Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

позивач 17 червня 2016 року звернулася до суду з заявою про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього сина без згоди батька, вказавши, що з 24 липня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 серпня 2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Дитина навчається в КЗШ № 103 та має проблеми зі здоровям, а саме перебуває на обліку «Д» у лікаря-кардіолога та потребує оздоровлення. Вона самостійно виховує, матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того має намір забезпечити повноцінний відпочинок дитини в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоровя, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обовязків, але не має змоги отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон через відсутність відповідача в межах України. З осені 2012 року відповідач виїхав за межі України та не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не сплачує аліменти, в школі не ніколи зявлявся. Тому позивач просить надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього [PERSON], [INFO] без згоди (дозволу) батька [PERSON] у супроводі матері до досягнення дитиною 16-річного віку, тобто до 18.11.2024 р. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом публікації оголошення про його виклик в газеті «Вісті Придніпровя». Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи у її відсутність, заперечень проти заявлених вимог не має. Представник Довгинцівського відділу ДВС в судове засідання не зявився, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 липня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2013 року між ними розірвано (а.с. 7 копія рішення). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11 копія свідоцтва про народження), який проживає з матірю (а.с. 12 довідка). Згідно характеристики Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 103 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] навчається у вказаній школі з першого класу, батько дитини не приймає участь у вихованні сина, в школі ніколи не зявлявся, дитиною не цікавився (а.с. 13). [PERSON] згідно довідки Комунального закладу «Криворізька міська дитяча лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради» виданої 01.04.2016 р. лікарем [PERSON], перебуває на «Д» обліку з діагнозом «Додаткова хорда в порожнині лівого шлуночка». В звязку з цим потребує оздоровлення (а.с. 14 довідка). Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. \~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). \~\~\~\~\~\~\~\~ Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Оскільки у позивача були складнощі в отриманні згоди відповідача\~на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень та доказів на їх обгрунтування суду не надав, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved