Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Тарнавський В.А., звернулася до Тетіївського районного суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів позивачу. Оскільки позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, приватний нотаріус Тетіївського районного нотаріального округу Київської області Васалатьєва О.А. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [INFO] [PERSON] , та рекомендувала звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач пропустила передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки проживала із своїм батьком [PERSON] на території Автономної республіки Крим. Дана обставина не дала змогу вчасно звернутися до нотаріальної контори. Крім того, позивач фактично вступила у спадщину, але довідку, видану 14.07.2020 року Жемчужинським сільським поселенням Нижньогірського району Республіки Крим, у якій зазначено, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , нотаріус не може взяти до уваги, оскільки, відповідно до пунктів 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона видана органом, що не визнається на території України. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача адвокат Тарнавський В.А. через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Тетіївської міської ради у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 27.04.2021 року подано відзив на позовну заяву, підписаний міським головою Балагурою Б., у якому просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника виконавчого комітету Тетіївської міської ради, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємицею померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим секретарем Жемчужинської сільської ради Кривонос О.М. 23.05.2012 року, зареєстровано в реєстрі за № 20, з якого вбачається, що [PERSON] за свого життя 23.05.2012 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, у тому числі земельну ділянку (пай) в ПАТ «Победа», земельну ділянку площею 1,2436 га, розташовану: Київська область, Тетіївський район, Денихівська сільська рада, заповів [PERSON] (а.с.11). 24.12.2020 року позивач [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса Тетіївського районного нотаріального округу Київської області Васалатьєвої О.А. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [INFO] [PERSON] , у видачі якого їй відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 24.12.2020 року приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області Васалатьєвою О.А., зі змісту якої встановлено, що на підставі поданої [PERSON] заяви заведено спадкову справу № 79/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] нотаріусу в установлений законом строк не подала та не надала документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. (а.с.19). Як підставу пропуску строку для прийняття спадщини, позивач вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, зокрема те, що проживала зі своїм батьком [PERSON] на території Автономної республіки Крим за адресою: [ADDRESS] , тому не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори. Крім того, вона фактично вступила у спадщину, але довідку, видану 14.07.2020 року Жемчужинським сільським поселенням Нижньогірського району Республіки Крим, у якій зазначено, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , нотаріус не може взяти до уваги, оскільки, відповідно до пунктів 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона видана органом, що не визнається на території України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вирішуючи даний спір, суд застосовує норми спадкового права Цивільного кодексу України та враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач вищезазначених вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала своєчасно до нотаріальної контори заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження №61-6700св19) та від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, пунктом 24 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею померлого [PERSON] за заповітом, спадкова справа № 79/2020 після смерті [PERSON] заведена на підставі її заяви, що свідчить про те, що інші особи не заявляли права на спадкове майно після смерті [PERSON] . Разом з тим, позивач не відмовляється від прийняття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.03.2020 року в справі № 133/1880/18 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства, досліджених доказів, з огляду на встановлені обставини, суд вбачає поважними причини пропуску строку позивачем для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у шість місяців з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved