Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] 15.03.2017 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за минулий час, а саме за останні шість місяців одноразово в сумі 5674,50 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1689,00 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією цієї суми у відповідності із її змінами згідно вимог законодавства України щодо розміру державного бюджету на кожний наступний рік, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивач є матірю малолітньої [PERSON], [INFO], а батьком дитини є відповідач, який визнав себе батьком дитини, але не приймає моральної та матеріальної участі у вихованні своєї дитини. За весь термін з моменту припинуння шлюбних відносин, жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки позивач не одержувала. Також, позивач вважає, що відповідач повинен позивачу аліменти на утримання дитини за минулий час, а саме за останні шість місяців у розмірі 5674,50 гривень.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Також зазначила, що раніше вже зверталася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, тому вважає, що вона має право на стягнення з відповідача коштів за минулий час. \~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. \~\~\~\~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2015 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з яким проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.12.2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 522, який Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 травня 2013 року по справі № 645/1188/13-ц було розірвано \~\~ Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину\~ - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ВЛ № 342166 видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 19.11.2013 р). \~\~ У\~відповідності зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення\~ними повноліття. \~\~\~\~ Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. \~\~\~\~Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~З наведених положень законодавства слідує, що основною метою права на аліменти є забезпечення інтересів дитини. \~\~Частиною 3\~ст. 181 СК України\~встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~\~ Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~ Суд враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших аліментних зобовязань немає. За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1689,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~Положенням\~ст. 191 СК України визначено, Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. \~\~Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Позивач повинен надати суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їхньої сплати. Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Таким чином суд зазначає, що позивачем не надав суду доказів, що відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обовязку по утриманню та відмовлявся від надання утримання, а також доказів, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий рік, тому відмовляє у задоволенні вимог про стягнення аліментів за минулий час. \~\~У відповідності зі\~ст. 367 п.1 ч.1 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. \~\~Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~

Outcome: partial