Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач 31.05.2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,03 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Семенівського старостинського округу Пустомитівської міської ради. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її батько, [PERSON] , помер [INFO] , до складу спадкової маси після смерті якого увійшло право на вказану вище земельну частку (пай). Батько своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування його майна відбувається за законом почергово. Позивач належить до першої черги спадкування, оскільки є його донькою. На час відкриття спадщини вона постійно проживала з батьком, доглядала його, займалася похованням та після смерті спадкодавця продовжувала опікуватися спадковим майном, що свідчить про факт вступу в управління спадковим майном та прийняттям спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини не було, дружина спадкодавця - її мати померла ще [INFO] . Проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки правовстановлюючі документи на майно втрачені. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та простить такі задовольнити. Представник відповідача - Пустомитівської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву розгляд справи у її відсутності та поклалася на розсуд суду. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадщина відкрилась 14.04.2000 року - в день смерті спадкодавця [PERSON] та на час дії ЦК УРСР 1963 року. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 528 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.12.1958; свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 05.08.1978 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2000 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08.03.1989; копію сертифікату на право на земельну частку пай серії ЛВ № 9843 (дата не зазначена); довідки Пустомитівського відділу Головного управління у Львівській області Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 01.04.2021 року №32-13-0.29-400/172-21; довідки Пустомитівської міської ради від 14.05.2021 року №399, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач у встановлений строк вступила в управління та володіння спадковим майном, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те що позивач являється єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину та претендує на спадкове майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved