Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування вимог вказав, що 27.08.2008 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Д013/АК-00019.08.2, відповідно до якого відповідач отримав невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму у розмірі 45440,00 грн. з терміном повернення по 27.08.2015 року. Відповідач [PERSON] був зобовязаний погашати кредит частками щомісячно у розмірі 540,95 грн. в строк до 10-го числа включно кожного календарного місяця починаючи з місяця, наступного за звітним шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок позивача. 27.08.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу № Д013/АК-00019.08.2-3, яким відповідач передає в заставу належне на праві власності рухоме майно автомобіль марки Dacia, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 27.08.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № Д013/АК-00019.08.2/П, за яким [PERSON] добровільно зобовязався перед банком відповідати в повному обсязі за зобовязаннями [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але у порушення зазначених норм закону та умов укладеного договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 03.07.2018 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 23568,46 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 10968,71 грн., три відсотки річних від суми простроченої кредитної заборгованість 2169,56 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої кредитної заборгованості 10430,19 грн. Суму заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь. Представник позивача\~до судового\~засідання не\~з'явився,\~позивач про\~час та\~місце слухання\~справи повідомлений\~належним чином,\~надав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~також надав\~додаткові письмові\~пояснення,\~в яких\~зазначив,\~що в\~судовому засіданні,\~яке відбулося\~28.09.2018\~року в\~режимі відеоконференції,\~позивачу стало\~відомо,\~що відповідач\~[PERSON]\~сплатив частину\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ Д013/АК-00019.08.2 від 26.08.2009 року. Дійсно від відповідача [PERSON] у період з 02.05.2018 по 28.09.2018 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором надійшли кошти у загальному розмірі 15970,00 грн., а саме: 02.05.2018р. 2500 грн., 30.05.2018р. 2500 грн., 10.07.2018р. - 2500 грн., 07.08.2018р. - 2500 грн., 10.09.2018р. - 2500 грн., 28.09.2018р. - 3470 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він згоден з тим, що дійсно укладав кредитний договір з позивачем та отримав кредит в сумі 45440,00 грн. та виплачував його доки була можливість до 2014 року, потім коли м.Мирноград стало зоною АТО перестав платити кредит. З квітня 2018 року по вересень 2018 року він заплатив борг по тілу кредиту та три відсотки річних в загальній сумі 15970 грн., але інфляційні витрати у сумі 7598,46 грн. залишилися не виплаченими, оскільки їх не визнає. Невиплата ним інфляційних витрат викликана тяжким матеріальним становищем в країні в 2014-2017 роках та його особистим незадовільним матеріальним становищем у звязку з цим. Суму боргу він дізнався в березні 2018 року, оскільки йому зателефонували представники Національного банку України та повідомили, що його сума боргу складає 15970 грн., про інфляційні витрати нічого не говорили, сказали йому заплатити вказану суму, що він і зробив. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що до нього з банку з приводу погашення заборгованості за кредитним договором відповідача [PERSON] ніхто не звертався, особисто він не отримував ніяких ані усних, ані письмових вимог. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію відповідача [PERSON] та пояснив, що у 2014-2017 роках у відповідача [PERSON] були складні обставини, як і у всієї країни, та як тільки йому зателефонували з Національного банку України та повідомили про необхідність погашення заборгованості в сумі 15970 грн., [PERSON] почав виплачувати та у вересні 2018 року виплатив всю суму боргу. Вважає нарахування інфляційних виплат неправомірним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 27.08.2008\~року 27.08.2008\~року між\~ПАТ «РОДОВІД\~БАНК» та\~відповідачем [PERSON]\~був укладений\~ кредитний\~договір №\~Д013/АК-00019.08.2,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримав невідновлювальну\~кредитну лінію\~на загальну\~суму у\~розмірі 45440,00\~грн.\~з терміном\~повернення по\~27.08.2015\~року (а.с. 8-9). Згідно п.1.5. кредитного договору № Д013/АК-00019.08.2 від 27.08.2008 року, процентна ставка за кредитом за цим договором встановлена в розмірі 13 відсотків та згідно п.1.5.1. договору щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлена в розмірі 0,3% від суми виданого кредиту (а.с. 8). Згідно договору поруки № Д013/АК-00019.08.2 від 26.08.2009 року, укладений між акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» та [PERSON], останній зобовязався солідарно відповідати перед банком в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань [PERSON], за кредитним договором Д013/АК-00019.08.2 від 27.08.2008 року, укладеним між банком та позичальником (а.с.17). Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 03.07.2018 року в результаті порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору за ним утворилася заборгованість в розмірі 23568,46 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 10968,71 грн., сума трьох\~процентів річних\~від суми\~простроченого кредиту\~-\~1726,14\~грн., сума трьох\~процентів річних\~від суми\~прострочених процентів\~по кредиту\~-\~238,38\~грн.,\~сума трьох\~процентів річних\~від суми\~простроченої плати\~по кредиту\~-\~205,04\~грн., сума інфляційних втрат від суми простроченого кредиту - 8332,58 грн., сума інфляційних втрат від суми прострочених процентів по кредиту - 1058,57 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої плати по кредиту - 1039,04 грн. (а.с. 18-21). Згідно наданих відповідачем [PERSON] в судовому засіданні квитанцій ним у квітні-вересні 2018 року погашена заборгованість за кредитним договором № Д013/АК-00019.08.2 від 26.08.2009 року в загальній сумі 15970,00 грн., в тому числі: 28.04.2018 року у сумі 2500,00 грн., 30.05.2018 року у сумі 2500,00 грн., 09.07.2018 року у сумі 2500,00 грн., 06.08.2018 року у сумі 2500,00 грн., 10.09.2018 року у сумі 2500,00 грн., 27.09.2018 року у сумі 3470,00 грн. Отримання зазначених коштів підтверджується і письмовими поясненнями позивача (а.с.64-65, 77-80). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до\~ч.1,\~2\~ст.554\~ЦК України, у\~разі порушення\~боржником зобов'язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк відповідач [PERSON] порушив в односторонньому порядку зобовязання, що випливають з умов кредитного договору. Згідно розрахунку позивача станом на 03.07.2018 року в результаті порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору за ним рахувалася заборгованість в розмірі 23568,46 грн. Також відповідачем [PERSON] надані суду докази, що ним в період з квітня 2018 року по вересень 2018 року сплачено на погашення боргу по кредиту в загальній сумі 15970 грн. При цьому з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається, що позивачем було враховано у цьому розрахунку два платежі відповідача [PERSON] від 28.04.2018 року в сумі 2500,00 грн. та від 30.05.2018 року в сумі 2500,00 грн., які були здійснені в період розрахованої заборгованості (тобто станом на 03.07.2018 року). У звязку з цим суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі, що дорівнює різниці між нарахованою позивачем заборгованістю в сумі 23568,46 грн. та сплаченими відповідачем коштами на погашення кредиту в сумі 15970 грн., а саме: 23568,46 грн. - 15970 грн. = 7598,46 грн. В той же час, оскільки згідно як кредитного договору № Д013/АК-00019.08.2 від 27.08.2008 року, так і договору поруки № Д013/АК-00019.08.2 від 26.08.2009 року кінцевим строком повного погашення отриманого кредиту позичальником [PERSON] було 27.08.2015 року і згідно п.2.1 договору поруки Банк був зобовязаний у разі невиконання позичальником [PERSON] своїх зобовязань за платежами по кредитному договору письмово повідомити поручителя [PERSON] про необхідність погасити борг по кредиту, доказів чого суду позивачем не надано, тому позов в частині позовних вимог про стягнення заборгованості\~за кредитом у відношенні поручителя [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 568,07 грн. (7598,46 грн. х 1762,00грн. : 23568,46 грн. = 568,07 грн.). \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.526, 527, 530,553, 559, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial