Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач 23 листопада 2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що квартира № 1 у житловому будинку № 4 Д, по ж/м Покровський (раніше Комунар) належить їй на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1068. Відповідач є донькою позивача, яка з 2014 року не проживає у вказаній квартирі, особистих речей не залишила, її реєстрація у квартирі порушує право позивача як власника.Позивач просив визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житлом, а саме, квартирою № 1 в житловому будинку № 4 Д на житловому масиві Покровський (раніше Комунар) в м. Дніпро, стягнути судові витрати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, ніяких письмових заяв від неї не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира № 1 у житловому будинку № 4 Д, по ж/м Покровський (раніше Комунар) в м. Дніпро належить на праві власності [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1068 (а.с.8). Встановлено, що в квартирі № 1 у житловому будинку № 4 Д, по ж/м Покровський (раніше Комунар) в м. Дніпрізареєстровано місце проживання: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.5). Однак, судом встановлено, що відповідач за адресою: м. Дніпро ж/м Покровський (раніше Комунар), 4 Д, квартира 1 не проживає, в квартирі відсутні її особисті речі, що також підтвердили допитані в якості свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та акт про не проживання від 19.11.2016 року, за підписом начальника КП «ЖЕП № 25» (а.с.9). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житлом, а саме, квартирою № 1 в житловому будинку № 4 Д на житловому масиві Покровський (раніше Комунар) в м. Дніпро. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного, і

Outcome: approved