Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач 26.04.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення занадто отриманих коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, в якому зазначив, що 22.09.2015 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. На підставі наданої інформації відповідачу було призначена тимчасова допомога на дитину в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року в розмірі 350,10 грн. на місяць, у зв'язку з тим, що вона за період з 01.03.2015 року по 30.09.2015 року аліментів від батька дитини [PERSON] не отримувала. Позивачу стало відомо, що виконавче провадження №35682370 закрите 20.10.2015 року на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із смертю боржника [PERSON] Рішенням УСЗН від 25.02.2016 року припинено виплачу допомоги та вирішено утримати занадто отримані кошти за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 100%. Оскільки відповідачем занадто отримані кошти не повернуто, тому просить стягнути з [PERSON] на користь УСЗН Селидівської міської ради переплачену суму тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у розмірі 1050 грн. 30 коп. за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити, розглянути справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено, що [PERSON] звернулась до УСЗН Селидівської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної допомоги на дитину [PERSON], [INFO], оскільки його батько [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. Виконавчий лист, виданий Селидівським міським судом 26.11.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2010 року народження, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.10.2012 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, перебуває на виконання у відділі ДВС Селидівського МУЮ ГТУЮ у Донецькій області. З довідки, виданої відділом ДВС Селидівського МУЮ ГТУЮ у Донецькій області від 17.02.2016 року №4/547, вбачається, що виконавче провадження №35682370 закрите 20.10.2015 року на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із смертю боржника [PERSON] Рішенням начальника УСЗН Селидівської міської ради від 20.10.2015 р. [PERSON] призначена допомога з 01.10.2015 р. по 31.03.2016 року у розмірі 350,10 грн. на місяць. Згідно довідки № 10866 від 27.06.2017 р., [PERSON] за період 01.10.2015 р. по 31.12.2015 р. нараховано та сплачено допомогу в розмірі 1050,30 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частиною 9 статті 181 СК України визначено, що Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Так, порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. N 189, якою затверджено «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме». Відповідно до п. 2 Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідно до п. 5 Порядку, тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад. Згідно п. 7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця. Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів після надходження усіх необхідних документів. Пунктом 10 Порядку передбачено випадки у разі настання яких виплата тимчасової допомоги припиняється, зокрема виплата тимчасової допомоги припиняється у разі смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти. Про виникнення зазначених у цьому пункті обставин одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Так, як вбачається із наданих позивачем доказів, [PERSON] помер [INFO], про що свідчить витяг з актового запису про смерть №168. Відповідач [PERSON] своєчасно не повідомила позивача про обставини, які є підставою для припинення тимчасової допомоги. Рішенням начальника УСЗН Селидівської міської ради від 26.02.2016 року вирішено припинити виплату та утримати з [PERSON]. занадто отримані кошти тимчасової допомоги за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 100%. У правовідносинах, що виникли між сторонами, вбачається спір про стягнення з фізичної особи надміру виплачених коштів, а саме тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, що фактично є спором щодо повернення безпідставно набутого майна. Статтею 1212 ЦК України визначено загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Зокрема зазначеною статтею передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Також, статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров,я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісної з боку набувача, інше майно, якщо не встановлено законом. В даному випадку, позивачем виплата державної допомоги проведено добровільно, разом з тим, із наданих позивачем доказів вбачається недобросовісність з боку набувача, що виразилося у своєчасному не повідомленні обставини, які є підставою для припинення тимчасової допомоги, у зв'язку з чим відповідачем безпідставно було отримано тимчасову допомогу за період з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року в сумі 1050 грн. 30 коп.. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути переплачену суму тимчасової допомоги за вказаний період у розмірі 1050 грн. 30 коп.. При розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому виходячи з вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь держави за ставкою визначеною ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» для подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved