Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.11.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання посилаючись на наступні обставини. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірваний 27.10.2008 року. Він народився 07.04.1999 року, до його повноліття батько сплачував аліменти на його утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку та доходів. На сьогодні, він досяг повнолітття та є студентом другого курсу денної форми навчання Запорізького національного університету на контрактній основі, термін навчання до 30.06.2021 року. Враховуючи, що плата за навчання становить 4\~750, 00 грн. за один семестр, а також те, що навчання потребує додаткових коштів на проживання та оплату гуртожитку, забезпечення його необхідними речами, він потребує матеріальної допомоги батька, яка в добровільному порядку батьком не надається. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тому має змогу надавати матеріальну допомогу. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти до закінчення ним навчання до 30.06.2021 року, але не більше 23 років, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 25.09.2018 року. Ухвалою про відкриття провадження від 10.12.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Позивач, згідно поданої заяви (а.с. 19) просить справу розглядати в його відсутність, на позовних вимогах наполягає. До суду повернувся конверт з копією ухвали про відкриття провадження від 10.12.2018 року, як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с. 17). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, враховуючи надані заяви, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191, 199-200 СК України підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається із свідоцтва про зміну імені, виданого 22.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, прізвище «Баранов» змінено на «Ігнатченко», про що складено відповідний актовий запис № 19. (а.с. 5). [PERSON] досяг повноліття та є студентом другого курсу денної форми навчання Запорізького національного університету на контрактній основі, термін навчання до 30.06.2021 року (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на\~утримання припиняється\~у разі\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] навчається на денній формі навчання, можливості працевлаштування не має, тому його потреба в матеріальній допомозі батька сумніву не викликає. Доказів на підтвердження неможливості батькові надавати таку матеріальну допомогу позивачу суду не надано. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина під час навчання у добровільному порядку не надає. Визначаючи розмір\~аліментів,\~які підлягають\~стягненню з\~[PERSON],\~ суд\~враховує вимоги\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~згідно якої,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; \~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, ту обставину, що відповідно до положень СК України обов'язок утримувати дитину покладений на обох батьків, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30.06.2019 року , але не більш як до 23 років. Згідно\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів того, що\~\~позивачем було вжито заходів щодо одержання аліментів з відповідача, проте відповідач ухилявся від сплати аліментів позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті судом від дня предявлення позову, тобто з 16.11.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: partial