Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.07.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалась на те, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем 15 вересня 2007 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилася, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Інші заяви та клопотання учасниками справи не подавалися. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 200 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] (до шлюбу Кравченко) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 15 вересня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved