Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2017 року звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що постановою б/н від 03.08.2010 року головним державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Міщенко Л.М. за виконавчим провадженням №21447399 накладено арешт на все майно, яке належить йому на праві власності. 29.12.2011 головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Міщенко Л.М. винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-704 а\\09 від 11.05.2010 стягувачеві, де в пункті 2 постанови зазаначено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. 26.12.2016 ним отримана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з якої вбачається наявність заборони відчуження належного йому нерухомого майна за № 10287869, в графі «Підстава обтяження» зазначена «постанова, б\\н, 03.08.2010, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ». 28.12.2016 він звернувся до відповідача з заявою про припинення арешту всього належного йому майна, однак 06.02.2016 отримав відповідь в якій повідомлено, що законних підстав для зняття арешту з майна не має, арешт може бути знятий за рішенням суду. Також зазначає, що стягувач не подав повторно виконавчий документ до примусового виконання в строк вказаний в постанові про повернення виконавчого документ стягувачеві, а саме до 29.12.2012. Тому просив зняти арешт на все майно, що належить [PERSON], накладений на підставі постанови б/н від 03.08.2010 головного державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Міщенко Л.М. за виконавчим провадженням №21447399. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа ПАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 16 ЦПК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як з'ясовано та встановлено судом, постановою б/н від 03.08.2010 року головним державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Міщенко Л.М. за виконавчим провадженням №21447399 накладено арешт на все майно, яке належить позивачу на праві власності. 29.12.2011 головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Міщенко Л.М. винесено постанову ВП №21447399 про повернення виконавчого листа №2-704 а\\09 від 11.05.2010 стягувачеві, де в пункті 2 постанови зазначено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта нерухомого майна №77050003 від 26.12.2016, постановою, б/н, 03.08.2010 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, накладено арешт на все майно позивача. При зверненні до відповідача з заявою про припинення арешту, позивачем було отримано лист ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області №399-1 від 06.02.2017, в якому повідомлено, що згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», законних підстав для зняття арешту з майна не має, згідно ч. 5 вищевказаної статті Закону арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім цього, при перевірці Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі документи, боржником у яких виступає позивач [PERSON] у відділі на виконанні не перебувають, останньою виконавчою дією, яка була здійснена по даному виконавчому провадженню, була постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2011 року, в графі «Стан виконавчого провадження», зазначено: «Завершено» (виконавчий документ: повернений стягувачу) (а.с. 12-14). Згідно листа начальника відділення Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області №47399-1 від 04.08.2017, повідомлено, що відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У зв'язку з зазначеним, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача, так як на виконанні ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає позивач, не перебуває. На підставі викладеного,

Outcome: approved