Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.03.2014 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу № 82/1Н від 18.03.2014 р. в частині накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення - догани, посилаючись на те, що з 14.11.1995 р. працює в Національному інституті хірургії та трансплантології імені О.О.Шалімова НАМН України. З 02.11.2009 р. займає посаду старшої медичної сестри відділу невідкладної спеціалізованої хірургічної допомоги з операційним блоком. Наказом № 82/1Н від 18.03.2014 р. застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ видано на підставі рапорту заступника головного лікаря Жулая В.В. від 14.03.2014 р., в якому містилися лише оціночні поняття, як «неналежне ведення документації», «неадекватне використання приміщень», «неналежне зберігання обладнання» без посилання на правові підстави загального та локального характеру, а саме постанови, інструкції, розпорядження, накази та без приведення належних доказів, без складання відповідних актів. В наказі від 18.03.2014 р. підставою для накладення дисциплінарного стягнення стало неналежне виконання посадових обов»язків. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти позову та зазначив, що підприємством дотримано порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачений ст.149 КЗпП України. [PERSON] 14.03.2014 р. написала службову записку, у якій дає пояснення щодо виявлених порушень трудової дисципліни. До [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення - догана відповідно до наказу № 82/1Н від 18.03.2014 р. На підприємстві створена комісія по трудовим спорам. [PERSON] порушила встановлений законом порядок оскарження наказу, [PERSON] не мала права звертатись безпосередньо до суду, ігноруючи комісію по трудовим спорам. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 111/2-к від 28.10.2009 р. працює на посаді старшої медичної сестри операційного відділення невідкладної спеціалізованої хірургічної допомоги з операційним блоком з 2 листопада 2009 р Відповідно до п.4.1-4.10 посадової інструкції, затвердженої директором Національного інституту хірургії та трансплантології ім.О.О.Шалімова, старша операційна медична сестра, керується законодавством про охорону здоров»я та нормативними документами, що регламентують діяльність закладів охорони здоров»я, керує роботою середнього та молодшого медичного персоналу відділення, розробляє та затверджує графік роботи медсестер структурного підрозділу, здійснює належну розстановку та використання кадрів, організовує їх працю, розробляє та впроваджує заходи щодо підвищення кваліфікації середнього і молодшого медичного персоналу, веде медичну документацію, дотримується принципів медичної деонтології, постійно удосконалює свій професійний рівень, забезпечує збереження медичного обладнання, інструментарію та їх правильне використання, здійснює контроль за виконанням правил внутрішнього розпорядку, безпеки та протипожежних правил, забезпечує санітарно-гігієнічний стан відділення. Пунктом 6.1 посадової інструкції передбачено, що старша операційна медична сестра несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов»язків, передбачених даною посадовою інструкцією - у рамкам визначених трудовим законодавством України. Відповідно до рапорту заступника головного лікаря по клініці Жулай В.В. від 14.03.2014 р. під час обходу відділення невідкладної спеціалізованої хірургічної допомоги з операційним блоком було виявлено порушення, які впливають на функціонування підрозділу: неналежний санітарний стан приміщень, неналежне зберігання обладнання, відсутність нормальної вентиляції в операційних № 7 та на 5 поверсі, неадекватне та безконтрольне використання підсобних господарських приміщень, ненормальне влаштування робочих місць персоналу відділення, неналежне ведення документації, відсутність контролю за розподіленням інструментів та матеріалів. Наказом № 82/1Н від 18.03.2014 р. на підставі рапорту заступника головного лікаря по клініці Жулая В.В., щодо виявлених недоліків при проведенні обходу відділення невідкладної спеціалізованої хірургічної допомоги з операційним блоком, за неналежне виконання посадових обов»язків та виявлені недоліки в роботі відділення невідкладної спеціалізованої хірургічної допомоги з операційним блоком, [PERSON] старшій медичній сестрі відділення оголошено догану. Згідно з ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. У законодавстві про працю не розкривається зміст категорії вини, не визначаються її види. У відповідних випадках орган, який розглядає трудовий спір, може застосовувати за аналогією норми інших галузей вітчизняного права. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. В рапорті заступника головного лікаря по клініці Жулая В.В. та в наказі № 82/1Н від 18.03.2014 р. зазначено, що [PERSON] допустила неналежний санітарний стан приміщень, неналежне зберігання обладнання, неадекватне та безконтрольне використання підсобних господарських приміщень, ненормальне влаштування робочих місць персоналу відділення, неналежне ведення документації, відсутність контролю за розподіленням інструментів та матеріалів. Зміст порушень має загальний характер, без посилань на об»єктивні дії позивача, без посилання на правові підстави, а саме постанови, інструкції, розпорядження, накази, без зазначення конкретних порушень та доказів виявлення таких. Підсумовуючи зазначене суд вважає, що відповідачем не доведено невиконання позивачем покладених на неї посадових обов'язків, оскільки це не підтверджуються належними та допустимими доказами щодо дійсної наявності зазначених у наказі порушень. Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі змісту позовних вимог вбачається, що [PERSON] звернулась до суду за захистом порушеного трудового права та посилалась на незаконність наказу № 82/1Н від 18.03.2014 р. та просила його скасувати. Чинним законодавством України, яким регулюються трудові відносини, визначено, що видача та скасування наказів відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним органу, а до повноважень суду належить перевірки законності наказу. Суд приходить до висновку, що права позивача наказом № 82/1Н від 18.03.2014 р. порушені, в наказі не зазначено, яке порушення трудової дисципліни допустила [PERSON] В судовому засіданні представником відповідача не надано докази, що підтверджують порушення [PERSON] трудової дисципліни. Відповідно до ст. 221 КЗпП України, трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Відповідно до п.3 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», трудові спори вирішуються судами безпосередньо або після їх попереднього розгляду комісією по трудових спорах. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Заперечення представника відповідача про порушення позивачем встановленого порядку оскарження трудового спору не обґрунтовані. Суд приходить до висновку, що наказ № 82/1Н від 18.03.2014 р. необхідно визнати незаконним в частині застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення - догани. Судовий збір в сумі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial