Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 листопада 2017 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 21 лютого 2001 року помер її чоловік, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,485 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельної ділянки площею 0,1467 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,922 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Селищанська, 18, в с. Гайворон, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], який помер 21 лютого 2001 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Київської області подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Представник Відділу у Володарському районі головного управління Держшеокадастру у Київській області в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 21 лютого 2001 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 409374 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,485 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, кадастровий номер 3221681201:01:016:0011, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельної ділянки площею 0,1467 га, кадастровий номер 3221681201:01:016:0010, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,922 га, кадастровий номер 3221681201:01:016:0009, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,485 га, яка розташована по вул. Селищанська, 18, в с. Гайворон, Володарського району Київської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 067095 (а.с.8). Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про одруження серії ЯС № 614002 (а.с.7). Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлого 21 лютого 2001 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавались. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, тож державним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с.9), тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, предявлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved