Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач 23.02.2015 року звернувся до суду з вищеназваним позовом. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що між ним та відповідачкою було зареєстровано 28.04.2012 року шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дочка на даний час проживає з відповідачкою, проти цього він не заперечує. Причиною розірвання шлюбу є те, що він з відповідачкою мають різні погляди на життя, постійно між ними виникають суперечки та сварки, він втратив довіру до дружини. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства вони з відповідачкою припинили з лютого 2015 року, їхня сім'я розпалася та поновити її неможливо, а тому на примирення не згідний та наполягає на розірванні шлюбу. Просить суд розірвати їхній з відповідачкою шлюб, дочку залишити проживати з відповідачкою, витрати по сплаті судового збору залишити за ним. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила суду, що їхній з позивачем шлюб, було зареєстровано 28.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. З причинами розірвання шлюбу погодилася і проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки, їхня сім'я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться з 14 лютого 2015 року, на примирення не згідна. Після реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС бажає мати шлюбне прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та позивач проти цього не заперечує. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя, між ними постійно виникають суперечки та сварки, позивач втратив довіру до дружини. Сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони по справі остаточно припинили з 14 лютого 2015 року, поновлювати їх не бажають, оскільки їхня сім'я розпалася, а тому не згідні на примирення та бажають розірвати шлюб. Відповідачка просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище шлюбне «[PERSON]». Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві та підтверджені сторонами в судовому засіданні, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося, а тому суд вважає за необхідне залишити їх за ним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved