Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 жовтня 2013 року звернулася в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення юридичного факту, що складений [PERSON] та посвідчений Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 21 лютого 1983 року заповіт на ім'я [PERSON] та [PERSON] був складений на ім'я [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], а [INFO] року померла її свекруха [PERSON]. За життя, 21 лютого 1983 року [PERSON] в Піщанській сільській раді оформила заповіт, яким все своє майно заповідала їй, своїй невістці [PERSON] та своєму сину, відповідно її чоловіку - [PERSON]. Після смерті [PERSON] вона офіційно прийняла спадщину, але оформити свідоцтво на спадщину в нотаріальній конторі не було можливості, оскільки вказане в заповіті ім'я [PERSON] не відповідає запису її імені у паспорті [PERSON]. За життя померла свекруха [PERSON] в побуті називала її не [PERSON], а [PERSON]. Крім неї всі близькі родичі та всі інші особи постійно називали її на ім'я [PERSON]. Тому [PERSON] в своєму заповіті також було зазначено ім'я [PERSON]. 14 червня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області її заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу було задоволено в повному обсязі та встановлено факт, що заповіт складений [PERSON], посвідчений Піщанською сільською радою Кременчуцького району 21.02.1983 року на ім'я [PERSON] та [PERSON] був складений на ім'я [PERSON] та [PERSON]. 07 серпня 2013 року Апеляційним судом Полтавської області за апеляційною скаргою [PERSON] рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області у справі №2о-20/11 від 14 червня 2011 року було скасовано, а заяву [PERSON], заінтересована особа - Піщанська сільська рада Кременчуцького району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без розгляду. Своє рішення Апеляційний суд Полтавської області мотивував тим, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір про право на спадкове майно та рекомендовано пред'явити позов на загальних підставах. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу - заповіту на її ім'я, який залишила померла [PERSON] їй необхідно для оформлення спадкових прав. Тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] підтримав позовну заяву, в її обґрунтування пояснив так, як викладено в описовій частині рішення. Представник відповідача [PERSON] по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Представник відповідача Піщанської сільської ради Кременчуцького району в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.8). [INFO] року померла [PERSON], яка доводилася позивачці свекрухою (а.с.7). За своє життя [PERSON] 21 лютого 1983 року в Піщанській сільській раді склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй невістці [PERSON] та своєму сину [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] позивачка офіційно прийняла спадщину, але оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не мала можливості, оскільки вказане в заповіті її ім'я [PERSON] не відповідає її імені [PERSON] у паспорті. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є невісткою [PERSON] За життя померла [PERSON], родичі та інші особи в побуті називали позивача [PERSON]. Тому [PERSON] в своєму заповіті також було зазначено ім'я невістки [PERSON]. Згідно довідки Піщанської сільської ради Кременчуцького району №1406 від 19.04.2011 року, померла [INFO] року [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] із [PERSON], яка була зареєстрована за даною адресою з 1953 року (а.с.10). Іншої дружини у [PERSON] не було. Факт складення [PERSON] заповіту на ім'я [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що в повсякденному житті [PERSON] родичі та сусіди називали [PERSON] та дехто навіть не здогадувався, що у паспорті її ім'я записано [PERSON]. Доказом того, що в побуті позивача [PERSON] іменували [PERSON] свідчить також помилковий запис і в її трудовій книжці, де ім'я [PERSON] було виправлено на [PERSON] (а.с.93). Встановлення факту належності заповіту на ім'я [PERSON] для позивачки має юридичне значення для оформлення спадщини після смерті свекрухи [PERSON], оскільки іншим чином встановити цей факт неможливо. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07 серпня 2013 року було скасоване рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 червня 2011 року про задоволення заяви про встановлення юридичного факту, а заяву [PERSON], заінтересована особа - Піщанська сільська рада Кременчуцького району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без розгляду з тих підстав, що між [PERSON] та [PERSON] існує спір про право на спадкове майно, а тому спір згідно діючого законодавства має розглядатися не в окремому, а у позовному провадженні (а.с.14-16), що і було 30 жовтня 2013 року реалізовано позивачем [PERSON] Заперечення представника відповідача [PERSON] з посиланням на безпідставність позовних вимог та пропуск [PERSON] строку позовної давності не ґрунтуються на законі та зібраних доказах у справі, а тому суд не бере їх до уваги. Строк позовної давності позивачем не пропущено. Зважаючи на існуючий між сторонами спір про право цивільний позов про встановлення юридичного факту за своєю юридичною природою розглядається за нормами розділу ІІІ ЦПК України з урахуванням норм глави 6 розділу ІV ЦПК України. За таких обставин судом установлено, що викладене [PERSON] в заповіті розпорядження щодо її майна стосується невістки [PERSON] та сина [PERSON], своє майно вона заповідала цим особам. На підставі викладеного,

Outcome: approved