Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 січня 2014 року звернулася до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення про визнати за нею права власності у порядку спадкування за законом на 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постійно проживає та з 18.09.1970 року зареєстрована за адресою [ADDRESS]. З 20.10.1961 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], в них народилися сини, [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], а [INFO] помер [PERSON] Чоловікові позивача за правом власності належали 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS], з яких 43/200 частини належали йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.03.1994 року і 43/200 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.09.1996 року. Цегловий житловий будинок літ. «Б-1», 1959 року забудови, житловою площею 48,4 кв. м., загальною площею 109,6 кв. м., а також надвірні будівлі, у тому числі самовільні прибудова літ. «б6» і тамбур літ «б7», знаходяться на території земельної ділянки, площею 1184 кв. м, розташованої за вищезазначеною адресою. Зі смертю спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, заповіту немає. Спадкоємцями першої черги за законом на 43/100 частини будинку у рівних частках є позивач та діти спадкодавця. Діти у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори і відмовилися від прийняття спадщини, після чого у ХДНК № 8 була заведена спадкова справа. Позивач спадщину після смерті чоловіка прийняла, на час її відкриття проживала і була зареєстрована за однією з ним адресою в [ADDRESS]. У грудні 2013 року для отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до державного нотаріуса, але перешкодою для цього виявилися істотні розбіжності в документах спадкової справи по житловій площі будинку літ. «Б1», і неможливість безперечно її встановити. Так, згідно довідки КП «ХМБТІ» про технічну характеристику будинку його житлова площа складає 48,4 кв. м., що порівняльно з правовстановлюючим документом більш на 32,6 кв. м. До цієї довідки є пояснення, що при оформленні правовстановлюючих документів 01.03.1994 року та 20.09.1996 року нотаріусами ХДНК № 5 житлова площа будинку помилково була зазначена 15,8 кв. м. У довідках-характеристиках, наданих на той час для нотаріальної контори, також помилково була зазначена житлова площа будинку 66,8 кв. м., у тому числі площа самовільних будівель 18,4 кв. м., що прирівнюється до 48,4 кв. м. узаконеної жилою площі. Саме таку житлову площу (48,4 кв. м.) треба було зазначити в обох правовстановлюючих документах. На запит ХДНК № 8 з ХДНК № 508.11.2013 року нотаріус ХДНК № 8 надіслав до ХДНК № 5 були отримані довідки-характеристики за 1994 й 1996 роки, в яких житлова площа будинку зазначена в розмірі 34,2 кв. м, у тому числі площа самовільних будов 18,4 кв. м., що прирівнюється до 15,8 кв. м. узаконеної жилою площі. Нотаріуси ХДНК № 5 правильно зазначили площу житлових приміщень в обох правовстановлюючих документах. На запит ХДНК № 8 з архіву КП «ХМБТІ» надійшли копій інших екземплярів довідок-характеристик за 1994 й 1996 роки. Форма копії довідки-характеристики за 1994 рік не збігається з довідкою, наданою для ХДНК № 5 у 1994 році, вона складена на простому аркуші паперу, текст написаний вручну, житлова площа будинку зазначена в розмірі 78,4 кв. м., а площа самовільних будівель взагалі не зазначена. У копії довідки-характеристики за 1996 рік житлова площа зазначена в розмірі 66,8 кв. м., у тому числі площа самовільних будівель 18,4 кв.м, що прирівняна до 48,4 кв. м. Цифри, якими позначена житлова площа будинку, яскравіше, ніж сам текст довідки, що може свідчити про виправлення, зроблені пізніше, ніж складалася сама довідка. Після проведення правового аналізу усіх цих документів ХДНК № 8 дійшла до висновку, що обидві довідки-характеристики і інші їх екземпляри, що перебувають на зберіганні в справах КП «ХГБТИ», мають істотні розбіжності, причину яких встановити і виправити неможливо. Відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства у тексті свідоцтв про право на спадщину, які видаються на нерухоме майно, обов'язково зазначається характеристика майна, до складу якої входить житлова площа. З наведених причин безперечно встановити розмір житлової площі будинку неможливо, а без цього реєстрація права власності виключна. Тому позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і роз'яснена необхідність звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON], діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 15.01.2014 року, Витягу з договору № 42 про надання правової допомоги від 15.01.2014 року та заяви позивача від 24.01.2014 року про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою від 05.03.2014 року, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає и проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи й надані додаткові докази заявлених вимог, приймаючи до уваги заяву відповідача [PERSON], суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок із надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS], згідно матеріалів інвентаризаційних справ КП «ХМБТІ» зареєстрований за правом власності на ім'я [PERSON] наступним чином: 43/200 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.03.1994 року, виданого державним нотаріусом ХДНК № 5 Кривошеіною І.М. за реєстровим № 3-1144, реєстрація в КП «ХМБТІ» 29.03.1994 року за № 889; 43/200 частини - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.09.1996 року, виданого державним нотаріусом ХДНК № 5 Одринською О.В. за реєстровим № 2-3606, реєстрація в КП «ХМБТІ» 30.10.1996 року за № 889. Правова реєстрація будинку підтверджується довідкою КП «ХМБТІ» № 1100999 від 08.07.2013 року (а.с. 21) та безпосередньо правовстановлюючими документами на будинок - свідоцтвами про право на спадщину від 01.10.1960 року та 20.09.1996 року, отриманими у ХДНК № 5 (а.с. 14 та 15). З технічного паспорту на будинок від 20.06.2013 року (а.с. 16-20) і довідки КП «ХМБТІ» за № 1100999 від 08.07.2013 року (а.с. 21) вбачається, що на території земельної ділянки, площею 1184 кв.м., по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ «Б-1», 1959 року побудови, житловою площею 48,4 кв. м., загальною площею 109,6 кв. м., є надвірні будівлі: літня кухня літ «А», льох літ «Г», льох літ. «Д», вбиральня літ «Е», сарай літ. «З», сарай літ «Л», вбиральня літ. «Ж», сарай літ «И», навіс літ «К», душ літ «Н», огорожа № 2, 5, 6, 9, вимощення 1 та колодязь № 7, 8. Також є самовільна прибудова літ. «б6» і тамбур літ. «б7». Після реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] позивач змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка. Це підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, виданим Жовтневим районним ЗАЦС м. Харкова 20.10.1961 року (а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть, отриманого у Відділі державної РАГС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 12426 від 21.09.2012 року (а.с. 13). Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина - 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]. Заповіту він не залишив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37043518 від 01.04.2014 року (а.с. ). Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом отримують особи, зазначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що його пережив, і батьки. У цьому випадку спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом на спадкове майно на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України у рівних частках явилися його дружина і діти, [PERSON] та [PERSON] Судом зі свідоцтва про народження [INFO] [PERSON], отриманого у Харківському Палаці немовлят на підставі актового запису № 11718 від 25.11.1969 року, встановлено, що він - син спадкодавця (а.с.10). Зі свідоцтва про народження [INFO] [PERSON], отриманого у Жовтневому районному РАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 565 від 14.06.1962 року, встановлено, що він - також син спадкодавця (а.с.11). [INFO] [PERSON] помер, що доведено свідоцтвом про смерть, отриманим у Відділі державної РАГС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 14188 від 26.10.2013 року (а.с. 12). Суд з матеріалів спадкової справи № 210/2013, розпочатої 26.02.2013 року, копія якої надійшла до суду (а.с. ), встановив, що діти спадкодавця у встановлений законом шестимісячний звернулися до ХДНК № 8 із заявами про відмову від прийняття спадщини. Дружина спадкодавця, [PERSON], прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України: на день відкриття спадщини постійно мешкала та з 18.09.1970 року була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] разом зі спадкодавцем. Це підтверджується паспортом громадянина України на її ім'я, виданим Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.10.2001 року (а.с. 4). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадок, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. З матеріалів спадкової справи № 210/2013 у ХДНК № 8 вбачається, що позивачка протягом шести місяців від дня відкриття спадщини із заявою до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка не зверталася. З приводу вищенаведеного суд вважає, що позивачка являється єдиним спадкоємцем [PERSON], яка у відповідності до чинного законодавства прийняла спадщину. У п. 3.1 Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні. Так, на а.с. 23 знаходиться відповідь державного нотаріуса ХДНК № 8 Кретової О.В. за № 6631/02-14 від 13.12.2013 року на заяву [PERSON] за № 2967/02-14 від 13.12.2013 року щодо подальших дій з питання оформлення спадщини, з якої вбачається, що на підтвердження її прав на спадкове майно були надані два правовстановлюючих документа на 43/100 частини будинку [ADDRESS], житлова площа якого становить 15,8 кв.м. Але згідно з даними довідки КП «ХМБТІ» за № 1100999 від 08.07.2013 року про технічну характеристику будинку його житлова площа становить 48,4 кв. м., що в порівнянні з правовстановлюючими документами більш на 32,6 кв.м (а.с. 25). У поясненнях КП «ХМБТІ» № 1100999, які додані до зазначеної довідки, зазначено, що за станом на 2013 рік після уточнення при інвентаризації та з урахуванням змін у методиці обліку площі, житлова площа будинку становить 48,4 кв.м. Кількість і розміщення житлових кімнат не змінювалося з часу побудови у 1959 році. Також зазначено, що при оформленні нотаріусами ХДНК № 5 правовстановлюючих документів 01.03.1994 року та 20.09.1996 року житлова площа будинку була помилково зазначена 15,8 кв.м. У довідках-характеристиках, наданих для ХДНК № 5 на той час, житлова площа будинку була помилково зазначена 66,8 кв.м., у тому числі площа самовільних будівель 18,4 кв.м., що прирівнюється до 48,4 кв. м. узаконеної (законної) жилої площі. Саме таку житлову площу (48,4 кв.м.) треба було зазначити в обох правовстановлюючих документах. З матеріалів спадкової справи № 210/2013 вбачається, що 08.11.2013 року державний нотаріус ХДНК № 8 надіслав до ХДНК № 5 запит за № 5958/02-14 про надання копій довідок-характеристик за 1994 й 1996 роки. Вбачається, що в обох довідках житлова площа будинку літ. «Б-1» зазначена у розмірі 34,2 кв. м, у тому числі площа самовільних будов 18,4 кв.м., що прирівнюється до 15,8 кв. м. узаконеної (законної) жилою площі. Таким чином, нотаріуси ХДНК № 5 правильно зазначили площу житлових приміщень в правовстановлюючих документах. Також встановлено, що 06.12.2013 року державний нотаріус ХДНК № 8 звертався до КП «ХМБТІ» із запитом № 6504/02-14 про надання з архіву копій інших екземплярів довідок-характеристик за 1994 й 1996 роки. З'ясувалося, що форма довідки-характеристики за 1994 рік не збігається з формою довідки, що надавалася для ХДНК № 5, складена на простому аркуші паперу, її текст написаний вручну, житлова площа будинку літ. «Б-1» 78,4 кв.м., площа самовільних будівель не зазначена взагалі. Що стосується копії довідки-характеристики за 1996 рік, то в ній житлова площа зазначена в розмірі 66,8 кв.м., у тому числі площа самовільних будов 18,4 кв.м, що прирівняна до 48,4 кв.м. Але цифри, якими позначена житлова площа, виглядають яскравіше, ніж сам текст довідки, що може свідчити про виправлення, зроблені пізніше, ніж складалася сама довідка. Після проведення правового аналізу усіх наданих документів, державний нотаріус ХДНК № 8 дійшов до висновку, що довідки-характеристики за 1994 й 1996 роки, видані КП «ХМБТІ» на запит ХДНК № 5, і інші екземпляри цих довідок, що перебували на зберіганні в справах КП «ХМБТІ», мають істотні розбіжності, причину яких встановити і виправити неможливо. Тому державний нотаріус відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства від 22.12.2010 року за № 3253/5 зазначив, що у тексті свідоцтв про право на спадщину, які видаються на нерухоме майно, обов'язково слід зазначати характеристику майна, до складу якої входить житлова площа будівлі. У цьому випадку безперечно встановити розмір житлової площі будинку літ. «Б-1» по [ADDRESS] виявилося неможливим через документи спадкової справи, які мають істотні розбіжності по житловій площі. Нотаріус при виконанні функції державного реєстратора права власності зобов'язаний зазначити розмір житлової площі будинку. У противному випадку реєстрація права власності неможлива. Вищезазначені обставини явилися перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадкування у ХДНК № 8. Приймаючи до уваги сукупність доказів позовних вимог [PERSON], оцінивши та надавши їм відповідну оцінку, дослідивши усі матеріали справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved