Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 червня 2021 року звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 1-2). В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 22.03.1997 року, що підтверджується актовим записом № 201, що внесений Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох спільних повнолітніх синів, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7-8 ). Як вказує позивач, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та почуття один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинилися з травня 2020 року, спільне господарство не ведеться, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Претензій та спорів про спільне майно немає. Збереження сім`ї вважає неможливим через втрату почуттів та різницю в поглядах. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам відповідача. Прохає суд не надати строк для примирення. Протоколом автоматизованого розподілу справу було передано в моє провадження (а.с. 10). Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 15 грудня 2021 року о 09 год. 00 хв. (а.с. 13). 06 грудня 2021 року позивач подав до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, зазначив, що позов підтримує та прохає його задовольнити (а.с. 18). 07 грудня 2021 року відповідач подав до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, зазначив, що позов він підтримує та прохає його задовольнити (а.с. 19-20). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони 22.03.1997 року, уклали шлюбу у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 201 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох спільних повнолітніх синів, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7-8 ). Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення даного рішення між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя. Положенням ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати позивачу понесений ним судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved