Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач 11.12.2017 звернулася до суду з указаним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання як дружини, з якою проживає їх малолітня донька [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказала, що в період перебування з відповідачем у шлюбі, [INFO] у них народилася донька, [PERSON]. Однак у зв'язку з погіршенням шлюбно-сімейних стосунків між сторонами, їх сім'я розпалася. На даний мешкає позивач та відповідач проживають окремо, дитина залишилась проживати з позивачем. Відповідач офіційно працює та має стабільний дохід, у той час як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, власних доходів не має, окрім як державної соціальної допомоги на дитину в розмірі 860 грн. на місяць, у зв'язку з чим потребує допомоги з боку відповідача. Останній такої допомоги їй не надає, хоча таку можливість має, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Вказував, що в добровільному порядку сплачує на утримання дитини аліменти, про що надав відповідну довідку про доходи від 07.03.2018, у зв'язку з чим вважає, що підстав для стягнення з нього коштів ще і на утримання дружини, немає. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2014 (а.с.5) та від якого мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Дитина проживає разом з матір'ю ( а.с.7). На час ухвалення судом рішення по справі шлюб між сторонами не розірвано. Позивач не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення донькою трьох років (а.с.26-27), відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Згідно з довідкою про доходи від 07.03.2018 № 17, відповідач по справі, [PERSON], працює в ДП «БЕЗПЕКА НОВА» ПП «БЕЗПЕКА НОВА» на посаді інспектора МГР та отримує заробітну плату, з якої відраховуються аліменти на утримання дитини, а саме, за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року сплачено аліменти на утримання дитини в загальному розмірі 2968,18 грн., що позивачем не заперечувалося. За статтею 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно з ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід, обставин та доказів неможливості надання матеріальної допомоги позивачу відповідачем суду не надано, тому суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі із стягуванням з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави.

Outcome: approved