Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 04 березня 2009 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є земельна ділянка площею 4,4203 га, розташованої на території Мурафської сільської ради, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №023698. Позивач являється спадкоємцем пятої черги за законом. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем пятої черги за законом, в звязку з чим звернувся до суду з позовом та прохає: поновити строк для звернення з позовом до суду та визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку розміром 4,4203 га, яка розташована на території Мурафської сільської ради в порядку спадкування. В судове засідання представник позивача не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 04 березня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1 ВЛ №203368, виданого Мурафською сільської ради Краснокутського району Харківської області 24 січня 2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є земельна ділянка площею 4,4203 га, розташованої на території Мурафської сільської ради, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №023698. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 18.11.2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтво не видавалося. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Факт, що спадкодавець [PERSON] являється бабою позивача підтверджується свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження позивача та довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиція у Харківській області від 25.12.2015 року №2446/09.5-03-08, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №023698. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved