Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.08.2017 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] районної у м.Донецьку ради, про визнання права власності на житлове приміщення, посилаючись на те, що вона є власником житлового приміщення однокімнатної квартири загальною площею 31,5 кв.м., розташованої на першому поверсі 2-х поверхового житлового будинку, за № 3 в будинку № 40 по вул.. А.Малишка в м.Донецьку, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 29.07.2013 року. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вказаним приміщенням на праві приватної власності володіє позивач. Позивач не встигла зробити новий технічний паспорт на квартиру. На теперішній час позивач втратила свої оригінали право установчих документів втратила оригінал договору. В наслідок подій, які на теперішній час склались в м.Донецьку, вона позбавлена можливості звернутись до приватного нотаріуса, оскільки жодний архів документів нотаріусами вивезений не був. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру загальною площею 31,5 кв.м., розташовану на першому поверсі 2-х поверхового житлового будинку, за № 3 в будинку № 40 по вул.. А.Малишка в м.Донецьку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача [PERSON] районної у м.Донецьку ради у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є заява, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач є власником житлового приміщення однокімнатної квартири загальною площею 31,5 кв.м., розташованої на першому поверсі 2-х поверхового житлового будинку, за № 3 в будинку № 40 по вул.. А.Малишка в м.Донецьку, відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 29.07.2013 року (а.с.5-6). Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вказаним приміщенням на праві приватної власності володіє позивач (а.с.7-8). Позивач не встигла зробити новий технічний паспорт на квартиру. На теперішній час позивач втратила свої оригінали право установчих документів втратила оригінал договору. В наслідок подій, які на теперішній час склались в м.Донецьку, вона позбавлена можливості звернутись до приватного нотаріуса, оскільки жодний архів документів нотаріусами вивезений не був (а.с.25). Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру загальною площею 31,5 кв.м., розташовану на першому поверсі 2-х поверхового житлового будинку, за № 3 в будинку № 40 по вул.. А.Малишка в м.Донецьку. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яки засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved