Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач «21» листопада 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів і стягнення додаткових витрат. Обгрунтовує позов тим, що з 22.05.1999 по 08.05.2012 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON] Анастасія-Марія, [INFO] Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 08.05.2012 присуджено стягувати з відповідача на утримання доньок аліменти в розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів відповідача. На даний час доньці [PERSON] виповнилось 18 років і відповідно припинилося стягнення аліментів на старшу доньку в звязку з досягненням нею повноліття. З 21.08.2017 вона отримує аліменти на утримання доньки Анастасії Марії в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Просить врахувати, що витрати на дитину збільшились, донька Анастасія-Марія навчається у 5-му класі, вона витрачає кошти на харчування, одяг, взуття, витрати на школу, заняття з плавання. Тому просить змінити розмір аліментів, який стягується з відповідача з 1/6 частки зі всіх видів доходів до 1500 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати, повязані з відпочинком на морі з 08.07.2016 по 15.07.2016 в розмірі 4121 грн. Зазначає, що позивачем сплачено за путівки 24730 грн., тому виходячи з обрахунку 24730 грн.: 3:2 з відповідача підлягає стягненню половина витрат в розмірі 4121 грн. Просить позов задовольнити, покликається на копії свідоцтва про народження дитини, копію рішення суду, квитанції про відпочинок, чеки. В судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, вимоги позову підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання повторно не з'явився, повідомлений своєчасно та належним чином про час та місце слухання справи, відзиву не надав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.297 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зясовано, що з 22.05.1999 по 08.05.2012 позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.05.2012 розірвано. Крім того, вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], [PERSON] Анастасії-Марії Романівни, [INFO], в розмірі 1/3 щомісячно, починаючи з 09.04.2012 до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. (а.с.5). З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] Анастасія-Марія Романівна народилась 28.08.2006, батьками зазначено позивач і відповідач, інша донька [PERSON] на час розгляду справи є повнолітньою. Згідно частини 3 статті 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки позивач не зверталася до суду з позовом про визначення розміру аліментів, аліменти після 21.08.2017 стягуються на утримання Анастасії-Марії за вирахуванням рівної частки, що припадала на дочку [PERSON], яка досягла повноліття, тобто в розмірі 1/6 частки доходу відповідача. Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 180 СК України зазначено про обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. На дані правовідносини поширюються нормич.1\~ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, а також матеріальний стан відповідача, враховуючи потреби дитини та її вік, те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду у частці від всіх доходів відповідача слід змінити на розмір аліментів у твердій грошовій сумі і стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Крім того, відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пункті 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~зазначено, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Окрім того відповідно до ч.2\~ст.185 СК України\~додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.\~\~\~\~ Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Отже, виходячи з аналізу\~статті 185 СК України,\~\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З розрахункової квитанції від 06.07.2016 вбачається, що позивачем понесені витрати на придбання туристичної путівки в розмірі 24\~730 грн. Належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позов суду не надав. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і з відповідача слід стягнути додаткові витрати, понесені позивачем на відпочинок дитини і документально підтверджені в розмірі 4121 грн. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: approved