Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач 21.08.2020 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 02.12.2008 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки, наразі їх спільна донька є повнолітньою, залишається проживати разом із позивачем, однак продовжує навчання, в сім`ї позивача склалось важке матеріальне становище, а відповідач має постійний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та прав своєї доньки. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 31.08.2020 року позовну заяву було залишено без руху та визначено для позивача термін для усунення недоліків викладених в ухвалі. Ухвалою судді від 25.09.2019 було відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року, але не більш ніж до закінчення навчання або досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивачка та третя особа в судовому засіданні не заперечували, щодо часткового задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що пред`явлений позивачем позовом підлягає до часткового задоволення судом, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано 02.12.2008 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а/з 1280) Позивач та відповідач мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Згідно пояснень позивачки повнолітня донька проживає разом з нею, що також не спростував відповідач. Як вбачається з довідки Національного авіаційного університету від 19.08.2020 № 137, видана [PERSON] про те, що є студенткою 1 (першого) курсу денної форми навчання Факультету економіки та бізнес -адміністрування НАУ IV четвертого рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2019 до 30.04.2023 року. На момент подачі позову до суду, [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також те, що відповідач частково визнав позовні вимоги та погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на період навчання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial