Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач 16 жовтня 2018 року звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] суми кредитної заборгованості у розмірі 2080,81 коп., з яких: основна заборгованість (прострочена) - 1499,39 грн., проценти за користування кредитом - 416,12 грн., пеня за прострочену заборгованість - 113,79 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) - 9,00 грн., сума інфляційних втрат на суму кредиту - 14,99 грн., сума інфляційних втрат на суму процентів- 14,99 грн., 3 відсотки річних на суму простроченого кредиту - 8,87 грн., 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 4,54 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору - 1 762,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22 листопада 2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за умовами якого клієнт просила надати їй кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок. Банком встановлено кредит у розмірі 1 500,00 грн. зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами та 40 відсотків річних за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом повинні були здійснюватись щомісячними платежами. Банк свої зобов'язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Проте, починаючи з березня 2017 року відповідач стала порушувати умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подала. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22 листопада 2016 року [PERSON] подала до ПАТ «Державний ощадний банк України» заяву про приєднання № 2559330/22112016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умовякого відповідачу було відкрито поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та встановлено кредит у сумі 1500,00 грн, з фіксованою процентною ставкою, що складає 30% за користування кредитними коштами (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 1.10.1 договору, клієнт зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором (а.с. 5-8). За положеннями п. 1.16 договору, сплата нарахованих процентів за користування кредитом (в т.ч. процентів за користування кредитом протягом Грейс періоду)/обов'язкового щомісячного платежу/процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищевказаних платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Пунктом 1.21 договору передбачено, що будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов'язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі передбачені договором. ПАТ «Державний ощадний банк України» виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі 1500,00 грн. Проте, відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що відповідач не належним чином виконувала взяті на себе зобов'язання, в результаті чого у неї виникла заборгованість яка станом на 01 лютого 2018 року становить 2080,81 коп., з яких: основна заборгованість (прострочена) - 1499,39 грн., проценти за користування кредитом - 416,12 грн., пеня за прострочену заборгованість - 113,79 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) - 9,00 грн., сума інфляційних втрат на суму кредиту - 14,99 грн., сума інфляційних втрат на суму процентів- 14,99 грн., 3 відсотки річних на суму простроченого кредиту - 8,87 грн., 3 відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 4,54 грн. (а.с. 14). 06 жовтня 2017 року позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу, в якому [PERSON] повідомлялась про розмір наявної заборгованості та необхідність її погашення (а.с. 13), однак вказана вимога відповідачем була залишена без уваги, а заборгованість не погашена. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних доказів того, що відповідачем здійснено погашення звказаної заборгованості за договором - суду не надано. Отже, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед [PERSON], а остання порушила порядок та строки виконання зобов'язань за договором та не сплатила заборгованість за кредитом. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми здійснюється у випадках якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час, договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22 листопада 2016 року між сторонами встановлено розмір процентів, заборгованість по яких, виходячи із розрахунку позивача складає 416,12 грн. А тому, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат на суму кредиту - 14,99 грн., суми інфляційних втрат на суму процентів - 14,99 грн., 3 відсотків річних на суму простроченого кредиту - 8,87 грн., 3 відсотків річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 4,54 грн. Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача основну заборгованість - 1499,39 грн., проценти за користування кредитом - 416,12 грн., пеню за прострочену заборгованість - 113,79 грн. та комісію за розрахунково-касове обслуговування - 9,00 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial