Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Позивач 14 червня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа ПП «ЮНІС-ТЕП», про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 липня 2014 року між позивачем та ПП «ЮНІС-ТЕП» було укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автотранспортом. На виконання зазначеного договору між ПП «ЮНІС-ТЕП» як експедитором та ТОВ «Промсервіс» як перевізником 09 квітня 2015 року було укладено договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом без обмеження строку дії. Згідно транспортного замовлення та міжнародної автомобільної накладної від 18 лютого 2016 року ТОВ «Промсервіс» прийняв для перевезення від Viking GmbH&Co. KG, Industriestr.10-12, D-23840 Bad Oldesloe, для доставки ТОВ «ЮФП ГРУП». 28 лютого 2016 року представник ТОВ «ЮФП ГРУП» телефоном повідомив позивача про те, що після митного очищення на території України відбулася крадіжка частини вантажу з машини перевізника під час її перебування на стоянці. 29 лютого 2016 року за адресою ТОВ «ЮФП ГРУП» відбулося приймання вантажу, при цьому встановлено недостачу товару в кількості 774 одиниці. 04 березня 2016 року ПП «ЮНІС-ТЕП» отримало претензію від ТОВ «ЮФП ГРУП» про відшкодування вартості втраченого вантажу при перевезенні на загальну суму 31095,89 євро. ПП «ЮНІС-ТЕП» звернулось до ТОВ «Промсервіс» з претензією про виплату відшкодування за втрату вантажу від 02 березня 2016 року. Імпортна вартість відсутнього товару складає 24748,35 євро, що еквівалентно 730571,29 грн. Митні платежі склали 615,05 євро, що еквівалентно 18156,16 грн. Податок на додану вартість на втрачений вантаж складає 5182,65 євро, що еквівалентно 152991,83 грн. Таким чином, загальна вартість втраченого ТОВ «Промсервіс» вантажу становить 30546,05 євро, що еквівалентно 901719,39 грн. [PERSON] за договором гарантії від 09 квітня 2015 року гарантував своєчасність виконання та погашення імовірних збитків за договором про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автотранспортом від 17 липня 2014 року, тобто [PERSON] є таким самим боржником як і основний боржник. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2016 року ТОВ «Промсервіс» залучено в якості співвідповідача у справі (а.с. 59). Позивач, уточнивши позовні вимоги в редакції від 10 серпня 2016 року, просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Промсервіс» суму боргу в розмірі 901719,39 грн. У своїй заяві від 05 січня 2017 року представник позивача [PERSON] просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 22 грудня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У своїй заяві від 05 січня 2017 року представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Промсервіс» не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 05 січня 2017 року до суду надійшло клопотання адвоката [PERSON] з проханням провести судове засідання без його участі, повідомити про наступне судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимог підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 17 липня 2014 року між ПП «ЮНІС-ТЕП» (експедитором) та ТОВ «Промсервіс» було укладено договір № 6210-01 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажу автотранспортом (а.с. 10). 09 квітня 2015 року між ПП «ЮНІС-ТЕП» (експедитором) та ТОВ «Промсервіс» (перевізником) було укладено договір № 6594-01 про перевезення вантажу автотранспортом (а.с. 6-7). Також 09 квітня 2015 року між [PERSON] (Гарантом) та ТОВ «ЮПФ ГРУП» (Бенефіціаром) було укладено договір гарантії, за умовами якого у випадку невиконання або неналежного виконання ПП «ЮНІС-ТЕП» та ТОВ «Промсервіс» основних зобовязань по Договору про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автотранспортом № 6210-01 від 17 липня 2014 року та Договором про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автотранспортом № 6594-01 від 09 квітня 2015 року, Гарант зобовязується погасити імовірні збитки, що виникнуть під час виконання вказаних договорів по представленні ТОВ «ЮПФ ГРУП» письмової вимоги (а.с. 8-9). Згідно транспортного замовлення та міжнародної автомобільної накладної від 18 лютого 2016 року ТОВ «Промсервіс» прийняв вантаж для перевезення від Viking GmbH&Co. KG, Industriestr.10-12, D-23840 Bad Oldesloe, для доставки ТОВ «ЮФП ГРУП» (а.с. 13). 29 лютого 2016 року за адресою ТОВ «ЮФП ГРУП» відбулося приймання вантажу, при цьому встановлено недостачу товару в кількості 774 одиниці, що підтверджується актом приймання товару № 1 (а.с. 14). 04 березня 2016 року ПП «ЮНІС-ТЕП» отримало претензію від ТОВ «ЮФП ГРУП» про відшкодування вартості втраченого вантажу при перевезенні на загальну суму 31095,89 євро (а.с. 15). ПП «ЮНІС-ТЕП» звернулось до ТОВ «Промсервіс» з претензією про виплату відшкодування за втрату вантажу від 02 березня 2016 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року (набула чинності для України згідно з Законом України від 01.08.2006 року № 57-V) якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов'язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення. У ч. 4 ст. 23 Конвенції зазначено, що крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов'язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає. Імпортна вартість вантажу складає 27487,83 євро, що зазначено у інвойсах № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] від 17 лютого 2016 року та у митній декларації від 27 лютого 2016 року (а.с. 131-144). Імпортна вартість відсутнього товару визначається шляхом вирахування з загальної вартості товару вартості виявленого (доставленого) вантажу, і складає 24748,35 євро, що станом на 02.03.2016 року еквівалентно 730571,29 грн. (29,52 грн. за 1 євро). Митні платежі склали 615,05 євро, що еквівалентно 18156,16 грн. (29,52 грн. за 1 євро). Податок на додану вартість на втрачений вантаж складає 5182,65 євро, що еквівалентно 152991,83 грн. (29,52 грн. за 1 євро). Таким чином, загальна вартість втраченого ТОВ «Промсервіс» вантажу становить 30546,05 євро, що еквівалентно 901719,39 грн. (29,52 грн. за 1 євро). Відповідно до ч. 1 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. На підставі ч. 2 ст. 925 ЦК України позов до перевізника може бути пред'явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. Відповідно до п. 16.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, перед поданням вантажовідправником або вантажоодержувачем позову на Перевізника обов'язково треба пред'явити йому претензію. У своїй відповіді на претензію про виплату відшкодування за втрату вантажу від 08.04.2016 року ТОВ «Промсервіс» відмовило у відшкодуванні вказаних коштів (а.с. 30). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 3.2 Договору № 6594-01 від 09 квітня 2015 року перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збитки в розмірі фактично спричиненого збитку експедитору (замовнику) внаслідок повної або часткової втрати, пошкодження вантажу. [PERSON] за договором гарантії від 09 квітня 2015 року зобовязався погасити імовірні збитки, що виникнуть під час виконання вказаних договорів по представленні ТОВ «ЮПФ ГРУП» письмової вимоги. З урахуванням викладеного, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму основного боргу 901719,39 грн. (еквівалент 30546,05 євро), яка складається з: імпортної вартості втраченого вантажу 730571,29 грн. (еквівалент 24748,35 євро), митних платежів 18156,16 грн. (еквівалент 615,05 євро), податку на додану вартість на втрачений вантаж 152991,83 грн. (еквівалент 5182,65 євро). Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 13570,79 грн. (а.с. 48), тому з відповідачів на користь позивача також слід стягнути рівними частками судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved