Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 листопада 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай), яка залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 09 вересня 2006 року померла її мати [PERSON], яка за життя мала право на земельну частку (пай) по Загнітківській сільській раді Кодимського району Одеської області. У поновлений судом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої матері та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), який втрачено. Представник позивача [PERSON] (діє відповідно до ордера адвоката та витягу з угоди про надання правової допомоги від 01 жовтня 2015 року) в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити, оскільки внаслідок втрати оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник відповідача Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не зявився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Позов визнав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №326423, повторно виданого 12 серпня 2015 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна частка (пай) розміром 2.29 умовних кадастрових гектарів із земель Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134440, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Факт належності померлій [PERSON] зазначеного сертифікату підтверджується рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року (справа №503/1658/15-ц). Підставою для судового підтвердження цього юридичного факту було зазначення у цьому сертифікату дошлюбного прізвища померлої «Губецька». Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не склала, тому відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем її спадкового майна за законом першої черги є його донька [PERSON] - позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON], як між донькою та матірю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ЯУ №608230, виданим Загнітківською сільською Радою Кодимського району, де в графі «мати» вказано [PERSON], та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №250996, виданим 07 квітня 1994 року відділом РАЦС смт.Піщанка Вінницької області, з якого вбачається, що позивач 07 квітня 1994 року уклала шлюб із [PERSON], змінивши своє дошлюбне прізвище на «Сарафанова». Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] на день відкриття спадщини разом з померлою матірю не проживала, впродовж шести місяців з дня смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. У звязку з цим, рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року (цивільна справа №503/2082/15-ц) позивачеві [PERSON] був визначений додатковий строк для звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини померлої [PERSON], після чого позивач звернулась до нотаріуса із вказаною заявою, прийнявши спадщину померлої. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак державний нотаріус Кодимської державної нотаріальної контори листом №1313/02-14 від 25 листопада 2015 року відмовила у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай), який був втрачений, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №32 від 08 серпня 2015 року. Видача [PERSON] Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134440, підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №82 від 26 серпня 2015 року. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу, який відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», є основним документом, що посвідчує право особи на земельну частку (пай), відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину померлої матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved