Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 01.09.2007 року, актовий запис №93, відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Зазначає, що від шлюбу вони з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказує, що життя з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились несумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого між ними виникають постійні непорозуміння, також між сторонами відсутнє взаєморозуміння та довіра. Зазначає, що шлюбних стосунків не підтримують. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, тому просить шлюб розірвати та термін на примирення не надавати. Ухвалою суду від 12.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2, 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.09.2007 року, актовий запис № 93, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2007 року (а.с.10). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.12.2015 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.01.2008 року (а.с.11, 12). Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер. Причиною розпаду сім`ї є фактичне припинення подружніх відносин, відсутність взаєморозуміння та довіри між сторонами. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved