Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю його батька від професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є сином [PERSON], [INFO], якому за життя було встановлено професійне захворювання. З 12.07.1971 року по 16.10.2009 року батько позивача перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 16.10.2009 року його було звільнено за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 96 від 18.12.2009 року батьку позивача були встановлені такі професійні захворювання: Мезотеліома плеври зліва. Гр. II, ст. III. Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ-Ш ст. токсико-пилової етіології, в фазі загострення. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ-Ш ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. Недостатність кровообігу другої А ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорнаполі невропатія верхніх кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з міофіброзом м'язів плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим періартрозом, двостороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-запясткових суглобів, зі стійким больовим синдромом і порушеням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження на виробництві. Нейросенсорна туговухість з помірним степенем зниження слуху III ст. професійного характеру. (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. Шлункова екрасистолія. Гіпертонічна хвороба II ст. СН другої А ст. РОХП з полірадикулярним синдромом. Далекозорний астигматизм. Амбліопія лівого ока. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. (Супутній діагноз) Згідно акту освідчення фтизіатричної МСЕК від 26.02.2010 року про результати визначення відсотку втрати професійної працездатності ступінь втрати професійної працездатності склала 80%, первинно, безтерміново. Встановлено другу групу інвалідності та встановлено необхідність медикаментозного лікування, санаторного лікування в місцевому санаторії, лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога, онколога. 26.12.2016 року (у віці 66 років) батько позивача помер від професійного захворювання. Відповідно до довідки про причину смерті №458 від 27.12.2016 року він помер від мезотеліоми плеври з субтотальним ураженням лівої легені. 29.03.2017 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Втрата батька спричинила позивачу значні моральні страждання та переживання. З вини роботодавця позивач дуже передчасно втратив рідну людину. Втрата батька, з яким позивач прожив все своє життя супроводжується душевним болем, він постійно відчуває свою слабкість, безпорадність та неможливість бути повноцінною людиною. Позивач постійно відчуває значне емоційне спустошення від цієї втрати, оскільки саме він був для нього взірцем для наслідування. Передчасна втрата батька спричинила тяжкі моральні страждання, порушилися нормальні життєві зв'язки та виникла необхідність докладати додаткових зусиль для організації праці та побуту. Сума 100000 грн., яку просить стягнути на свою користь, є такою, що відповідає його моральним стражданням. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до суду не з'явився, заперечень проти позову не представили, були повідомлені належним чином. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши докази, що є у справі, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON]. (а.с.5-6,7). [PERSON] з 12.07.1971 року по 16.10.2009 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» (а.с.8-9 копія трудової книжки). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці [PERSON] отримав професійне захворювання у вигляді: Мезотеліома плеври зліва. Гр. II, ст. III. Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ-Ш ст. токсико-пилової етіології, в фазі загострення. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ-Ш ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. Недостатність кровообігу другої А ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорнаполі невропатія верхніх кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук в поєднанні з міофіброзом м'язів плечового поясу, двостороннім плече-лопатковим періартрозом, двостороннім деформуючим остеоартрозом ліктьових і променево-запясткових суглобів, зі стійким больовим синдромом і порушеням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження на виробництві. Нейросенсорна туговухість з помірним степенем зниження слуху III ст. професійного характеру. (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. Шлункова екрасистолія. Гіпертонічна хвороба II ст. СН другої А ст. РОХП з полірадикулярним синдромом. Далекозорний астигматизм. Амбліопія лівого ока. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. (Супутній діагноз). Відповідно до п. 16-17 акту № 96 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 18.12.2009 року у [PERSON] виникло професійне захворювання за обставин недосконалості технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці(а.с.10). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 26.02.2010 року встановлено, що при первинному огляді ступінь втрати працездатності складає 80 % безтерміново та встановлено другу групу інвалідності та встановлено необхідність медикаментозного лікування, санаторного лікування в місцевому санаторії, лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога, онколога. ( а.с.11). [INFO] (у віці 66 років) [PERSON] помер від професійного захворювання. Відповідно до довідки про причину смерті №458 від 27.12.2016 року він помер від мезотеліоми плеври з субтотальним ураженням лівої легені.(а.с. 13,14,15) 29.03.2017 року Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням.(а.с.16,17-18) Згідно ст.2 КЗпП України працівники мають право на здорові та безпечні умови праці. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України,- трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України,- забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України,- моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці батька позивача, внаслідок чого він отримав професійне захворювання та помер. В справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до смерті [PERSON], а тому і моральної втрати позивача, порушення її нормальних життєвих зв'язків, вона почувається самотньою, не може відчути радість на жодному святі, оскільки тягар втрати близької людини та усвідомлення самотності постійно пригнічує її, а саме - акт визначення причинного зв'язку смерті з професійним захворювання або трудовим каліцтвом, в якому встановлено причинний зв'язок, акт МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності, довідка про результат визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, свідоцтво про смерть. Є очевидним факт заподіяння моральної шкоди [PERSON], оскільки смерть батька позивача безумовно свідчить, що остання відчувала моральні страждання та позбавлений можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, характер і тривалість цих страждань. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 27 000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial