Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.01.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом. При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Козельщинська державна нотаріальна контора відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом померлої [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Кринківської сільської ради, представники третіх осіб - відділу Держземагенства у Глобинському районі, Глобинського РУЮ в особі реєстраційної служби, Козельщинської держнотконтори, в судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслали. Направили заяви про розгляд справи у їх відсутності . Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. За життя - 15 січня 1992 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем Кринківської сільської ради [PERSON] за реєстровим № 41, згідно якого усе належне їй майно заповіла синові [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 80/2014, заведеної Козельщинською державною нотаріальною конторою, позивач, як єдиний спадкоємець, в установлений строк прийняв спадщину, подавши 14.03.2014 року відповідну заяву. Козельщинська держнотконтора 23.10.2014 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю документу на ім»я спадкодавця, який посвідчує її право власності на вказане нерухоме майно. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А» було побудовано в 1920 році, прибудову літ. «а» - в 1950 році, погріб під частиною будівлі літ. «Гп», сарай літ. «В», погрібник літ. «Г», убиральню літ. «Д» - в 1958 році, сарай-літню кухню літ. «Б» - в 1960 році. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно записів в погосподарських книгах Кринківської сільської ради [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] і проживала у ньому до смерті. За нею, останнім часом під № 0120-1, значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], на не приватизованій земельній ділянці площею 0,23 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 18.12.2014 року № 263/02-04, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», погріб під частиною будівлі літ. «Гп», сарай-літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», погрібник літ. «Г», убиральня літ. «Д», колодязь питний літ. «к», огорожа № 1, які розташовані в [ADDRESS] збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на успадкування названого майна за заповітом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved