали на його задоволені з обставин викладених в позовній заяві, наголошуючи на тому факті, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині щодо встановлення над [PERSON] піклування та визначити піклувальником позивача по справі [PERSON] , так як на даний час в силу певних обставин відповідач позбавлений можливості в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки, що визначені сімейним законодавством України. Стосовно позовної вимоги щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його доньки [PERSON] то в цій частині задоволення позову представник відповідача просив відмовити, мотивуючи це тим, що відповідач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов [PERSON] та просила його задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, мотивуючи це тим, що з батьком [PERSON] вона не спілкується, останній будь - якої участі у її виховані, забезпечені, утримані не приймає, свого батька бачила , коли їй виповнилося 14 років та дана зустріч була вимушеною та викликана тим, що їй необхідно було отримати ІD - картку, батько не проявляє будь - якого інтересу до її життя. Позивач по справі [PERSON] після смерті матері [PERSON] повністю взяла на себе обов`язки по її утриманню, вихованню та забезпеченню. Неповнолітня [PERSON] не має будь - якого бажання на спілкування чи побачення зі своїм батьком. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в зал судового засідання не з`явилася , але надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити та слухати справу в її відсутність, надавши до своєї заяви Висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про можливість встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] та Висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Суд заслухавши дучку учасників судовогопроцесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 5 жовтня 2002 року. У шлюбі у останніх народилася донька [PERSON] [INFO] . 30 листопада 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу [PERSON] стала проживата разов зі своєю матір`ю [PERSON] та старшою сестрою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві 23.07.2018 р. складено відповідний актовий запис №12042 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] яка й займається її матеріальним забезпеченням, утримання, а також займається її вихованням та розвитком. Статтею 243 СК України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Також статтею 244 даного Кодексу визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини Частиною 4 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку Органу Опіки та піклування Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.11.2019 р. за №108-15864 вбачається, що [PERSON] може виконувати обв`язки піклувальника над неповнолітньою [PERSON] у разі позбавлення батька [PERSON] батьківських прав стосовно своєї доньки [PERSON] . Також висновком Органу Опіки та піклування Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.11.2019 р. за №108-15862 визнано за доцільне, з врахуванням інтересів та думки дитини , позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] 2003 року народження в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає висновок Органу Опіки та піклування Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації від 29.11.2019 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, висновок органу опіки та піклування, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved