Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач 28 січня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 27 травня 2013 року між ПАТ «Акціонерно-комерційним банком «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №3/10/P3GK/07-07-11/0115. Згідно умови п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 9441,91 грн. зі строком користування з 27 травня 2013 року по 26 травня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% річних. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 29.10.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 9468,70 грн., яка складається з: сума несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 422,37 грн., сума неповерненого кредиту у розмірі 4058,50грн., комісії у розмірі 188,84 грн., пеня по простроченій основній позичковій заборгованості складає 78,03 грн., , сума штрафу у розмірі 4720,96 грн. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 9468,70 грн., та судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 27 травня 2013 року між ПАТ «Акціонерно-комерційним банком «Капітал» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №3/10/P3GK/07-07-11/0115. Згідно умови п.1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 9441,91 грн. зі строком користування з 27 травня 2013 року по 26 травня 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% річних. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 29.10.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 9468,70 грн., яка складається з: сума несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 422,37 грн., сума неповерненого кредиту у розмірі 4058,50грн., комісії у розмірі 188,84 грн., пеня по простроченій основній позичковій заборгованості складає 78,03 грн., , сума штрафу у розмірі 4720,96 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 9468,70 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved