Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.07.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що 03.12.2010 року померла її двоюрідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/4 частки квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] вступила у фактичне володіння та управління часткою квартири, яка залишилася після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON], однак не отримала в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину і не провела державної реєстрації права власності на успадковану частку. Спадкоємців першої черги після її смерті відсутні. 24.02.2011 року вона звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Також до нотаріальної контори з такими заявами звернулися відповідачі у справі. Нотаріус відмовив у вчинені нотаріальних дій у звязку з неможливістю встановлення кола спадкоємців, крім цього її право на спадщину не визнається спадкоємцями [PERSON] і [PERSON] Просить визнати за нею право власності на 3/8 частини квартири №4 на вул. Сигнівка, 50 у м.Львові в порядку спадкуваня. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені обставини, додала, що померла [PERSON] є двоюрідною сестрою відповідачам. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечила, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмове заперечення, зазначила, що [PERSON] та [PERSON] не є належними спадкоємцями. Просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмове клопотання про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази в їх сукупності , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є двоюрідними сестрами, а [PERSON] двоюрідним братом [PERSON] , яка померла 03.12.2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на 3/4 частки квартири на вул.Сигнівка, 50/4 у м.Львові, з яких 1/4 частка належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 30.12.1994 року, а також 1/4 її батькові [PERSON], який помер 23.09.2002 року, та 1/4 її матері [PERSON], яка померла 26.04.2010 року, спадщину після смерті яких вона прийняла, оскільки проживала з ними на час їх смерті, але не оформила своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON], є сестрами, є племінницями батька померлої [PERSON] [PERSON], а відповідачі [PERSON] і [PERSON], які є рідними сестрою і братом, племінниками матері [PERSON] [PERSON] Також встановлено, що 24.02.2011 року позивачка звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте згідно з листом №797/02-14 від 17.04.2015 року нотаріус повідомила, що неможливо встановити коло спадкоємців, а також [PERSON] та [PERSON] заперечують її право на спадщину після смерті [PERSON], тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Відповідачі також зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак їм також повідомили, що існують перешкоди для прийняття спадщини, розяснено за таких обставин право звернення до суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.ст. 1262, 1263 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері , а у третю чергу - рідні дядько та тітка спадкодавця. Як встановлено, [PERSON] не залишила заповіту, спадкоємці 1-5 черги за законом на час відкриття спадщини відсутні. Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04.04.2014 року у справі № 2-2726/11 в задоволенні позовів [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] відмовлено. Між тим, статтею 1266 ЦК України врегульовано спадкування за правом представлення. Так, ч.4 ст.1266 ЦК України передбачено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи наведене, позивач має право на спадщину [PERSON] за правом представлення, оскільки померла була її двоюрідною сестрою, а її мати [PERSON], яка була рідною сестрою [PERSON] та відповідно рідною тіткою спадкодавця, на час відкриття спадщини [PERSON] померла. Також, за наведених обставин, право на спадщину за правом представлення має і рідна сестра позивача [PERSON] Суд враховує, що [PERSON] і [PERSON] не заперечують того факту , що [PERSON] і [PERSON] є двоюрідними сестрою і братом [PERSON], та як мати спадкодавця і їхній батько [PERSON] були рідними сестрою і братом. [PERSON] помер 21.08.2009 року. Отже, [PERSON] і [PERSON] мають право спадкувати після смерті [PERSON] за правом представлення. З огляду на положення ч.5 ст.1266 ЦК України, згідно якої, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну, належна спадкодавцю 3/4 частка квартири на вул.Сигнівка, 50/4 у м.Львові підлягає поділу порівну між [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]В, а відтак частка кожного з них складає 3/16 квартири (3/4 :4). Таким чином , суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 3/16 частки квартири[ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті 03.12.2010 року її двоюрідної сестри [PERSON], задовольнивши позов частково.

Outcome: partial