Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.09.2018 року звернулася у суд з позовною заявою до відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , залучила до участі у справі на стороні позивача Славську селищнну раду Сколівського району Львівської області, в якій просить усунути їй перешкоди у здійснення права користування земельною ділянкою, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0190 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, котра знаходиться у [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідачів [PERSON] та [PERSON] за рахунок їх власних коштів демонтувати розміщені на ній цегляний паркан зі сторони вулиці та земельної ділянки гр. [PERSON] (сусіднього землекористувача), знести розміщені на ній КТП 10/04 кВ № 388 та металевий вагончик, а також знести розміщеній на під`їздній комунальній дорозі до неї вхідні металеві ворота. Ухвалою судді від 03.10.2018 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, які не є підприємцями, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання на 16.11.2018 року, о 10.00 год.. Проведення підготовчого засідання неодноразово відкладалося. Так, 16.11.2018 року підготовче засідання відкладене у зв`язку з неотриманням відповідачами копії ухвали про відкриття провадження у даній справі з копіями позовної заяви та доданими до неї документами - на 26.12.2018 року, о 11.00 год., 26.12.2018 року підготовче засідання відкладено повторно у зв`язку із неявкою сторін та задоволенням клопотання позивача про витребування письмових доказів - на 25.01.2019 року, о 14.30 год.. У підготовче засідання на 25.01.2019 року повторно не з`явились відповідачі, підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 14.03.2019 року о 12.00 год.. Судове засідання, призначене на 14.03.2019 року судом відкладене на 08.05.2019 року о 10.00 год. у зв`язку із неявкою відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] - адвоката Сопотуха В.В. в силу його зайнятості в іншому судовому процесі у м. Ужгород. 08.05.2019 року у судове засідання не з`явився відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - адвокат Сопотух В.В., яким напередодні подано заяву про відкладення судового засідання у даній справі у зв`язку із його хворобою без належного обгрунтування відповідними доказами, у зв`язку з чим у такому клопотанні судом було відмовлено. Розгляд справи розпочато по суті за відповідної явки осіб, а у подальшому у судовому засіданні оголошено перерву до 05.07.2019 року, о 10.00 год.. Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні 08.05.2019 року та був продовжений після оголошеної судом перерви у судовому засіданні 05.07.2019 року. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0190 га, розташованої по [ADDRESS] . Від вулиці з правої сторони зазначеної земельної ділянки розташована земельна ділянка її матері - [PERSON] (сусіднього землекористувача), а з лівої сторони знаходиться туристична база «[PERSON]», котра перебуває у володінні відповідача [PERSON] .. У здійсненні туристичного бізнесу останній допомагає відповідач [PERSON] .. Ще до часу приватизації позивачем земельної ділянки, відповідач [PERSON] загородила її від вулиці та земельної ділянки матері позивача - [PERSON] (сусіднього землекористувача) цегляним парканом, облаштувала на ній КТП 10/04 кВ № 388, встановила металевий вагончик для прокату лиж та облаштувала стоянку для автомобілів, а на під`їзній дорозі комунальної власності Славської селищної ради Сколівського району Львівської області встановила металеві ворота, через які здійснюється заїзд на земельну ділянку позивача та до туристичної бази «[PERSON]», котрою володіє відповідач [PERSON] .. Позивач стверджує, що домовленостей про вчинення таких дій між нею та відповідачем [PERSON] не було. На даний час доступ до власного нерухомого майна у позивача є обмеженим, оскільки відповідачі встановили на воротах замок. Крім того, відповідач [PERSON] погрожував позивачеві фізичною розправою із застосуванням вогнепальної зброї при намаганні останньої потрапити на власну земельну ділянку. Внаслідок таких дій позивач не може використовувати свою земельну ділянку за цільовим призначенням. З метою усунення порушень права на землю 22.06.2018 року позивач звернулась до відповідача [PERSON] із письмовою заявою про звільнення її земельної ділянки шляхом демонтажу цегляного паркану зі сторони вулиці та земельної ділянки гр. [PERSON] (сусіднього землекористувача), знесення КТП 10/04 кв № 388 і металевого вагончика у десятиденний строк з моменту отримання цієї заяви. Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення до експрес відправлення від 22.06.2018 року, відповідач [PERSON] отримала заяву позивача 26.06.2018 року, однак до часу звернення до суду із даним позовом не повідомила позивача письмово про вжиті заходи та не усунула порушень. Відтак, позивач просить на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 391 ЦК України, ст. 79-1, ст. 152 ЗК України позов задовольнити. Позивач та її уповноважений представник - адвокат Горох В.В. у судове засідання щодо розгляду справи по суті після оголошеної судом перерви 05.07.2019 року не з`явилися, однак позивач [PERSON] та її уповнвоажений представник - адвокат Горох В.В. брали участь у судовому засіданні 08.05.2019 року, під час котрого позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, надали пояснення, анлогічні наведеним у позові. У подальшому позивач подала суду клопотання вх. № 3022 від 05.07.2019 року, у котрому просила закінчувати розгляд справи по суті за її відсутності та відсутності її уповноваженого представника. Зазначила, що станом на дату подання вазаної заяви перешкоди з боку відповідачів залищаються неусуненими. Відповідач [PERSON] та її уповноважений представник - адвокат Сопотух В.