Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.10.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що [PERSON], який помер 26 серпня 2015 року, на підставі сертифікату серії ПЛ № 0274748 мав право на земельну частку (пай) розміром 2,90 умовних кадастрових га, яка розташована на території Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Вказаний сертифікат не зберігся. Державний нотаріус Градизької нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області [PERSON] відмовила йому (позивачу), як єдиному спадкоємцю майна, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку (пай). Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати за ним в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) розміром 2,90 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області та належала померлому 26 серпня 2015 року [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0274748, зареєстрованого за №722 від 12.03.1998 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Глобинської районної державної адміністрації, третя особа державний нотаріус Градизької нотаріальної контори [PERSON],\~представник третьої особи - сектору державної реєстрації Глобинської райдержадміністрації\~ у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не направив. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10, ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 26 серпня 2015 року помер [PERSON]. За життя він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0274748, згідно якого мав право на земельну частку (пай) розміром 2,90 умовних кадастрових гектари у землі, яка розташована на території Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Згідно довідки № 02-35/779 від 12.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON], [INFO], до дня смерті 26.08.2015 року був зареєстрований та проживав в [INFO]. Проживав з сином [PERSON]. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 35/2016, заведеної державним нотаріусом Градизької нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області [PERSON], після померлого 26.08.2015 року [PERSON], його спадщину в установлений строк прийняв син [PERSON] (позивач у справі), подавши відповідну заяву. Інші спадкоємці та особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 2,90 га, розташовану на території Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0274748, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №722 від 12.03.1998 року. Вказаний сертифікат втрачено. Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області довідкою від 10.05.2016 року № 34-1609-99.6-7431/0/26-16 підтвердив, що такий сертифікат на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0274748, зареєстрований за № 722 від 12.03.1998 року площею 2,90 га. дійсно видавався на імя [PERSON], грошова оцінка земельної ділянки становить 11171,00 грн. без урахуванням коефіцієнтів індексації. Державний нотаріус Градизької нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області [PERSON] постановою від 01 березня 2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай). Видача правовстановлюючого документу на померлого [PERSON] неможлива, оскільки правоздатність особи втрачається зі смертю, тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. \~Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку\~ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності - шляхом предявлення позову про визнання прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування. \~Крім того,\~п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~вказує, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.190 ЦК майном як особливим об»єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов»язки. Достовірно встановлено, що спадщину [PERSON] прийняв [PERSON] (позивач у справі по закону). Спадщина відумерлою не визнана. Особи, які б претендували на обовязкову частку у спадщині, відсутні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на успадкування права на земельну частку (пай), що належало [PERSON], позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved