Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач 15.11.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та просив зняти арешт та заборону здійснювати відчуження квартири [ADDRESS] , що зареєстрована за [PERSON] , накладені на підставі постанови державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ Парфьонова Г.В. №14353641 від 17.01.2011 року. В обґрунтування позову відзначено, що 30.10.2017 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення, яким визнано за [PERSON] право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Рішення не може бути виконане, адже на квартиру накладено арешт Другим Приморським ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у виконавчому провадженні, боржником у якому є померлий [PERSON] та яке вже було знищено. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.11.2018 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 08.02.2019 року. У зв`язку з перебуванням головуючого судді по справі у відрядженні 08.02.2019 року судове засідання не відбулося. Наступне судове засідання призначено на 22.03.2019 року. В результаті проведеного підготовчого засідання 22.03.2019 року протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 06.06.2019 року. Учасники справи в судове засідання 06.06.2019 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача також надходила заява про розгляд справи за його відсутнсті. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 року у справі №522/13674/16-ц визнано право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом майна померлого [INFO] [PERSON] : по 1/3 частини квартири за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З інформаційної довідки №56735725 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт та заборону здійснювати відчуження, відповідно до постанови серії та номер:14353641 Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 17.01.2011 року. Особою, права якою обтяжується вказано [PERSON] . Листом №34789 від 23.05.2018 року Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області повідомив представника [PERSON] - адвоката Воронкова В.О. про знищення виконавчого провадження у якому боржником є [PERSON] З листа Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області №27844 від 19.07.2018 року встановлено, що у відділі перебувало виконавче провадження ВП №14353641 по виконанню постанови від 20.06.2008 року, яке в подальшому було закрито. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що накладений арешт у 2011 році не є актуальним, виконавче провадження боржником у якому є померлий [PERSON] було закрите та знищене. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення позову [PERSON] , який через накладений арешт на квартиру позбавлений права зареєструвати за собою визнане право власності на спадкове майно.

Outcome: approved