Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.12.2017 року звернулась до суду з позовом до Інституту ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України, третя особа: Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про відшкодування шкоди та просила визнати рішення Інституту ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України щодо припинення відшкодування шкоди заподіяної здоров'ю [PERSON] внаслідок нещасного випадку під час виконання трудових обов'язків та відмову сформувати справу та передати її до Відділення Фонду соціального страхування Святошинського району міста Києва для продовження цієї виплати неправомірними, зобов'язати Інститут ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України належним чином сформувати справу стосовно відшкодування шкоди заподіяної здоров'ю [PERSON] внаслідок нещасного випадку під час виконання трудових обов'язків та передати її до Відділення Фонду соціального страхування Святошинського району міста Києва , зобов'язати Інститут ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України провести належні виплати на користь [PERSON] за шкоду заподіяну її здоров'ю внаслідок нещасного випадку під час виконання трудових обов'язків за період з лютого 2017 року до моменту передачі справи про ці відшкодування до Відділення Фонду соціального страхування Святошинського району міста Києва, стягнути з Інституту ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України на її користь моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та судові витрати в розмірі 640 грн. 22.01.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Директором Інституту ветеринарної медицини Національної академії аграрних наук України 19.03.2018 року було подано відзив (заперечення), в якому зазначено про безпідставність позовних вимог та прохання в задоволенні позову відмовити. Третя особа не скористалась своїм правом на надання пояснень по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04 січня 1992 року під час виконання трудових обов'язків на підприємстві стався нещасний випадок внаслідок якого позивачці було заподіяно каліцтво. За рішенням МСЕК від 21 квітня 1994 року внаслідок нещасного випадку [PERSON] було визнано інвалідом ІІ групи з втратою 70% професійної працездатності, у зв'язку чим щомісячно відповідачем їй проводилась оплата втраченої частини заробітку у відповідності до наказу Інституту від 12 травня 1995 року №77-К у зв'язку із виходом на пенсію по інвалідності. Наказом Інституту від 23.02.2017 року №42-К [PERSON] було призупинено виплату у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». 14.10.2017 року позивачка звернулась до Інституту з вимогою передати її особову справу до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Святошинського району м.Києва. 31.10.2017 року Відповідач, листом №320 повідомив позивача про надання переліку документів, необхідних для формування особової справи, оскільки саном на 26.10.2017 року в архіві Інституту відсутні оригінали або нотаріально засвідчені копії документів, необхідних для формування та передачі особової справи [PERSON] і після отримання документів, визначених п.4 Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, особова справа буде негайно сформована та направлена до Фонду. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом. Так, передача відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення (далі - відділення виконавчої дирекції Фонду), інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється у відповідності до Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2004р. № 10 (далі - Інструкція). Відповідно до п.п.2, 3 зазначеної Інструкції Відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків. Документи, які подаються, повинні бути оформлені на кожного потерпілого на виробництві окремо, відповідати вимогам законодавства України про відшкодування працівникові шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я під час виконання ним трудових обов'язків, з пронумерованими аркушами та внутрішнім описом. Якщо у разі смерті потерпілого відшкодування шкоди було призначено кільком особам, документи, що підтверджують право зазначених осіб на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, формуються в одну справу. Пунктом 4 Інструкції визначено, що особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання повинна містити такі документи: заява потерпілого на ім'я начальника відділення виконавчої дирекції Фонду згідно з додатком 1; заява потерпілого власнику підприємства про первинне призначення відшкодування шкоди; копія довідки про ідентифікаційний номер в Державній податковій адміністрації; акт про нещасний випадок за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок, а не професійне захворювання) або нотаріально завірена копія; акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (якщо такий складався) або нотаріально завірена копія; акт розслідування професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено) або нотаріально завірена копія; рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання) або нотаріально завірена копія; висновки МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності по кожному засіданню МСЕК або нотаріально завірена копія; довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу на дату передачі особової справи потерпілого; копія трудової книжки потерпілого, що завірена страхувальником або нотаріусом. Так, з вищевикладеного вбачається, що документи, які підтверджують право застрахованого на страхові виплати внаслідок шкоди, заподіяної працівнику в результаті травмування на виробництві, пов'язаних з виконанням ним трудових обов'язків, зокрема і матеріали розслідування нещасного випадку, формуються в особову справу відповідно до вимог вказаної Інструкції та передається до відповідного відділення виконавчої дирекції Фонду. Разом з тим, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що вона надала всі необхідні документи відповідачу для формування зазначеної особової справи на підставі наявних у неї документів для подальшої її передачі до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві. Також позивачкою не надано доказів неможливості надання певних документів та/або втрати документів з вини відповідача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Одним із принципів судочинства, визначених ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, судом встановлено, що спосіб реалізації відповідних прав Позивача визначений спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом - Інструкцією про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2004р. № 10. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON], слід відмовити.

Outcome: dismissed