Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.05.2018 року звернулася до суду із позовом до Покровської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON], яка до смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Спадщину вона прийняла та 15.02.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Михайленко О.В. з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса від 15.02.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи, а згідно даним БТІ власником значиться інша особа. За цих підстав, вважає, що вона має право визнати за собою право власності на житловий будинок за набувальною давністю. Згідно довідки БТІ від 20.12.2017 року спірний житловий будинок до 1.01.2013 року належав [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 25.12.1964 року, реєстр 7990. Як їй відомо зі слів померлої бабусі, що в 1969 році вона придбала спірний будинок і як єдина власниця володіла ним до самої своєї смерті. Бабуся зареєстрована в будинку з 15.08.1969 року до самої смерті, що підтверджується довідкою з місця проживання; з домової книги заведеної 27.11.1974 року вбачається, що колишній володілець зареєстрований в житловому будинку не був. За час володіння будинком, бабуся сплачувала земельний податок та страхові внески за страхування об'єкта нерухомості. До позовної заяви долучені копії страхових свідоцтв за різні роки та квитанції про сплату податків. Всі ці документи стосуються саме спірного житлового будинку, платник - [PERSON]. В 1997 році зі згоди бабусі вона зареєструвалася в житловому будинку та проживає в ньому до сьогоднішнього дня. Вона вільно та відкрито володіє будинком на правах власника, здійснює необхідні капітальні та поточні ремонти, займається підсобним господарством, сплачує комунальні платежі. Таким чином, враховуючи відкрите, безперервне володіння спірним житловим будинком бабусею, а потім нею на правах власника, загальний строк володіння якого становить вже більше 10 років, то вважає, що відповідно до діючого законодавства України, вона має право на визнання у судовому порядку за собою права власності на це майно. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 51). Представник відповідача Покровської міської ради у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Справу просив винести на розсуд суду (а.с.44). Третя особа [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 7), яка з 15.08.1969 року по день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] була бабусею [PERSON] (а.с. 8-11) 15.02.2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Михайленко О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою від 15.02.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] неоформлене та відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 13) Згідно довідки БТІ від 20.12.2017 року спірний житловий будинок до 01.01.2013 року належав [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори від 25.12.1964 року, реєстр 7990 (а.с. 4). Як вбачається з платіжних повідомлень, страхових свідоцтв та квитанцій (а.с. 18-28) [PERSON] сплачувала земельний податок та страхові внески за страхування об'єкта нерухомості, а саме вищевказаного житлового будинку. Згідно довідки № 13026 від 11.05.2018 року [PERSON] з 24.12.1997 року по теперішній час проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно повідомлення приватного нотаріуса покровського міського нотаріального округу № 297/01-16 від 07.06.2018 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, була відкрита спадкова справа 28.09.2017 року за № 115/2017. Заява про прийняття спадщини після померлої надійшла від [PERSON] (а.с. 48) Таким чином, враховуючи відкрите, безперервне володіння спірним житловим будинком [PERSON], а потім [PERSON] на правах власника, загальний строк володіння якого становить вже більше 10 років, то суд вважає, що відповідно до діючого законодавства України, позивач має право на визнання у судовому порядку за собою права власності на це майно за набувальною давністю. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Згідно п.8. Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (редакція закону від 16.01.2003р.), правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в п. 3.3., абз. 29, відповідно до змісту положень ст.. 344 ЦК набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (ст.. 1216 ЦК), а набувається за рішення суду (ч. 4 ст. 344 ЦК). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного у відповідності зі статтями 328, 344, п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, статтями 4-5, 175-177, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved