Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач 16 серпня 2018 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом. На підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 12\~вересня 2018 року справу передано до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 березня 2012 року між ПАТ\~«Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~500261472, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 49 999,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 25,00 % річних, строком до 19.03.2015 року. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку із чим, станом на 23.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 69\~876,59 грн. (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят шість грн.. 59 коп.), з якої: заборгованість за тілом кредиту 63\~676,59 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6\~200,00 грн.. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №\~500261472 від 17.03.2012 року в сумі 69\~876,59 грн. та судові витрати по справі в сумі 1\~762,00 грн. Учасники справи про день, час та місце судового розгляду повідомлялись відповідно до вимог ст..ст.128-129 ЦПК України. Позивач в особі свого представника діючого за довіреністю Реутов М.П.., в судове засідання не з`явився. До суду представник надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.56). Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки не повідомляв. Відзиву на позов не надсилав. Згідно відомостей реєстру поштових відправлень вбачається, що відповідач отримував листи направлені судом ( а.с.62). 17 березня 2012 року між ПАТ\~«Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~500261472, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 49 999,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 25,00 % річних, строком до 19.03.2015 року, а відповідач зобов`язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором та графіком платежів (а.с. 28). Відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно витягу з реєстру предачі прав вимоги до договору факторинку № 2013-1 від 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с. 15). Згідно ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «Альфа-Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором №\~500261472 від 17.03.2012 року. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 23.12.2013 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 69\~876,59 грн. (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят шість грн.. 59 коп.), з якої: заборгованість за тілом кредиту 63\~676,59 грн., заборгованість за простроченими відсотками 6\~200,00 грн. (а.с. 15). З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 369,48 грн. Відповідач всупереч положенням статті 81\~ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню. За змістом ст.141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved