Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 05 листопада 2019 року до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення сплачених грошових коштів та пені, внаслідок невиконання договору. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 16 квітня 2019 року між позивачем [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір на виконання робіт, згідно з яким ФОП [PERSON] зобов`язаний був на протязі 60 днів виконати роботи із виготовлення 41 комплекту огородження (залізобетонна панель + стовп) і встановлення даних бетонних конструкцій. Загальна вартість робіт за договором склала 164\~000,00 гривень. На виконання п. 5.3 договору на виконання робіт від 16 квітня 2019 року в момент підписання договору [PERSON] передав [PERSON] готівкові кошти в розмірі 130\~000,00 гривень. За умовами вищевказаного договору залишкову суму [PERSON] повинен був сплатити [PERSON] на протязі 3 днів з моменту виконання всіх робіт за договором. Таким чином, позивачем було в повному обсязі виконано свої зобов`язання за договором на виконання робіт від 16 квітня 2019 року. В свою чергу після отримання вищезазначених грошових коштів, [PERSON] зник, на телефонні дзвінки перестав відповідати, зрідка направляв голосові повідомлення з видуманими причинами та відмовками щодо неможливості виконання умов договору. На даний час [PERSON] відмовляється в добровільному порядку виконувати роботи чи повертати грошові кошти. Таким чином, [PERSON] порушив умови вищевказаного договору, свої зобов`язання у передбачений договором строк не виконав, сплачені позивачем кошти повертати відмовляється. З приводу зазначених вище обставин, [PERSON] звертався до Білгород- Дністровського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про злочин. Листом від 30.08.2019 року Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеський області було повідомлено, що в ході перевірки було встановлено, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] вбачаються цивільно-правові відносини та є компетенцією цивільного судочинства. У зв`язку з чим, єдиним ефективним засобом захисту порушених прав [PERSON] є звернення до суду з відповідним позовом. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 130\~000,00 грн. та пеня у розмірі 0,01 % від вартості послуг за кожен день прострочення виконання робіт, яка згідно збільшених позовних вимог складає 2847,00 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак адвокат Блажиєва О.О., яка діє в його інтересах надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 16 квітня 2019 року між сторонами був укладений Договір на виконання робіт, згідно п.2.1. якого виконавець виконує наступні роботи: виготовлення заборних плит в кількості 41 комплект (панель + стовп) та установлення даних бетонних виробів. Відповідно до п.3.1. Виконавець зобов`язується виконати роботи в термін 60 днів з дати отримання оплати від Замовника згідно п.5.3 справжнього Договора. Моментом оплати є дата зарахування коштів від Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений в справжньому Договорі або готівковий розрахунок. Відповідно до п.5.2 зазначеного вище Договору загальна сума робіт за договором складає 164000,00 грн. В цю суму входить 135300,00 грн. - вартість забору та монтаж - 28700,00 грн.. Згідно п.5.3 терміни оплати за зазначеним вище договором: - першу частину вартості робіт Замовник сплачує на протязі одного робочого дня з моменту підписання справжнього Договору у вигляді передплати в розмірі 130000,00 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця або готівкою; - другу частину вартості робіт Замовник сплачує на протязі трьох днів з моменту закінчення виконання робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця або готівкою. Відповідно до п.7.5 укладеного між сторонами договору, у випадку порушення строків виконання робіт Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,01% за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. Згідно пояснень відповідача [PERSON] , які були надані ним оперуповноваженому СКП Білгород-Дністровського ОП ГУНП в Одеській області Квачук С.В., він пояснив, що між ним та позивачем дійсно був укладений договір 16.04.2019 року, однак він не встиг вчасно виконати зобов`язання за цим договором, про що повідомив по телефону позивачу. Проте позивач почав вимагати від нього повернення сплачених грошей, станом на теперішній час він кошти не повернув позивачу у зв`язку з тим, що той повідомив йому про наміри звернутися з позовною заявою до суду. За статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст.837 ЦК України). Згідно із ч. 1\~ст.839\~ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Статтею 846 ЦК України, визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Згідно ч.ч.1-4 ст.849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч.1 ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов договору підряду, не здобуто таких доказів і судом. Напроти, у поясненнях від 03.07.2019 року, наданих ним працівникам Білгород-Дністровського РВ ГУНП України в Одеській області підтверджено не виконання ним обумовлених зобов`язань за укладеним між сторонами договором. Додаткових угод до договору не надано. За таких обставин, виходячи з того, що позивач [PERSON] дійсно заплатив грошові кошти відповідачу за виконання робіт на умовах договору від 16.04.2019 року у сумі 130000,00 грн., натомість роботу в обумовлений сторонами строк відповідач [PERSON] не виконав, суд приходить до обґрунтованого висновку, що в такому випадку, на підставі вимог чинного законодавства України, зокрема\~ст. 849 ЦК України, позивач має право на відшкодування сплачених ним коштів за роботу, яка не була виконана у розмірі 130000,00 грн., а укладений між сторонами 16.04.2019 року договір підлягає розірванню. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд приймає до уваги та погоджується з уточненим розрахунком пені за період з 16.06.2019 року по 21.01.2020 року у сумі 2847,00 грн., адже відповідно до п.7.5 укладеного між сторонами договору, у випадку порушення строків виконання робіт Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,01% за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. Враховуючи вищезазначене, у цій частині позовні вимоги теж підлягають задоволенню. За положеннями ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року у п. 47 роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~42,\~56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,\~88,\~89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно квитанції №01/17 від 25.10.2019 року позивачем [PERSON] було сплачено кошти у розмірі 10000,00 грн. за надання правової допомоги по даній справі згідно угоди про надання правової допомоги №12/08/19, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до вимог\~ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 1317,17 грн. згідно квитанції №0.0.1505607028.1 від 25.10.2019 року, у розмірі 768,40 грн. згідно квитанції №0.0.1505606465.1 від 25.10.2019 року, у розмірі 11,31 грн. згідно квитанції №0.0.1590816564.1 від 21.01.2020 року, у розмірі 423,40 грн. згідно квитанції№Р24А732824581А53665 від 19.02.2020 року, на загальну суму 2520,28 грн.. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved