Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач 22.11.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 15 вересня 2013 року о 19 годині 05 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2101 державний номер [NUMBER] на автодорозі Харків-Сімферополь в районі 308+300м Запорізького району Запорізької області виїхав на дорогу зустрічного транспорту , де скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Мультивен», державний номер [NUMBER] під керування дружини позивача [PERSON] В результаті вказаного зіткнення його автомобіль , відповідно до довідки, яка видана інспектором ВДАІ Запорізького РВ старшим лейтенантом міліції Коробовим М.А. отримав механічні пошкодження. Винним в даній ДТП по первинному висновку органу досудового розслідування Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області є водій автомобіля ВАЗ-2101 [PERSON] Також на момент вказаної ДТП у нього був поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЄ/0546138, виданий 13 вересня 2013 року в м.Севастополі АР Крим. Після ДТП він звернувся в Центр незалежної експертизи СПД [PERSON] для визначення вартості ремонту автомобіля. На підставі висновку вказаної експертизи №22/09/13 вартість ремонту автомобіля Фольксваген-Мультивен складає 198 659,66 гривень. Крім того позивачем понесені додаткові матеріальні витрати : проживання в готелі «Уют» в м.Запоріжжі , вул..Горького,27/29 з 16 вересня 2013 року по 19 вересня 2013 року, вартість складає 1060,35 грн. разом з автостоянкою , що підтверджується квитанціями , які додаються, виклик швидкої допомоги в готель та покупка ліків - 200 грн. Вартість складання висновку суми відновлювального ремонту , а також телеграма, яка була направлена відповідачу, складає 608,68 грн. Поїздка на таксі в м.Запоріжжя в страхову компанію за довідкою про ДТП у МРЕВ №3, проходження медичного огляду, виписка з кримінальної справи для виїзду за межі України - вартість 423,10 грн. В результаті вказаного ДТП позивачу та його дружині і дитині була спричинена психологічна травма, він із сім'єю повертався додому з відпочинку, вказана ДТП порушила всі плани, вони затрималися в м.Запоріжжі на декілька днів, дитина вимушена була пропустити заняття у школі, виникли проблеми із здоров'ям, позивачу викликали швидку допомогу. Прохає стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 198 659,66 грн. та додаткові витрати у розмірі 2292.13 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,0грн. та витрати за юридичну допомогу у розмірі 933 грн. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій прохав розглянути цивільну справу у його відсутність в зв'язку з неможливістю прибуття до суду, так як проживає в Росії, на позовних вимогах наполягає/а.с.58/. Відповідач заперечував проти позовних вимог, прохав відмовити в їх задоволенні /а.с.66-67/. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши відповідача, оцінивши докази надані сторонами та заперечення, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Положеннями ст.10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що дружина позивача [PERSON] і відповідач є безпосередніми учасниками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15 вересня 2013 року о 19 годині 05 хвилин на автодорозі Харків-Сімферополь в районі 308+300м Запорізького району Запорізької області. Вказані обставини підтверджуються матеріалами досудового розслідування(витребувані за ініціативою суду) за № 12013080230001858, оригінали яких досліджено в судовому засіданні, (а.с.84). Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2013 року року - кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення(а.с.84/). Дана постанова оскаржена не була. В судовому засіданні встановлено, що жодного з учасників ДТП, що сталася 15.09.2013 року не притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності, тому ці обставини за правилами ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню./а.с.82,86,93,94/. Згідно ч.4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. До матеріалів справи надано відеозапис з реєстратора/а.с.108/, але для з'ясування обставин, що мають значення для справи потрібні спеціальні знання, клопотання про призначення авто-технічної експертизи від учасників процесу не надходило, відповідно до ст.143 ч.1 ЦПК України, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Позивач вважаючи, що ДТП сталася з вини відповідача, відповідно до позовної заяви та пояснень/а.с.98-100/ остаточно просить стягнути з нього матеріальні збитки у розмірі 198 659,66 грн. та додаткові витрати у розмірі 2292.13 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000,0грн. та витрати за юридичну допомогу у розмірі 933 грн. Виходячи з положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування,якщо вона доведе , що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що матеріальна шкода полягає у понесених ним витратах, а саме вартість відновлювального ремонту складає 198 659,66 грн. та на додаткові витрати. Моральна шкода полягає у душевних переживаннях та лікуванні. Отже в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факт того, що ДТП, яке мало місце 15 вересня 2013 року, сталося саме з вини відповідача, наявність причино-наслідкового зв'язку між ДТП та здоров'ям позивача та його сім'ї, внаслідок чого йому заподіяна також моральна шкода. До того ж позивачем не надано оригінали документів, що підтверджують понесені ним витрати на лікування та медичні препарати та інше, деякі документи взагалі неможливо прочитати/а.с.12,22,23,46/. Також судом встановлено,що відповідно до матеріалів справи, не надано жодного доказу того, що [PERSON] взагалі мала право керувати транспортним засобом, так як відсутнє посвідчення водія на її ім'я в матеріалах справи, а лише позивачем надана ксерокопія довідки про те, що серед позбавлених водійського посвідчення [PERSON] не значиться і заборгованості відсутні, але суд вважає, що це не є підтвердження того, що все таки [PERSON] має посвідчення водія. Позивач не довів свого позову щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. Суд вважає також, що не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, тому правильним буде відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed