overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

позивач [PERSON] 25 грудня 2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося, сімейні відносини припинені з лютого 2013 року. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вважає неможливим збереження сім'ї. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09 серпня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 грудня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 07 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

позивач [PERSON] 25 квітня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона проживала із відповідачем однією родиною, без реєстраціі шлюбу. 08 квітня 2014 року у них народився син [PERSON], а 26 лютого 2015 року, народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мешкали разом без реєстраціі шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] . Відповідно до актового запису № 4 від 05 травня 2014 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 2). Відповідно до актового запису № 160 від 23 березня 2015 року, батьком [PERSON], 26 лютого 2015 року є [PERSON] (а.с.3) ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/2 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

позивач [PERSON] 25 квітня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 05 травня 2003 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 01 вересня 2003 року у них народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання сина [PERSON] . В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 05 травня 2003 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . Відповідно до актового запису № 347 від 08 жовтня 2003 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 10 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 квітня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося, шлюб носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні повністю підтримав свої позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, клопотань до суду не подавала. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 11 листопада 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 квітня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки в розмірі 2500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судовому засіданні погоджувався щодо сплати аліментів, але вказував, що максимальний розмір, який може сплачувати становить 1000 грн. Посилався на те, що постійного місця роботи не має, вимушений винаймати житло. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Лоїк) [PERSON], [INFO], з 24 листопада 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. За вимогами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає, хоча є працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 грн. щомісячно до повноліття, починаючи з часу предявлення позову. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 квітня 2017 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 18 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 163). Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, відповідач не розуміє її як дружину. Внаслідок цього в сім`ї почали виникати сварки, свідком яких була їх неповнолітня дочка Міланія, [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 квітня 2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем 09 листопада 2012 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 16 травня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 травня 2018 року. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, вважає за можливе збереження сімї. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Грубич) [PERSON], [INFO], з 09 листопада 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи надані сторонами по справі в судовому засіданні пояснення, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 квітня 2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, сімя перестала існувати, на примирення не згодна. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем 06 лютого 2013 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 16 травня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 травня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 травня 2018 року. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Худолій) [PERSON], [INFO], з 06 лютого 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи надані сторонами по справі в судовому засіданні пояснення, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 квітня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 18 лютого 2006 року Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. Сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Протягом останніх пяти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав [PERSON] просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 18 лютого 2006 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1 Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 008558. Від даного\~шлюбу у\~сторін народилася\~дочка [PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~1-ИД\~№ 033333\~від 05\~жовтня 2006\~року,\~виданимІгровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний запис за № 06. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Протягом останніх пяти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved