Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач 24.04.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення», [PERSON] міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку (а.с.1,2,9,10), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заробітну плату в розмірі 14260,54 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2015 року в розмірі 179113,20 грн. 03.11.2015 року від позивача у судовому засіданні надійшла заява, про відмову від позову в частині вимог щодо стягнення солідарно з відповідачів середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2015 року в розмірі 179113,20 грн. (а.с.55,56). У вказаній заяві також зазначив, що просить стягнути з відповідача-2 (у позовній заяві [PERSON] міська рада) на свою користь заробітну плату в розмірі 14260,54 грн. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 року прийнято відмову [PERSON] від позову в частині вимог щодо стягнення солідарно з відповідачів середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2015 року в розмірі 179113,20 грн., провадження по справі за позовом [PERSON] в частині вимог щодо стягнення солідарно з відповідачів середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 вересня 2012 року по 31 березня 2015 року в розмірі 179113,20 грн. закрито (а.с.59). В обґрунтування своїх остаточних вимог позивач послався на наступні обставини. У 2003 році було створено [PERSON] підприємство «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення». Згідно п.1.1 Статуту підприємства [PERSON] міська рада - є власником [PERSON] підприємства «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення». У вересні 2012 року [PERSON] міська рада прийняла рішення про передачу всього нерухомого майна від [PERSON] підприємства «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення» до іншого комунального підприємства. Пізніше [PERSON] міська рада прийняла рішення № 60-24/IV від 09.11.2012 року про припинення діяльності та ліквідацію [PERSON] підприємства «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення». Згідно п.15.5 Статуту підприємства, ліквідаційна комісія оцінює наявне майно підприємства, яке ліквідується, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику. У даному випадку оцінювати наявне майно [PERSON] підприємства «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення» вже було нічого. З того часу [PERSON] підприємство «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення» перестало заробляти гроші для здійснення свого існування, внаслідок чого у підприємства утворилась заборгованість, зявилися збитки. Він працював на Комунальному підприємстві «[PERSON] міська мережа вуличного освітлення» з 15.06.2010 року, 13.09.2012 року звільнився з вказаного підприємства за угодою сторін, згідно ст. 36 КЗпП України. Однак всупереч вимог ст.116 КЗпП України, в день звільнення відповідачами не було проведено з ним розрахунку. Заборгованість по заробітній платі на день його звільнення складає 14260,54 грн. Його неодноразові звернення до відповідачів з приводу погашення вищевказаної заборгованості не принесли жодного результату. До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі не погашена. Згідно заяви позивача, поданої у судовому засіданні 03.11.2015 року (а.с.55,56), останній просить стягнути з [PERSON] міської ради на свою користь заробітну плату в розмірі 14260,54 грн. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та остаточні позовні вимоги підтримали, просили стягнути на користь позивача заробітну плату в розмірі 14260,54 грн. саме з [PERSON] міської ради. Однак позивач від вимог до [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» не відмовився, відповідної заяви до суду не подав. Позивач суду пояснив, що за його заявою суд видав 2 судових накази про стягнення з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» заборгованості з виплати заробітної плати. По судовому наказу, постановленому у 2012 році стягнуто з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» 15814,38 грн. Щодо примусового виконання цього наказу було відкрито виконавче провадження, стягнуто 1553,84 грн., але потім провадження було закінчено у звязку з прийняттям рішення про ліквідацією підприємства. 26.11.2014 року за його заявою дійсно було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» 14260,54 грн. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що при звільненні з позивачем не був проведений розрахунок. Заборгованість по заробітній платі складає 14260,54 грн. Вважає, що, виходячи з обставин справи, заборгованість повинна бути стягнута з [PERSON] міської ради, яка є власником [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення», що перебуває у стані припинення. Представник [PERSON] міської ради [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог до [PERSON] міської ради заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні. Суду пояснила, що вимоги позивача до [PERSON] міської ради є безпідставними. Власник підприємства не відповідає за борги підприємства. Зазначила, що [PERSON] підприємство «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» знаходиться на стадії ліквідації. Представник [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» - ліквідатор [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника [PERSON] міської ради, вивчивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні справу № 182/8957/14-ц провадження № 2-н/0182/762/2014, прийшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 15.06.2010 року працював на посаді інженера-енергетика на Комунальному підприємстві «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» (а.с.12,14). Наказом № 62-к від 31.08.2012 року позивача з 13.09.2012 року було звільнено з посади головного інженера з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.13,14). Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки про заборгованість із заробітної плати № 02/02/01 від 02.02.2015 року, виданої ліквідатором [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення», станом на 02.02.2015 року заборгованість по заробітній платі складає 14260,54 грн. (а.с.11). Як зясувалося в судовому засіданні, 05.09.2012 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 0426/9936/2012 провадження № 2-н/0426/1958/2012 за заявою [PERSON] до [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» на користь [PERSON] заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 15814,38 грн. (а.с.61). Судовий наказ набрав чинності 29.09.2012 року. 02.10.2012 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н/0426/1958/2012 (а.с.62), стягнуто боргу 1553,84 грн., про що державним виконавцем зроблено відмітку на звороті судового наказу (а.с.61-на звороті). 21.11.2012 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н/0426/1958/2012, закінчене на підставі п.3 ч.1 ст. 49, п.2 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження», копію постанови про закінчення виконавчого провадження було направлено позивачу та ліквідатору (а.с.63). Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні справи № 182/8957/14-ц провадження № 2-н/0182/762/2014, 26.11.2014 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по цій справі за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» на користь [PERSON] заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 14260,54 грн. (а.13 оглянутої справи). [PERSON] отримав судовий наказ 15.12.2014 року, ліквідатор [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» отримав судовий наказ 28.11.2014 року, про що у справі є власноручні записи стягувача та ліквідатора. [PERSON] підприємство «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» з 19.11.2012 року перебуває в стані припинення (а.с.38-42). Вимоги позивача [PERSON] включені до реєстру кредиторів (а.с.17). Згідно з Рішенням [PERSON] міської ради VI скликання від 31.10.2014 року № 5-53/VI «Про затвердження змін та доповнень до Програми розвитку житлово-комунального господарства м. Нікополя на 2014 рік» було збільшено видатки на фінансову підтримку КП Міськсвітло на погашення кредиторської заборгованості з виплати заробітної плати працівникам (підприємство на стадії ліквідації) 92,715 тис. грн. (а.с.18). Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі з [PERSON] міської ради є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки боржником по заробітній платі перед позивачем є саме [PERSON] підприємство «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення», у трудових відносинах з яким він перебував, а стягнута за судовими наказами заборгованість повинна бути задоволена боржником відповідачем [PERSON] підприємством «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» відповідно до закону. Окрім того, трудовим законодавством не передбачено солідарної відповідальності щодо зобовязань по виплаті заробітної плати. Позивач не відмовився від вимог до [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення», відповідної заяви про відмову до суду не подавав, провадження в частині вимог до [PERSON] підприємства «[PERSON] міська електрична мережа вуличного освітлення» не закрито. На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, а позивач у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed