Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

позивач [PERSON] 24.06.2016 року звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці, за участю третіх осіб - Об'єднання профспілкової організації Львівської міської дирекції залізничних перевезень, [PERSON], [PERSON] про визнання права бути делегатом звітно-виборної конференції та визнання недійсними постанов звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці. Позов вмотивований тим, що [PERSON] є членом Первинної профспілкової організації Апарату Львівської дирекції залізничних перевезень Львівської залізниці. Постановою ХХХІІ звітно-виборної конференції Об'єднаної профспілкової організації Львівської дирекції залізничних перевезень Львівської залізниці від 20.04.2016 року його було обрано делегатом на ХХХІ звітно-виборну конференцію Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці. Проте, згідно з постановою від 11.05.2016 року № К-ХХХІ ЗВК Дорожньої профспілкової організації його повноваження, як делегата не були підтверджені. Позивач вказану постанову вважає незаконною. 16.11.2016 року позивач змінив предмет позову (т. 1, а.с. 233), зазначив, що вважає незаконними рішення прийняті на конференції 11.05.2016 року та просив суд: 1) визнати право позивача бути делегатом на ХХХІ звітно-виборну конференцію Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці; 2) визнати недійсними рішення (постанови) прийняті за наслідком проведення 11.05.2016 XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці, а саме: - постанову від 11.05.2016 № К-XXXI «Про Подання і затвердження Доповіді мандатної комісії про підтвердження повноважень делегатів XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці»; - постанову від 11.05.2016 № К-XXXI «Про звіти дорожнього комітету профспілки і ревізійної комісії дорожньої профспілкової організації за період з жовтня 2013 року по травень 2016 року та Головні напрямки діяльності на 2016-2021 роки»; - постанову від 11.05.2016 № К-XXXI «Про обрання голови дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці»; - постанову від 11.05.2016 № К-XXXI «Про обрання першого заступника голови дорожньої профспілкової організації. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення, згідно з якими він декілька разів обирався делегатом на конференцію Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці. Винесення постанови про припинення його повноважень як делегата конференції є порушенням статуту залізниці та вимог законодавства. Представник позивача просив позов задовольнити. Пояснив, що позивача незаконно позбавили повноважень делегата конференції профспілки, відтак рішення, що були прийняті на вказаній конференції є недійсними. Представник відповідача Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці під час розгляду справи проти позову заперечив, у його задоволенні просив відмовити. Суду пояснив, що 11 травня 2016 року на XXXI звітно-виборну конференцію Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці» прибуло та зареєструвалось 124 обраних делегати (з яких підтверджено повноваження 122). Таким чином, участь в XXXI звітно-виборній конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці» взяли більше двох третин обраних делегатів. Усі рішення XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці» були прийняті більш ніж половиною делегатів, які зареєструвались для участі в конференції. Просили відмовити в задоволенні позову. Крім того, зазначив, що позивач перебуває на посаді начальника виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» філії ПАТ «Укрзалізниця», що відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права, та гарантії діяльності» та статуту Профспілки відноситься до категорії роботодавця. Таким чином, позивач володіє необхідним комплексом адміністративно-розпорядчих функцій і повноважень для відповідного впливу на працівників залізниці, а тому будь-які вибори позивача як делегата для конференції дорожньої профспілкової організації будуть суперечити вимогам Статуту з урахування того, що позивач є представником роботодавця. Представник третьої особи Об'єднання профспілкової організації Львівської міської дирекції залізничних перевезень проти задоволення позову не заперечив. Зазначив, що позивач з обсягом його повноважень на посаді начальника виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» позбавлений ознак роботодавця. Крім того, вважає, що на конференції 31.05.2016 року не було кворуму на момент прийняття рішень. Позов просив задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити, давши аналогічні позивачу пояснення . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є членом Первинної профспілкової організації апарату ДН-1, що підтверджується членським квитком № [NUMBER] від 17.04.2000 (т. 1, а.с. 8). [PERSON] серед інших обрано делегатом на ХХХІ звітно-виборну конференцію Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці від Об'єднаної профспілкової організації Львівської дирекції залізничних перевезень Львівської залізниці, вказане підтверджується витягом з протоколу звітно-виборної конференції профспілкової організації від 20.04.2016 року. Постановою Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці від 11.05.2016 року (протокол № К-ХХХІ) повноважень [PERSON] не підтверджено (а.с. 21, т.1). 11.05.2016 року XXXI на звітно-виборній конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці були прийняті наступні рішення (постанови): постанова від 11.05.2016 № К- XXXI «Про Подання і затвердження Доповіді мандатної комісії про підтвердження повноважень делегатів XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці»; постанова від 11.05.2016 № К- XXXI «Про звіти дорожнього комітету профспілки і ревізійної комісії дорожньої профспілкової організації за період з жовтня 2013 року по травень 2016 року та Головні напрямки діяльності на 2016-2021 роки»; постанова від 11.05.2016 № К- XXXI «Про обрання голови дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці»; постанова від 11.05.2016 № К-XXXI «Про обрання першого заступника голови дорожньої профспілкової організації. Відповідно до ст. 273 ЦК України, Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав. Юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені. Діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення (ст. 275 ЦК України). Дорожня профспілкова організація Львівської залізниці у своїй діяльності керується Статутом Профспілки залізничників і транспортних будівельників України (далі - Статут), що затверджений Першим Установчим з'їздом профспілки залізничників і транспортних будівельників України 23 січня 1992 року (з наступними змінами і доповненнями) (т. 1, а.с. 9-17). Пунктом 1.4 Статуту встановлено, що профспілка у своїй діяльності незалежна від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій політичних партій, їм не підзвітна та не підконтрольна. Профспілка, первинні, об'єднанні, територіальні і дорожні організації профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з'їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству України (пункт 1.5 Статуту). Тобто, питання організації, проведення та оформлення звітно-виборчих конференцій Профспілки регулюються саме Статутом Профспілки. Відповідно до п. 6.1.5. Статуту, вищим органом дорожніх, територіальних, об'єднаних профспілкових організацій є конференція. Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності», Професійні спілки, їх об'єднання у своїй діяльності незалежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні. Профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з'їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству. Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх об'єднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та об'єднань. В рішенні від 23 травня 2001 року за № 6-рп/2001 Конституційний Суд України роз'яснив, що внутрішня організація, взаємовідносини членів об'єднань громадян, їх підрозділів, регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об'єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об'єднань громадян не допускається. Доводи позивача про те, що він не є роботодавцем в розумінні Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і мав право бути делегатом звітно-виборної конференції Дорожньо-профспілкової організації Львівської залізниці, є необґрунтованими та спростовуються положеннями чинного законодавства та Статуту. Судом встановлено, що позивач перебуває на посаді начальника виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» філії ПАТ «Укрзалізниця» Частина 6 статті 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» обмежує для роботодавців право бути членом виборних органів профспілки будь-якого рівня. Відповідно до ст. 1 цього Закону роботодавець - це власник підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності, галузевої належності або уповноважений ним орган (керівник) чи фізична особа, яка відповідно до законодавства використовує найману працю: Аналогічна норма міститься і в п. 6.9.2 Статуту в редакції чинній на 11 травня 2016 рік, де зазначено, що роботодавці не можуть бути членами виборних органів профспілки будь-якого рівня, а також членами вищих органів профспілки та профспілкових організацій. Таким чином, позивач володіє необхідним комплексом адміністративно-розпорядчих функцій і повноважень для відповідного впливу на працівників залізниці, а тому будь-які вибори позивача як делегата для конференції будуть суперечити вимогам Статуту з урахування того, що позивач є представником роботодавця. Окрім того, твердження позивача, щодо відсутності кворуму XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до пункту 7.10 Статуту профспілки - конференція профспілки вважається правомірною при участі в ній не менше ніж двох третин обраних делегатів. Для участі в XXXI звітно-виборній конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці» первинні профспілкові організації обрали 127 делегатів. Я вбачається з реєстру делегатів на XXXI звітно-виборну конференцію Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці» 11 травня 2016 року прибуло та зареєструвалось 124 обраних делегати (з яких підтверджено повноваження 122) (т.1, а.с.102-111), вказане також підтверджується повідомленням голови мандатної комісії від 11.05.2017 року (т.1, а.с.112) та поданням мандатної комісії (а.с.113-114), яке було затверджено постановою конференцією з наступним результатом голосування: за - 72, проти - 22, утрималось 25 (а.с.115). Відповідно до п. 7.14 Статуту профспілки, рішення конференції вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало, більше ніж половина делегатів за наявності кворуму. Таке ж правило, згідно профспілки 6.9.3. Статуту профспілки, застосовується при виборах органів профспілки. Як вбачається з матеріалів справи, результати голосування оформлені відповідними протоколами лічильної комісії та постановами конференції. Усі рішення XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці» були прийняті більш ніж половиною делегатів, які зареєструвались для участі в конференції. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи із системного аналізу норм цивільного та цивільно-процесуального законодавства, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до ст. 15 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Тобто, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, які і є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відтак, Цивільний кодекс України не передбачає такого способу захисту порушеного права, як визнання недійсними рішення професійних спілок. Професійні спілки не є органами державної влади, АРК, місцевого самоврядування. Крім того, рішення органів професійних спілок не є правочинами, які можуть бути визнані судом недійсними. З урахуванням встановлених обставин, що викладені вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed