Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач 20.10.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів. В своєму позові позивач зазначила, що, на підставі рішення суду, з неї, на користь відповідача, стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на те, що змінилися обставини справи через те, що їх діти перейшлт проживати від відповідача до неї, внаслідок чого, відсутні будь-які правові підстави для стягнення з неї аліментів, на підставі ст. 223 ч. 4 ЦПК України, позивачка просить суд звільнити її від сплати аліментів, що стягуються з неї за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1425/14-ц від 29.09.2014 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 365 грн. на кожну дитину щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися. До суду надійшла заява від позивача, в якій вона підтримала свій позов і просила суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому, відповідно до ст. 174 ЦПК України, приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки і відповідача, ст.. 169 ЦПК України, розглянута у відсутність сторін, враховуючи наявність в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON], з яким, відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1006/15 р. від 10.07.2015 року, шлюб розірвано. Від сумісного життя у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі, що підтверджено записами в свідоцтвах про народження дітей. Після розірвання шлюбу, позивачка полишила дітей на чоловіка, внаслідок чого, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2014 року, з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей у твердому грошовому виразі, в розмірі 365 грн. на кожну дитину щомісячно. 15.08.2015 року, між сторонами, на підставі нотаріально посвідченої угоди, досягнуто домовленості про місце проживання дітей, на підставі якої, діти почали проживати з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні, що підтверджено копією цієї нотаріально завіреної заяви. 18.09.2015 року відповідач звернувся до ВДВС Новоодеського РУЮ з заявою про повернення виконавчого листа №482/1425/14-ц від 24.10.2014 року без подальшого виконання, про що, головним державним виконавцем ВДВС Новоодеського РУЮ [PERSON] було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження. Відповідно до ст. 180 СК України, сторони по справі, як батьки, зобов'язані утримувати\~ дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ч.2 ст. 18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, зокрема, через припинення правовідношення. Частиною 4 статті 223 ЦПК України передбачено, що, якщо, після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин та письмових матеріалів справи, діти з серпня 2015 року почали проживати з позивачкою, а відповідач добровільно припинив стягнення аліментів з позивача, тобто, змінилися обставини, що стали підставою для стягнення аліментів, визначення їх розміру та періодичності платежів, внаслідок чого, зникли будь-які правові підстави для стягнення аліментів з [PERSON] на користь відповідача. Крім того, відповідач визнав заявлені вимоги позивача. Його заява про визнання позову є підставою для ухвалення судового рішення, згідно зі ст.174 ЦПК України про задоволення позову. При таких обставинах, враховуючи всі обставини справи, а саме те, що діти стали проживати з позивачкою і відпали будь-які правові підстави для стягнення з неї аліментів на користь відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved