Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач 30 серпня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2015 року. З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте в подальшому між ними стали виникати непорозуміння. Наразі вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Оскільки [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON] [INFO], за віком і станом здоров'я може сплачувати аліменти на утримання дитини, аліменти нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей на своєму утриманні не має, неофіційно працює в м.Запоріжжя на абразивному комбінаті, а вона, позивач, на на даний час не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дочкою, єдиним джерелом існування її і дитини є соціальна допомога, якої катастрофічно не вистачає на саме необхідне, просила постановити судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частині з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дорослих осіб. Сторони у справі належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.12-13, 16-17). Позивач просить справу розглянути в її відсутність, копію судового рішення направити за її адресою (а.с.1, зворот). Відповідач, будучи двічі повідомленим про розгляд справи в суді в порядку ч.6 ст.74 ЦПК України (а.с.13,17), оскільки судові виклики за поштовою адресою, зазначеною у позові, повертаються без вручення адресату (а.с.15), у судове засідання повторно не явився, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.169 ч.4 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, не надання заперечень проти позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2015 року (а.с.4). З копії свідоцтва про народження дитини судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с.5). Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.6 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дружини, яка не працює і з якою проживає малолітня дитина, не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання. В позовній заяві позивач [PERSON] поросить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку, але не менш 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дорослих осіб, що не передбачено ст.80 ч.1 СК України, як зазначено вище, а передбачено стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів або в твердій грошовій сумі. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог зі стягненням аліментів з відповідача на утримання позивача у частці від доходу (заробітку) відповідача як платника аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, в редакції, чинній на день звернення до суду з позовом, а саме, що відповідач працездатний, аліменти нікому не сплачує, має постійне місце роботи і отримує заробітну плату, і вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку по 1/4 частині з усіх видів доходів. Згідно ст.ст.79,88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial