Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], та позивач малолітня [PERSON], законні інтереси якої представляє [PERSON], яка в свою чергу доручила представляти їх інтереси в суді [PERSON], звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] та територіальної громади с.Веренчанка в особі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, в якому просять визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку з 1/2 частини житлового будинку загальною площею 24,80 м.кв та житловою площею 12,00 м. кв., що знаходиться по вул.Наливайка, №17 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.10.2014 р. в с.Веренчанка Чернівецької області, актовий запис про смерть №52, що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був син, [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку з 1/4 частини житлового будинку, загальною площею 24,80 м.кв та житловою площею 12,00 м. кв., що знаходиться по вул.Наливайка, №17 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.10.2014 р. в с.Веренчанка Чернівецької області, актовий запис про смерть №52, що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був син, [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який помер 05.06.2014 р., спадкоємцем якого був його рідний брат [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку з 1/2 частини житлового будинку загальною площею 24,80 м.кв та житловою площею 12,00 м.кв., що знаходиться по вул.Наливайка, №17 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.10.2014 р. в с.Веренчанка Чернівецької області, актовий запис про смерть №52, що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був син, [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку з 1/4 частини житлового будинку загальною площею 24,80 м.кв та житловою площею 12,00 м.кв., що знаходиться по вул.Наливайка, №17 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19.10.2014 р. в с.Веренчанка Чернівецької області, актовий запис про смерть №52, що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був син, [PERSON] М.Г., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який помер 05.06.2014р., спадкоємцем якого був його рідний брат [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Посилаються на те, що 19.10.2014 року помер батько позивачів [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 3/4 житлового будинку 1960 року побудови, загальною площею 24,80 м.кв. та житловою площею 12,00 м.кв., розташованого по вул. Наливайка за № 17 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, а також 3/4 земельної ділянки, загальною площею 1,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, яка належала матері спадкодавця [PERSON] на підставі Державного акту серії ІІ-ЧВ 019564. 2/4 частини даного спадкового майна батько [PERSON] успадкував за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 11.12.2004 р., а 1/4 вищезгаданого майна - успадкував за законом після смерті свого брата [PERSON], померлого 05.06.2014 р., який у свою чергу також успадкував за заповітом після смерті матері [PERSON] Спадщину після смерті матері [PERSON] її сини [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли, однак не встигли оформити її на своє ім»я. При житті [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцями першої черги за законом є його доньки [PERSON] та [PERSON], позивачі по справі. Вказують на те, що останні спадщину після смерті [PERSON] прийняли, користуються всім спадковим майном, звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Внаслідок чого [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку з ? частини земельної ділянки, площею 1,8664 га, у межах згідно з планом, розташованої на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за кадастровим №7321582900:01:001:0023, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА 21.11.2002 р., що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, а також видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку з ? частини земельної ділянки площею 1,8664 га у межах згідно з планом, розташованої на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за кадастровим № 7321582900:01:001:0023, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА 21.11.2002 р., що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який помер 05.06.2014 р., спадкоємцем якого був його рідний брат [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позивачка [PERSON] на даний час ще не отримала свідоцтво про право на спадщину на свою частку в земельній ділянці. У видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на спадщину у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Наливайка за № 17 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, було відмовлено, оскільки позивачами не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину у вигляді житлового будинку, що розташоваий по вул. Наливайка,17 в с. Веренчанка Застанівського району Чернівецької області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи по суті провести в її та позивача [PERSON] відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві, яку він подав суду, просить справу розглянути в його відсутності та відсутності позивача [PERSON], позов підтримує, наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про повернення за закінченням терміну зберігання. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №6521/16-вх від 20.12.2016 р.(а.с. 51) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] «а»/102. Згідно повідомлення КЖРЕП-17 м.Чернівці № 60 від 24.02.2017 р. вручити [PERSON] судову повістку про виклик до суду немає можливості, оскільки остання відсутня по місцю проживання. Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.12.2004 р. померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №117489 від 11.12.2004 року (а.с.19). Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Наливайка,17, в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, а також земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 1,87 га, що знаходиться в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області згідно державного акту на право власності ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА від 21.11.1992 року. Вказане спадкове майно, згідно заповіту посвідченого секретарем Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №163 від 20.10.2004 року, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, [PERSON] заповіла в рівних долях синам [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON], спадкоємцем за законом, котрий має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом є її син [PERSON], який на час відкриття спадщини із [PERSON] не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, тому він вважається таким, що спадщину не прийняв. Вказане вбачається з довідок Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2524 від 29.08.2016 р. та №2522 від 29.08.2016 р. (а.с.32,33). Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку при спадкуванні за заповітом після смерті [PERSON], немає. Встановлено, що на день смерті 11.12.2004 р. [PERSON] разом із нею проживали сини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області№2522 від 29.08.2016 р. (а.с.32). За таких обставин вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Син [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із його заяви (а.с.123) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №38081155 від 08.08.2014 року (а.с.124). Оскільки [PERSON] 19.10.2014 року помер, то не встиг оформити право власності на спадкове майно.Також [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину, оскільки не звернувся до нотаріальної контори. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 1/2 частку за кожним житового будинку з господарськими спорудами, розташованому по вул.Наливайка, №17 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області. Судом встановлено, що 05.06.2014 р. помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради Застанівського району Чернівецької області видано свідоцтво про смерть серії І-МИ №133737 та зроблено актовий запис №23 (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, за адресою вул. Наливайка,17, в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, а також 1/2 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,87 га, що знаходиться в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області згідно державного акту на право власності ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА від 21.11.1992 року, яку він успадкував після смерті матері [PERSON], проте за життя не встиг оформити своїх спадкових прав. За час свого життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується відсутністю даного документу в матеріалах спадкової справи №222/2014, яка досліджена в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. [PERSON] був одиноким чоловіком, ні дружини, ні дітей в нього не було, тому спадкоємці першої черги відсутні. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Встановлено, що спадкоємцями за законом ІІ черги після смерті [PERSON] є його брати [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], а також сестра [PERSON],[INFO] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли вчасно, звернувшись із заявами до нотаріальної контори, за якими було заведено спадкову справу №222/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №38081243 від 08.08.2014 року (а.с.127). [PERSON] на час смерті свого брата [PERSON] із останнім не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що підтверджується відсутністю даного документа в матеріалах спадкової справи №222/2014 р., яка досліджена в судовому засіданні, тому він вважається таким, що спадщину не прийняв. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 1/4 частку за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 05.06.2014 року. 19.10.2014 року в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії повторного свідоцтва про смерть серії І-МИ №141429 від 05.12.2014 року (а.с.12). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить 3/4 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Наливайка,17, в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, а також 3/4 земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,87 га, що знаходиться в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області згідно державного акту на право власності ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА від 21.11.1992 року. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. При житті [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями за законом І черги після його смерті є доньки [PERSON] та малолітня [PERSON], позивачі по справі. Факт родинних відносин як батька і доньки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-МИ №254556 від 20.01.1992 р. та свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №088370 від 17.05.2013 р. (а.с.23-24). Факт родинних відносин як батьки і доньки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.06.2015 р., яке набрало законної сили 07.07.2015 р. (а.с.25-26). Законні інтереси малолітньої [PERSON] в суді представляє її мати [PERSON], яка в свою чергу уповноважила представляти їх інтереси в суді [PERSON] (а.с.49). За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], в особі її законного представника [PERSON], після смерті [PERSON] спадщину прийняли вчасно, з метою оформлення спадщини вони у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із їх заяв (а.с.128-129) та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №56876403 від 09.12.2014 року (а.с.27). В результаті звернення [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку з ? частини земельної ділянки, площею 1,8664 га, у межах згідно з планом, розташованої на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за кадастровим №7321582900:01:001:0023, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА 21.11.2002 р., що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.28), а також видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку з ? частини земельної ділянки площею 1,8664 га у межах згідно з планом, розташованої на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за кадастровим № 7321582900:01:001:0023, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №019564, виданого Заставнівською РДА 21.11.2002 р., що належала [PERSON], матері покійного, яка померла 11.12.2004 р., спадкоємцем якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, який помер 05.06.2014 р., спадкоємцем якого був його рідний брат [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.29). Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по вул. Наливайка,17, в с. Веренчанка Заставнівського району, Чернівецької області після смерті батька [PERSON] нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який мав би підтвердити право власності померлого на будинок, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 31). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Наливайка,17, в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON] матері [PERSON], яка побудувала його в 1960 р. на відведеній земельній ділянці. Вказане вбачається із довідки виконавчого комітету Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 29.03.2016 №2526, в якій вказується, що згідно запису по господарської книги Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, номер обєкта по господарського обліку 0512-1 по вул. С.Наливайка,17 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області значиться житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON], яка померла 12.12.2004 року та на день смерті була зареєстрована в [INFO] (а.с.42); довідки виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 29.08.2016 № 2526, в якій вказується, що згідно із записами земельно-шнурової книги Веренчанської сільської ради числиться домогосподарство [PERSON] за якою закріплено земельні ділянки: 0,19 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Веренчанка по вул.С.Наливайка,17 та 0,15 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.41); рішення Веренчанської сільської ради народних депутатів ХVІІІ-а сесії ХХІ-го скликання від 24.12.1993 року «Про приватизацію земель громадянам сіл Веренчанка та Яблунівка», яким було передано безоплатно у власність [PERSON] 0,19 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Веренчанка по вул.С.Наливайка,17 та 0,15 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.47); копії по господарської книги, в якій [PERSON] зазначається як голова домогосподарства (а.с. 43-46). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку, затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємицею [PERSON] при житті було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 13-16). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №207 від 22.07.2016 року (а.с.17) згаданий житловий будинок по вул. Наливайка,17 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1960 році, його вартість становить 57284 (пятдесят сім тисяч двісті вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1258, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved