Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач 22.01.2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 28 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1129-0161013/ФКВ-08, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 43200,00 доларів США та зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.07.2015 року . 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов*язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта банк», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стаж новим кредитором) у зазначених зобов*язанях, а згідно з п.4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов*язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки за №б/н, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за нею станом на 24.12.2015 року утворилась заборгованість за кредитом та процентам перед банком в розмірі 1 387 818,34 грн. , що складається з: тіло кредиту - 969 828,33 грн., відсотки - 395 939,73 грн., сума заборгованості за комісіями - 22 050,28 грн. Оскільки, відповідачі добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажають, позивач змушений був звернутися до суду і просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь суму заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 1 387 818,34 грн. , а також судові витрати в сумі 20 817,28 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю, не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином, про що в матеріалах справи мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомляли, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 28 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1129-0161013/ФКВ-08, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 43200,00 доларів США та зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.07.2015 року . 30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Український промисловий банк» укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов*язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до умов якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив на користь ПАТ «дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором №1129-0161013/ФКВ від 28.07.2008 року. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №1129-0161013/ФКВ-08 від 28.07.2008 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 28.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки за №б/н, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Разом з тим, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, допустивши прострочення повернення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого за нею станом на 24.12.2015 року утворилась заборгованість за кредитом та процентам перед позивачем в розмірі 1 387 818,34 грн. , що складається з: тіло кредиту - 969 828,33 грн., відсотки - 395 939,73 грн., сума заборгованості за комісіями - 22 050,28 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку комісійну винагороду; 3) в разі прострочення строків погашення кредиту сплатити банку пеню за кожний день прострочення. Крім того, статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1 387 818,34 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були оплачені судовий збір в розмірі 20 817,28грн, і його вимоги задоволені, з відповідачів також належить в рівних частках стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 20817,28 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved