Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач 24.04.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем 10 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. 17 вересня 2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням суду. З моменту розлучення та по даний час [PERSON] ухиляється від виконання батьківського обов'язку: вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Посилаючись на викладене, позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач, представник позивача свої вимоги підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що не піклується про дитину, матеріальну допомогу їй також не надає та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що згідно проведених перевірок та обстежень житлово-побутових умов, місця для навчання чи відпочинку дитини у домі [PERSON] не виділено, одягу чи іграшок також немає, останній не планує з нею бачитися і взагалі не цікавиться її життям і розвитком. Вказане свідчить про те, що батько дитини повністю самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 10.10.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 17.09.2012 року розірвано ( а.с. 10). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] ( а.с. 8). Дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON], 1992 року народження, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Градизької селищної ради Глобинськогог району №1087 від 07.04.2017 року (а.с.6). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов №37 від 18.04.2017 року за адресою: [ADDRESS], [PERSON] (позивачем) створено для дитини усі необхідні умови для проживання, навчання та повноцінного всебічного розвитку. Вихованням та матеріальним утриманням займається мати ( а.с. 16). Компрометуючих матеріалів щодо [PERSON], 1992 року народження, селищна рада не має, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Градизької селищної ради Глобинського району. ( а.с. 5). Як вбачається із заяви [PERSON], 07.04.2017 року, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А., останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні доньки [PERSON], вихованням якої не займається (а.с.9). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов №36 від 18.04.2017 року за адресою: [ADDRESS], [PERSON] (відповідач) вихованням та утриманням дитини не займається, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Для дитини не обладнано місця, дитячі речі відсутні у зв'язку з тим, що дитина з батьком не проживає та не спілкується (а.с. 15). Як вбачається із висновку про виконання батьківських обов'язків [PERSON] стосовно малолітньої дитини №01-51/198 від 23.05.2017 року, виданого Глобинською районною державною адміністрацією Полтавської області, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дочки [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с. 28-29). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що [PERSON], як батько дитини, ухиляється від виконання ним батьківських обов'язків щодо малолітньої доньки - [PERSON], не приймає участі у її утриманні та вихованні. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, враховуючи визнання позову відповідачем, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердила, що сплатила судовий збір в сумі 640 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved