overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач 25.09.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), посилаючись на такі обставини. Він з 01.08.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним. Сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, кожен з них має різні погляди на сімейне життя. Вони проживають окремо з 09.06.2017 року, стосунків не підтримують. Відповідач мешкає за місцем реєстрації у м. Запоріжжі, часто відїжджає до м. Москва. Вихованням дитини займається він. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з ним за згодою матері. Спільного майна вони не мають. Просить шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с.20), на позовних вимогах наполягає. В заяві вказав, що шлюбні відносини припинені з 09.06.2017 року, майнового спору немає, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з ним. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами [PERSON] згодна (а.с.13). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01.08.2009 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7,8,). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою від 21.09.2017 року, виданою головою квартального комітету № 9 (а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 09.06.2017 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з батьком. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач 25.09.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на такі обставини. Вона з 03.07.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у липні 2015 року, у звязку з тим, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними відсутні нормальне спілкування, порозуміння та повага. Примирення неможливе, сімя фактично розпалась. Вони з відповідачем проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.13). На розірванні шлюбу наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені в липні 2015 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище „Роденко. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.14), проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з липня 2015 року, майнового спору немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 03.07.2002 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з липня місяця 2015 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплачений останньою при звернені до суду з даним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 25.09.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідачі є його дочкою та онукою, які зареєстровані у належному йому на праві приватної власності будинковолодінні № 30 по вул. Спортивна в с. Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області. Більше трьох років відповідачі не проживають в будинку позивача, оскільки виїхали на роботу в Чеську Республіку, з того часу там постійно проживають і працюють. Оскільки відповідачі залишились зареєстрованими у належному йому на праві власності будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просив визнати відповідачів такими, які втратили право на користування житловим приміщенням.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності, позов підтримав і просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, у надісланих суду заявах позов визнали, не заперечували щодо його задоволення, просили справу розглянути в їх відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON], які є відповідно дочкою та внукою позивача власника будинковолодіння № 30 по вул. Спортивна в с. Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживають у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідачі не знялись з реєстрації місця проживання у спірному будинковолодінні, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини, які відповідачами не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач 25.09.2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгялду. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~хоча був\~повідомлений належним\~чином про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить рекомендоване\~поштове повідомлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач 25.10.2013 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19.12.1988 р. Від шлюбу мають двох дітей, які повнолітні. Шлюбні відносини не склалися. З 2003 року вони з відповідачкою проживають окремо. На даний час вони не підтримують жодних сімейних відносин. Вважає, що їх шлюб розпався і примирення неможливо. Просить суд, розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно 28.11.2013 р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, сторони перебувають з 19.02.1988 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №170. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач 25.10.2013 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 27.09.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені у червні 2012 року. Відповідача працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.14). У заяві уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття не заперечує (а.с.15). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 27.09.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Дитина проживає з позивачем (а.с.5), повністю перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач працює охоронником на ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 2175 від 04.12.2013 року (а.с.11). Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач 25.10.2017 року звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 07.05.2011 року між ним та відповідачем укладений шлюб, який вони зареєстрували у ВДРАЦС по м.Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №145. Він шлюбу вони мають сина-[PERSON], [INFO]. Він та відповідач проживали у спільному шлюбі 6 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть, як сім»я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності їхньої дитини, шо тяжким чином впливає на її психічний стан. Він та відповідач неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. З підстав наведених вище, збереження їхньої сім»ї і подальше шлюбне життя з відповідачем є неможливим. Просить не давати строк для примирення. Шлюб він розриває вперше. Для відповідача цей шлюб є другим. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подав (а.с.9). У судові засіданя відповідач двічі не з»явилася, про прични неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України; Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач 25.10.2017 року звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини з червня 2017 року. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 24.11.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, після отримання 13.11.2017 року відповіді з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві про зареєстроване місце проживання відповідача - відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.01.2018 року на 10.15 год.. Позивач в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він проти розірвання шлюбу взагалі, однак враховуючи, що позивач не бажає проживати в шлюбі не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 10.01.2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4) Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач 25.10.2018р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що між нею та відповідачем 09.10.2004 року було укладено шлюб, від якого у них [INFO] народилася дочка - [PERSON], та [INFO] син - [PERSON], які проживають з нею. Відповідач мешкає окремо та на утримання дітей не надає допомоги, тому вона, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітніх дітей. Позивач та її представники в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.280 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 09 жовтня 2004 року було укладено шлюб, від якого у них [INFO] народилася дочка - [PERSON], та [INFO] син - [PERSON]. Відповідач на утримання дітей допомоги не надає. Діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою виданою 11.10.2018р. Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що діти проживають із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, суд, стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач 25.10.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дітей залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.\~\~\~\~ В результаті відносин, які склалися в сімї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В звязку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, суд вирішив залишити їх на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач 25.10.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01.02.2013 р. по 31.08.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 18496,28 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач 25.10.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які здійснюються нарахування за № 950411464 відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01.08.2014 р. по 31.07.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 9838.37 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач 25.11.2013 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 04.05.2012 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, з травня 2013 року припинили шлюбні відносини, оскільки стосунки між ними погіршились. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судовому засіданні підтримала позов щодо розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.05.2012 року виконкомом Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 04.05.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 16. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 07.08.2012 року виконкомом Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, актовий запис № 24. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved