overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач 17.08.2016 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 24.02.2001 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося і подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив суду, що вони з відповідачкою не проживають тривалий час, вони не мають наміру зберігати сімю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, та не повідомила про причину своєї неявки, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 24.02.2001 року (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO](а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач 17.08.2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що 15 липня 2009 року між сторонами зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області шлюб, актовий запис № 389. 30.12.2013 року на підставі рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, справа № 676/8468/13-ц провадження № 2/676/3035/13, шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина- Гуріна [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частину зі всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2009 року між сторонами зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області шлюб, актовий запис № 389. 30.12.2013 року на підставі рішення Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, справа № 676/8468/13-ц провадження № 2/676/3035/13, шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина- Гуріна [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, а тому дитина знаходиться на повному утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.08.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач 17.08.2017 року звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини, збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 29.09.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали судді Деснянського районного суду від 11.09.2017 року - відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.01.2018 року на 10.30 год.. Позивач в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав суду письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 26.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 844, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.2,3) Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач 17.09.2013 року звернувся з позовом, в якому зазначив, що разом з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнути з відповідача аліменти за період з 01.09.2010 року по 31.08.2013 року в сумі 11733 грн. 60 коп. на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові. Прокурор позов підтримав. Представник органу опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, про що зазначив у висновку. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд провадить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонами, характеристикою на дитину зі школи, відповідями Укрпошти про відсутність переказів на ім'я позивача, вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.11.2002 року відносно відповідача, висновком органу опіки та піклування від 04.02.2014 року №66, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав. В частині стягнення аліментів за минулий час суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не довів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що в 2007 році аліменти вже були стягнуті судом з відповідача на утримання дитини, але повторне (фактично подвійне) стягнення аліментів не передбачене законодавством України, а тому правових підстав для задоволення позову в цій частині немається. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач 17.09.2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що з відповідачем з 08 вересня 2007 року перебувала у шлюбі, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Від спільного з відповідачем життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Як зазначено позивачем, дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, в той час, як відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину, оскільки він працездатний, непрацездатних членів родини не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісяця аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу без неї, про що надала суду заяву, в якій також зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач також не з`явився до судового засідання, але просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав заяву, в якій також вказав, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їхній сукупності, вважає встановленим наступне. 08 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], укладений шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №1079, що в свою чергу підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актова запис №1764 від 08.11.2004 року, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Дитина проживає із позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїм дітям. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу боржника щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач 17.09.2014 року звернувся в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 18 липня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №394. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені із листопада 2013 року з причин різних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. В судове засідання позивач надав заяву щодо розгляду справи без його участі, позов підтримав, строк на примирення просив не надавати. Відповідач до суду також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Суд на місці ухвалив, слухати справу на підставі наявних у ній письмових доказів та відповідно заяв сторін про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали, встановлено, що сторонами у липні 2013 року було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №394 (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені із листопада 2013 року, спільне господарство не ведуть, примирятись не бажають. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] . Спір про місце її проживанння відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, з причин різних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач 17.09.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося по причині того, що вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вже деякий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, на даний час сімя розпалася, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Парсяк», проти винесення заочного рішення не заперечує, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надано. Суд, враховуючи думку позивача вважає за можливе згідно ст. 224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 591, від шлюбу дітей не мають, протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243,60 грн., але заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач 17.09.2015р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача суми 11232 грн., вказуючи, що за усною домовленістю між сторонами було досягнуто згоди про купівлю-продаж частки, яку отримає у спадок відповідач, домоволодіння [ADDRESS]. В рахунок майбутнього договору, позивач сплатив відповідачу протягом 2004-2006р.р. 6000 доларів США. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.2014р., з відповідача стягнена вказана сума в еквіваленті у гривні у розмірі 69060 грн. Оскільки вказана сума до даного часу відповідачем не погашена, згідно ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути із відповідача 3% річних з 01.01.2013р. по 01.09.2015р. у розмірі 480 доларів США. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що 25.05.2004р. сторони досягли усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку [ADDRESS], що належить відповідачу (1/6 частина), а також тієї його частки, на яку відповідач має право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], за 6000 доларів. 25.05.2004р. відповідач отримав 2200 доларів США, 26.022006р. - 2000 доларів США, 29.08.2006р. - 1800 доларів США, однак договір купівлі-продажу не було укладено. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.2014р. вказані суми визнані авансом та стягнено із відповідача на користь позивача еквівалент вказаної суми - 69060 грн. /а.с. 5-6/. Як слідує із пояснень позивача, відповідач вказану суму боргу не повернув. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку позивача, 3% річних за користування відповідачем 6000 доларів США, за період з 01.01.2013р. по 01.09.2015р. складає 480 доларів США: 6000 доларів х 3% = 180 доларів (за рік), 180 х 2 = 360 доларів (за 2 роки 2013-2014р.р.), 3%/12=0,25 (ставка в місяць), 0,25% х 8 місяців = 2% (ставка за 8 місяців), 6000 х 2% = 120 доларів (за 8 місяців 2015р.). 180+180+120= 480 доларів США. Згідно встановленого НБУ курсу гривні до долара США, станом на 10.11.2015р, 1 долар США = 22,75 грн. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 480 х 22,75 = 10920 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач 17.09.2019 звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що він на підставі договору дарування від 31.05.2000 є власником 14/20 частини житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої 1/20 частини вказаного нерухомого майна є [PERSON] , який як відомо позивачу, помер у 1998 році та є його родичем по материній лінії. Власницею 1/4 частини майна є [PERSON] , яка як відомо позивачу, померла у 80-х роках минулого століття. Про спадкоємців вказаних осіб позивачу невідомо нічого. У вказаному домоволодіння позивач зареєстрований з грудня 1999 року та займає весь будинок. Більше десяти років позивач добросовісно та відкрито володіє вказаним будинком, самостійно несе витрати по його утриманні. Також на ім`я позивача оформленні договора на постачання електроенергії. За рахунок позивача проводяться всі поточні ремонти, позивач обробляє город та садок. Посилаючись на указані обставини позивач, уточнюючи позовні вимоги, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю 6/20 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, за технічним паспортом від 08.08.2019 року, інвентарна справа №2078, виготовленим Дочірнім підприємством «Міжрайонне бюро технічної інвентаризації «Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» під літерою «А-1» - житловий будинок, загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 43,8 кв.м, під літ. «а»- прибудова, під «№1» - ворота, під «№2» - огорожа, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити за обставин, викладених у позові. Представник відповідача Тростянецької міської ради в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Надав до суду письмову заяву, де просить суд прийняти рішення на власний розсуд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач 17.09.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.04.2014 р. по 31.07.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 4650,17 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач 17.09.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.08.2011 р. по 31.07.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 9494,90 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved