Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2017 року звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів «Фаворит плюс» , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про солідарне стягнення з відповідачів матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , в ДТП в розмірі 151 890, 40 грн., 4600 грн. витрат пов`язаних з оплатою проведення незалежної оцінки по визначенню вартості матеріального збитку, 5000 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою позивачем правової допомоги та 1570 грн. судового збору. Ухвалою суду від 24.07.2017 року по справі відкрито провадження. 05.04.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду позовних вимог заявлених до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів «Фаворит плюс». Ухвалою суду від 09.10.2018 року цивільну справу [PERSON] в частині позовних вимог до Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів «Фаворит плюс» залишено без розгляду. Також в квітні 2018 року позивач подав уточнену позовну заяву відповідно до якої зазначає, що 09.01.2017 року о 18 год. по Гостомельському шосе в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «SUZUKI» д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобілем марки «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок даного зіткнення отримав суттєві пошкодження належний позивачу, транспортний засіб «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2017 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п.8.7.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2017 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу. В результаті вчинення відповідачем протиправних дій, отримав пошкодження автомобіль марки «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , чим було заподіяно майновий збиток позивачу. Вартість матеріального збитку встановленого звітом № 2437/2211 від 25.03.2017 становить 373890 грн. 40 коп. Як убачається з Центральної бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «SUZUKI» д.н. [NUMBER] , станом на дату ДТП (09.01.2017) була застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АІ9473628. Пунктом 3 даного договору (Полісу) встановлено, що страхова сума за шкоду завдану майну третьої особи становить 100 000 грн. Також в даному пункту Договору сторони узгодили розмір франшизи, яка відповідно до чинного законодавства України відшкодуванню не підлягає, в сумі 0 грн. Спору щодо виплати страхового відшкодування не має. Відповідно до висновку № 2437/2211/ЗАЛ від 12.06.2017 утилізаційна вартість автомобіля марки «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталася 09.07.2017 року станом на момент проведення дослідження становить 122 000 грн. Позивач був самостійно змушений замовити проведення оцінки у незалежних оцінювачів у зв`язку з чим поніс за це додаткові витрати в розмірі 4600 грн. Оскільки страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди , вважає, що відповідач як винна особа в ДТП, зобов`язана відшкодувати позивачу матеріальний збиток, завданий внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , що становить 156490 грн. 40 коп. (373890 грн. 40 коп. - 100 000 грн. - 122000 грн. + 4600 грн. = 156 490 грн. 40 коп. Також зазначає, що враховуючи те, що не є фахівцем у галузі права за надану правову допомогу сплатив 5000 грн. З урахуванням того, що відповідач не відшкодувала йому понесені витрати просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальний збиток в розмірі 151 890 грн. 40 коп., витрати за проведення незалежної оцінки в розмірі 4 600 грн., судовий збір в розмірі 1 570 грн. 00 коп. та витрати за правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримували, з обставин викладених в позові. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. Відповідач в судові засідання неодноразово не з*являлася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. 22.07.2019 року представник відповідача заявив відвід головуючому судді по справі, оскільки справу не знято з розгляду так як відповідачем подану апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження по справі через порушення правил підсудності. Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що 03.04.2018 року [PERSON] подавала апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24.07.2017 року. Постановою Апеляційного суду міста Києва від 26.06.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 24.07.2017 року без змін. Окрім того, справа неодноразово направлялася до апеляційної інстанції з апеляційними скаргами відповідача на ухвалу про відкриття провадження . Ухвалою від 25.07.2019 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Яценко Н.О. відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу від 24.07.2017 року про відкриття провадження у справі відмовлено. Стягнуто з [PERSON] в дохід державного бюджету штраф в сумі 5763 грн., з посиланням на те, що дії [PERSON] щодо систематичної подачі апеляційних скарг на одне і теж саме судове рішення є зловживанням процесуальними правами , що суперечить завданню цивільного судочинства. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, яка в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Тобто фактично встановлено зловживання процесуальними правами зі сторони відповідача. В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України». В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» подав клопотання про розгляд справи без їх участі. Суд також вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 09.01.2017 року о 18 год. [PERSON] керуючи автомобілем «SUZUKI» д.н. [NUMBER] по Гостомельському шосе в м.Києві , була неуважною, не слідкувала за зміною дорожньої обстановки, не впоралася з керуванням , виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушила п.п.2.3 «б», 11.3 ПДР та скоїла правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2017 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП , проте адміністративне провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Вказані фактичні обставини справи не оспорені стороною відповідача. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи встановлено, що внаслідок ДТП, винною в якому визнано відповідача, отримав пошкодження автомобіль марки «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , чим було заподіяно майновий збиток позивачу. Вартість матеріального збитку встановленого звітом № 2437/2211 від 25.03.2017 становить 373890 грн. 40 коп. Як убачається з Центральної бази даних МТСБУ , цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «SUZUKI» д.н. [NUMBER] , станом на дату ДТП (09.01.2017) була застрахована у ПрАТ «УПСК» згідно полісу № АІ9473628. Пунктом 3 даного договору (Полісу) встановлено, що страхова сума за шкоду завдану майну третьої особи становить 100 000 грн. Також в даному пункту Договору сторони узгодили розмір франшизи , яка відповідно до чинного законодавства України відшкодуванню не підлягає, в сумі 0 грн. Спору щодо виплати страхового відшкодування не має, страхове відшкодування відповідно до полісу сплачено. Відповідно до висновку № 2437/2211/ЗАЛ від 12.06.2017 утилізаційна вартість автомобіля марки «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталася 09.07.2017 року станом на момент проведення дослідження становить 122 000 грн. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) . Оскільки страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, суд, вважає, що відповідач як винна особа в ДТП, зобов`язана відшкодувати позивачу матеріальний збиток, завданий внаслідок пошкодження належного [PERSON] транспортного засобу «CITROEN BERLINCO» д.н. [NUMBER] , що становить 151 890 грн. 40 коп. (373890 грн. 40 коп. складає матеріальний збиток - 100 000 грн. складає страхове відшкодування - 122000 грн.- утилізаційна вартість автомобіля ). Окрім того, позивач поніс витрати на проведення оцінки у незалежних оцінювачів вартість яких складає 4600 грн. (2500 грн. + 2100 грн.), 5000 грн. на правничу допомогу, що підтверджується наданими квитанціями, які також суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений судовий збір в розмірі 1 570 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved