Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач 20.04.2016 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 24.03.2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № V01.188.34988. Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит в розмірі 51 310 грн., зі сплатою 25 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін на та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 60 220,48 грн. 31.12.2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1, згідно якого клієнт відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору позивачу) з 31.12.2015 року, а позивач відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимоги. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 31.12.2015 року становила 60 220,48 грн., дана заборгованість складається з: основного боргу - 48 293,19 грн., простроченого боргу - 3016,77 грн., прострочених процентів - 8664,52 грн., строкових процентів - 246,00 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем сплати кредиту проведено не було, останній платіж було здійснено 15.10.2015 року. Станом на 21.03.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 60 220,48 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється погашати заборгованість, в зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в розмірі 60220,48 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано, а тому, на підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 24.03.2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № V01.188.34988 (а.с. 12-15). Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 51 310,00 грн. на строк 72 місяці зі сплатою процентної ставки у розмірі 25,0000 % річних від неповернутої суми кредиту. Банк виконав умови договору в повному обсязі оскільки надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі, що підтверджується копією меморіального ордеру від 24.03.2015 року (а.с. 17). Відповідно до кредитного договору позичальник (відповідач) зобов'язалась своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушила умови договору. 24.03.2015 року відповідач була ознайомлена та підписала кредитний договір з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, що не заперечується сторонами. Відповідач порушила умови договору в зв'язку з чим утворилась заборгованість яка станом на 31.12.2015 року становить 60 220,48 грн. та складається з: основного боргу - 48 293,19 грн., простроченого боргу - 3016,77 грн., прострочених процентів - 8664,52 грн. та строкових процентів - 246,00 грн. (а.с. 22). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № V01.188.34988 від 24.03.2015 року (а.с. 23) розрахунок боргу станом на 21.03.2016 року становить 60 220,48 грн., який складається з: заборгованості за тілом кредиту - 51 309,96 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 8910,52 грн. Відповідно до кредитного договору позичальник (відповідач) зобов'язалась своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушила умови відповідного договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, підписала даний договір і отримала кредит в обумовленій сумі, але умови договору порушила. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Також, згідно умов Договору факторингу № 31/12-2 від 31.12.2015 року Публічне Акціонерне Товариство «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Рантье» прийняло право вимоги за кредитними договорами № V01.188.34988 від 24.03.2015 р., що підтверджується копією договору факторингу (а.с. 18-20) та витягу з додатку до договору факторингу від 31.12.2015 року (а.с. 16). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З матеріалів справи вбачається, що позивач, у відповідності до законодавства, направляв відповідачу досудову вимогу повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором № V01.188.34988 від 24.03.2015 року (а.с. 11) в якій було зазначено про відступлення права грошової вимоги, було визначено грошову вимогу та зазначено фактор якому має бути здійснено платіж. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № V01.188.34988 від 24.03.2015 року в розмірі 60 220 грн. 48 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved