Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач 16.08.2019 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 28.12.2018 року о 18 годині 50 хвилин на 60 км+300 м а/д Київ-Харків Баришівського району Київської області [PERSON] , керуючи транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом Гранд Круіз, державний номерний знак [NUMBER] був неуважний, не врахував безпечної дистанції руху та здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем марки ВАЗ 21091, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 14 лютого 2019 року Баришівським районним судом Київської області була винесена постанова про визнання [PERSON] винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено адміністративний штраф у розмірі 340 (триста сорок) грн.. Постановою Київського апеляційного суду від 22.03.2019 року постанова Баришівського районного суду Київської області від 14.02.2019 року залишена в силі. Відповідно до Висновку № ЕД-1707-2-1308.19 експертного товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 11 квітня 2019 року складеного судовим експертом Коваль Ігорем Миколайовичем вартість матеріального збитку становить 34690 грн. 00 коп. Просить суд стягнути з відповідача 34690 грн. 00 коп. заподіяної матеріальної шкоди 15000 грн. заподіяної моральної шкоди, 4200 грн. витрат на експертне дослідження, 6000 грн. на юридичну допомогу та 768.40 грн. судових витрат. В судове засідання позивач не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, представник позивача, адвокат Чередніченко Н.В. заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Судові виклики на початку розгляду справи відповідачем отримувались, але в подальшому відповідач почав уникати суду, судові виклики повертались з відмітками, що адресат за вказаною адресою не проживає, про зміну місця проживання суд, відповідач не повідомляв. За таких обставин виклик відповідача до суду здійснено, відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом публікації оголошення на сайті судової влади. До суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він не визнав позов в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що його цивільна відповідальність була застрахована ПАТ «Страхова компанія Скайд», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/ 7857112. Проте позивач не звертався до страховика за виплатами. Крім того відповідач не погоджується з оцінкою заподіяної шкоди та не визнає вини у вчиненні ДТП, оскільки на момент ДТП автомобілем позивача керувала особа яка не має посвідчення водія та ніколи не навчалась водити автомобіль. Також відповідач просить зменшити стягнення відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що представник позивача присутній на розгляді, а відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що дійсно 28.12.2018 року о 18 годині 50 хвилин на 60 км+300 м а/д Київ-Харків Баришівського району Київської області [PERSON] , керуючи транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом Гранд Круіз, державний номерний знак [NUMBER] був неуважний, не врахував безпечної дистанції руху та здійснив зіткнення з належним позивачу автомобілем марки ВАЗ 21091, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 14 лютого 2019 року Баришівським районним судом Київської області була винесена постанова про визнання [PERSON] винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено адміністративний штраф у розмірі 340 (триста сорок) грн.. Постановою Київського апеляційного суду від 22.03.2019 року постанова Баришівського районного суду Київської області від 14.02.2019 року залишена в силі. Суд критично ставиться до заперечень відповідача, в яких він не визнає вини у вчинені ДТП, та зазначає, що у вчиненні ДТП є вина як позивача який незаконно передав керування транспортним засобом іншій особі, яка не мала права керування транспортним засобом. Так і вина самої особи яка керувала транспортним засобом, тобто [PERSON] .. Дані обставини були предметом дослідження як Баришівським районним судом Київської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення 14.02.2019 року так і Київським апеляційним судом при перегляді постанови Баришівського районного суду Київської області. Відповідно до ч.2 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що винний у вчиненні ДТП, що сталось 28.12.2018 року о 18 годині 50 хвилин на 60 км+300 м а/д Київ-Харків Баришівського району Київської області за участі транспортного засобу «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом Гранд Круіз, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки ВАЗ 21091, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] саме відповідач [PERSON] .. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1167 ЦКУ встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст. 1187 ЦКУ передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Ч. 2. названої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стосовно заперечень відповідача щодо того, що при зверненні до суду з зазначеним позовом, позивач повинен був спочатку звернутись до страховика, суд зазначає наступне. Як вбачається з відповіді Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) від 07.02.2020 року даної на запит адвоката позивача [PERSON] від 23.01.2020 за ордером серії КС № 462734 : За результатами запиту не виявлено Інформації про чинний на дату 28.12.2018 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ), укладений щодо забезпечення автомобілю Jeep GRAND CHEROKEE, д.н.з. [NUMBER] . Також МТСБУ повідомило, що страховик ПАТ «СК «СКАЙД» 19.01.2016 отримав від МТСБУ бланк полісу АЕ/7857112. Страховик не вносив до ЦБД МТСБУ інформацію про його використання, у зв`язку з чим зазначений бланк має статус «Не використаний». Також МТСБУ зазначило, що ПАТ «СК «СКАЙД» позбавлений членства в МТСБУ з 31.05.2016. Згідно з п.52.4, ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик втратив право укладати договори ОСЦПВВНТЗ.(а.с.143). Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. З даної відповіді вбачається, що поліс на який посилається відповідач виданий не повноважною особою, та у особи яка уповноважена законом контролювати та відповідно до ст.20.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі ліквідації страховика приймає на себе всі обов`язки по договорам страховика, зазначений бланк має статус «Не використаний». Таким чином в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт страхування цивільної відповідальності відповідача. Стосовно невизнання відповідачем експертного дослідження вартості заподіяної шкоди, суд зазначає наступне. Суд критично ставиться до доводів відповідача про порушення допущені при проведені огляду транспортного засобу, а саме п.5.2 «Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів» оскільки в редакції даної методики від 21.08.2009 року яка діяла на час огляду, який проводився 03.04.2019 року, зазначено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто виклик заінтересованих осіб не є обов`язковим. Разом з тим заперечуючи проти даного доказу відповідач мав можливість надати суду докази, які б спростували дане дослідження чи звернутись до суду з клопотанням про призначення по справі авто-товарознавчої експертизи. Проте не доказів вартісної оцінки збитків не клопотання про призначення експертного дослідження до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин суд вважає доказ оцінки вартості заподіяної шкоди наданий позивачем ,висновок № ЕД-1707-2-1308.19 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 11.04.2019 року, належним та допустимим доказом. Разом з тим суд погоджується з позицією відповідача [PERSON] про необхідність передачі йому, після відшкодування шкоди, транспортного засобу ВАЗ 21009, державний номерний знак [NUMBER] який відновленню не підлягає. Також суд погоджується з доводами відповідача про необхідність зменшення відшкодування за заподіяну моральну шкоду. Позивач на думку суду належним чином не мотивував заначений ним розмір заподіяної моральної шкоди, який він визначив в 15000 грн.. Разом з тим суд приймає до уваги те, що протиправними діями відповідача, позивач був позбавлений можливості користуватись власним майном( автомобілем), крім того пошкодження транспортного засобу призвело до необхідності позивачу змінювати звичний уклад життя, виникнення відповідних ускладнень та збитків, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача відшкодування заподіяної моральної шкоди, при цьому зменшивши її розмір до 5000 грн.. Нормою ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином судові витрати, які полягають в оплаті послуг на юридичну допомогу та оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial