Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 листопада 2020 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання сином або досягнення ним віку 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком. Так як відповідач добровільно не надавав матеріального утримання їхньому синові, [PERSON] , [INFO] , рішенням Бориславського міського суду з [PERSON] в примусовому порядку стягувалися аліменти на її користь на дитину в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від 05.12.2005 і до досягнення сином повноліття. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись у Бориславському професійному ліцеї. У зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості влаштуватися на роботу і потребує матеріальної допомоги. Позивач повністю утримує сина: несе витрати на харчування, одяг, духовний розвиток, але їй одній важко утримувати сина. На даний час вона не працює, перебуває на обліку центрі зайнятості як безробітна. Відповідач добровільно не надає допомоги сину на період навчання, хоча має всі умови для сплати аліментів: є молодим, здоровим, працездатним. Відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід. Тому позивач просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно. Ухвалою судді від 25.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду заяву від 01.12.2020, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, у нього нема коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Крім цього, він проживає з матір?ю, яка перебуває на його утриманні. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1-ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі доказів,\~поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] \~та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який на цей час є повнолітнім. Шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано 18 квітня 2006 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Бориславського міського управління юстиції Львівської області 07 листопада 2002 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Суд встановив,\~що повнолітній[PERSON] продовжує навчання, проживає з матір`ю позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою приватного підприємства «Борислав-Комфорт» від 03 листопада 2020 року № 1961. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання. Зокрема, навчається в Бориславському професійному ліцеї, термін закінчення навчання - 30 червня 2022 року, що стверджується довідкою зазначеного навчального закладу від 16 жовтня 2020 року № 191. У зв`язку з навчанням [PERSON] на денному відділенні, він потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідно кошти на харчування, придбання одягу тощо. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та утримувати себе самостійно в повному обсязі. Позивач [PERSON] \~на цей\~часне\~працює,\~перебуває на\~обліку як\~безробітна в\~Бориславській міській\~філії Львівського\~обласного центру\~зайнятості. Відтак, вона не може самостійно утримувати сина, який навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав доказів того, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у зв`язку з навчанням повнолітнього сина несе витрати, - суд вважає, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а тому є підстави для стягнення аліментів з відповідача. Щодо розміру аліментів та можливості їх сплати суд зазначає наступне. З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що відповідач є працездатною особою. При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває його мати [PERSON] , 1945 р.н. Оскільки вказані доводи відповідача не підтверджено жодними належними доказами. Зокрема, долучена до матеріалів справи копія довідки медичного закладу стосовно [PERSON] та копія її пенсійного посвідчення не підтверджують того факту, що [PERSON] перебуває на утриманні свого сина відповідача [PERSON] , що її пенсія, доходи не забезпечують їй встановленого законом прожиткового мінімуму, що не впливає на висновки суду щодо законодавчого обов`язку відповідача утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не вказав про незадовільний стан його здоров`я чи про інші обставини, що мають істотне значення, та які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі, визначеному в позовній заяві. Виходячи з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, беручи до уваги обставини, визначені в ч.1 ст.182 СК України,\~враховуючи вимоги\~розумності та\~справедливості,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , на час навчання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам повнолітньої дитини, не порушить прав відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач є працездатний та може\~надавати матеріальну\~допомогу сину,\~який досягнув повноліття та продовжує навчання, у вказаному розмірі. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до задоволення. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.7 ст.81\~ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст. 141 ЦПК України\~в розмірі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Outcome: approved