Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

позивач 27.09.2019 р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 тис. гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що з 22.03.2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі та мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Останніх два роки вони не проживають разом з відповідачем, який не цікавиться життям і вихованням дітей, яких вона одна виховує та несе витрати на харчування, придбання одягу, взуття для дітей, їх навчання та відпочинок. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає, тому вважає, що такий самоусунувся від утримання та виховання дітей. Як на підставу задоволення вимог посилається на положення ст.ст. 180 -184 СК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в ньому. Додатково пояснила, що їх шлюб розірвано за рішенням суду у 2018 році, останній раз відповідач провідував дітей влітку 2019 року. Зазначила, що вона фізично здорова та працездатна, в середньому в місяць отримує від 8 до 12 тис. грн., діти фізично здорові. Їй відомо, що відповідач фізично здоровий та працездатний, не має інших утриманців, а тому вважає, що відповідач має достатній рівень доходів, який забезпечує можливість сплачувати аліменти на дітей в розмірі 4 тис. грн. в місяць. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, не подав відзив на позов, причин неявки суду не повідомив та не подав заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, справу розглядає у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно рішення Пустомитівського районного суду від 31.10.2018р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.03.2012 р., розірвано. Судом встановлено, що сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою №727, виданою Зубрянським старостинським округом. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня -2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними, оскільки сторони не проживають разом понад два роки, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач проживає окремо та не приймає участі в утриманні дітей, являється працездатним, однак даних про його доходи суду не надано. Враховуючи стан здоров`я дітей та їх вік, відсутність даних про наявність у відповідача на праві власності нерухомого майна та розмір його доходу, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, встановлений у 2020 році , суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того, з відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 768,4 гривень. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial