Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач 23.08.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Ухвалою суду від 24.09.2018 р. до участі в розгляді справи залучено орган опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, у справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.12.2018 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останнього року як подружжя вони не проживають і не підтримують стосунків. Відповідач періодично виїжджає за кордон, перебуває на тимчасових заробітках, неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], проживають з ним у будинку в с. Угринів Тисменицького району. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просив шлюб розірвати, визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] з ним. Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у\~судове засідання\~не зявилася,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялася\~належним чином\~за адресою\~місця проживання,\~зареєстрованою у\~встановленому законом\~порядку,\~не повідомила\~суду про\~причини неявки,\~не подала\~відзиву.\~За наявності\~сукупності умов,\~передбачених ч.1\~ст.280\~ЦПК України,\~суд постановив\~провести заочний\~розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглядати без його участі. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 19 вересня 2001 року, у якому народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], на даний час існує формально, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують сімейних відносин. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам неповнолітніх дітей сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про розірвання шлюбу. Згідно вимог ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що малолітня дочка сторін зареєстрована та проживає разом з батьком - позивачем у квартирі [ADDRESS] у належних умовах. Дочка [PERSON] навчається у четвертому класі Івано-Франківської [PERSON] ступенів № 18, батько приділяє належну увагу навчанню і вихованню дочки, відвідує батьківські збори, здійснює контроль за успішністю та поведінкою дочки. Мати [PERSON] перебуває за кордоном. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до положень ст.18 Конвеції ООН про права дитини проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч.3 ст.11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч.1 ст.12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. \~ \~ \~ \~Суд враховує рішення комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА від 30.11.2018 р., яка вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком. При вирішенні даного спору суд бере до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обовязків, зокрема, ту обставину, що відповідач, перебуваючи за межами України, повністю переклала на позивача відповідальність за виховання і утримання дочки, жодного разу в суд не зявилась, на засідання комісії з питань захисту прав дитини також не зявилась, що свідчить про її незаінтересованість у вихованні дочки. Позицію позивача у забезпеченні найкращих інтересів своєї малолітньої дочки суд вважає більш відповідальною. З урахуванням викладеного, виходячи з інтересів малолітньої дочки сторін, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст.18\~Конвеції ООН\~про права\~дитини від\~20.11.1989\~р. (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 110, 112, 160, 161 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved