Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 квітня 2021 року звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 4 вересня 2020 року, реєстровий номер 24547. Ознайомившись з цим виконавчим написом, вважає, що він вчинений з численним порушенням вимог закону та порядку його вчинення. Окрім того, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірності заборгованості, а також з порушенням строку позовної давності. Про дане провадження він дізнався із Єдиного реєстру боржників. Просив визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 13 травня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Ухвалою суду від 2 вересня 2021 року у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. витребувано докази. Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Представник позивача адвокат Лукіянчин І.П. надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та треті особи належним чином повідомлеі про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, відзив на позов не подали. Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~Згідно копії виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 005-14520-061014 від 6 жовтня 2014 року укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 395/к від 20 квітня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД») за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року в загальному розмірі 18528 грн 03 коп., в розмір якої зокрема входить і плата за вчинення цього виконавчого напису. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Із копії постанови про відкриття провадження ВП № 63329661 від 19 жовтня 2020 року вбачається, що 19 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було розглянуто заяву стягувача про примусове виконання - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про примусове виконання виконавчого напису № 24547 виданого 4 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 18528 грн 03 коп. та прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження. З матеріалів справи вбачається, що 6 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 005-14520-061014 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно до\~пункту \~1.2.\~ вказаного\~ вище\~договору,\~банк,\~відповідно до\~наданого клієнтом\~ пакету\~документів,\~а також\~згідно з\~вимогами банку\~та чинного\~законодавства України,\~відкриває \~клієнту поточний\~ рахунок\~з використанням\~платіжної картки\~ \~№ \~ [NUMBER] \~ в\~національній валюті\~України\~гривні,\~оформляє та\~надає в\~користування клієнту\~ платіжну\~картку міжнародної\~платіжної системи\~ Visa\~International\~та/або MasterCard Worldwide\~ та/або ВОПС \~.Дельта, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Лояльна пропозиція 24(2), що міститься в Додатку № 1 до цього Договору, та згідно з умовами цього Договору і Правил. Згідно з пунктом 1.3 вказаного вище договору, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття клієнту відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 гривень та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 17320 грн 04 коп. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Перегляд та/або зміна ліміту кредитної лінії /загального розмірі з кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку та умов цього договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії /загального розмірі кредитної лінії сторонами не складається. Інформація щодо зміни ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються клієнту у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта. Пунктом 1.5 вказаного вище договору визначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. З пункту 2.3. вказаного вище договору вбачається, що клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Згідно з пунктома 2.4. вказаного вище договору проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). Відповідно до пункту 3.6 вказаного вище договору клієнт зобов`язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов`язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», \~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис нотаріуса це розпорядження нотаріуса щодо стягнення грошової суми від боржника до кредитора, або\~ повернення чи передачі майна кредитору, здійснене на документах, що підтверджують зобов`язання боржника. Виконавчий напис здійснюється за заявою стягувача на оригіналі документа. Виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу, на підставі якого може відкриватися виконавче провадження. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Ураховуючи, що законом інший строк давності не встановлено, тому в даному випадку застосуванню підлягають положення саме Закону України «Про нотаріат», як спеціального закону. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Ухвала суду від 2 вересня 2021 року в частині щодо витребування доказів у третьої особи: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. для огляду у судовому засіданні належним чином завірених копій матеріалів нотаріальної справи щодо виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 4 вересня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 24547, яка б мала підтвердити фактичне існування кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем залишились без задоволення, а ухвала суду від 2 вересня 2021 року приватним нотаріусом без виконання. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, вбачається що з [PERSON] за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року стягнуто, зокрема, прострочену заборгованість за сумою кредиту 15\~515 грн 93 коп, прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2512 грн 10 коп. Відповідно до вище зазначених умов кредитного договору сторони договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням заборгованості. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування, право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. В кредитному договорі № 005-14520-061014 від 6 жовтня 2014 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] розмір процентної ставки не визначений, а також відсутні умови, що передбачають розмір штрафів, а також підстави та порядок їх нарахування. Так, пунктом 2.3. даного договору передбачено, що розмір процентної ставки зазначений в Тарифах. З урахуванням того, що Тарифи відсутні в матеріалах справи, то суд дійшов висновку, що розмір заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки виникає обґрунтований сумнів, що вказана в оспорюваному виконавчому написі прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом виникла в період часу з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року, а також чи взагалі існувала вказана прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в такому розмірі на період часу, що зазначений у виконавчому написі, та чи не пропущено строк позовної давності відносно щомісячних платежів, які складають суму заборгованості. Розрахунок заборгованості із зазначенням руху коштів, розміру відсоткової ставки суду відповідачем не наданий. Окрім того, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, у виконавчому написі від 4 вересня 2020 року № 24547 послалася на пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 який є не чинним, так як постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оскільки у судовому порядку Постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, то кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Таким чином, враховуючи, що заборгованість, яка вказана у виконавчому написі у розмірі 18028 грн 03 коп за кредитним договором № 005-14520-061014 від 6 жовтня 2014 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] не є безпірною та цей кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, суд приходить до висновку що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, \~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 908 гривень. Круючись статями 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-264, 268, 273, 281-284,354 ЦПК України, \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved