Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] державний університет внутрішніх справ, в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення витрат, повязаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України, в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 12\~801,58 грн. та судовий збір. В обґрунтування\~позову посилається на те, що відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту [PERSON] державного університету внутрішніх справ (далі - ПЮІ ЛьвДУВС) №219 від 25.07.2009 року відповідача [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання ПЮІ ЛьвДУВС. 25.08.2009 між ПЮІ ЛьвДУВС УМВС України в Чернівецькій області та [PERSON] укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Однак, відповідача було звільнено з ОВС за власним бажанням наказом УМВС України в Чернівецькій області №268 о/с від 04.11.2015 за п.64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Згідно з проведеним розрахунком сума заборгованості за час утримання курсанта [PERSON] в ПЮІ ЛьвДУВС за період з 01.09.2009 по 31.08.2011 становить 2\~751,50 грн., а сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача за період з вересня 2011 по червень 2013 - 10\~050,08 грн., всього на загальну суму 12\~801,58 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] державного університету внутрішніх справ в судове засідання не з'явився, однак направив до суду письмову заяву, в якій повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а справу розглянути без його присутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, погодився сплатити суму витрат, пов'язаних з його утриманням у ВНЗ МВС України частинами. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Так, судом встановлено, що згідно витягу з наказу Прикарпатського юридичного інституту [PERSON] державного університету внутрішніх справ №219 від 25.07.2009 року відповідача [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання ПЮІ ЛьвДУВС. Відповідно до п.п.2.3.5., 2.3.6 договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України №10/435 від 25.08.2009 року, укладеного між Прикарпатським юридичним інститутом [PERSON] державного університету внутрішніх справ та [PERSON] відповідач зобов'язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений в направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою яка призначена замовником і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. (а.с. 5). Згідно п.3.2 вищевказаного договору відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання є підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку (а.с.5 зворот). Згідно п. 7.4 договору строк його дії до серпня 2016 року (а.с. 5 зворот). Згідно витягу з наказу ПЮІ ЛьвДУВС №109 о/с від 30.08.2011 року відповідач рядовий міліції, курсант другого курсу факультету громадської безпеки та соціальної роботи Прикарпатського юридичного інституту [PERSON] відряджений для подальшого проходження служби та навчання у державному університеті внутрішніх справ з 30.08.2011 року за напрямком підготовки «Правознавство» (а.с. 6). Відповідно до витягу з наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області №268 о/с від 04.11.2015 року відповідача [PERSON] з 04.11.2015 звільнено із органів внутрішніх справ у запас збройних сил за п.64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» (за власним бажанням) (а.с. 9). На момент укладання між сторонами договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах та механізм відшкодування таких витрат, у разі їх звільнення з органів внутрішніх справ регулювався «Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №313; «Порядком розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року та Законом України «Про міліцію». Згідно довідки-розрахунку №16 від 30.09.2016, витрати, пов'язані з навчанням відповідача у [PERSON] державному університеті внутрішніх справ за період з 01.09.2019 по 31.08.2011, складають 2751,50 грн. та згідно довідки-розрахунку №73 за період з вересня 2011 по червень 2013 10050,80 грн., які [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував (а.с.10,12). Відповідно до ст.526\~ч.1\~ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Зі змісту ст.\~610\~ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, а також враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань по договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 1762 (однієї тисячі семисот шестидесяти двох) гривень.

Outcome: approved