Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач 12.02.2015 року звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» на його користь 203 грн. не донарахованої вихідної допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що він працював на ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» та був звільнений з роботи з 14.10.2014 року у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю. В день звільнення відповідач нарахував йому тримісячну вихідну допомогу, передбачену ст.44 КЗпП України, в розмірі 2764,38 грн. Вказаний розмір вихідної допомоги обрахований всупереч положень постанови КМУ № 100, оскільки її розмір мав становити 2967,73 грн. з розрахунку: 1000,63+977,86=1978,49х2=989,24х3=2967,73 грн. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір немає можливості, тому з метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки виплати за час відпустки не враховуються при обрахуванні середньомісячного заробітку. Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Встановлено, що [PERSON] з 11.01.2007 року по 14.10.2014 року працював на посаді юрисконсульта в ПАТ «Новоград-Волинський завод сільгоспмашин» та був звільнений за ч.3 ст.38 КЗпП України, тобто з тих підстав, що власник чи уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. При звільненні відповідач нарахував та виплатив [PERSON] вихідну допомогу, встановлену положеннями ст. 44 КЗпП України, у розмірі 2764,38 грн. Вказаною нормою закону встановлено, що при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або умовноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору працівнику вихідна допомога виплачується у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Порядок обчислення середньої заробітної плати визначений постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати». Зокрема, при нарахуванні вихідної допомоги середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи. Згідно п.8 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Однак у п.4 вказаної постанови встановлено, що виплати за час щорічної відпустки не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці. Отже, згідно розрахункових листів за серпень та вересень 2014 року позивачу була нарахована зарплата 223,75 грн. та 741,59 грн. (зарплата 691,59 грн. та 50 грн. премії) та відпрацьовано 22 дні, тому середньоденний заробіток [PERSON] становив 43,87 грн. ((223,75+741,59)/22). Кількість робочих днів за серпень та вересень 2014 року становила 42 дні, тому вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку обрахована правильно у розмірі 2764,38 грн. (42/2= 21 день; 43,87х21=921,46 грн. х 3 місяці). Відтак, правових підстав для задоволення позову не встановлено.

Outcome: dismissed