Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач 29.04.2016 року звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що вона з відповідачем з 2010 року проживали однією сімєю, восени 2015 року вони розійшлися, перестали жити разом та підтримувати сімейні стосунки. Відповідач переїхав жити до себе в с. Гребінів Сколівського району Львівської області. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час знаходиться на її повному утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а їй самостійно важко забезпечувати всім необхідним дитину. Відповідач є здоровою, працездатною особою, на користь інших осіб аліменти не сплачує, на даний час офіційно не працює, але займається підприємницькою діяльністю і може сплачувати аліменти на утримання дитини та кошти її особисте утримання. Вона в даний час не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а отже не має змоги заробляти будь-які кошти для утримання їхньої дитини та на особисте утримання. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі чи заперечення на позов до суду не надав. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у справі (а.с. 5). Він проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальну допомогу на утримання не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно дружину не утримує, проти стягнення з нього коштів на особисте утримання дружини не заперечує. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, не працює, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. [PERSON] сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно та кошти на особисте утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох річного віку, згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved