Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] В.І.11.08.2015 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом . В позові зазначив , що він з 1998 р. працював головою Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. Розпорядженням голови Полтавської ОДА № 503-к від 09.12.2013 р. його звільнили із займаної посади нібито за одноразове грубе порушення . Не погоджуючись з даним рішенням він звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі. 27.04.2015 р. Апеляційний суд Полтавської області по справі № 554\\2066\\14-ц ухвалив рішення про поновлення його на роботі на посаді голови Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. Розпорядженням голови Полтавської ОДА № 493-к від 28.07.2015 р. поновлено [PERSON] на посаді. Однак , йому не була виплачена середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу. Прохав стягнути з відповідачів Полтавської обласної державної адміністрації та Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь [PERSON] заробіток в сумі 114\~533,87 грн. за період вимушеного прогулу з -09.12.2013 р. по 27.07.2015 р. 27.08.2015 р. позивач уточнив позовні вимоги . Прохав визнати днями вимушеного прогулу 407 днів за період з 09.12.2013 р. по 27.07.2015 р. Зобовязати Полтавську обласну державну адміністрацію перерахувати на рахунок Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі кошти в сумі 156\~109, 66 грн. Зобовязати Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі провести відрахування всіх обовязкових податків та зборів до бюджету в загальній сумі 63\~978, 62 грн. Зобовязати Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі виплатити на користь [PERSON] заробітну плату за дні вимушеного прогулу з 09.12.2013 р. по 27.07.2015 р. в сумі 92\~131,04 грн. В судовому засіданні позивач позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представники Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі позов визнали. Представник Полтавської обласної державної адміністрації позов не визнала та пояснила, що не заперечує, що позивач має право отримати середній заробіток за час вимушеного прогулу .Однак , [PERSON] є юридичною особою , має свій самостійний баланс , рахунки в установах банків, печатку та інші реквізити. [PERSON] повинен виплачувати позивачу середній заробіток. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що позивач [PERSON] працював на посаді голови Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі . Розпорядженням голови Полтавської ОДА № 503-к від 09.12.2013 р. [PERSON] звільнили із займаної посади нібито за одноразове грубе порушення . Не погоджуючись з даним рішенням він звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі. 27.04.2015 р. Апеляційний суд Полтавської області по справі № 554\\2066\\14-ц ухвалив рішення про поновлення його на роботі на посаді голови Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. Розпорядженням голови Полтавської ОДА № 493-к від 28.07.2015 р. визнано рішення суду та поновлено [PERSON] на посаді. Однак , позивачу не був виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 235 ч.2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника , орган , який розглядає трудовий спір , виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Вимушений прогул позивача тривав з 09.12.2013 р. по 27.07.2015 р. тобто 407 днів. Згідно довідки Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі середньоденна зарплата [PERSON] складає 281,41 грн. Таким чином , за час вимушеного прогулу 407 днів на користь позивача підлягає стягненню 114\~533, 87 грн. ( 281, 41 грн. х407 днів ) . Суд не погоджується з розрахунком складеним позивачем , оскільки суд не може перебирати на себе функції по нарахуванню податків та обовязкових платежів на заробітну плату. При нарахуванні середнього заробітку відповідальні особи [PERSON] повинні відрахувати з даної суми податки та обовязкові платежі до державного бюджету. Справляння і сплати прибуткового податку з громадян є відповідним обовязком роботодавця та працівника. Суд вважає, що виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинен здійснити саме Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. З аналізу п.2.1-2.5 Положення про Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі вбачається , що фонд є юридичною особою , має самостійний баланс, рахунки в установах банку , печатку , необхідні штампи , бланки та інші реквізити, що необхідні для його діяльності. [PERSON] діє на принципах повної господарської самостійності, несе відповідальність за її наслідки та за виконання зобовязань перед засновником , бюджетом і партнерами. Прибуток від діяльності [PERSON] , а також кошти , які надходять з інших джерел , залишаються в розпорядженні [PERSON] і використовуються для реалізації цілей і завдань , передбачених Положенням. Полтавська обласна державна адміністрація є лише засновником даного [PERSON] та лише призначає та звільняє голову [PERSON]. Відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями . Юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном. Учасник ( засновник ) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи , а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника ( засновника ) , крім випадків , встановлених установчими документами та законом. Позивач працював на посаді голови [PERSON] та отримував заробітну плату із фонду заробітної плати [PERSON] , а не облдержадміністрації , яка є лише його засновником та здійснює загальне керівництво і координацію роботи [PERSON] ( пункт 6.1 Положення ). Таким чином , оскільки [PERSON] сплачує позивачу заробітну плату та відповідно [PERSON] повинен виплатити своєму працівнику після його поновлення компенсацію за вимушений прогул. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial