Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 14 лютого 2018 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 55; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] »; неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з нею. В позовній заяві зазначено, що 14 лютого 2018 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що було зроблено відповідний актовий запис під № 55. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спочатку між сторонами були хороші сімейні відносини, однак після народження дочки відносини між ними почали погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. З ініціативи відповідача у них постійно виникають конфлікти. Протягом останніх шість місяців їх сімейне життя зовсім перестало існувати на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Позивач та відповідач припинили ведення спільного господарства. Відповідач переїхав проживати за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] . Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Оскільки спільне життя позивача з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, між ними часто виникали непорозуміння, вони не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, внаслідок чого втратили почуття поваги один до одного, тому [PERSON] змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Спільна дочка сторін [PERSON] , [INFO] проживає разом із позивачем, та після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Спору з відповідачем щодо порядку участі у вихованні дитини у сторін немає. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року до участі в справі залучено, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради (м. Городенка вул. Шевченка, 77). Учасники справи в судове засідання 20.09.2021 не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Городенківської міської ради до суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] та клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 лютого 2018 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що 14 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис № 55, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 лютого 2018 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1 від 24.01.2020, що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 24 січня 2020 року Виконавчим комітетом Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно копії довідки № 92 від 12.05.2021, виданої Острівецьким старостинським округом, [PERSON] , [INFO] зареєстрована біля матері в [ADDRESS] від 28.01.2020. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимог позивача щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ,суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України). Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради №180 від 03 серпня 2021 року, стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування Городенківської міської ради, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 03.08.2021 № 52, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , біля матері [PERSON] , [INFO] . Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах дитини, приймаючи до уваги згоду батьків, висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] із матір`ю. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160-161 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: approved