Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач 29 грудня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позов підтримала повністю. Пояснила, що 09 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Під час шлюбу народились діти. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, останній працює на будівництві, без офіційного працевлаштування, має мінливі заробітки та має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Просить шлюб, укладений між сторонами розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в загальному розмірі 2000 грн. по 1000 грн. на кожну дитину. Позивач в даний час працює вчителем в ліцеї м. Малина на 0,75 стави та отримує заробітну плату розмір якої щомісячно становить близько 2 тис. грн. Відповід0ач позов визнав частково, згоден з позовом в частині вимог позивача про розірвання шлюбу, позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 510 грн. та на утримання дочки [PERSON] в розмірі 410 грн. Пояснив, що з грудня 2016 року він проживає окремо від сім'ї у своєї матері у Черкаської області. Позивачеві він залишив будинок у м. Малині, які був спільно побудований подружжям. Він працює на будівництві, без офіційного працевлаштування, його робота має сезонний характер і в даний час він залишився без заробітку. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 09.12.2005 року перебувають у шлюбі ( а.с. 5 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей підтверджується, що їх батьком є відповідач (а.с. 6,7). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також, що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2017 рік » передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень. Позивач на час розгляду справи працює вчителем у ліцею в м. Малині, її заробітна плата становить близько 2 тис. грн. Інших доходів не має. Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні [PERSON] не має, стан його здоров'я задовільний. Ці обставини не заперечуються сторонами. Будь - яких обставин, що перешкоджали б [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дітей в судовому засіданні не встановлено. Тому суд з урахуванням досліджених обставин та наданих сторонами доказів, приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у загальному розмірі 1400 грн. по 700 грн. на кожну дитину. Статтями 10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних доказів того, що з відповідача можуть стягуватися аліменти по 1000 грн. на кожну дитину. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial