Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON], 11.11.2015 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Одеська муніципальна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що 04.02.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 31. Вказаний договір був укладений письмово, та відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Одеській муніципальній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №Н-00759/2000. Відповідно до даного договору купівлі-продажу відповідач продав, а [PERSON] купила 12/100 частин домоволодіння, яке складається в цілому з шести черепашкових житлових будинків, зазначених на плані літерами «АА 1, В, П, Л, С, Т» загальною житловою площею 234,00 кв.м., та надвірних споруд «Г, И, К, М, О, Р, Ф, Ч, Ш» - сараї, «Д, Е, Ж, З, Н, Х» - літня кухня, «У» - навіс, «Ц» - баня, № 1-9 огородження, 1 мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 639,00 кв.м., крім того надлишки 1094 кв.м., за адресою м. Одеса, вул. Бабеля, будинок № 31 (тридцять один). Позивач відчужив: із літ. «А - 1»: 2 2 жила кімната, загальною площею 14,6 кв.м., 2 1 кухня, «а - 3» - тамбур, «М» - сарай. Крім того, у тексті договору вказано, що він не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню. Позивач зазначає, що умови вищезазначеного договору були виконані сторонами, відповідач виїхав в невідомому напрямку. 21.03.2000 року договір був зареєстрований [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» за №10948 стр 20 кн. 87 док., з того часу і до самої смерті вона постійно проживала в [INFO], ведучи господарство та сплачуючи комунальні послуги. 05.01.2015 року [PERSON] померла, та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 31. Спадкоємцем став єдиний син померлої, [PERSON], який прийняв спадщину. Як вказує позивач, в теперішній час він не може реалізувати належним чином своє право щодо спадкового майна у вигляді квартири, в звязку з тим, що нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу, укладеного на біржі нерухомості та не посвідченого нотаріально. З підстав наведеного, за уточненими позовними вимогами, позивач просить суд: визнати договір № Н 00759/2000 купівлі-продажу нерухомого майна від 04.02.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] - дійсним, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом. А саме на придбані [PERSON] 12/100 частин домоволодіння, яке складається в цілому з шести черепашкових житлових будинків, зазначених на плані літерами «АА 1, В, П, Л, С, Т» загальною житловою площею 234,00 кв.м., та надвірних споруд «Г, И, К, М, О, Р, Ф, Ч, Ш» - сараї, «Д, Е, Ж, З, Н, Х» - літня кухня, «У» - навіс, «Ц» - баня, № 1-9 огородження, 1 мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 639,00 кв.м., крім того надлишки 1094 кв.м., за адресою м. Одеса, вул. Бабеля, будинок № 31, які складаються із літ. «А - 1»: 2 2 жила кімната, загальною площею 14,6 кв.м., 2 1 кухня, «а - 3» - тамбур, «М» - сарай. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON], надала до суду заяву згідно якої підтримала заявлені уточнені позовні вимоги, просила розглянути справу без участі представника позивача та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Одеської муніципальної біржі в судове засідання не з'явився, третя особа повідомлялась судом про дату час та місце судового засідання своєчасно та належним чином. У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку наданим доказам, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за умовами Договору купівлі продажу № Н 00759/2000, укладеного 04.02.2000 року на Одеській муніципальній біржі між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] купила 12/100 частин домоволодіння, яке складається в цілому з шести черепашкових житлових будинків, зазначених на плані літерами «АА 1, В, П, Л, С, Т» загальною житловою площею 234,00 кв.м., та надвірних споруд «Г, И, К, М, О, Р, Ф, Ч, Ш» - сараї, «Д, Е, Ж, З, Н, Х» - літня кухня, «У» - навіс, «Ц» - баня, № 1-9 огородження, 1 мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 639,00 кв.м., крім того надлишки 1094 кв.м., за адресою м. Одеса, вул. Бабеля, будинок № 31. По заяві власника було відчужено: із літ. «А - 1»: 2 2 жила кімната, загальною площею 14,6 кв.м., 2 1 кухня, «а - 3» - тамбур, «М» - сарай, які перейшли у власність покупця [PERSON] Відповідно до п. 10 Договору зазначено, що договір, згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Одеській Муніципальній Біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № Н 00759/2000, від 04.02.2000 року. Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Право власності [PERSON] на придбані 12/100 частин домоволодіння №31, по вул. Бабеля, у м. Одесі, на підставі договору купівлі продажу № Н 00759/2000 від 04.02.2000 року, зареєстровано 21.03.2000 року, Одеським міським бюро технічної інвентаризації за №10948 стор 20 кн. 87 доп. Згідно відмітки КП «ОМБТІ та РОН» в домовій книзі для реєстрації громадян, проживаючих в приватному буд. №31 пр./б по вул. Бабеля, в м. Одесі, вбачається, що 12/100 частин домоволодіння зазначеного будинку знаходиться на підставі договору купівлі продажу № Н 00759/2000 від 04.02.2000 року, у власності та користуванні [PERSON] 05.01.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №282. Згідно довідки, виданої КП «ЖКС «Хмельницький» від 26.03.2015 року, вбачається, що [PERSON] постійно була зареєстрована за адресою: [INFO], з 26.03.2010 року по день смерті 05.01.2015 року, а/з № 282 від 06.01.2015 року. Пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року встановлено, що він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 01.01.2004 року. Враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу був укладений в 2000 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року, чинній на час укладення договору. Згідно ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обовязковою. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. За ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. При аналізі спірного договору та наявних у справі доказів, судом встановлено, що [PERSON], виконала умови договору купівлі продажу нерухомого майна № Н 00759/2000 від 04.02.2000 року, передала відповідачу оплату за майно, вселилася в придбану частину буд. №31, по вул. Бабеля, у м. Одесі, утримувала її та проживала в ній до смерті. А відповідач, в свою чергу, отримав грошові кошти за продаж частини будинку відповідно до договору та виселився з неї. Оскільки згода щодо істотних умов договору між його сторонами була досягнута, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 47, ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі продажу нерухомого майна № Н 00759/2000 від 04.02.2000 року, зареєстрований на Одеській Муніципальній біржі, за яким [PERSON], придбала у відповідача [PERSON] вищезазначені 12/100 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 31, може бути визнаний судом дійсним. Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON], виданого 21.02.1974 року Одеським міським ЗАГСом, серія І-ЖД, №401804, вбачається, що [PERSON] зазначена його матірю. З спадкової справи до майна померлої 05.01.2015 року [PERSON], наданої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2016 року, вбачається, що для прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON], інші особи для прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертались. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який належним чином прийняв спадщину, є її син - позивач [PERSON] Визначаючи обсяг спадкової маси після смерті [PERSON] суд вважає, що спадкодавець за життя в установленому законом порядку набула право власності на 12/100 частин домоволодіння №31, по вул. Бабеля, у м. Одесі, тому суд вважає, що нерухоме майно, у вигляді 12/100 частин домоволодіння № 31, по вул. Бабеля, у м. Одесі, що за життя належали спадкодавцю [PERSON] - є обєктом спадкування. З листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.03.2016 року №49/02-14 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої 05.01.2015 року [PERSON], вбачається, що [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно надати правовстановлюючий документ на нерухоме майно, що успадковується, яким у нього є договір № Н 00759/2000 від 04.02.2000 року, зареєстрований 04.02.2000 року Одеською муніципальною біржею, але такий документ не може бути підставою для вчинення нотаріальної дії, оскільки він не відповідає діючому на момент його вчинення законодавству. З метою недопущення порушення прав позивача [PERSON], як спадкоємця за законом після смерті [PERSON], померлої 05.01.2015 року, суд задовольняє його вимоги, та визнає за [PERSON] право власності на спадкове майно 12/100 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 31 - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05.01.2015 року. Статтею 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Тому суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду, за яким дане рішення суду після набрання законної сили є підставою для органів державної реєстрації прав - для реєстрації за [PERSON] права власності на 12/100 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Бабеля, 31.

Outcome: approved