Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач 15.10.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові позивач зазначив, що 06.02.2014 року між ПАТ ОТП Банк та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2007975205, відповідно до якого відповідач отримала кредит в загальному розмірі 24486,80 грн., з яких: на споживчі цілі 22100,00 грн. та на придбання послуг зі страхування в розмірі 2386,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік строком на 36 місяців. Посилаючись на своє виникле право вимоги після укладення договору факторингу на стягнення заборгованості по вищевказаному кредитному договору та на порушення відповідачем умов цього договору, на не виконання нею своїх зобовязань щодо погашення кредиту, позивач просить суд достроково стягнути з відповідача на користь ТОВ ОТП Факторинг Україна» виниклу заборгованість по цій кредитній угоді, яка, за розрахунками банку, склала 28343,16 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі. Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать картки зворотного поштового повідомлення, з особистим підписом відповідача про отримання судового виклику та заяви, які відповідач надавала до інших попередніх судових засідань, і в яких зазначила, що позовних вимог позивача стосовно отримання нею зазначеного кредиту не визнає, посилаючись на відсутність факту укладання між нею та позивачем зазначеного вище кредитного договору, поскільки вона цього кредитну не отримувала. На підставі цього, відповідно до ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідачки про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у її відсутність, а також вона не повідомляла суд про причини своєї неявки. Неявка відповідачки в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, незважаючи на невизнання позивачем заявлених у відношенні неї позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2014 року між ПАТ ОТП Банк і позивачем було укладено договір про надання споживчого кредиту №2007975205, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в загальному розмірі 24486,80 грн., з яких: на споживчі цілі 22100,00 грн. та на придбання послуг в ПАТ «Страхова компанія «СК УНІКА Життя»» зі страхування в розмірі 2386,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту 06.02.2017 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості повинно було здійснюватися відповідачем щомісячними платежами, який складався із процентів за користування кредитом, комісії та погашення основної суми кредиту. 22 грудня 2014 року між ПАТ ОТП Банк та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до ст.. 512 ЦК України, було укладено договір факторингу №22/12/14/5, за яким, згідно ст. 514 ЦК України, право фінансової вимоги по вищевказаному кредитному договору, перейшло до ТОВ ОТП Факторинг Україна . Відповідач, отримавши 06.02.2014 року кредит, в порушення п.п. 1.4.1 - 1.4.6 кредитного договору, не виконувала належно своїх зобовязань щодо погашення кредиту та відсотків по ньому, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.08.2015 року, становить 28343,16 грн., в тому числі: 23127,54 грн. - залишку заборгованості за кредитом, 1,61 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5214,01 грн. комісії за РО. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися відповідачем належним чином. \~Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним цього грошового зобов'язання. Окрім того, чинним цивільним законодавстом, зокрема, ч.2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу України. Дані правовідносини стосовно права дострокового повернення позики у випадку прострочення або несвоєчасного виконання боржником свого зобовязання по повернення кредиту встановлено п. 1.5.4 кредитного договору. Як вбачається з обставин справи, відповідач продовжує ухилятися від взятого на себе кредитного зобов'язання, тому у позивача виникло право вимоги стосовно дострокового повернення відповідачем кредиту, сплати нарахованих за користування кредитом відсотків, та штрафних санкцій, нарахованих відповідачу за прострочення виконання зобов'язання. Що ж стосується заперечень відповідача щодо невизнання позовних вимог позивача, то суд вважає ці заперечення необгрунтованими та безпідставними з слідуючих підстав. Як вбачається з обставин справи, між сторонами був укладений кредитним договір ще 06.02.2014 року Відповідач, з лютого 2014 року, не вжила ніяких заходів стосовно розірвання цього договору, не звернулася до правоохоронних органів чи до суду для розірвання цього кредитного договору чи визнання його недійсним, при тому, що вона знала про факт існування цього договору, так як отримувала від банку нагадування та вимогу про своєчасність сплати кредитних платежів. Також, відповідачем, всупереч вимог 10,60 ЦПК України, не доведено суду обставин щодо спростування позовних вимог банку, та визнання їх судом безпідставними, як то вимога про проведення почеркознавчої експертизи, яка б підтвердила чи спростувала твердження відповідача про те, що вона цей договір не підписувала. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд, вважає, що з відповідача на користь банку за порушення та невиконання нею зобовязань по вищезазначеному кредитному договору слід стягнути виниклу заборгованість, так як відповідач порушила п. п. 1.4.1 - 1.4.6 кредитного договору,, ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, односторонньо не виконує належним чином своїх зобовязань по цьому кредитному договору, порушує умови його виконання, а тому у відповідності до цього кредитного договору, ст.ст.610-612,1050ч.2 ЦК України, повинна нести відповідальність та достроково відшкодувати позивачу 28343,16 грн. загальної заборгованості по кредитному договору, яка складається з : 23127,54 грн. - залишку заборгованості за кредитом, 1,61 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5214,01 грн. комісії за РО. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути на користь позивача 1218,00 гривень судових витрат.

Outcome: approved