Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач 30.12.2013 року звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], онук [PERSON], [INFO], померлого [INFO], якому згідно свідоцтва № 124 від 07.12.1998 р. на право особистої власності належав житловий будинок, зареєстрований Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації 28.01.1999 р. за № 202. На час смерті [PERSON] з ним проживали і були зареєстровані вона, [PERSON],[INFO], її чоловік [PERSON], її діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними довідками Дударківської сільської ради. Дружина власника будинку [PERSON], [INFO] померла [INFO]. Після смерті її чоловіка, з яким вона фактично повністю займалася утриманням будинку, спадщина ні за законом, ні за заповітом на будинок [ADDRESS] не була прийнята. Володіння та користування нею зазначеним будинку підтверджується фактом реєстрації постійного проживання її та дітей, його утриманням, ремонтом, користування землею, господарськими будівлями, веденням домашнього господарства. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала суду письмову заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач Дударківська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, але подала письмову заяву в якій просить розглядати справу за відсутності її представника та під час розгляду справи покладається на думку суду. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте кожен окремо подали письмові заяви в якій просить суд розглядати справу за її відсутності та не заперечують проти задоволення позову. В зв'язку з неявкою всіх учасників судового розгляду, фіксування судового процесу не проводилося, відповідно до ст.197 ЦПК України. Суд дослідив, проаналізував всі зібрані по справі докази приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог зважаючи на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна особа зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу свої вимоги і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 07.12.1998 р., власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.17), який помер (а.с.11). Його дружина [PERSON] померла [INFO] (а,с.9). Даний будинок був збудований та введений в експлуатацію з надвірними будівлями та спорудами у 1988 р., що підтверджується технічним паспортом. Під час його життя та після смерті у вказаному будинку проживали його онук [PERSON], який помер [INFO]. (а.с.10), його дружина [PERSON] та їх діти: дочки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON]. Достовірність даної інформації підтверджується довідками Дударківської сільської ради, які направлялися до нотаріуса (а.с.13,14). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частина 2 вказаної статті вказано, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Позивач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 1989 р., що підтверджується копією її паспорта (а.с.2-5) та користується з 1994 р. більше дев'ятнадцяти років після смерті власника [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери - набувається за рішенням суду. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 15.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно можуть бути пред'явлені в судовому порядку з 01 січня 2011 року. Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодіє даним спадковим майном. Продовжує відкрито та безперервно ним користуватися. Суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі, оскільки вимоги позивача відповідають нормам матеріального права. Регулюються ст.344 ЦК України, а не нормами спадкового права, так як спадщина спадкоємцями на день розгляду не прийнята. Вимоги щодо стягнення судового збору позивачем не висувалися, тому суд розглядає справу в межах позовних вимог (ст.11 ЦПК України). З урахуванням наведеного,

Outcome: approved