Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач 24.10.2016 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04.03.2016 року. Не зважаючи на те, що відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON], однак у добровільному порядку відмовляється матеріально її забезпечувати, донька живе з матірю і повністю нею утримується. Відповідач рідко надає матеріальну допомогу. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, з підстав та обґрунтувань викладених у позовній заяві. При цьому позивач пояснила, що на даний час не працює, і аліменти в розмірі 400 грн, не можуть забезпечити потреби дитини. Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, погодився сплачувати аліменти у меншому розмірі, приблизно 400 грн на місяць, посилаючись на те, що має непостійний заробіток, мінливий та тимчасовий, а також не впевнений, що позивач сплачені кошти буде витрачати на потреби дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] частково підтверджені належними та допустимими доказами і відповідно підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як встановлено у ході судового засідання, сторони по справі з 25.06.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2016 року - розірвано. /а.с.4/ Свідоцтво про народження серії «І-ЕЛ» №066806 свідчить, що [PERSON] народилась 04.11.2008 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. /а.с.6/ Запис в графі «батько» відповідачем не спростовано. Відповідно даних довідки виконкому Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №1439 від 20.10.2016 р., [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матірю у квартирі [ADDRESS]. /а.с.2/ Довідки про свої доходи і працевлаштування сторони не надали. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Ураховуючи той факт, що сторони не домовились між собою про спосіб утримання дитини, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоровя, з врахуванням того, що відповідач не має інших осіб на утриманні, зважаючи на те, що позивач також має приймати участь у матеріальному забезпечені своєї дочки, суд враховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн, які складаються із судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial