Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач 15.10.2020 року звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. Внаслідок зазначеного сторони два роки спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливим, на примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою від 12.11.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 12.01.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, а також клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надання строку на примирення тривалістю шість місяців. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, а під час розгляду справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін вона не зможе належним чином захистити свої права. Ухвалю суду від 14.01.2021 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 25.01.2021 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що протягом тривалого часу, а саме понад два роки з відповідачем спільно не проживає та не підтримує подружніх відносин. Відповідач разом з дітьми проживає за місцем його реєстрації, тоді як він змушений проживати в орендованому житлі, що підтверджується довідкою ПП «Лапаївка» від 15.10.2020 року. На примирення категорично не згідний, оскільки у нього втрачено почуття любові та поваги до відповідача , а їх шлюб носить формальний характер. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не явилися та не повідомили причин неявки, позивач у відповіді на відзив зазначив, що просить розгляд справи просить здійснити без виклику сторін. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відтак, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд у відсутності такої. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 09.09.2003 року зареєстрували шлюб у Відділі РАГС Залізничного РУЮ м. Львова, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 09.09.2003 року. За час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ПППФ «Лапаївка» № 558 від 15.0.2020 року, відповідач, [PERSON] разом дітьми, [PERSON] та [PERSON] проживають у [ADDRESS] . Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони два роки спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Щодо клопотання відповідача про надання терміну для примирення, то таке до задоволення не підляє в силу наступного. Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові 200/952/18 від 15 січня 2020 року, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Беручи до уваги відсутність між сторонами шлюбних відносин тривалий час, те, що позивач не бажає зберігати подружні відносини із заявником та наполягає на розірванні шлюбу, клопотання відповідача про призначення подружжю строку для примирення є безпідставними Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved