Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач 19.05.2020 року звернулася до суду з цим позовом та просила ухвалити рішення суду, яким\~ стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану пожежею у розмірі 200 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що вона згідно договору купівлі-продажу від 01.11.2006 року є власником 72/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] та у 2007 році вона провела реконструкцію належної їй частки будинку, внаслідок чого житлова площа суттєво збільшилась. Власницею решти 28/100 частин будинку є відповідач [PERSON] . Частина будинку відповідача знаходилась у стані непридатному для проживання та внаслідок порушення [PERSON] правил пожежної безпеки при експлуатації електромережі 16.04.2020 року о 23-30 год. у її частині будинку виникла пожежа, яка поширилась на належну позивачу частину житлового будинку з господарською будівлею. Пожежа була ліквідована 17.04.2020 року о 01-54 год. за участі працівників чергового караулу 16 ДДРЧ м. Новограда-Волинського, а також сусідів. Внаслідок пожежі було повністю знищено покрівлю належного позивачу житлового будинку та господарської будівлі, вікна та перекриття мансардного поверху; пошкоджено меблі та підлогу. Прямі орієнтовні збитки згідно Акту про пожежу становлять 305 000 грн., побічні орієнтовні збитки становлять 342 700 грн. Також позивачем була проведена оцінка шкоди, завданої житловому будинку внаслідок пожежі від 28.04.2020 року у експертній установі, згідно якої можлива матеріальна шкода становить 419 710 грн. В добровільному порядку відповідач збитки не відшкодувала, тому [PERSON] просить стягнути у примусовому порядку на відшкодування збитків 200 000 грн., оскільки зазначена сума буде адекватною та справедливою та зможе покрити частину її витрат на проведення будівельно-відновлювальних робіт. З питанням про відшкодування моральної шкоди не звертається. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду. Відзиву до суду у визначені законом строки до суду не надійшло. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила відмовити повністю, оскільки пожежа сталася не по її вині. На території домоволодіння Міщуків знаходиться баня і в той вечір вони її топили, тому загоряння сталося з їх вини. Акт про пожежу вона підписала, проте внаслідок фізичних вад відповідач не могла його прочитати. Експертизу для визначення причин пожежі вона проводити не просить. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] повідомив, що він складав акт, в якому був зафіксований факт пожежі, її можливі причини та збитки. Причини пожежі визначені ним на підставі візуального огляду, враховуючи розташування найбільш інтенсивно термічно пошкоджених об`єктів, характеру розповсюдження вогню. Електромережа була прокладена по дерев`яних досках. Ознаки підпалу не були встановлені. Пояснення в основному давала [PERSON] , тому що [PERSON] була відсутня на місці під час пожежі. Також в якості свідків були допитані мешканці сусідніх будинків, які допомагали локалізувати пожежу. [PERSON] повідомив, що лягали спати і їх розбудила сусідка [PERSON] , що виникла пожежа. Було дуже вітряно. Пожежники швидко відреагували. Вогонь він бачив на вуглі будівлі [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] повідомила, що в той день був чистий четвер і вона вже лягла відпочивати, проте побачила у вікні зарево і зрозуміла, що то пожежа. Вона викликала пожежників та почала будити сусідів, бо їхні будинки розміщені дуже близько один біля одного, а погода була дуже вітряна. [PERSON] повідомив, що побачивши пожежу він відразу кинувся допомагати сусідам. На місці подій було зрозуміло, що пожежа виникла саме у нежилому одноповерховому будинку [PERSON] , який має спільну стіну з будинком [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників судового засідання, показання свідків, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником 72/100 ідеальних частин житлового будинку по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 01.11.2006 року та свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11.05.2012 року (а.с. 10-13). Власником решти 28/100 ідеальних частин житлового будинку є відповідач [PERSON] згідно договору дарування від 12.10.2011 року (а.с. 13). Згідно Акту про пожежу 16.04.2020 року близько 23-30 год. у частині житлового будинку [PERSON] виникла пожежа з поширенням вогню на частину житлового будинку [PERSON] . Пожежу було ліквідовано 01-54 год. 17.04.2020 року. Пожежею знищено у гр. [PERSON] речі домашнього вжитку, меблі; у гр. [PERSON] покрівля житлового будинку та господарської споруди, вікна та перекриття мансардового поверху. Прямі орієнтовні збитки від пожежі становлять 305 000 грн., побічні орієнтовні збитки становлять 342 700 грн. Причиною пожежі є порушення правил безпеки при експлуатації електромережі гр. [PERSON] (а.с. 20). Також згідно звіту про причину виникнення пожежі осередок загоряння на початковій стадії знаходився в приміщенні кімнати частини житлового будинку, яка належить [PERSON] , зокрема, на дерев`яній поверхні перекриття, по якій було прокладено ділянку електромережі. Пошкодження провідника ділянки електромережі мають характерні ознаки дії первинного короткого замикання (оплавлення провідника та термічні пошкодження захисної оболонки провідника), також в приміщенні розміщено електричний лічильник з керамічними апаратами захисту в конструкції якого застосовано плавкі, некалібровані вставки жучки. Відтак головним фахівцем Новоград-Волинського МРВ Управління ДСНС України в Житомирській області [PERSON] було зроблено висновок, що ймовірною причиною пожежі, яка сталася 16.04.2020 року в частині житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] з подальшим поширенням на господарську будівлю, частину житлового будинку [PERSON] є необережне порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електромережі громадянкою [PERSON] (а.с. 21-26). Відповідно до звіту про оцінку майна (визначення можливої ринкової вартості матеріальної шкоди, завданої житловому будинку внаслідок пожежі) від 28.04.2020 року складеного за заявою [PERSON] на підставі акту про пожежу від 17.04.2020 року становить 419 710 грн. (а.с. 27-51). Також позивачем долучено копії товарних чеків, накладних про придбання нею будівельних матеріалів (а.с. 71-75). При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права. Згідно пунктів 8 та 9 частини 2\~статті 16\~ЦК\~України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за майнову шкоду майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини Визначення поняття збитків міститься в ст. 22 ЦК України, де встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду - ст. 22 ЦК України). в) Прямий причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Аналогічні положення містяться і у п.2 ППВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 зазначеної вище постанови при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Пунктом 2 також роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому особа, яка заявляє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди доводить лише факти заподіяння такої шкоди. Крім того, стаття 322 ЦК України\~передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників. Згідно зі статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак позивачем доведено неправомірність поведінки відповідача ( [PERSON] як власник майна не виконувала своїх обов`язків по утриманню майна і допустила недотримання правил пожежної безпеки на належному їй майні, що стало причиною пожежі); наявність шкоди у розмірі 419 710 грн.; та прямий причинний зв`язок між протиправною бездіяльністю відповідача та шкодою, завданою майну позивача. Посилання представника відповідача на те, що у акті пожежі як причина пожежі, так і вартість збитків визначено вірогідно, суд приймає до уваги, однак надає оцінку вказаному факту враховуючи те, що відповідачами, не зважаючи на неодноразові роз`яснення суду, не було використане своє право подачі клопотання про призначення експертизи для визначення причини пожежі. Матеріали справи дають можливість встановити, що житловий будинок по [ADDRESS] розділений на два власника, осередок загоряння (виникнення пожежі) виявлено у частині будинку, який знаходиться у власності відповідача [PERSON] . Крім того, розмір збитків, зазначений у Звіті від 28.04.2020 року становить 419 710 грн., тому обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь 200 000 грн. на відшкодування матеріальних збитків. За таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з відповідача шкоду заподіяну пожежею. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. згідно ухвали суду від 01.06.2020 року.

Outcome: approved