Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] державний університет внутрішніх справ звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України, в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 16393,81 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову посилався на те, що згідно витягу з наказу ЛДУВС №299 о/с від 08.08.2011 року відповідача [PERSON] зараховано з 10.08.2011 року курсантом першого курсу денної форми навчання, за напрямком правоохоронна діяльність на факультет кримінальної міліції за державним замовленням та відповідно до письмового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, укладеного між [PERSON] державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] відповідач зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Однак, відповідача було звільнено з ОВС за власним бажанням наказом УМВС України в Чернівецькій області №64 о/с від 12.03.2015 за п.64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно з проведеним розрахунком (довідка від 23.02.2016 року №14) сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з серпня 2011 року по липень 2014 року становить 16393,81 грн., які просив стягнути з відповідача на його користь, а також покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмову заяву, в якій повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а справу розглянути без його присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить його підпис в розписці про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно витягу з наказу ЛДУВС №299 о/с від 08.08.2011 року відповідача [PERSON] зараховано з 10.08.2011 року курсантом першого курсу денної форми навчання, за напрямком правоохоронна діяльність на факультет кримінальної міліції за державним замовленням (а.с. 4). Відповідно до п.п. 2.3.5, 2.3.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, укладеного між [PERSON] державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] відповідач зобов'язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений в направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою яка призначена замовником головним управлінням МВС України в чернівецькій області відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. (а.с. 5-6). Згідно п.3.2 вищевказаного договору відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання є підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку (а.с. 5 зворот). Згідно п. 7.4 договору строк його дії до 30.06.2017 року (а.с. 6). Відповідно до витягу з наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області №64 о/с від 12.03.2015 року відповідача [PERSON] звільнено із органів внутрішніх справ у запас збройних сил за п.64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (за власним бажанням) (а.с. 7). На момент укладання між сторонами договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах та механізм відшкодування таких витрат, у разі їх звільнення з органів внутрішніх справ регулювався «Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313; «Порядком розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року та Законом України «Про міліцію». Згідно довідки-розрахунку №14 від 23.02.2016 року, витрати, пов'язані з навчанням відповідача у [PERSON] державному університеті внутрішніх справ за період з серпня 2011 року по липень 2014 року, складають 16393,81 грн., які [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, а також враховуючи те, що відповідач [PERSON]І не виконав взятих на себе зобов'язань по договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1378 (однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми) гривень.

Outcome: approved