Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.09.2020 р. була прийнята на посаду ведучої програм у відділ виробництва програм Комунального підприємства «Регіональна телекомпанія «Регіон-Донбас», а 09.04.2021 р. була звільнена на п. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] . Проте, у порушення вимог ч. 1\~ст. 46 КЗпП України\~про те, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, позивачу [PERSON] не був проведений розрахунок по заробітній платі та компенсації відпустки за 20 календарних днів, що не оспорюється представником відповідача. Відповідно до ст. 116 КЗпП України,\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В судовому засіданні встановлено, що 12.05.2021 р. заборгованість по заробітній платі та компенсації відпустки за 20 календарних днів у сумі 31990, 96 грн., що не оспорювалось позивачем [PERSON] . Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Суд критично відноситься до твердження представника відповідача про те, що розрахунок з позивачем у день звільнення не був проведений у зв`язку із відсутністю коштів на рахунку підприємства, оскільки сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. \~ \~ \~ \~У п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При цьому розмір середнього заробітку необхідно проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~з наступними змінами (далі - Порядок). Згідно з пунктами 2, 5 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Як видно з довідки про доходи позивача [PERSON] , яка була надана представником відповідача, у лютому 2021 р. їй була нарахована заробітна плата у сумі 12495 грн., у березні 2021 р. 12495 грн. Кількість відпрацьованих днів у лютому складає 20 днів, а у березні -22 дні. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] складає 24990 грн. : 42 дні = 595,00 грн. Позивач [PERSON] була звільнена 09.04.2021 р. (10.04.2021 р. та 11.04.2021 р. були вихідними днями), повний розрахунок з нею був проведений 12.05.2021 р., а тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме: з 12.04.2021 року по 11.05.2021 рік, в сумі 11305 грн. (595 грн. х 19 робочих днів). Вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до винесення судом рішення не ґрунтується на законі, оскільки у ст. 117 КЗпП України зазначено, що підприємство повинно сплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто до 11.05.2021 р. Відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Оскільки відповідач по справі є податковим агентом і саме на нього покладено обов`язок утримувати податок із суми доходу працівника, для обрахунку середньої заробітної плати працівника має бути взято його середньоденну заробітну плату без відрахування податків. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що встановлений ст. 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (постанова від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц). Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до ст. 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум. - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника. - інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц. Проте, розраховану суму середнього заробітку за час затримки при розрахунку з [PERSON] в розмірі 11305 грн., суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям. Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 11305,00 грн., заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку була сплачена відповідачем під час розгляду справи. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 508,48 грн.

Outcome: partial