Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 19.09.2016 року в суд з цим позовом, стверджуючи, що 01 липня 2016 року, між ним, [PERSON], та відповідачем - [PERSON], була укладена угода купівлі-продажу цілого житлового будинку № 20-а по вул. Шевченка, у с. Куяльник, Подільського (Котовського) району Одеської області. При укладенні угоди, ними були погоджені всі його істотні умови, зокрема щодо ціни будинку, нотаріального оформлення угоди та переоформлення домоволодіння продавець брав на себе. Так, ними було досягнуто домовленості про те, що після виконання ними зобовязань за угодою і сплати за будинок грошей в сумі 222500 грн., влни оформлять угоду нотаріально. На підтвердження укладення угоди, він сплатив відповідачу та його дружині обумовлену суму грошей за вказаний житловий будинок, а саме -222500 грн., а відповідач написав власноруч розписку про отримання від нього грошей за нього. Після виконання ним зобовязань покупця, відповідач передав йому ключі від будинку і відповідні документи на нього та звільнив приміщення від своїх речей. Він зробив капітальний ремонт будинку та надвірних будівель. Таким чином, угода між ними фактично відбулася. Після цього ними було погоджено умови досвідчення договору купівлі-продажу, але після звернення до нотаріальної контори, у звязку зі відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, їм в усному порядку було відмовлено у посвідченні договору купівлі- продажу. Відповідач, звернувшись до землевпорядної організації для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, повідомив його, що для земель с.Куяльник Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області, відсутній генеральний план, згідно якого мала б оформлятися землевпорядна документація, для земельних ділянок для забудови житловий будинків та обслуговування прибудинкової території. В подальшому з огляду на неможливість оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, ним було проведено повний розрахунок з відповідачами. Відповідач не заперечує факт отримання грошей за будинок від нього. Так, ним з огляду ситуацію яка склалася, було прийнято рішення звернутися до суду, оскільки інших варіантів та можливостей захисту своїх прав він не має. Просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований у с. Куяльник, Подільського району (стара назва Котовський район) Одеської області, по вул. Шевченка, 20-а укладений між ним, [PERSON], та [PERSON] 01 липня 2016 року дійсним; визнати за ним, [PERSON], ІПН [NUMBER], право приватної власності на житловий будинок №20-а по вул. Шевченка у с. Куяльник, Подільського районі (стара назва Котовського району) Одеської області з відповідними господарчими будівлями та спорудами. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій позов повністю визнала. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи домовлодіння, яке знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський (Котовський) район, с.Куяльник, вул. Шевченко, 20-а, у складі: цілий житловий будинок позначений в плані під літ. «А», загальною площею 38,4 кв.м, житловою 30,7 кв.м, з відповідними господарчими будівлями: веранда літ. «а», літня кухня літ. «Б», погріб літ. «В», сараї літ. «Е, Г, Д, К, е», вбиральня літ. «Ж», навіс літ. «Л», огорожа №1-6, замощення «І», колодзь «ІІ», що розташовані на земельній ділянці площею 1500 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні продавця, належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.11.2005 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано Котовським МБТІ 14.11.2005 року за реєстром №3759. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Обставина щодо укладання між сторонами договору купівлі-продажу спірного будинку не заперечується сторонами у справі та підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 01.07.2016 року про отримання від позивача 8900,00 доларів США, що в еквіваленті складає 22250,00 грн. за продажу ним свого житлового будинку за адресою: Одеська область, Подільський (Котовський) район, с.Куяльник, вул. Шевченко, 20-а. Отже, наявність у справі вищезазначеної письмової розписки [PERSON] також підтверджує факт досягнення усіх істотних умов договору купівлі-продажу цієї нерухомості 01.07.2016 року. Проте, згідно довідки Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області №297 від 23.08.2016 року, на даний час сільською радою проводиться відповідна робота по виготовленню генерального плану с. Куяльник та інших населених пунктів. Отже, за відсутності врегулювання сільською радою земельного питання щодо території села, відповідач позбавлений можливості посвідчити цей договір у нотаріальному порядку. Згідно до положення ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своє власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Таким чином відповідач, являючись належним власником цілого домовлодіння, розпорядився ним на свій розсуд, уклавши з позивачем домовленість про договір купівлі-продажу. Ця домовленість ними фактично виконана шляхом передачі продавцю заявленої суми продажу товару, а покупцю відповідно передано у власність сам товар. Всі ці обставини визнаються сторонами і підтверджуються письмовими доказами цьому. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе цей позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved