Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] [PERSON] інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2012 року між фондом та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 4108 «ВК» на суму 30000,00 грн. для проведення інженерних мереж (водопровід, каналізація) житлового будинку за адресою: с. Нижнє Солотвино, № 198, Ужгородського р-ну, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 3 % річних. Зазначає, що у забезпечення сплати зобовязань по кредиту за цією угодою позичальник надала [PERSON] до початку кредитування Заяву від 23.03.2012 року, завірену секретарем Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району та зареєстровану в реєстрі за № 29, де поручителем виступила [PERSON] Зазначає, що відповідач [PERSON], взяті на себе зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 20 червня 2015 року має заборгованість перед [PERSON] в розмірі 26264,00 грн., в тому числі по кредитним коштам 21500,00 грн. Так як [PERSON] ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та ігнорує звернення [PERSON] по своєчасному поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь 26264,00 грн., в т.ч. 21500,00 грн. заборгованість по кредиту, 1209,00 грн. по відсоткам та 3555,00 грн. пені, а також судові витрати в розмірі 262,64 грн. 22 жовтня 2015 року представником позивача [PERSON] подано заяву, в якій ним уточнено позовні вимоги, а саме, так як [PERSON] за час судового розгляду сплатила кошти, то заборгованість станом на 20.10.2015 року складає 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках та 3555,00 грн. пені. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав через канцелярію суду клопотання від 22.10.2015 року, у якому просить розглянути справу за без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових відправлень на адресу реєстрації місця проживання останніх з повістками про виклик до суду. Так, до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, що підтверджують вручення особисто [PERSON] 07.07.2015 року судової повістки (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1560755 1/89441 0000145 1), вручення особисто [PERSON] 31.07.2015 року (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1571566 4/89441 0000138 9), вручення особисто [PERSON] 08.10.2015 року (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1600134 7/89441 0000212 1,) та рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з судовими повістками, (штрихкодовий ідентифікатор 88000 1560754 3/89441 0000161 3, вручене особисто [PERSON] 07.07.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 880001571567 2/89441 0000135 4, вручене особисто [PERSON] 31.07.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88000 1577345 1/89441 0000193 1, вручене особисто [PERSON] 22.08.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 880001600135 5/89441 0000209 1, вручене особисто [PERSON] 08.10.2015 року). 28.09.2015 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. В заяві просить застосувати строк позовної давності до вимоги по сплаті пені. [PERSON] про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2012 року між [PERSON] [PERSON] інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 4108-«ВК», відповідно до якої [PERSON] надав позичальнику [PERSON] 30000,00 грн. для проведення інженерних мереж (водопровід, каналізація) житлового будинку за адресою: Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино, № 198, Ужгородського р-ну, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 % річних, строком на 5 років. Одержання відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 243 від 03.07.2012 року. Судом встановлено, що у забезпечення сплати зобовязань по кредиту за цією угодою [PERSON] надала [PERSON] Заяву від 23.03.2012 року, завірену секретарем Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 29, згідно з якою [PERSON] виступила поручителем [PERSON] у випадку невиконання нею зобовязань перед [PERSON] інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості з приводу повернення позики на окультурення рибника 0,10 га, посадку саду та вирощування сільськогосподарських культур, згідно кредитного договору, укладеного між [PERSON] інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості та гр. [PERSON], зобовязалася виплатити її борги в строки та в розмірі, встановлених договором. З довідки щодо повернення позики згідно кредитної угоди № 4108-ВК від 20.06.2012 року кредитозаймача [PERSON] вбачається, що [PERSON], взяті на себе зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 10 червня 2015 року має заборгованість перед [PERSON] в розмірі 26264,00 грн., з якої: 21500,00 грн. заборгованість по кредитним коштам; 1209,00 грн. заборгованість по відсотках; 3555,00 грн. заборгованість по пені. Так як [PERSON] ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та ігнорує звернення [PERSON] по своєчасному поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь 26264,00 грн., в т.ч. 21500,00 грн. заборгованість по кредиту та судові витрати в розмірі 243,60 грн. З матеріалів справи встановлено, що позивачем [PERSON] інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості надсилалося на адресу відповідача [PERSON] досудове попередження № 166-05 від 05.05.2015 року та відповідача [PERSON] досудове попередження № 166-05 від 05.05.2015 року з вимогою погашення суми боргу до 15.05.2015 року, однак дане повідомлення відповідачами було проігноровано, заборгованість у наданий термін не погашена. Однак, у звязку зі сплатою певної суми коштів [PERSON] за час судового розгляду, 22 жовтня 2015 року представником позивача [PERSON] уточнено позовні вимоги щодо розміру заборгованості станом на 20.10.2015 року, яка склала 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках. Відповідно до п. 4.1 Кредитної угоди № 4108-«ВК» від 20.06.2012 року, наданий кредит та відсотки за користування ним погашаються грошовими коштами згідно розрахунку, наданого [PERSON] за вказаними сумами, терміном погашення та реквізитами. Відповідно до п. 3.2 даної кредитної угоди, кредит, наданий [PERSON], забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Згідно з п. 5.2 угоди, у разі недотримання позичальником умов кредитної угоди: нецільове використання кредиту, порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування ним, [PERSON] має право розірвати кредитну угоду і достроково стягнути кредит і відсотки за користування ним зі сплатою штрафу та пені у розмірі згідно п. 7.1 , 7.3. Згідно з положеннями п. 7.1 та п. 7.3 кредитної угоди, при встановленні факту нецільового використання кредитних коштів, угода підлягає розірванню, а кредитні кошти терміновому (протягом одного місяця) поверненню з виплатою штрафних санкцій в розмірі 5 % від суми отриманої позики. За порушення строків повернення кредиту, передбачених в п. п. 4.4, 6.5 цієї угоди, позичальник сплачує [PERSON] пеню за кожний день затримки платежу в розмірі подвійної ставки НБУ. За ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526\~\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Виходячи з норми ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України зазначено, що порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦПК України. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. З контекстного аналізу норм ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Водночас нормою ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, при цьому, cплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується. З доданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості пеня за несвоєчасне повернення кредиту з 09.05.2014 році по 31.12.2014 року склала 1503,00 грн., а з 01.01.2015 року по 10.06.2015 року 1672,00 грн. Разом з тим, враховуючи, що позивач до суду з позовом звернувся 22 червня 2015 року, пеня може бути стягнута з 22.06.2015 року по 10.06.2015 року, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог. Судом вирахувано розмір пені з урахуванням змінних % річних облікових ставок НБУ, а саме, з 22.06.2014 9,5%, з 17.07.2014 12,5%, з 13.11.2014 14,0%, з 06.02.2015 19,5 %, з 04.03.2015 30%, однак, до задоволення підлягає розмір пені, зазначений позивачем, а саме, 3175,00 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно на користь [PERSON] [PERSON] інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках та 3175,00 грн. пені, а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 262,64 грн.

Outcome: partial