Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.05.2020 року звернулася у Сколівський районний суд Львівської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] і зареєстрований Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області 30.12.2015 року, актовий запис № 18. Судові витрати у справі, котрі полягають у слаті судового збору за пред`явлення позовних вимог до суду, у розмірі 840 грн. 80 коп., позивач просить покласти на відповідача. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.05.2020 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено дату судового засідання щодо розгляду справи по суті - 14.07.2020 року о 14.00 год.. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитина В.Я.) від 14.07.2020 року у вказаній справі сторонам надано термін на примирення строком на два місяці, а провадження у справі зупинено на час примирення сторін. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитина В.Я.) від 23.07.2020 року провадження у справі поновлено за заявою відповідача. Визначено дату судового засідання щодо розгляду справи по суті - 14.08.2020 року, 09.30 год.. Позов обґрунтовано тим, що сім`я сторін фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час проживає і надалі проживатиме із позивачем. Позивач зазначає також, що вона не примирилася з відповідачем, надалі проживає окремо та не веде з ним спільне господарство. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилася, подала заяву вх. № 3373 від 14.07.2020 року, у котрій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, а розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, подав заяву вх. № 3530 від 23.07.2020 року, у котрій проти задоволення позовних вимог не заперечував, а розгляд справи просив проводити без його участі. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі щодо розгляду її по суті без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку письмовим доказам, зібраним у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, сторони 30.12.2015 року вступили у шлюб, який був зареєстрований Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис № 18. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області 30.12.2015 року. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON]. , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Підгірцівською сільською радою Стрийського району Львівської області 27.09.2016 року. Малолітній син сторін по справі на даний час проживає і надалі проживатиме із позивачем за зареєстрованим її місцем проживання - у [ADDRESS] . Ухвалою від 14.07.2020 року у даній справі, виходячи з положень ст. 111 СК України та роз`яснень, котрі містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судом вживалися заходи щодо примирення сторін за відповідним клопотанням відповідача про надання терміну на примирення. Зазначений термін на примирення надавався сторонам строком на два місяці. Встановлено, що після поновлення за відповідною заявою відповідача 23.07.2020 року судом провадження у даній справі і призначення її до розгляду на 13.08.2020 року у судовому засіданні, сторони так і не примирилися, про що свідчить подана відповідачем на адресу суду заява від 23.07.2020 року під вх. № 3530, в якій він не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Встановлено також й те, що сторони з грудня 2019 року, а, отже, більше восьми місяців не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на життя та ведення спільного господарства. Таким чином, на переконання суду, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є недоцільним, буде суперечити інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Виконуючи вищенаведені приписи, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 840 грн. 80 коп. (квитанція № 0.0.1701729875.1 від 12.05.2020 року).

Outcome: approved