Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 грудня 2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 30 березня 2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області по вулиці Фрунзе, буд. 10. Вона є спадкоємцем першої черги майна померлого за законом, який вчасно прийняв спадщину. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Градизька державна нотаріальна контора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, вул. Фрунзе, буд.10, на приватизованій земельній ділянці площею 0,2500 га. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Пронозівської сільської ради, представник третьої особи - Градизької держнотконтори, треті особи -[PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заперечень на заяву не надали. Представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської районної державної адміністрації, Реєстраційної служби Глобинського РУЮ в судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.\~Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 30 березня 2015 року помер [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є його дружина [PERSON] (позивач у справі). Згідно дослідженої судом спадкової справи № 182 від 18.08.2015 року, заведеної державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори [PERSON], єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка в установлений строк яка прийняла спадщину, є дружина померлого [PERSON]. Діти померлого [PERSON] та [PERSON], не подавали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом відсутні. Спадщина відумерлою не визнана. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, вул. Фрунзе, буд.10, який був збудований спадкодавцем і в якому він проживав до дня своєї смерті. [PERSON] державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] від 25 листопада 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, по вул. Фрунзе, буд. 10, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», колодязь питний літ. «К» - було побудовано в 1959 році, тамбур літ. «а1» - у 1960 році, літня кухня літ. «б», гараж літ. «Б» - у 1970 році, погріб з шийкою літ. «Гп», баня літ. «В», сарай літ. «г», сарай літ. «Г», навіс літ. «Гн» навіс літ. «Гн1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2 - у 1972 році. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області № 1731, від 07.12.2015 року, [PERSON], який помер [INFO], дійсно на момент смерті був зареєстрований та проживав в [INFO] і мав такий склад сім»ї: дружина [PERSON]. Згідно записів в погосподарських книгах Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області [PERSON] з 1959 року був зареєстрований в [INFO] і проживав у ньому до смерті. За ним, останнім часом за особовим рахунком № 0080-1 значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, вул. Фрунзе, буд. 10, на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га . Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури, та житлово - комунального господарства Глобинської РДА Полтавської області від 04.12.2015 року № 820/02-04, будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області, по вул. Фрунзе, буд. 10, суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на успадкування названого майна за законом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved