Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач 17 жовтня 2013 року звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 01/17-04/2230-20 від 15 грудня 2005 року, укладеним з відповідачкою [PERSON] - в сумі 79 805 грн. 21 та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за вказаним договором [PERSON] отримала кредит в сумі 25000 грн. на 84 місяця з 15 грудня 2005 року по 14 грудня 2012 року під 19% річних на споживчі цілі. Позичальник порушила умови кредитного договору, а саме п. 1.3, п.5.1 щодо щомісячного погашення відсотків за користування кредитом - до 15-го числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, частково погашати кредит та остаточно погасити кредит 14 грудня 2012 року, щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом. П.9.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту передбачено обов'язок позивальника сплатити 0,1% від суми простроченого платежу пеню за кожен день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання позичальником кредитного договору між банком та [PERSON] було укладено договір поруки 15 грудня 2005 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе солідарну з позичальником відповідальність перед банком за виконання умов кредитного договору. Станом на 04 квітня 2013 року заборгованість позичальника становить 79805 грн.21 коп.: заборгованість за кредитом - 20 034 грн. 73 коп.; заборгованість по відсотках - 23 442 грн. 82 коп.; пеня за кредитом - 36 327 грн. 66 коп. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, вказаних у позові. Додатково суду пояснив, що додатку №1 до кредитного договору в якому зазначено розмір щомісячних платежів, розрахунок заборгованості з зазначенням заборгованості з урахуванням щомісячних прострочених платежів з урахуванням строку позовної давності - надати суду не може. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Суду надано письмову заяву про застосування строків позовної давності та розрахунок заборгованості, яку визнає відповідачка. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] суду пояснив, що відповідачами визнаються позовні вимоги частково, а саме: позивач повністю визнає суму тіла кредиту - 20 034 грн. 73 коп.; заборгованість за відсотками та пеню, з урахуванням строків позовної давності - визнає відповідно в сумі 10 017 грн. 36 коп. та 3640 грн. 20 коп., а всього 33 692 грн. 39 коп. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази що надані суду сторонами, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ст.11 ч.2 п.1 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Ст.ст. 526, 527, 530, 536, 543, 546 ЦК України передбачають обов'язки сторін щодо виконання умов договору у встановлені строки та на умовах, передбачених договором; право кредитора вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Ст.546 ч.1 ЦК України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою… Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Ст.549 ЦК України визначає, що: ч.1 - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Ч.3 - Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ст.553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свободо обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ч.1,2 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст.1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Як було встановлено у судовому засіданні з пояснень представників сторін та матеріалів справи, між банком та [PERSON] 15 грудня 2005 року було укладено кредитний договір № 014/17-04/2230-20 (далі кредитний договір) про надання відповідачці кредиту у сумі 25000 грн. строком на 84 місяці з 15 грудня 2005 року по 14 грудня 2012 року зі сплатою 19% річних, для використання на споживчі цілі та поверненням кредиту щомісячно, відповідно до встановленого графіка, вказаного в додатку №1 до договору. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором банком 15 грудня 2005 року було укладено договір поруки з [PERSON], який взяв на себе солідарні зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням [PERSON] за зазначеним вище кредитним договором в повному обсязі. Копії кредитного договору та договору поруки, належним чином завірені є в матеріалах справи. Форма та зміст договорів відповідають вимогам ст.ст.536, 1047, 1048 ЦК України. Додатку №1 до кредитного договору суду сторонами не надано. Позивачем умови кредитного договору виконані та надано кредит, що визнано та не оспорювалося відповідачем. Невиконання умов кредитного договору не оспорювалося відповідачами та підтверджено розрахунком банку з якого вбачається, що відповідачка з першого щомісячного платежу - 13 січня 2006 року допускала порушення своїх зобов'язань щодо погашення боргу за кредитним договором. Суду відповідачкою [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності та надано письмовий розрахунок заборгованості з врахуванням строків позовної давності. Позивачем розрахунку заборгованості з врахуванням строків позовної давності суду не надавалося. Тому, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ письмовий розрахунок заборгованості за кредитним договором, в якому розрахунки вчинені з урахуванням пропуску позивачем строків позовної давності, передбачених ст.ст.257, 258 ЦК України. Будь-яких доказів на спростування розрахунку відповідачки суду позивачем не надано. З розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним банком з [PERSON], з урахуванням строку позовної давності, заборгованість за кредитом становить 20 034 грн. 73 коп., за відсотками 10017 грн. 46 коп.; пеня - 3640 грн. 20 коп. Оскільки сума позовних вимог банку достатніми доказами не доведена, суд не вбачає підстав для повного задоволення вимог банку, та вважає необхідним частково їх задовольнити в сумі, підтвердженій розрахунком відповідачки. На час пред'явлення позову до суду та розгляду справи в суді, відповідно до ст.559 ЦК України порука не припинена, оскільки не закінчився строк встановлений договором поруки. Так як відповідачі у справі порушили взяті на себе зобов'язання: [PERSON] - за кредитним договором, а [PERSON] - за договором поруки, позивач, відповідно до ст.ст.543, 554ЦК України набув право вимагати виконання їх зобов'язань в межах строк позовної давності. Таким чином, оскільки відповідачі у справі є солідарними боржниками перед позивачем, допустили невиконання укладених між сторонами кредитного договору та договору поруки, а позивач вимагає погашення боргу, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму боргу в межах строку позовної давності передбаченого ст.257 ЦК України щодо стягнення боргу за тілом кредиту та процентів - три роки, за ст. 258 ЦК України - 1 рік в частині стягнення пені. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним покласти на сторони судові витрати пропорційно до задоволених вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial