Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач 17 березня 2021 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 16 березня 2021 року і до повноліття дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 277. 25 серпня 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва по справі №369/6795/18 винесено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвиту . Такий рівень позивач самостійно не має можливості забезпечити. Зазначає, що [PERSON] є здоровою працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, працює в ПрАТ НВО «Практика» та має постійний дохід. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визначити розмір аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 16 березня 2021 року і до повноліття дитини. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі . Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме розмірі 1/4 з усіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 277. 25 серпня 2020 року Солом`янським районним судом м. Києва по справі №369/6795/18 винесено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що дитина проживає з позивачем, а тому позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №759/10277/18, провадження №61-22317св19. Враховуючи, що відсутні докази офіційного працевлаштування відповідача, з урахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліттяабо до зміни матеріального стану сторін. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial