Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач 22.06.2020 року звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача та просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця та на її утримання до досягненню дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини заробітку доходу щомісяця. Ухвалою суду від 01.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини відповідач визнає в повному обсязі, а в частині стягнення на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років просить суд відмовити, оскільки шлюб між сторонами не реєструвався і позивач на мала статусу дружини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав частково. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, працює і отримує заробітну плату. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Також з відповідача на користь держави у відповідності до ст..141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved