Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 17.05.2021 року звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати формулювання причини її звільнення з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА»: «Звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» - неправильним, замінити формулювання причини її звільнення на: «Звільнено за власним бажанням, ч.3 ст. 38 КЗпП України». Також просить стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на її користь вихідну допомогу в сумі 6 230,85 грн., стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ДОРТА» на її користь середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.04.2021р. по день прийняття рішення суду.\~Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що вона\~працювала провідним\~бухгалтером будівельно-ремонтного\~цеху (035)\~на ДП\~«Львівський державний\~завод «ЛОРТА»,\~28.04.2021\~року була\~звільнена з\~роботи за\~власним бажанням\~на підставі\~ст.38\~КЗпП України\~у зв`язку\~з порушенням\~відповідачем законодавства\~про працю,\~а саме:\~ст.ст.\~75,\~115\~КЗпП України\~та ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці»,\~ст.\~10\~Закону України\~«Про відпустки»,\~невиконання умов\~трудового договору\~та Колективного\~договору ДГІ\~і «ЛДЗ\~«ЛОРТА» на\~2016-2020рр.,\~заявою від\~26.04.2021р.,\~позивач просила\~звільнити \~по ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням умов\~трудового і Колективного договорів - невиплатою заробітної плати. Всупереч цьому відповідач звільнив її з формулюванням «за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України». Вихідна допомога не була нарахована та виплачена. З огляду на вищезазначене, вважає формулювання причини її звільнення неправильним і просить змінити його із «Звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» на «Звільнений за власним бажанням, ч. 3 ст. 38 КЗпП України». Також просить стягнути з відповідача на свою користь 6 230,85 грн. вихідної допомоги, а також понесені судові витрати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач на позовну заяву не надав відзиву, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримав, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178\~ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] \~працювала на\~посадіпровідного бухгалтера будівельно-ремонтного цеху (035) на ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» з 02.08.2021 року, що підтверджується копією трудової книжки. З заяви позивача від 26 квітня 2021 року вбачається, що вона звернулась до директора ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» про звільнення її з займаної посади провідного бухгалтера\~будівельно-ремонтного\~цеху (035)\~ у зв`язку з невиконанням умов\~трудового і колективного договорів - невиплатою заробітної плати у відповідності до вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно витягу з наказу по ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» від 28 квітня 2021 року № 105к позивача звільнено з посади провідного бухгалтера\~будівельно-ремонтного\~цеху 28 квітня 2021 року за власним бажанням, у відповідності до ст. 38 КЗпП України. Аналогічний запис міститься в трудовій книжці позивача, копія якої додана до матеріалів справи. За змістом статті 38 КЗпП розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення порушення роботодавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП, він може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. Про це йдеться у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що формулювання причини звільнення, яке вказано в вищезазначеному наказі та в трудовій книжці позивача, є неправильним. Відповідачем порушені вимоги КЗпП . Згідно з ч. 3\~ст. 235 КЗпП України\~у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Також встановлено, що позивачці при звільненні не було виплачено вихідної допомоги у розмірі у розмірі передбаченому\~ст. 44 КЗпП України. Відповідно до\~довідки про\~суму заборгованості\~заробітної плати\~заробітна плата\~позивачу не\~виплачувалася вчасно.\~Середньомісячна заробітна\~плата становить\~319,53\~грн.\~X\~6,5\~=\~2\~076,95\~гри.\~Розмір вихідної\~допомоги нараховується у\~розмірі тримісячного середнього заробітку і становить: 2 076,95 грн. X 3 = 6 230,85 гри. Відповідно до\~ст. 44 КЗпП України\~внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору вихідна допомога виплачується у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відтак, вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку становить\~6230 грн. 85 коп. За наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача відповідно до\~ст.44 КЗпП\~підлягає стягненню в користь позивача вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить 6230 грн. 85 коп. Середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні має бути розрахований як множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів затримки і виплат. Кількість робочих днів затримки виплат станом на 17.05.2021р. становить 11 робочих днів. Середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні станом на 17.05.2021 року становить: 319,53 грн. Х 11 робочих днів = 3514,83 грн. за період з 28.04.2021 р. по 17.05.2021 р., виходячи з наступного розрахунку: 319,53 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) X 11 (кількість робочих днів за період з 28.04.2021 р. по 17.05.2021р.) Суд приймає поданий позивачем розрахунок середнього заробітку за період з 28.04.2021 р. по 17.05.2021р., оскільки такий відповідає Постанові КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Як вбачається із роз`яснень, даних у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст.117\~КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, якщо роботодавець не доведе відсутності у цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 28.04.2021 року по 17.05.2021 року у розмірі 3514,83 грн., та вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, що становить\~6230 грн. 85 коп. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1816 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved