Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.07.2017 року звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій вказала, що 21.09.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої суми пенсії. Через те, що мати померла в м. Донецьку, яка на теперішній час непідконтрольна України, свідоцтво про смерть матері вона отримала лише 27.03.2017 року. Постановою від 05.07.2017 року нотаріус Другої Донецької державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку звернення із відповідною заявою. Просить визначити додатковий строк для спадщини, для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], яка померла 21.09.2016 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади Калінінського району м. Донецька в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та слуханням справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно свідоцтва про народження серія ІІІ-УР № 504059 від 25.04.1961 року, виданого повторно Калінінським бюро РАЦС, [PERSON] народилася 16.07.1958 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-НО № 489476 від 11.09.1982 року, виданого Ворошиловським районним РАЦС м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.09.1982 року, актовий запис № 858. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Салієва». Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 981878 від 27.03.2017 року, виданого [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] померла 21.09.2016 року, про що зроблено актовий запис № 153. Згідно постанови нотаріусу Другої Донецької державної нотаріальної контори від 05.07.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через те, що вона пропустила шестимісячний строк для звернення із заявою до нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах (далі Порядок). Відповідно до пункту 13 Порядку сума пенсії, що належала одержувачу і не була зарахована на поточний рахунок у звязку з його смертю, виплачується згідно зі статтею 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача стали її власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. При цьому перерахування (видача) вкладу можливе лише в порядок та спосіб, визначений законодавством, шляхом отримання спадщини спадкоємцями померлого вкладника. Дана правова позиція міститься в постанові Верховного суду України в від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений [PERSON] позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки у звязку з проведенням активної фази АТО на території Донецької області, що почалася з 14.04.2014 року, позивач не могла вчасно звернутися до нотаріальної контори, а тому це є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved