overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач 21.03.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 7875 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами 25.07.2016 р. договору позики № IF00000085 відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 2500 грн. на строк до 25.08.2016 року включно зі сплатою відсотків у розмірі 1% в день від суми позики. На підтвердження укладення договору та отримання коштів відповідачкою надано розписку про отримання коштів та зобовязання повернути кошти у визначений термін. У звязку з невиконанням відповідачкою даних зобовязань утворилась заборгованість у сумі 7875 грн., що складається з 2500 грн. заборгованості за основною сумою позики, 4375 грн. заборгованості за відсотками, 1000 грн. штрафу згідно п.4.1 договору.Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка повторно не зявилася у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 25.07.2016 р. між сторонами укладено договір позики № IF00000085, згідно якого відповідачка отримала позику у розмірі 2500 грн. на строк до 25.08.2016 року включно зі сплатою відсотків у розмірі 1% в день від суми позики (а.с.4-5). На підтвердження укладення даного договору, отримання коштів і зобовязання повернути кошти відповідачкою надано розписку від 25.07.2016 р. (а.с.6). У звязку з невиконанням відповідачкою зобовязань за договором позики станом на 20.01.2017 р. утворилась заборгованість у сумі 7875 грн., що складається з 2500 грн. заборгованості за основною сумою позики, 4375 грн. заборгованості за відсотками, 1000 грн. штрафу, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 7). З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 7875 грн. заборгованості за договором позики та судові витрати у сумі 1600 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач 21.03.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-4), посилаючись на такі обставини. Вона з 23.09.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. З серпня 2015 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки, з цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, часті сварки, образи відповідача по відношенню до неї і дитини. Вони втратили один до одного взаємні почуття, втратили довіру, повагу та взаєморозуміння. Вона зустріла іншого чоловіка і хоче створити з ним нову сімю. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, аліменти на її утримання стягнуті в судовому порядку. Майнового спору між ними не існує. Прізвище змінювати вона не бажає. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені влітку 2015 року, майнового спору не існує. Дитина залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Пятигорець. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.15). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені влітку 2015 року, майнового спору між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Проти стягнення з нього судового збору заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.09.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені відповідно до заяв сторін влітку 2015 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, часті сварки, образи відповідача по відношенню до неї. Сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору між ними немає. Позивач має намір утворити нову з іншим чоловіком. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем, аліменти на її утримання стягнуті в судовому порядку (а.с.7,8). За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом, що відповідає положенням ч.1 ст.88 ЦПК України (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач 21.03.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 12.06.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання сина. Відповідач застосовує до неї фізичну силу, принижує її перед батьками та сином, матеріально не забезпечує. З 11.12.2016 року вони припинили шлюбні відносини, з того часу проживають окремо. Майнового спору не виникає. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.12). На розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені 11.12.2016 року, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Майновий спір будуть вирішувати окремо. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Норкіна. Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.9,11). Причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не надходило. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.06.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами за посиланнями позивача припинені з 11.12.2016 року через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майновий спір будуть вирішувати окремо. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Примирення між ними неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом, що відповідає положенням ч.1 ст.88 ЦПК України (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач 21.03.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 19.11.2011 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької обл., актовий запис № 98. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іллінецького районного управління юстиції Вінницької обл., актовий запис № 98 ( а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач 21.03.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 21.02.2015 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 347. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. З листопада 2017 року, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.02.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1307 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 8 - копії свідоцтв про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач 21.03.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 27.07.2007 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 926. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання в якому просять суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.07.2007 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 926 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач 21.04.2015 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 06.01.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] Просить суд розірвати їх шлюб, стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 06.01.1998 року Українською міською радою м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 06.01.1998 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 73. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Українською міською радою м. Селидове Донецької області 15.06.1998 року, актовий запис № 35 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач 21.04.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 04.11.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 04.11.2006 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 160. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області 17.01.2006 року, актовий запис № 13 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач 21.04.2015 року звернувся в суд із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх сина [PERSON], [INFO] та стягнення з неї на його користь аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини із всіх видів її заробітку щомісячно, вказуючи, що в березні 2013 року він познайомився з відповідачкою і почав з нею зустрічатися. [INFO] відповідач народила сина, якого вона не забрала з пологового будинку, тому сина було передано до дитячого закладу «Берізка» у м.Хмельницький. Про те, що відповідач вагітна і народила від нього сина він взнав випадково в лютому 2015 року від своїх знайомих, після чого він забрав сина до себе додому, де він проживає дотепер. Відповідач з моменту народження сина ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, крім того, не забрала дитину з пологового будинку, а з моменту проживання сина у нього, вона не цікавиться його життям, здоров'ям, матеріально не допомагає, тому просить позбавити відповідача батьківських прав, стягнувши з неї аліменти. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю, пояснивши, що у нього відсутні документи на підтвердження того, що відповідач не забрала сина з пологового будинку. Представник третьої особи, прокурор позов підтримали повністю, вважають, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена своєчасно у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.22), про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомила, що є підставою для розгляду справи без її участі, присутні учасники не заперечують проти цього. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач не цікавиться сином, матеріально його не забезпечує, не дбає про його розвиток, тим самим ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню сина, що підтверджується висновком Волочиської райдержадміністрації як органу опіки і піклування від 08.04.2015 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.5), довідками Бубнівської сільської ради про склад сім'ї позивача, з яким проживає син [PERSON], [INFO] (а.с.9) і відповідно це є підставою згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи дані обставини, думку представника органу опіки і піклування та прокурора, та враховуючи, що позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів сина [PERSON], відповідача необхідно позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам дитини, в зв'язку з чим позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Як встановлено судом, відповідач ухиляється від виконання обов'язку по утриманню сина, який знаходиться на утриманні позивача, а тому позов в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню повністю. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач 21.04.2016 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 16.02.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №126. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовується тим, що шлюбні відносини припинили своє існування, подальше сімейне життя і збереження сімї неможливе з причини нерозуміння одним одного. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового розгляду, сторони уклали шлюб, зареєстрований 16.02.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №126, і від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №067998 та свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ №122406. /а.с.7, 8/ Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved