overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач 18 грудня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя понад три місяці проживає окремо. В зв'язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, прізвище змінювати не бажає та просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала на вищевикладених підставах та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 квітня 2015 року, актовий запис №47. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Окрім того, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач, 18 жовтня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлого 30 червня 2014 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого 30 червня 2014 року. До дня смерті спадкодавець був зареєстрований і мешкав в смт. Слобідка, Кодимського району, Одеської області. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що вона мешкає за межами Кодимського району та є особою похилого віку. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] помер 30 червня 2014 року, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №379951, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, 02 липня 2014 року. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Заповіту, складеного 16 жовтня 2003 року в смт. Слобідка Кодимського району Одеської області, та зареєстрованого в реєстрі [PERSON] селищної ради за №474, на випадок своєї смерті [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON]. Тобто, суд констатує, що позивач є спадкоємцем за заповітом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з тої причини, що мешкає за межами Кодимського району. Ця обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні паспортом громадянина України серії КК №093382, згідно якого, [PERSON] зареєстрована в [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Отже, ту обставину, що позивач мешкає за межами Кодимського району, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач 18 жовтня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з відповідачем 02 серпня 2003 року, який зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 565. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були з червня 2015 року припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від позивача [PERSON] надійшла суду заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 565. (а.с. 6) Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 7, 8) Встановлено, що сторони з червня 2015 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 18 жовтня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 20.03.2013р.н. Сімейне життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя проживає окремо. В звязку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього на її користь понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала на вищевикладених підставах, просила позов задовольнити та залишити їй прізвище «Кулакова». Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 жовтня 2006 року, актовий запис №6. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 208202. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Окрім того, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач 18 квітня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 22 липня 2006 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис №512. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]».. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22 липня 2006 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис №512. (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач 18 липня 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з жовтня 2014 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та обовязки. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте в шлюбі [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, при причини своєї неявки суду не повідомив.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2014 року /а.с.6-7/, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] /а.с.8/ та [PERSON], [INFO] /а.с.9/\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя різні погляди на сімейне життя та обовязки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст.88 ЦПК України\~судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 551,20 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач 18 липня 2018 року звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача. Розпорядженням голови Радомишльського районного суду від 21 серпня 2018 року справу передано до розгляду Малинським районним судом. В судовому засідання позивач з уточненням позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частки заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку Пояснила, що відповідач офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, просить вимоги позивача задовольнити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с. 6. ). Дитина проживає з позивачем. ( а.с.7,8 ). Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач офіційно працевлаштований Тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими та погоджується з розміром аліментів, які просить стягувати позивач з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частки. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач 18 листопада 2013 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що 20 жовтня 2007 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , актовий запис №688 Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі./а.с.16/ В судове засідання відповідач не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив./а.с17/ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року, Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , актовий запис №688/а.с.3/ Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]./а.с.4,5/ Встановлено також, що з липня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved