Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.02.2019року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Зазначає, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.10.2011року, зокрема було встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] (позивач у справі), а також [PERSON] та [PERSON] (треті особи у справі). Вказаним рішенням суду за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 ідеальну частину вищевказаного житлового будинку. Вказує, що після смерті матері [PERSON] , він (позивач) як спадкоємець за законом першої черги спадкування, що прийняв спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, звернувся до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. за оформленням своїх спадкових прав. Однак, в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на свою частку вищевказаного житлового будинку не має можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий, тому змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . В підготовче засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. в підготовче засідання не з`явилася, проте подала до суду копію спадкової справи №5/2019, заведеної після смерті [PERSON] , а також заяву про розгляд справи у її відсутності. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки, а також не надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] відносився до суспільної групи «робітничий двір» і такий належав [PERSON] (матері позивача). [INFO] відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] До складу спадкового майна, що належало спадкодавцю, входить зазначений вище спірний житловий будинок, проте право власності на такий за життя спадкодавцем належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на дане майно відсутні. Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом зазначеної спадщини є діти померлої: [PERSON] , \~ [PERSON] і [PERSON] , які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від спадщини. Разом із цим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно (його частку), у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вищевказані обставини встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.10.2011року у цивільній справі №2-410 за 2011рік, що набрало законної сили, а тому такі обставини відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються при розгляді даної справи. Зазначеним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 03.10.2011року визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Крім того, вищевказані обставини сторонами не оспорюють ся та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] ; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; копією будинкової книги для прописки громадян у спірному житловому будинку; копією довідки, виданої виконавчим комітетом Волицької сільської ради Мостиського району Львівської області №117 від 29.01.2019року; копією витягу про державну реєстрацію прав №33293291 від 25.02.2012року; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. вих..№19/02-14 від 30.01.2019року; копією технічного паспорта на спірний житловий будинок; копією спадкової справи №5/2019, заведеної після смерті [PERSON] ; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірних житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно (його частку) за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Outcome: approved