Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 квітня 2014 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів. В позові вказала, що є приватним підприємцем та в належному їй магазині здійснює торгівлю дитячими товарами. 20 березня 2013 року відповідач [PERSON] придбав у неї дитячий візок, вартістю 1350 грн. Грошові кошти пообіцяв сплатити в строк до 20 квітня 2013 року, однак вказані кошти не сплатив, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] (діє на підставі ордера адвоката та витягу з угоди про надання правової допомоги) позов підтримав та просив його задовольнити, врахувавши, при цьому, що після звернення позивача до суду, відповідач добровільно сплатив 1450 грн. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є зареєстрованою у встановленому законом порядку фізичною особою-підприємцем і відповідно до Свідоцтва платника єдиного податку [NUMBER] здійснює роздрібну торгівлю дитячими товарами в магазині «[INFO]», розташованому в [ADDRESS] 20 березня 2013 року відповідач [PERSON] придбав у позивача дитячий візок, вартістю 1350 грн., зобов'язавши сплатити грошові кошти за придбаний товар до 20 квітня 2013 року, про що власноруч склав письмову розписку. Однак до встановленого строку відповідач вказані кошти не сплатив. Таким чином, відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України між сторонами внаслідок спричинення відповідачем майнової шкоди позивачу виникли відповідні цивільні права та обов'язки. У відповідності зі ст.509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Тому повернення відповідачем позивачеві боргу є його обов'язком. Стаття 599 ЦК України встановлює, що зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Між тим, відповідач у справі взятих на себе зобов'язань належним чином не виконала. Отже, судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] свого зобов'язання щодо повернення позивачеві [PERSON] у встановлений строк грошових коштів в сумі 1350 грн. В той же час, після звернення позивача до суду, відповідач [PERSON] сплатив позивачеві 1450 грн. в якості погашення вказаного боргу (з врахуванням рівня інфляції). Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких ст.79 ЦПК України відносить судовий збір та витрати на правову допомог. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а за надану правову допомогу - 800 грн. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial