Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та в обґрунтування уточнених позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 139 та копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 38. Після смерті дружини відкрилась спадщина на належне їй майно. Він з неповнолітньої дочкою [PERSON] та відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Спадщину він та [PERSON] прийняли в порядку ст.1268 ЦК України, та частину спадкового майна оформили. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] спадщину не прийняли. Однак належним чином оформитись в правах спадкоємців на 1/2 частину житлового будинку (по 1/4 кожному) розташованого по [ADDRESS] позбавлені можливості (роз`яснення нотаріуса № 199/02-14 від 05.02.2020 р.) в зв`язку з тим, що житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, майно (цілий житловий будинок) на праві власності зареєстроване за ним, [PERSON] .. Але і розпорядитись будинком він не має можливості (роз`яснення нотаріуса № 59/01-16 від 22.09.2021р.). Чинним законодавством передбачена можливість видачі свідоцтва про право на частку в спільному майні лише у випадку, якщо майно було зареєстровано на особу, яка померла. Іншої форми свідоцтва Правила ведення нотаріального діловодства передбачають. Житловий будинок [ADDRESS] належав йому та [PERSON] , яка померла [INFO] , в рівних частках по 1/2 частині. Відповідно доля померлої дружини [PERSON] в житловому будинку теж становить 1/2 частину. Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності реєстрації права власності, тільки в судовому порядку він має можливість захистити своє право та законні інтереси. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог начальник Служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що [INFO] померла дружина позивача і матір [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис № 139; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 38; копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] , актовий запис 760 та копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач з неповнолітньої дочкою [PERSON] та відповідачі по справі є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої. Спадщину позивач та [PERSON] прийняли в порядку ст.1268 ЦК України та частину спадкового майна оформили, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44351626 від 05.07.2016 року. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] спадщину не прийняли. Належним чином оформитись в правах спадкоємців позивач та [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку (по 1/4 кожному), розташованого по [ADDRESS] вони позбавлені можливості в зв`язку з тим, що житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підтверджується роз`ясненнями нотаріуса Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 199/02-14 від 05.02.2020 р.). При цьому, майно (цілий житловий будинок) на праві власності зареєстроване за позивачем [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.03.2005; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.07.2005; технічним паспортом н будинок. Проте розпорядитися будинком, розташованим по [ADDRESS] позивач не має можливості, що підтверджується роз`ясненням нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу № 59/01-16 від 22.09.2021р. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1, ч.2. ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки за життя [PERSON] , частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] не виділені між подружжям [PERSON] , між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників будинку є рівними, і [PERSON] , померлій [INFO] за життя на праві приватної власності належала 1/2 частина, а позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частина зазначеного житлового будинку. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] спадкове майно складається з 1/2 частини спірного житлового будинку, тому суд вважає необхідним визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/4 частин, в порядку спадкування за законом після смерті дружини, померлої [INFO] , та за неповнолітньою [PERSON] , право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті матері, оскільки вони є спадкоємцями за законом, але не мають можливості оформити свої спадкові права.

Outcome: approved