Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач 17.02.2014 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой» про розірвання договору оренди землі від 21.09.2007 року, укладеного між ним та ТОВ «Інтрансавтострой», обґрунтовуючи це тим, що сторона відповідача в порушення умов договору за 2010-2012 роки не сплатила орендну плату і не використовує орендовану ділянку за цільовим призначенням. Посилаючись на приписи ст.ст.24, 25, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.16, 373, 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст.96, 141 ЗК України та п.п.9, 11, 14, 26, 33-35 договору оренди позивач вважає, що є всі підстави для дострокового розірвання договору оренди. До судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, задовольнити позовні вимоги та провести заочний розгляд справи, у випадку не явки в засідання представника сторони відповідача. Представник відповідача у засідання не з'явився, причини не явки завчасно суду не повідомлені. Від третьої особи надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника та задовольнити позов. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник відповідача у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність представника ТОВ «Інтрансавтострой», на підставі наявних у справі доказів. Судом з'ясовано усі обставини на які посилаються сторони та досліджено докази, якими вони обґрунтовують позовні вимоги і заперечення. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, що передбачено статтею 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року N161-XIV. Частина 1 ст.638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Згідно положень ст.15 Закону України N161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Як встановлено судом, і ця обставина фактично не заперечується сторонами, 21.09.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Інтрансавтострой» укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав стороні відповідача у тимчасове платне користування на 10 років, для сільськогосподарського використання, належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3,65 га, яка знаходиться на території Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26230,59 грн. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в грошовій формі - 393,46 грн, без урахування індексів інфляції, один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення і її передача здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі. Орендодавець має право, що стосується суті спору, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендар зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; дотримуватись режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. За не виконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Договір підписаний сторонами та 21.09.2007 року зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК за №040783900049. Право власності позивача на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 26.01.2006 року Чернігівською РДА Чернігівської області. Дослідивши укладений між сторонами договір оренди та зіставивши його положення, з обов'язковими істотними умовами, зазначеними в ст.15 Закону України N161-XIV, суд дійшов висновку, що такі умови сторонами, під час укладання договору, в повній мірі дотримані. Таким чином, фактично укладений договір оренди землі відповідає вимогам закону. Стороною відповідача не надані відомості щодо сплати позивачу орендної плати за 2010-2012 рр. і не спростовано у судовому засіданні його твердження. Підстави для розірвання укладеного договору, правові наслідки розірвання передбачені ст.ст.651-654 ЦК України та ст.32 Закону України «Про оренду землі». Так, за приписами ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї сторони договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору. Частина 1 статті 24 указаного Закону передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Таким чином, зазначене право орендодавця кореспондується обов'язку орендаря щодо своєчасного внесення орендної плати. Крім того, обов'язок орендаря своєчасно вносити орендну плату передбачений і п. 11 укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки. Сплачувати своєчасно орендну плату є обов'язком орендаря, і такий обов'язок ґрунтується на положеннях п. «в» ч.1 ст.96 ЗК України. Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, систематичне невиконання відповідачем обов'язку щодо своєчасного внесення орендної плати є, на думку суду, підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами. За таких підстав та міркувань позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує другій стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved