overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 листопада 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, відповідач позов визнав, також просив суд розірвати шлюб. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Лоїк) [PERSON], [INFO], з 24 листопада 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 листопада 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що на початку липня 2018 року відповідач поїхала до Польщі на заробітки, малолітній син залишився проживати з ним. За час перебування в Польщі дружина фінансово не допомагала. Вказував, що на примирення не згоден. Просив суд розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 08 червня 2011 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 21 грудня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 січня 2019 року. Відповідач [PERSON] 18 січня 2019 року подала до суду відзив а позовну заяву, в якому не погоджувалася з обставинами, викладеними позивачем в поданій до суду позовній заяві. Просила суд розірвати зареєстрований між нею та [PERSON] шлюб, прізвище залишити Ромась. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримав позовну вимоги, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] в судовому засідання визнала позовні вимоги, також просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та Ромась (до шлюбу Тарасенко) [PERSON], [INFO], з 08 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд,\~враховуючи встановлені\~судом обставини\~та надані\~учасниками справи\~в судовому\~засіданні пояснення,\~ приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

позивач [PERSON] 23 лютого 2018 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 09 червня 2017 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 17 січня 2018 року народилась дитина - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, крім допомоги інших доходів не має. Просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суда доказів, без фіксації судовго процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 09 червня 2017 року, від даного шлюбу 17 січня 2018 року народилась дитина син [PERSON]. Відповідно актового запису 27 від 19 січня 2018 року, зробленого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 11 ) Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в наступний час відповідач [PERSON] мешкає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дружини не надає. Відповідач працює, та має матеріальну можливість допомагати дружині. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має. Таким чином,заяву задоволено повністю. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави треба стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 лютого 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]; у цьому будинку зареєстрований його родич - відповідач [PERSON], але фактично не проживає за вказаною адресою з 2009 року, тому позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. 03 березня 2018 року судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з витягу Березанської філії Миколаївського ММБТІ про реєстрацію права власності від 25 лютого 2009 року (а.с.7), Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 жовтня 2017 року (а.с.6), технічного паспорта на житловий будинок (а.с.8-12), облікової картки погосподарського обліку (а.с.13-14), довідки Березанського РС УДМС України в Миколаївській області (а.с.19) позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] у якому з 28 листопада 2008 року зареєстрований відповідач. Відповідач не проживає у вказаному житлі більше девяти років без поважних причин, що підтверджується актом обстеження Тузлівської сільської ради Березанського району (а.с.15), показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більш як девять років без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , 23 лютого 2021 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який вони зареєстрували 22 січня 2004 року у Студенянській сільській раді Піщанського району Вінницької області, за актовим записом №01. Свої вимоги мотивував тим, що життя з відповідачкою не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного. На даний час вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала. Після розірванняя шлюбу просила злишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.\~247\~ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22 січня 2004 року у Студенянській сільській раді Піщанського району Вінницької області, за актовим записом №01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст.\~105\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24\~СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 серпня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 600 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 15 серпня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідач, будучи працездатною особою, жодних заперечень щодо позовних вимог не надав. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі 600 грн. є безпідставними, оскільки згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Жодна із зазначених підстав для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі відсутня. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 серпня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно. Позивач зазначає, що він являється спадкоємцем першої черги за законом, але до спливу шестимісячного строку, він не звертався з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з захворюванням та тривалим погіршенням стану здоров'я. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та прохав суд встановити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про слухання справи у їх відсутність та про визнання позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], яка проживала в смт. Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №08 від 12 січня 2016 року Після її смерті відкрилась спадщина на майно. Позивач являється спадкоємцем першої черги, однак до спливу шестимісячного строку він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в зв'язку з погіршенням стану його здоров'я. Як вбачається з матеріалів справи, що в дійсності, до спливу шестимісячного строку, позивач не звертався до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з захворюванням та тривалим погіршенням стану здоров'я, про що свідчать виписки з історії хвороб. З вищевказаних підстав позивач звернувся до суду з позовом. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такий позов являється обґрунтованим та законним, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 серпня 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Просив розірвати зареєстрований 29 грудня 2007 року з відповідачем шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 27 вересня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляд у по суті. В судове засідання позивач не зявився, але звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, клопотань до суду не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання з розгляду справи по суті не зявилася, жодних заяв по суті до суду не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Кравець) [PERSON], [INFO], з 29 грудня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved