Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач 30.11.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірина Олександрівна, Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію та приведення приміщення до попереднього стану. Уточнивши свої\~вимоги заявою\~від 17.12.2020\~року (а.с.70-82)\~позивач просить: - скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О. №51501796 від 06.03.2020 року. - зобов`язати власника квартири [ADDRESS] [PERSON] привести вказану квартиру до попереднього стану, шляхом демонтування надбудови над квартирою [ADDRESS] . - стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 4204 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на адресу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшла велика кількість звернень та скарг від мешканців будинку [ADDRESS] з питань законності виконання будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] в цьому будинку. Власником квартири є відповідач. Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю було проведено позапланову перевірку та встановлено, що у повідомленні про початок робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта наведено недостовірні дані, а саме знижено клас наслідків. Будинок [ADDRESS] «будинок Скаржинського» побудований в 1880-і рр. та прийнятий під охорону держави як пам`ятка архітектури та містобудування. За договором купівлі-продажу загальна площа квартири становить 140,5 кв.м. в той час як згідно інформаційної довідки з реєстру площа квартири становить 293,5 кв.м. Технічний паспорт виготовлений взагалі на інший об`єкт нерухомого майна (за адресою: [ADDRESS] ). Даний об`єкт відноситься до класу з значними наслідками (СС3) і для початку будівництва мав би отримати сертифікат. Управлінням ДАБК ОМР 24.03.2020 року скасовано право на початок виконання будівельних робіт, тому реконструкція є самочинною, а, отже, квартира має бути проведена до попереднього стану. Рішення про державну реєстрацію прав на квартиру підлягає скасуванню, адже площу збільшено за рахунок незаконної влаштованої мансарди, декларація про готовність об`єкта до експлуатації була скасована, тобто підстава для прийняття рішення приватним нотаріусом була скасована. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2020 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11.02.2021 року. До суду 15.01.2021 року надійшли пояснення третьої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, згідно яких рішення приймалося приватним нотаріусом, тому управління не може надавати обґрунтовані та всебічні пояснення. Просили проводити розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 11.02.2021 року розгляд справи було відкладено на 21.04.2021 року. З метою повторного сповіщення відповідача та у зв`язку з неявкою учасників справи, підготовче засідання 21.04.2021 року було відкладено на 24.05.2021 року. Ухвалою суду від 24.05.2021 року було повернуто Приморській районній адміністрації Одеської міської ради заяву про уточнення позовних вимоги від 12.03.2021 року без прийняття її до розгляду; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.06.2021 року. У зв`язку з неявкою учасників справи та з метою повторного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, судове засідання призначене на 24.06.2021 року було відкладено на 27.07.2021 року. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2019 року між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони уклали договір купівлі-продажу, за яким останній придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 140,5 кв.м., житловою площею 84,4 кв.м. (а.с.44-46). 25.07.2019 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус Іриною Олександрівною 04.03.2020 року зареєстровано виправлення, згідно якими загальну площу змінено з 140,5 кв.м. на 185,1 кв.м. та відразу ж з 185,1 кв.м. на 293,5 кв.м. на підставі рішення №51501796, що вбачається з інформаційної довідки №219403332 від 07.08.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.14-26). Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс Порто-Франківський» повідомило Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради листом №3207/11 від 19.12.2019 року про те, що станом на 18.12.2019 року виявлені об`єкти самовільного будівництва і реконструкції: [ADDRESS] власником квартири виконуються роботи з демонтажу міжкімнатних перегородок та перекриття горища. Квартира розташована на 3-му поверсі. Припис про припинення робіт та надання дозвільних документів на виконання робіт вручено. Роботи призупинені (а.с.33). З листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-8/280вх від 08.05.2020 року вбачається, що 17.03.2020 року Управлінням проведено позапланову перевірку достовірності даних наведених у повідомлені про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта. За результатами перевірки встановлено, що замовником будівництва у повідомленні про початок виконання будівельних робіт №ОД 061200521892 від 21.02.2020 року та у декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 141200590696 від 28.02.2020 року «Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: [ADDRESS] » наведено недостовірні дані в частині зниження класу наслідків. Наказом Управління №01-13/119ДАБК від 24.03.2020 року скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 141200590696 від 28.02.2020 року (а.с.30-32). Акт №000375 від 17.03.2020 року складений за результатами позапланової перевірки додано до матеріалів справи (а.с.89-106). Скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 061200521892 також підтверджується Наказом Управлення державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/118ДАБК від 24.03.2020 року (а.с.51-52). В свою чергу скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 141200590696 від 28.02.2020 року підтверджується наказом Управлення державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/119ДАБК від 24.03.2020 року (а.с.53). Позивач просить скасувати рішення приватного нотаріуса Білоус І.О. №51501796 від 06.03.2020 року. Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону). Підстави для державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва визначені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як вказувалося вище даним рішенням приватного нотаріуса №51501796 було здійснено реєстрацію виправлень розділу та змінено площу квартири [ADDRESS] . В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.14-26) підстави прийняття рішення про реєстрацію виправлень не вказані. Позивачем не додані до матеріалів справи документи, що слугували підставою для реєстрації виправлень. Також Приморська районна адміністрація не виявляла бажання витребувати докази, а саме копію нотаріальної справи, з метою отримання документів на підставі яких приватним нотаріусом Білоус І.О. було прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію виправлень. Зазначення позивача про те, що зміни внесено на підставі технічного паспорту за іншою адресою не приймаються судом до уваги, адже копія технічного паспорту, виданого [PERSON] 20.02.2020 року за адресою: [ADDRESS] , не свідчить про здійснення реєстрації змін площі спірної квартири саме на підставі такого технічного паспорту (а.с.38-43). За таких обставин, зважаючи на відсутність доказів здійснення приватним нотаріусом Білоус І.О. реєстрації виправлень на підставі технічного паспорту на іншу квартиру, декларації про готовність об`єкту до експлуатації, яка була скасована, як на то вказує позивач, зважаючи на недоведеність позовних вимог в цій частині, з урахуванням відсутності належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обґрунтувань Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Білоус І.О. №51501796 задоволенню не підлягають. Згідно із частиною третьою статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно з частиною другою статті 383 ЦК України власник квартири може на свій\~розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до частин першої, другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Колегія суддів Верховного Суду при розгляді справи №320/1889/17-ц у постанові від 31.05.2021 року, зазначила, що відповідно до вимог частини сьомої статті 376 ЦК України для задоволення позову у цій категорії справ (про знесення самочинно збудованого нерухомого майна) необхідна наявність таких фактів, як неможливість перебудови об`єкта або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови; у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову; знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21 квітня 2016 року, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Позивач просить зобов`язати відповідача привести квартиру до попереднього стану, шляхом демонтування надбудови над квартирою, такою надбудовою як вказує сам позивач є мансарда. Суд погоджується з позивачем в тому, що прибудована мансарда є самочинним будівництвом, адже дозволи на проведення реконструкції квартири були скасовані. Втім, варто відзначити, що рішення про проведення перебудови квартири не приймалося або ж не долучено до матеріалів справи. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом четвертим частини другої статті 16 ЦК України. Оскільки, по суті демонтування надбудови мансарди є знесенням самочинного будівництва, всіх заходів передбачених чинним законодавством, що можуть передувати знесенню вжито не було, то у задоволенні таких вимог слід відмовити. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] задоволенню не підлягають, тому і сплачений позивачем судовий збір не може бути стягнуто з відповідача

Outcome: dismissed