Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 26 листопада 2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, в 2005 році зареєструвала шлюб з відповідачем, мають сина [PERSON], [INFO], який фактично проживає з нею. \~ \~ \~ \~Вказувала, що сімейне життя не склалося, проживають окремо, подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. \~ \~ \~ \~Просила суд розірвати шлюб, укладений між відповідачем та нею 30 липня 2005 року, визначити місце проживання дитини [PERSON] з нею. Також просила суд визначити розмір аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 січня 2019 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримала вимоги своєї позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання з розгляду справи по суті не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, з клопотаннями не звертався. Представник третьої особи в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Василенко) [PERSON], [INFO], з 30 липня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обовязки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з нормами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає спільно з матірю [PERSON]. Як встановлено дослідженими в справі доказами, позивачем [PERSON] створені належні умови для проживання малолітньої дитини, склалися доброзичливі стосунки, дитина забезпечена всім необхідним. Питання визначення місця проживання дитини з матірю було предметом обговорення органу опіки та піклування. Виконавчий комітет Подільської районної в м. Полтаві ради як орган опіки та піклування повністю підтримує позовні вимоги [PERSON] та з урахуванням інтересів малолітнього [PERSON], [INFO], просить суд визначити його місце проживання саме з матірю. Встановивши дані обставини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, інші обставини, особисту прихильність дитини до батьків, вік дитини, стан її здоров'я, суд з урахуванням інтересів малолітньої дитини, приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON]. Тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. В силу норм ст. 183 СК України за загальним правилом розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Позивач [PERSON], обираючи спосіб захисту свого права, просила суд визначити розмір аліментів саме в частці від заробітку (доходу) відповідача. Тому суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку (доходу) батька дитини. Окрім того, що [PERSON] є працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище дитини, одержувача аліментів, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1409,60 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд судом позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved