Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася в Заставнівський районний суд з позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини від батька без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що з 2012 року по 2016 рік перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них 15.09.2014 року народилая донька [PERSON]. Причиною припинення сімейних відносин стало систематичне насильство у сімї з боку [PERSON] З часу припинення спільного проживання вона разом із донькою проживала в [INFO]. 05.03.2017 року на прохання відповідача віддала йому доньку з умовою, що дитина пробуде у нього один тиждень. Однак відповідач близько місяця дитину їй не повертав, згодом у червні забрав дитину від матері. На її прохання повернути доньку він погрожує позивачці фізичною розправою. В звязку з такою протиправною поведінкою відповідача вона звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. 07.11.2017 року Заставнівським районним судом прийнято рішення, згідно якого визначено місце проживання малолітньої [PERSON] за місцем проживання матері. На даний час малолітня [PERSON] проживає з відповідачем, який усіма можливими способами чинить перешкоди у виконанні даного рішення. Відповідач на даний час ніде непрацює, зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Відповідач зовсім не створює належних умов для забезпечення розвитку малолітньої дитини, що становить загрозу її здоровю, життю і унеможливлює її повноцінний розвиток. Дитина знаходиться у незадовільних санітарно-гігієнічних умовах. Будинок, в якому проживає [PERSON] не придатний для проживання малолітньої дитини. 03.01.2018 року позивачка вказує, що в черговий раз намагалася порозумітися із відповідачем та забрати доньку, однак була побита [PERSON] і по даному факту проведене досудове розслідування та кримінальне провадження відносно відповідача направлено на розгляд до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду вказала, що з часу звернення до суду по даний час дитина проживає біля відповідача. Просила задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Третя особа орган опіки та піклування Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької областиі в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обємі з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON], 15.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-МИ №263441 від 21.03.2017 року (а.с.6). Згідно рішення Заставнівського районного суд від 07.11.2017 року визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] за місцем проживання матері [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). 04.01.2018 року позивачка звернулася із листом до служби у справах дітей Заставнівської РДА з проханням невідкладно провести обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] та надати відповідний висновок, а також терміново вжити всіх можливих заходів для забезпечення та захисту здоровя та життя малолітньої доньки і вжити всіх можливих заходів до [PERSON] за неналежне виконання ним своїх батьківських обовязків. На даний лист позивачці було надано відповідь за № Х-14/2.18 від 12.03.2018 року, в якій зазначено, що її звернення було розглянуто і за результатами розгляду спеціалісти служби у справах дітей спільно з дільничним терапевтом, працівником поліції, Районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, секретарем Веренчанської сільської ради здійснили виїзд за адресою с.Веренчанка вул. Макогона, 51 А з метою обстеження умов проживання дитини [PERSON] і в ході обстеження було здійснено огляд дитини медичним працівником, з [PERSON] було проведено бесіду та розяснено про його обовязки по відношенню до малолітньої доньки. Також зазначено, що оскільки за рішення суду визначено місце проживання малолітньої дитини із позивачкою, то у разі відмови відповідача виконувати рішення суду вона повиння вжити всіх вичерпних заходів для його виконання, відповідно до чинного законодавства. З характеристики №14 від 15.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] без реєстрації проживає в [INFO]. За час проживання в селі зарекомендувала себе з позивтиної сторони. Шкідливих звичок не має. Характер урівноважений, з сусідами перебуває у приязних відносинах (а.с.28). З довідки про склад сім'ї №421 від 16.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Брусницької сільської ради Кіцманського орайону Чернівецької області вбачається, що до складу сімї позивачки входять: брат [PERSON], племінник [PERSON] та сестра [PERSON] (а.с.27). З акту бстеження умов проживання позивачки встановлено, що умови проживання задовільні (а.с.29). Згідно ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пп.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 16.02.2018 року, виданого комісією Веренчанської сільської ради встановлено, що відповідач [PERSON] проживає разом із малолітньою донькою [PERSON], [INFO]. Відповідач ніде не працює. Проживає у власному житловому будинку, загальною площею 34,4 квадратних метра. Житловий будинок старого типу, глиняний. Складається із однієї житлової кімнати та кухні. Будинок не газифікований, опалення пічне. У підсобному господарстві нічого не утримує (а.с.37). У відповідності до довідки Заставнівської ЦРЛ №371 від 01.03.2018 року [PERSON], [INFO] з 2006 року перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом : реакція зі змішаним розладом емоцій та поведінки (а.с.33). З довідки Веренчанського дошкільного навчального закладу вбачається, що малолітня [PERSON] дитячий садок не відвідує. Згідно листа директора районного центру соціальних служб сімї та молоді Заставнівської РДА [PERSON], який адресований Голові органу опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації [PERSON] вбачається, що 22.12.2017 року спеціалістами районного центру соціальних служб для сімї та молоді було відвідано сімю [PERSON], з яким проживає малолітня [PERSON] і було встановлено, що в будинку не прибрано, постільна білизна грязна, дитина має неохайний, занедбаний вигляд. Продуктів харчування не достатньо. Батько не приділяє належної уваги дитині. Нам всі рекомендації спеціалістів РЦСССДМ реагує агресивно. Дитина дитячий садок не відвідує. Крім того зі слів [PERSON] дитина інколи залишається вдома без догляду дорослих (а.с.34). Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені у судовому засіданні письмові докази судом встановлено, що відповідач [PERSON] зовсім не створює належних умов для забезпечення розвитку малолітньої дитини, що становить загрозу її здоровю, життю і унеможливлює її повноцінний розвиток. Дитина знаходиться у незадовільних санітарно-гігієнічних умовах. Будинок, в якому проживає [PERSON] не придатний для проживання малолітньої дитини, а тому суд вважає, що залишення дитини у відповідача є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, у зв'язку з чим, в інтересах малолітньої дитини її необхідно відібрати у батька без позбавлення його батьківських прав, передавши матері [PERSON] При цьому суд роз'яснює, що у відповідності до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. За таких обставин Суд дійшов висновку, що позовна вимога про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає до задоволення і буде відповідати інтересам дитини. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, з метою дотримання інтересів малолітньої дитини [PERSON] та з метою виконання рішення суду від 07.11.2017 року, останню слід відібрати від відповідача [PERSON] та передати позивачу [PERSON] допустивши негайне виконання рішення в цій частині. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.18, ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини, ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 155, 164, 170, 180-184, 191 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, Суд, -

Outcome: approved