Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 листопада 2015 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району про визнання за ним права власності на дві земельні ділянки площами по 3,06 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, в порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позову вказував, що 28 листопада 2009 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,06 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Полтавської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №660141 від 19 грудня 2002 року, який виданий на підставі розпорядження Кременчуцької РДА №595 від 20 листопада 2002 року. Даний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №528. 13 липня 2011 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,06 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Полтавської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії РЗ №660140 від 19 грудня 2002 року, який виданий на підставі розпорядження Кременчуцької РДА №595 від 20. листопада 2002 року. Даний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №527. Згідно заповітів, складених 16 листопада 2009 року та посвідчених секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON], баба [PERSON] та дід [PERSON] все своє майно заповідали йому. 25 грудня 2014 року нотаріус своїми постановами відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами на вказане нерухоме майно у зв'язку з тим, що ним не подано правовстановлюючі документи на земельні ділянки, а саме: оригінали державних актів на право приватної власності на землю. Оригінали вищевказаних державних актів на право приватної власності на землю втрачено, а тому він вимушений звернутися з цим позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в обґрунтування позову пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі нотаріуса, у прийнятті рішення покладалися на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що померлій 28 листопада 2009 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,06 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №660141 (а.с.17) та померлому 13 липня 2011 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,06 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 №660140 (а.с.16), витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11,14), ксерокопіями свідоцтв про смерть (а.с.10,15). Згідно заповітів, складених 16 листопада 2009 року, [PERSON] та [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їм належатиме на день смерті і на що за законом матимуть право, заповіли своєму онукові [PERSON] (а.с.12,15). Своїми постановами від 25 грудня 2014 року нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій, так як позбавлений можливості видати на ім'я спадкоємця за заповітами [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно після смерті баби [PERSON] та діда [PERSON], оскільки спадкоємцем не подано правовстановлюючі документи на земельні ділянки, а саме: оригінали державних актів на право приватної власності на землю, тобто не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с. 18,19). У зв'язку з цим позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкові земельні ділянкі на своє ім'я у нотаріуса. Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За таких обставин суд постановляє рішення про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved