Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач 13 серпня 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 7164 грн., неустойку в розмірі 1% від суми платежу за кожен протермінований день у розмірі 8348,31 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 травня 2018 року на інтернет сторінці магазину « Мобіллак .нет» веб адреса https://www.mobilluck.com.ua , ним в особистому кабінеті було здійснено замовлення № 181570036 , а саме LED телевізор Samsung UE49К5500, вартістю - 8409 грн. Перед тим як робити остаточне замовлення позивач уточнив у продавця можливість поставки даного товару у 30-ти денний термін, після підтвердження, продавець надав реквізити для оплати товару, яку продублював на його електронну пошту. 25 травня 2018 року він через систему особистого кабінету «UKRSIB online» в Укрсиббанку переказав 8409 грн. за реквізитами: ФОБ [PERSON] , ЄДРПОУ 3395403504 , р/р [NUMBER] в ПАТ «Альфа Банк» у м. Києві МФО 300346 - призначення платежу «Оплата за товар по заказу 181570036», про що свідчить квитанція про оплату видана системою «UKRSIB online» та підтверджена банком Укрсиббанк. 29 травня 2018 року інтернет магазин «Мобіллак.нет» підтвердив надходження коштів, про що свідчить СМС повідомлення, яке надійшло на мобільний номер позивача від інтернет магазину «Мобіллак.нет» та відображено в особистому кабінеті позивача на інтернет сторінці магазину «Мобіллак.нет». Згідно умов продавця, товар повинен був бути доставлений кур`єрською службою доставки компанії «Нова Пошта» за адресою: смт. Рудне, вул. Грушевського, 114, в строк 30 днів після оплати. 29 червня 2018 року позивач так і не отримав підтвердження від продавця того, що йому було вислано замовлений товар, також на гарячій лінії поштового оператора «Нова Пошта» він дізнався про відсутність надходження на його ім`я будь якого товару. 29 червня 2018 року при здійсненні телефонного дзвінка на гарячу лінію інтернет магазину «Мобіллак.нет» він дізнався від продавця, що товару немає в наявності і його попросили зачекати на поставку товару додаткових 30 днів, на що він погодився. 29 липня 2018 року позивач не отримав підтвердження від продавця того, що йому було вислано замовлений товар. 25 жовтня 2018 року, не дочекавшись поставки замовленого товару, він надіслав електронного листа на адресу сс1038@ mobilluck.ua, яка значилась в контактах відповідача, з проханням повернути всю суму 8409 грн. на зазначений особистий банківський рахунок, та отримав відповідь з підтвердженням про повернення коштів сплачених за товар без зазначення терміну. Згідно користувацької угоди сайту https://www.mobilluck.com.ua позивач погодився на умови та згідно пункту 7.1 повинен був отримати повернення всієї суми коштів у термін до 180 календарних днів з моменту подачі письмової заяви. Станом на кінцеву дату 25 квітня 2019 року йому було повернуто 750 грн. В травні 2019 року позивач отримав від продавця ще 495 грн. Станом на 5 серпня 2019 року відповідач не повернув всієї суми коштів. 16 липня 2019 року він надіслав ТОВ «Мобіллак.нет» та ФОП [PERSON] претензію, в якій запропонував до 26 липня 2019 року здійснити повернення решти суми коштів боргу у розмірі 7164 грн., але відповіді не отримав, борг так і залишився несплаченим. Неустойка від кінцевої дати повернення всієї суми коштів, а саме 25 квітня 2019 року становить 8348,31 грн. (109 днів - прострочення повернення коштів * 1 % від вартості товару). У зв`язку з неправомірними діями відповідача [PERSON] не отримав замовленого товару, був змушений вживати заходів для повернення коштів, звертатись до поліції, до суду, що зумовило переривання звичайного способу життя і завдало позивачу моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 2000 грн. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що відповідачем було додатково повернуто йому кошти в розмірі 4475 грн., а тому він просить суд стягнути з відповідача на його користь 2689 грн. боргу, неустойку в розмірі 8348,31 грн. та 2000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Третя особа ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки, зазначені в заяві від 07.10.2019 року, суд визнає не поважними, а тому розглядає справу на підставі наявних матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Судом встановлено, що 25 травня 2018 року на інтернет сторінці магазину « Мобіллак .нет» веб адреса https://www.mobilluck.com.ua в особистому кабінеті [PERSON] здійснив замовлення товару №181570036, а саме LED телевізор Samsung UE49К5500, вартістю - 8409 грн. /а.с. 5/. 25 травня 2018 року на особистий кабінет позивача інтернет-магазину «Мобіллак.нет» та його електронну пошту надійшов лист від інтернет-магазину «Мобіллак.нет» про те, що дане замовлення буде виконане після повної передоплати з інструкцією про порядок оплати за замовлення, а саме: оплату через термінал Приватбанку або через касу будь якого іншого банку за реквізитами: ФОБ [PERSON] , ОКПО 3395403504 , р/р [NUMBER] в ПАТ «Альфа Банк» у м. Києві МФО 300346 - призначення платежу «Оплата за товар по заказу 181570036» /а.с. 5/. 25 травня 2018 року [PERSON] через систему особистого кабінету «UKRSIB online» в Укрсиббанку здійснив перерахунок грошових коштів в розмірі 8409 грн. на рахунок [NUMBER] в ПАТ «Альфа Банк» у м. Києві МФО 300346, одержувач ФОБ [PERSON] , що підтверджується квитанцією про оплату виданою системою «UKRSIB online» /а.с. 6/. Відповідно п.8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», договір, укладений на відстані, - це договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Пункт 11 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» вказує, що засоби дистанційного зв`язку - це телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. Таким чином, договір купівлі-продажу товару, який був укладений між позивачем та відповідачем за допомогою мережі Інтернет є договором, укладеним на відстані, до якого застосовуються положення ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів». Не отримавши оплачений товар, 25 жовтня 2018 року [PERSON] на веб-сайті компанії в особистому кабінеті заповнив відповідну форму заявки на повернення коштів за замовлення № 181570036 , одночасно в коментарях зазначив реквізити банку та розрахунковий рахунок для повернення коштів /а.с. 9/. Таким чином, позивач повідомив відповідача про розірвання договору та вчинив всі необхідні дії передбачені ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно користувацької угоди сайту https://www.mobilluck.com.ua позивач погодився на умови даної угоди та згідно пункту 7.1 повинен був отримати повернення всієї суми коштів у термін до 180 календарних днів з моменту подачі письмової заяви, тобто до 25 квітня 2019 року. Також 16 липня 2019 року [PERSON] було відправлено претензію ТОВ «Мобіллак.нет» та ФОП [PERSON] в якій запропонував останнім до 26 липня 2019 року здійснити повернення решти суми коштів у розмірі 7164 грн. на його картковий рахунок /а.с. 21/. Судом встановлено, що станом на 25 квітня 2019 року [PERSON] було повернуто кошти за замовлення товару №181570036 в розмірі 750 грн., в травні 2019 року позивач отримав від продавця кошти в розмірі 495 грн. і під час розгляду справи в суді відповідачем було повернуто кошти в розмірі 4475 грн. Згідно ч.4 ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. Якщо підтвердження інформації не відповідає вимогам частини третьої цієї статті, строк, протягом якого споживач має право розірвати договір, становить дев`яносто днів з моменту одержання такої інформації, або у разі продажу матеріальних речей - з моменту одержання товару або першої поставки товару. Якщо протягом цього строку підтвердження інформації було виправлене, споживач має право розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту одержання виправленого підтвердження. Частина 6 статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Відповідно до ч. 7 ст. 13 ЗУ «Про захист прав споживачів», до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою - дев`ятою статті 12 цього Закону. Частина 4 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлює, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. Частина 5 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлює, що у разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Право споживача на розірвання договору, укладеного на відстані є безумовний, не пов`язується з жодною подією, умовою та гарантується ЗУ «Про захист прав споживачів». Розірвання договору, укладеного на відстані здійснюється шляхом -повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Крім того стаття 693 ЦК України визначає, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2 статті 693 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, в розумінні ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів», повідомлення про повернення товару, лист про розірвання договору та саме повернення товару продавцю є фактом розірвання договору купівлі-продажу між [PERSON] та відповідачем, а тому договір, укладений на відстані (купівлі-продажу) є розірваним з 25 жовтня 2018 року (з дня надання відповіді про повернення коштів). Всупереч ст.ст.12,13 ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідач не повернув [PERSON] сплачену грошову суму за товар внаслідок розірвання договору протягом 30 днів з моменту повідомлення про розірвання договору, а тому останній відповідно до ч. 9 ст. 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» зобов`язаний сплатити на користь позивача неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей, тобто 8348,31 грн. (109 днів - кількість днів затримки повернення коштів Х 76,59 грн. (1% від вартості товару)). На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення неповернуті кошти за товар в розмірі 2689 грн., 8348,31 грн. неустойки за затримку повернення коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.3 постанови ПВС України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, діями відповідача, які полягали у порушенні прав позивача як споживача згідно ЗУ «Про захист прав споживачів» [PERSON] було завдано також моральної шкоди. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн., що не являється завищеною сумою та співвідноситься до вартості замовленого товару та відношення відповідача, який тривалий час не вчиняв належних дій по врегулюванню виниклого спору та поверненні всієї суми грошових коштів за товар внаслідок розірвання договору купівлі-продажу, укладеного на відстані. Відповідно до ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved