overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач 21.06.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 31.10.2017 року в сумі 21301,84 гривень. Боржником було частково сплачено суму боргу в розмірі 12164, 62 грн. Отже загальна сума заборгованості за вказаний період склала 9137,22 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.03.2015 року по 31.10.2017 року в сумі 9137 (дев*ять тисяч сто тридцять сім) гривень 22 копійки та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з 01.03.2015 року по 31.10.2017 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 9137, 22 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач 21.06.2018 звернувся\~\~до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2015 року по грудень 2017 року в сумі 19297,54 гривень. Боржником було частково сплачено суму боргу в розмірі 4400, 20 грн. Отже загальна сума заборгованості за вказаний період склала 14897,34 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] (місце проживання: [INFO], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2015 року по грудень 2017 року в сумі 14897 (чотирнадцять тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 34 копійки та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23905435, відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з квітня 2015 року по грудень 2017 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 14897, 34 гривень. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач 21.06.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року в сумі 41139,60 гривень. Боржником було частково сплачено суму боргу в розмірі 18847, 69 грн. Отже загальна сума заборгованості за вказаний період склала 22291,91 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року в сумі 22291 (двадцять дві тисячі двісті дев'яносто одної) гривні 91 копійки та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 22291, 91 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач 21.06.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2016 року по квітень 2018 року в сумі 18787,47 гривень. Боржником було частково сплачено суму боргу в розмірі 5373, 57 грн. Отже загальна сума заборгованості за вказаний період склала 13413,90 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], місце проживання: [ADDRESS], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2016 року по квітень 2018 року в сумі 13413 (тринадцять тисяч чотириста тринадцять) гривень 90 копійок та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з лютого 2016 року по квітень 2018 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 13413, 90 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач 21.06.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у сумі 11800 грн. та судових витрат. 20.02.2019 р. позивач уточнив позов у частині прізвища відповідача, посилаючись на те, що у позовній заяві він помилково вказав прізвище відповідача «Виляник» замість вірного «Веляник». Заявлений позов обґрунтовував тим, що він 17.04.2018 р. позичив відповідачу 11800 грн., які остання зобовязалася повернути до 25 квітня 2018 року, що підтверджується письмовою розпискою. У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернула боргу. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 17.04.2018 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] 11800 грн., які зобовязалася повернути до 25.04.2018 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.37). У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернула позивачу борг. Згідно вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 11800 грн. боргу та 704,80 грн. сплаченого судового збору (а.с.1). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 21.06.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 16 по вул. Весняна в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області. З 2015 року відповідач не проживає у будинку позивача, покинув сімю, місце його перебування невідоме. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач не зявився ні в підготовче, ні в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач, який є сином позивача власника будинковолодіння № 16 по вул. Весняна в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 18.04.1988 р. з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі Івано-Франківського ОБТІ про реєстрацію права власності від 22.04.1988 р. за реєстровим № 171 (а.с.3),\~довідками Загвіздянської\~сільської ради\~обєднаної територіальної\~громади (а.с.4-5),довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.13). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 21.06.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання такими, які втратили право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідачі є її родичами, які зареєстровані у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 79-79а по вул. Незалежності в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області. З 2010 року відповідачі не проживають у будинку позивача, місце їх перебування невідоме. Оскільки відповідачі залишились зареєстрованими у належному їй будинковолодінні, це створює певні труднощі у користуванні ним, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідачів такими, які втратили право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачі не зявились ні в підготовче, ні в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомили суду про причини неявки, не подали відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідачі, які є родичами позивача власника будинковолодіння № 79-79а по вул. Незалежності в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживають у цьому будинковолодінні без поважних причин більше одного року. При цьому відповідачі не знялись з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини\~підтверджуються показаннями\~свідків [PERSON],\~[PERSON]\~та наявними\~у матеріалах\~справи письмовими\~доказами,\~а саме:\~копією витягу\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно Івано-Франківського\~ОБТІ від\~20.08.2010\~р.\~(а.с.4),\~довідкою Угринівської\~сільської ради\~обєднаної територіальної\~громади (а.с.5),довідками про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.18-20). \~ \~ \~ \~Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач 21.06.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 12.04.2014 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 432. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. З початку 2018 року фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась повідомлялась належним чином про день слухання справи, надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.04.2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 432 ( а.с. 15 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 16 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved