Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.05.2018р звернулась до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що вона з [PERSON], відповідачем у справі, мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вони з відповідачем не перебувають у зареєстрованому шлюбі й фактичні шлюбні відносини між ними відсутні, так як на даний момент відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, вони спільно виховують сина. Свої вимоги мотивує тим, що спільна з відповідачем донька [PERSON] постійно проживає разом з нею ([PERSON]М.), донька часто хворіє, має слабкий імунітет, хронічне захворювання нирок, у звязку з чим потребує оздоровлення.\~Зазначає,\~що у період з 10.08.2018р до 26.08.2018р вона ([PERSON]М.) буде перебувати у щорічній оплачуваній відпустці згідно графіку відпусток та планує відпочинок і оздоровлення разом із донькою за кордоном, а саме в Греції (Грецька Республіка). Однак, на даний час виникли непорозуміння із відповідачем з приводу літнього відпочинку дитини за кордоном, а саме у Греції й [PERSON] відмовився надавати згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Звертає увагу на те, що декілька років вона намагалася домовитися з відповідачем щодо виїзду доньки за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, однак останній щоразу необгрунтовано та безпідставно затримує оформлення необхідних документів. Вважає, що такі дії відповідача призводять до скасування запланованих поїздок за межі України, неможливості оздоровлення дитини і додаткових фінансових затрат, спричинених відмовою від заброньованого туристичного туру. Просить надати дозвіл [PERSON] на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Греція на період з 11.08.2018р по 23.08.2018р у супроводі її матері [PERSON] без згоди батька, [PERSON] Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала цілком, просила його задовольнити, та надала суду заяви про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнає та не заперечує проти його задоволення, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглядати справу у його відсутність. Представник третьої особи: служби у справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації, в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Пояснення на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у відсутність представника не надавав. Відповідно до\~ст.211 ч.2 ЦПК України\~судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено,\~що батьками [PERSON], [INFO], в актовому запису №01, виданому 16.05.2014р в відділі ДРАЦС Подільського районного управління юстиції у м.Києві, серія 1-БК №398015, записані сторони у справі [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії довідки із ЖБК «Київ-9» від 27.04.2018р убачається, що дитина [PERSON], [INFO], зареєстрована разом із матірю за адресою: [ADDRESS]. З наданих суду копій довідок із медичних закладів, витягів з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON], [INFO], судом убачається, що остання часто хворіє, має хронічне захворювання нирок. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.141 ч.1 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини, не зважаючи на те чи перебували вони в шлюбі чи ні. Відповідно до ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав по відношенню до дитини. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.154 ч.2 Сімейного Кодексу України батьки можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно ст.16 ч.2 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, що порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом. У відповідності до ст.ст.150 ч.2, 155 ч.1 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Встановлені судом обставини свідчать про те, що неповнолітня [PERSON] на даний час проживають разом з позивачкою в Україні, в м.Києві, батько дитини не приймає участі у її вихованні, так як має фактично іншу сімю. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в наданні дозволу на виїзд на відпочинок та оздоровлення громадянці України [PERSON], [INFO], яка не досягла шістнадцятирічного віку, в Грецію, на термін з 11.08.2018р до 23.08.2018р, у супроводі її матері [PERSON], без згоди її батька [PERSON] Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в розмірі 704,80грн, так як позовні вимоги позивачки судом задоволені у повному обсязі.

Outcome: approved