Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.08.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 12 жовтня 2014 року в смт. Велика Писарівка Сумської області за місцем постійного проживання помер її батько [PERSON] у віці 55 років, після його смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,16 га, що належить померлому відповідно втраченого Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 048859, розташованої в межах території Великописарівської селищної ради Сумської області. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги як донька. За життя [PERSON] заповіту не складав та не посвідчував. Вона прийняла спадщину після смерті свого батька шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Великописарівського районного нотаріального округу [PERSON], на її підставі нотаріусом на імя померлого зареєстрована спадкова справа № 34/201. Але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки втрачений оригінал Державного акту. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Виготовити дублікат державного акту на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала аналогічні пояснення. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання надали письмові заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без їх участі /а.с.23-24. 26/. Суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача та третьої особи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 12 жовтня 2014 року в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 55 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.8/, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,16 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, яка належить померлому на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 048859, кадастровий номер земельної ділянки 5921255100:00:000:0000, вартість земельної ділянки складає 120 328,67 гривень /а.с.10/. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом як донька, родинні стосунки підтверджені /а.с.11/. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом [PERSON] 24.02.2015 року зареєстровано спадкову справу, спадкодавець [PERSON] /а.с.9/. 06.05.2015 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії у звязку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу /а.с.12/. Відповідно до довідки Великописарівської селищної ради [PERSON], [INFO] був постійним жителем смт. Велика Писарівка, проживав [INFO] /а.с.13/. Оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.15/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 12.10.2014 року, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку із тим, що втрачений оригінал Державного акту на право приватної власності на землю. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved