Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач 24. 06. 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] треті особи: Служба у справах захисту прав дітей Черкаського міськвиконкому, Соснівський відділ ДВС Черкаського міського юстиції про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачкою вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Зазначив, що згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 10.04.2014 року йому був визначений спосіб участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином щочетверга з 15-00 год. до 19-00 год. та щонеділі з 09-00 год. до 12-00 год. Вказував, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, пояснюючи це своїм графіком роботи, хворобою дитини, відсутністю часу. 22.05.2014 року позивач звернувся до Соснівського ДВС Черкаського МУЮ про приведення в дійсність рішення Апеляційного суду від 10.04.2014 року. На підставі його звернення державна виконавча служба відкрила виконавче провадження. Державним виконавцем в присутності позивача було здійснено ряд виходів за адресою позивачки, однак побачення з дитиною жодного разу не відбулось. Вважає, що виконувати свій обов'язок щодо виховання сина він має можливість лише за умови безпосереднього спілкування з ним щотижня протягом кількох днів. Просив суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з його сином [PERSON] та визначити такі способи участі у вихованні дитини, а саме: систематичні побачення щотижня в неділю з 9 до 12 години, четвер з 16 до 19 години в присутності третьої особи та в інші дні згідно діючого законодавства. В ході розгляду справи позивач змінив предмет позову та просив суд зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у зустрічах з сином для виховання та спілкування за режимом: щочетверга з 15-00 год. до 18-00 год. та щонеділі з 09-00 год. до 12-00 год. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що заперечує проти спілкування батька з сином, однак вона працює та має змінний графік роботи, домовлятись позивач не хоче. Представник третьої особи в судовому засіданні при винесені рішення покладалась на розсуд суду, але просила, щоб рішення ніяким чином не обмежувало права дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 10.04.2014 року [PERSON] був визначений спосіб участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON] щочетверга з 15-00 год. до 19-00 год. та щонеділі з 09-00 год. до 12-00 год. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Право на виховання дитини - це особисте немайнове право батьків. Воно є таким, що тісно пов'язане з особою. Батьки не можуть бути позбавлені цього права не інакше як за рішенням суду. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка працює в ТОВ «Епіцентр К» та має змінний графік роботи, згідно її численних заяв, позивач сам неодноразово не з'являвся на зустрічі з дитиною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надав суду доказів тих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог, тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed