Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , 14.08.2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що згідно ордеру № 09 серія В-Я від 22.11.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради Донецької області від 24.10.2007 року № 424, їй було надано у користування квартиру за адресою: [ADDRESS] . 07.03.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] та від спільного шлюбу у них народилися діти: сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 15.09.2011 року шлюб між ними розірвано. Однак фактично шлюбні відносини припинилися з вересня 2014 року та саме з цього часу вони не проживають разом. Відповідач [PERSON] до теперішнього часу зареєстрований за вищевказаною адресою, однак в квартирі не мешкає з вересня 2014 року, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в квартирі немає, і взагалі даним житлом вона не цікавиться. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає їй як власнику розпоряджатися власністю. На даний час зняття з реєстрації потребує особистої присутності відповідача, натомість його місцезнаходження не відоме, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати відповідача [PERSON] , такою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву із підтриманням позовних вимог та просить суд задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі та ухвалити у справі заочне рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ордеру № 09 серія В-Я від 22.11.2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради Донецької області від 24.10.2007 року № 424, [PERSON] надано у користування квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 16-56/632 від 05.07.2019 року, виданої Управлінням з розвитку міського господарства Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, квартира за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у користуванні [PERSON] належить до комунальної власності територіальної громади м. Авдіївка Донецької області. Відповідно до довідки від 04.07.2019 року, виданої КП «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, заборгованості за комунальні послуги по квартирі за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.07.2019 року немає. Згідно довідки № 07-29д/2866 від 01.07.2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значаться [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту від 12.07.2019 року, КП «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, в квартирі за адресою: [ADDRESS] фактично мешкають [PERSON] , [INFO] , та її діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно заочного рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 15.09.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству з позивачем і їм відомо, що колишній чоловік позивача [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , до вересня 2014 року, натомість з цього часу за вищевказаною адресою не мешкає та місцезнаходження його не відоме. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Відповідно до\~ст.\~107\~ЖК України\~наймач жилого\~приміщення вправі\~за згодою\~членів сім`ї\~в будь-який\~час розірвати\~договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.\~72\~ЖК України визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач [PERSON] не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності вищевказаних відповідача у спірному приміщенні понад шість місяців є поважними. У зв`язку з чим, позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню та слід визнати відповідача [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved