Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач 25 липня 2014 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути на її користь із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони із відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], однак на даний час із чоловіком подружніх стосунків не підтримують. Син проживає із нею і перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлено у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них, де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає і не заперечує проти того, щоб із нього стягувались аліменти на користь дружини на утримання неповнолітньої дитини. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 16 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 95 (а.с. 2). Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьками якого являються позивач та відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 3). На даний час сторони припинили підтримувати шлюбні відносини і вести спільне господарство. Неповнолітня дитина сторін проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із останнього аліменти на її користь на утримання [PERSON], до досягнення сином повноліття. Будь-які дані про майновий стан відповідача у матеріалах справи відсутні, як і дані щодо знаходження на його утримані інших осіб. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також ненадання ним достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, що знаходиться на повному утриманні позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved