Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач 16.12.2016 року звернувся з позовом до суду до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, та уточнивши 23.03.2017 року свої позовні вимоги остаточно просить суд визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах, після смерті батька, [PERSON], вказуючи, що 06.01.2009 року помер спадкодавець [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку (пай), розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, котра перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0270791 від 08.10.1997 року, виданого Білгород-Дністровською районною адміністрацією Одеської області. Позивач є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлого [PERSON] та бажає прийняти спадщину після смерті батька, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому він і вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглянути справу за відсутності позивача позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 06.01.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №171173 /л.с. 7/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 3,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості)у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД№0270791, виданого 08.10.1997 року згідно рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.07.1997 року№464/97 /л.с.9/. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №043292, виданого 21.06.1995 року Староцаричанської сільської ради народних депутатів/ л.с.8/ Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується листом завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори від 23.11.2016 року за № 2466/02-17 /л.с. 10/ [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Староцаричанською сільською радою №40/02-21 від 24.01.2017 року, відповідно до якої [PERSON], [INFO] фактично проживав та був зареєстрований на момент смерті свого батька, який помер 06.01.2009 року разом по вул. Горького, 193 в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області. Окрім того позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, проте з наведених вище підстав позбавлений можливості оформити свої спадкові права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено відповідними доказами, позивач постійно на момент смерті [PERSON] проживав разом з батьком, був зареєстрований з ним за однією адресою, а також звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини. Земельна частка (пай),розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Розквіт» с.Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області належала померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД№0270791, виданого 08.10.1997 року згідно рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.07.1997 року№464/97, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем 1 черги до майна померлого за законом, який був зареєстрований та постійно проживав разом із батьком, тобто фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай),тобто юридично також прийняв спадщину та враховуючи те, що іншого способу захистити його права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved