Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.08.2020 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СКМЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 36846,92 грн. Позов мотивує наступним. Наказом №25 від 13.08.2014 року він був прийнятий на роботу в ПрАТ «СКМЗ» . Наказом № 73 від 05.06.2020 року його було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільненні відповідач не виплатив заборгованості по заробітній платі загальною сумою 36846,92 грн, що стало підставою звернення до суду з позовною заявою. Судовий розгляд було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути цивільну справу на підставі наявних матеріалів справи та постановити рішення. Дослідивши та всебічно проаналізував обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13.08.2014 року наказом №25 [PERSON] був прийнятий на роботу спеціалістом з безпеки в групу по організації охорони майна підприємства в ПрАТ «СКМЗ». На підставі наказу №73 від 05.06.2020 року [PERSON] було звільнено з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. Положеннями ст.43 Конституції України гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За положеннями ст. 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною 5 ст. 97 КЗпП передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Як закріплено ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а також ст. 115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум належних працівнику від підприємства сум провадиться в день звільнення, а в разі відсутності працівника в день звільнення - не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 116 цього Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно довідки ПрАТ «СКМЗ» про заборгованість по заробітній платі № 573 від 05.08.2020 року, позивачу [PERSON] не виплачена заробітна плата за лютий 2020 року в сумі 6479,46 гривень, березень 2020 року в сумі 6629,56 гривень, квітень 2020 року в сумі 7004,80 гривень , травень 2020 року в сумі 2590,21 гривень, червень 2020 року в сумі 14142,89 гривень, загальною сумою 36846,92 гривень. Наявність та розмір заборгованості по зарплаті сторонами не оспорюється, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України) У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати необхідно покласти на відповідача в розмірі 840,80 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved