Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], в інтересах малолітнього сина, [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, - про скасування арешту майна. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що [INFO] р. помер її колишній чоловік, батько їхньої спільної дитини, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис від 15.01.2015 №1124. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину належної йому на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим на підставі розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.12.2008 №1029, зареєстрованим у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.03.2009 в реєстровій книзі за № 5584. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є їхній малолітній син, [PERSON], [INFO], інтереси якого вона представляє, мати померлого, [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом у порядку ст. 1273 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини на користь онука. У встановлений законом шести місячний строк в інтересах малолітнього сина звернулась до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус відкрив спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого відмовив, пояснюючи тим, що за відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна воно знаходиться під арештом. Постановою державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 16.05.2012 накладений арешт і оголошена заборона відчуження на все майно [PERSON], як божника за невиконання перед нею аліментних зобов»язань на утримання їхнього малолітнього сина. Після смерті колишнього чоловіка, ще в січні 2015, вона подавала заяву державному виконавцю відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про те, що [INFO] р. помер її колишній чоловік, платник аліментів, [PERSON], надала необхідні документи і просила належним чином оформити матеріали виконавчого провадження. Ще в січні 2015 вона зверталась до державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, повідомила про смерть колишнього чоловіка, як платника аліментів, надала всі необхідні документи для належного завершення виконавчого провадження. 23.01.2015 державний виконавець відповідно до п. 3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП № 30117599), надіслав їй копію постанови, як стягувану, проте не скасував вжиті ним заходи примусового виконання судового рішення. 30.09.2015 подала до відділу ДВС заяву про зняття арешту з майна боржника в зв»язку з завершенням виконавчого провадження, листом від 16.10.2015 № 038920 у задоволенні якої відмовлено, і рекомендовано звернутись до суду. Спадкове нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO] р., на теперішній час знаходиться під арештом, що унеможливлює оформлення спадщини на користь малолітнього сина та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач просила скасувати арешт та заборону на відчуження майна боржника, [PERSON], накладений постановою від 16.05.2012 (ВП № 30117599) державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, зокрема: 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею - 33.9кв.м, житловою - 19.00 кв.м. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім передбачених цією нормою випадків), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Суд установив, що [INFO] р. помер колишній чоловік позивача, батько їхнього спільної малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, народження та смерть (актові записи від 06.06.2012 № 126, від 29.08.2007 № 1381 та від 15.01.2015 №1124 ( а. с. 12, 16, 17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS], належну померлому відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.12.2008 №1029, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.03.2009 в реєстровій книзі за № 5584 ( а. с. 15). Позивач у інтересах малолітнього сина подала до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, державний нотаріус відкрив спадкову справу, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого відмовив з тих підстав, що за відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна воно знаходиться під арештом. Постановою державного виконавця відділу ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 16.05.2012 ( ВП №30117599) накладено арешт та заборона відчуження на все майно [PERSON] як боржника у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 24.06.2008 №2-2424, виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення на користь стягувача, [PERSON], аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. При закінченні виконавчого провадження в зв»язку зі смертю боржника 23.01.2015 (ВП №30117599) державним виконавцем відділу ДВС не був знятий арешт, накладений з метою примусового виконання судового рішення (а. с. 8). Відповідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до теперішнього часу існує обтяження на квартиру [ADDRESS] за постановою державного виконавця відділу ДВС від 16.05.2012 (а. с. 10-11). Відділ ДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві листом від 16.10.2015 № 038920 відмовив позивачу в задоволенні заяви про зняття арешту з нерухомого майна боржника в зв»язку з закінченням виконавчого провадження, рекомендовано звернутись до суду ( а. с. 6,7). Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Подільського районного суду м. Києва закінчене, тому відпали підстави у наявності вжитих заходів: арешті майна та заборони відчуження. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна, зокрема: 1/2 частини квартири [ADDRESS] доведені та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved