Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2019 р. звернулася до суду із зазначеним позовом до Київської міської ради, в якому просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, [INFO] померла гр. [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.02.2010 р. № [NUMBER] . Позивач та гр. [PERSON] були рідними сестрами. Як вказує позивач, в установлений нормами ЦК України шестимісячний строк, вона з незалежних від неї причин спадщину не прийняла. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2015 р. (справа №369/10363/15-ц), позивачу було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті сестри. 16.12.2015 р. позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] . Цього ж дня приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковою Н.О. було заведено спадкову справу №22/2015 до майна померлої [PERSON] . Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця залишилася спадщина, що складається з частини житлового будинку в Київській області, на який було видано свідоцтво про право на спадщину. Також до складу спадщини увійшло 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Вказані 2/3 частки квартири належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1998 р. та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.09.2002 року №3-2694. Разом з тим, позивачу невідоме місцезнаходження оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Отримати їх дублікати у позивача немає можливості. Зокрема, відділ приватизації Солом`янської РДА повідомив, що видати дублікат можливо тільки за присутності усіх співвласників, які мають написати спільну заяву. 26.12.2018 р. нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , позивач позбавлена права у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства, отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.01.2019 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 16.01.2019 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.07.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 07.08.2019 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовні заяві, та надані докази. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. 11.04.2019 р. до суду від представника відповідача Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник Київської міської ради просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника Київської міської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог від третьої особи до суду не надійшло. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши його доводи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла гр. [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №22/2015, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач [PERSON] та померла [PERSON] були рідними сестрами. Факт родинних відносин підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 07.04.1962 року серії [NUMBER] , свідоцтва про народження від 28.12.1962 року серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу від 30.11.1985 року серії [NUMBER] , свідоцтва про народження від 01.09.1967 року серії [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу від 17.10.1987 року серії [NUMBER] . Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: ј частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2015 р., за результатами розгляду справи №369/10363/15-ц, визначено [PERSON] додатковий строк 4 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її сестри [PERSON] , яка померла [INFO] 16.12.2015 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Корякової Н.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри - [PERSON] , яка померла [INFO] . В ході дослідження наданих нотаріусу документів встановлено, що спадкоємці першої черги, які б прийняли спадщину шляхом подання заяви нотаріусу або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (фактичне прийняття згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України) - в даному випадку відсутні. Також відсутні будь-які інші спадкоємці другої черги. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №22/2015, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 24.03.2016 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковою Н.О., видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №366, на ј частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належної померлій [PERSON] на підставі договору дарування, дублікат якого виданий Ірпінською міською державною нотаріальною контрою Київської області 04 березня 2016 р. за реєстровим № 79. Відповідно до довідки, виданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 23 лютого 2016 р. за № 188, право власності на вказану частину будинку зареєстровано в БТІ за [PERSON] 30 листопада 1996 р. в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 136. При цьому, до складу спадкового майна також входить 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Згідно даних свідоцтва про право власності, виданого 23.10.1998 р. ВАТ «Редукторний завод» згідно з розпорядженням (наказом) від 20.10.1998 р. № 348, вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала на праві приватної сумісної власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] у рівних долях. Як вбачається з даних спадкової справи № 436, заведеної до майна померлого [INFO] . [PERSON] , 12.09.2002 р. державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори Коцюрба Г.Г. після смерті гр. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом гр. [PERSON] , зареєстроване в реєстрі за №3-2694, на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , належної померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Редукторний завод» 23.10.1998 р. у відповідності з розпорядженням від 20.10.1998 р. № 348, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації 13.11.1998 р. під реєстровим № 6060. Відповідно до даних інформаційної довідки КВ-2018 №35316 від 21.09.2018 р., вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] ) на праві власності зареєстрована: - 2/3 частини належить [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Редукторний завод» 23.10.1998 р. (розпорядження №348); - 1/3 частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою київською обласною державною нотаріальною конторою від 12.09.2002 р. №3-2694. 26.12.2018 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковою Н.О. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки квартири під [ADDRESS] , що належали померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №22/2015, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковою Н.О. для отримання дублікатів правовстановлюючих документів 02.11.2018 р. було направлено відповідні запити до Київського обласного державного нотаріального архіву та органу приватизації ВАТ «Редукторний завод» про надання дублікатів документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до листа Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.11.2018 р. № 969/29, для видачі дубліката районній державній адміністрації необхідна заява зі згодою всіх співвласників житла, що брали участь у приватизації, та їх паспорти. Згідно заяви [PERSON] , поданої 26.12.2018 р. приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Коряковій Н.О., остання повідомляє, що не може виконати вимогу Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації щодо надання заяви зі згодою всіх співвласників житла та їх паспортів, у зв`язку з тим, що їй не відоме місцезнаходження співвласника вказаної вище квартири [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, передбачених законодавством України, немає. Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.02.2020 р. №200900961, інформація про зареєстровані права на квартиру [ADDRESS] - відсутня. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Отже, Позивач є спадкоємцем другої черги та є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи №22/2015, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого і визнання права власності. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , після смерті [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , оскільки, ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимими доказами, які не спростовані. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved