Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01.05.1985 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різність характерів та ставлення до сімї, з січня 2018 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Оскільки відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 01.05.1985 року Новогребельською сільською радою Бородянського району Київської області, актовий запис №4. Також просила судові витрати покласти на відповідача. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не прибули, подали до суду письмові заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Позивач також зазначила, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище. Відповідач [PERSON] в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, згідно поданої письмової заяви не заперечував проти слухання справи у його відсутності, та просив розірвати їх з позивачем шлюб. Щодо відшкодування судових витрат по наданню позивачці правничої допомоги вважає їх необґрунтованими з тих підстав, що позивачем не надано відповідні докази про обсяг виконаних робіт та детальних опис витрат адвоката. Ухвалою суду\~від 10.05.2018\~року позовну\~заяву [PERSON]\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі.\~Розгляд справи\~ухвалено здійснювати\~в порядку\~загального позовного\~провадження та\~призначено підготовче\~судове засідання\~на 11.06.2018\~року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву.\~ Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії ІІ-БК №466229, виданого 01.05.1985 року Новогребельською сільською радою Бородянського району Київської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 01.05.1985 року, про що складено відповідний актовий запис №4. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини «Нестерчук». \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносин між подружжям припинені, спільне господарство не ведуть. З січня 2018 року проживають окремо один від одного, що також підтверджується довідками №359 та №358, виданими 05.06.2018 року Андріївською сільською радою Макарівського району київської області, звідки вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [INFO], а з січня 2018 року [PERSON] змінила своє фактичне місце проживання. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід 2-ї групи (а.с.7) - п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» і відсутні особи, які їх понесли. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 700,00 грн., заявлених позивачем, то суд вважає, що вони відшкодуванню не підлягають, оскільки позивачем на їх підтвердження не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, якими окрім квитанції чи платіжного доручення, є акт наданих послуг, акт виконаних робіт, тощо, що додаються до договору про надання правничої допомоги та які не були надані суду.

Outcome: approved