В. у судове засідання щодо розгляду справи по суті після оголошеної судом перерви не з`явилися, 04.07.2019 року позивач [PERSON] подала суду клопотання вх. № 3004 про відкладення розгляду справи за сімейними обставими, у котрому судом було відмовлено в силу необгрунтованості належними доказами. У поясненнях, даних у судовому засіданні 08.05.2019 року, відповідач [PERSON] зазначила, що дійсно земельну ділянку по [ADDRESS] огороджено цегляним парканом, облаштовано на ній КТП 10/04 кв № 388 , металевий вагончик для прокату лиж та стоянку для автомобілів, а також встановлено металеві ворота на під`їзній комунальній дорозі до туристичної бази « [PERSON] , котрою вона володіє, а також до земельної ділянки позивача. Зазначила й про те, що металеві ворота не замкнено і вони не перешкоджають жодним чином у доступі до даної земельної ділянки. Вказала, що її покійний чоловік купив у сім`ї Тернавських цю земельну ділянку, однак належно не оформив на неї усі права. Документи на підтвердження даного факту вона надасть суду згодом, однак такі станом на дату ухвалення судом даного рішення так і не були подані. Просила у позові відмовити повністю. Відповідач [PERSON] у судові засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, не попередив суд про причини своєї неявки. Про час і місце розгляду справи по суті зазначенйи відповідач був кожного разу належним чином повідомленим. Відзиву на позовну заяву зазначеним відповідачем у запропоновані судом строки та порядку не подано. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Славська селищна рада Сколівського району Львівської області 08.05.2019 року суду надіслала клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, в якому просила розглядати справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового засідання 05.07.2019 року, під час продовження судового розгляду справи по суті у даній справі, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що відповідачами не надіслано до суду відзиву у встановлений судом в ухвалі від 03.10.2018 року строк, про поважність причин його неподання не повідомлено, тому суд вважає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] відзив на позовну заву не надано без поважних причин. При цьому, під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені усі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками справи, у тому числі й у частині подання ними доказів та заяв і клопотань, з метою забезпечення прав відповідачів мало місце неодноразове відкладення як підготовчого засідання, так і судового розгляду справи по суті. У порушення цих вимог відповідачами та представником відповідача [PERSON] - адвокатом Сопотухом В .В . не подано жодного доказу на спростування заявлених позовних вимог, не заявлено клопотання про витребування доказів, як і не подано суду доказів на підтвердження фактів поважності причин відсутності у підготовчому та судових засіданнях щодо розгляду справи по суті. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні 08.05.2019 року учасників справи, давши належу оцінку письмовим доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру на належне користування своєю власністю, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК Украни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення, визначено одними із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Визначення права власності особи наведено у ст. 316 ЦК України, частиною 2 якої визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності, у відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України складають правомочності власника щодо володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 2, 4-5 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Статтею 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, за яким ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею 391 ЦК України встановлена можливість захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.У свою чергу, статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням його права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом наведених статей позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якого відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин. Щодо обставин, котрі підтверджують право позивача на користування та розпорядження майном, то судом встановлено, що позивачу згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 120798112 від 16.04.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 12), на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0190 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: [NUMBER] , розташована по [ADDRESS] . Відтак, право власності позивача на вищевказану земельну ділянку підтверджене відповідним правовстановлюючим документом. Щодо вчинення відповідачем [PERSON] дій, які перешкоджають позивачу використовувати належне їй право на таку земельну ділянку, то судом встановлено, що цю земельну ділянку загороджено від вулиці та земельної ділянки гр. [PERSON] як сусіднього землекористувача цегляним парканом, встановлено на ній КТП 10/04 кВ № 388 та металевий вагончик для прокату лиж, а також облаштовано стоянку для автомобілів, і усі ці об`єкти відгороджують та призначені для обслуговування туристичної бази «[PERSON]», котрою володіє відповідач [PERSON] .. Також, на під`їзній дорозі комунальної власності Славської селищної ради Сколівського району Львівської області відповідач [PERSON] встановила металеві ворота, через які, окрім заїзду до туристичної бази «[PERSON]», котрою володіє відповідач [PERSON] , здійснюється ще й заїзд на земельну ділянку позивача. У зв`язку з цим, заявою від 22.06.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 21) позивачем відповідачеві [PERSON] здійснено вимогу про звільнення вищевказаної земельної ділянки площею 0,0190 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а також відновлення можливості заїзду до неї. З листів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області № 6411/62/01-17 від 27.11.2017 року (копія міститься у справі, а. с. 18) та Славської селищної ради Сколівського району Львівської області № 02-18/760 від 13.06.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 14) вбачається, що позивачу рекомендовано звернутись за захистом своїх земельних прав до суду. Актом виїзду земельної комісії Славської селищної ради Сколівського району Львівської області з розгляду заяви гр. [PERSON] від 22.06.2018 року, складеного комісією 23.06.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 13) встановлено, що земельна ділянка приватної власності, площею 0,0190 га, належить позивачу [PERSON] , розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Земельна ділянка [PERSON] огороджена, на ній знаходиться будівля, доступу до цієї будівлі перешкоджає сусідка [PERSON] , яка заявляє про свої права на цей об`єкт (металевий вагончик та КТП 10/04 кВ № 388), однак правовстановлюючих документів на це нерухоме майно не надає. Комісією позивачу рекомендовано звернутись за захистом своїх прав щодо користування земельною ділянкою до суду. З матеріалів справи вбачається, що КТП 10/0,4 кВ № 388 за адресою : [ADDRESS] не перебуває на балансі Сколівського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» (лист-відповідь від 26.12.2017 року, вих. № 219-1621, копія міститься у справі, а. с. 16). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] не зверталась до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області про надання їй у власність земельної ділянки по [ADDRESS] , не оскаржувала рішення Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 29.03.2018 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] » (копія міститься у справі, а. с. 6), на підставі котрого позивачем здійснено реєстрації свого права на земельну ділянку, і таке рішення органу місцевого самоврядування станом на дату ухвалення судом даного рішення у справі є чинним. Станом на момент проведення перевірок та розгляду судом даної справи відповідачем [PERSON] не усунуто перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою і відповідні докази на спростування таких обставин справи зазначеним відповідачем не надано, а судом не здобуто. Як уже йшлося вище та як додатково вбачається з наявного у справі абрису належної позивачу земельної ділянки (копія міститься у справі, а. с. 17), фототаблиць даної земельної ділянки (а. с. 23-29), спорудження відповідачем [PERSON] цегляного паркану, облаштування на ній КТП 10/04 Кв № 388 та металевого вагончику для прокату лиж здійснене на земельній ділянці позивача, що, відповідно, з урахуванням категорії землі - ведення особистого селянського господарства, унеможливлює її використання за цільовим призначенням, а встановлення вхідних металевих воріт на земельній ділянці комунальної власності - під`їзній дорозі, позбавляє позивача можливості здійснення заїзду на дану земельну ділянку. Спорудження ж на земельній ділянці споруд є незаконним у зв`язку із знаходженням частини земельної ділянки в охоронній зоні газопроводу середнього тиску по 4 м в обидва боки. (Перелік обмежень у використанні земельної ділянки 01.03 Ведення особистого селянського господарства площею s= 0.0190 га гр. [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS], План меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки, а. с. 96, 97). Таким чином, у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що спорудження цегляного паркану, встановлення КТП 10/04 Кв № 388 та металевого вагончику для прокату лиж, створює перешкоди позивачу, як власниці земельної ділянки, і такими доказами доводиться наявність причинного зв`язку між зазначеними діями відповідача [PERSON] і неможливістю позивачем належно здійснювати своє право користування земельною ділянкою, внаслідок вчинення відповідачем дій по відношенню до чужого майна та ще й таких дій, котрі суперечать закону. Покликання відповідача у наданих суду поясненнях у судовому засіданні 08.05.2019 року на безперервне користування земельною ділянкою з 2012 року з відома та за домовленістю із сім`єю Тернавських, наявністю у неї дозвільних документів з цього приводу суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, котрі відповідали б вимогам ст. ст. 77-80 ЦПК України. За таких встановлених судом обставин, порушене право позивача підлягає захисту, а обставини, котрі зумовили порушення такого права, - усуненню. Зокрема, відповідача [PERSON] як особи, у володінні якої перебуває туристична база «[PERSON]», до котрої, власне й приналежні спірні обєкти, слід зобов`язати усунути позивачу перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS] , шляхом зобов`язання за рахунок її коштів демонтувати цегляний паркан зі сторони вулиці та земельної ділянки гр. [PERSON] як сусіднього землекористувача, знести КТП 10/04 кВ № 388 та металевий вагончик, розтащовані на цій земельній ділянці, а також демонтувати вхідні металеві ворота, розташовані на під`їздній дорозі до цієї земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим, заявлені позовні вимоги до відповідача [PERSON] є безпідставними, оскільки судом не встановлено підстав для захисту прав позивача в обраний нею спосіб - усунення відповідачем [PERSON] перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу наявних на ній об`єктів, оскільки жодних перешкод ним не чиниться. Фізичне перешкоджаннявідповідачем [PERSON] у доступі до земельної ділянки та її використання, яке мало місце 09.11.2017 року, мало разовий характер, таким його діям компетентним органом надана правова оцінка, про що свідчить Висновок по матеріалах справи зареєстрованих в ЖЕО за № 3799 від 09.11.2017 року, складений інспектором СРПП № 2 ПП Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Джусом А.П. , затверджений начальником Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області Комарницьким М.М. 11.11.2019 року, а земельна ділянка ще не була передана у власність позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги до відповідача [PERSON] до задоволення не підлягають як недоведені у розумінні заданих вище положень ст. ст. 81, 89 ЦПК України. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтвердженні судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 704 грн. 80 коп. (квитанція № 24 від 17.09.2018 року).

Outcome: approved