Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.09.2014 року пред’явив позов до Дочірнього підприємства «Савсервіс Карпати» (надалі - ДП «Савсервіс Карпати»), третя особа на стороні позивача: [PERSON], третя особа на стороні відповідача: [PERSON] про відшкодування моральної та майноної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 07.07.2014 року близько 01:00 год. [PERSON] , перебуваючи у трудових відносинах з ДП «Савсервіс Карпати» та керуючи транспортним засобом «Renauit Logan ВС 9821 СТ»,, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген н/з 587-03ТВ», що рухався попереду під його керуванням. ДТП відбулося в м. Самборі Львівської області по вул. Чорновола, в результаті якого йому завдано майнову та моральну шкоду. Відповідно до висновку № 0367 від 18.07.2014 року, проведеного на його замовлення, розмір матеріальних збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 34283, 08 грн. За проведення експертного дослідження автомобіля він оплатив 1300 грн., що підтверджується товарним чеком від 18.07.2014 року. Таким чином, розмір заподіяного матеріального його збитку становить 35583,08 грн. (34283,08 грн. + 1300 грн.) Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.07.2014 року по справі № 466/5145/14 – п винним у ДТП визнано [PERSON] Відповідно до подорожнього листа серії № ВСА00003271 службового легкового автомобіля від 07.07.2014 року, виданого ДП «Савсервіс Карпати», водій [PERSON] перебував за кермом автомобіля у зв’язку з виконанням ним трудових обов’язків. Зазначив, що у момент ДТП він зазнав сильного переляку та остраху за своє життя, що спричинило йому сильні душевні страждання та переживання. Внаслідок ДТП подальше користування транспортним засобом стало неможливим у зв’язку зі значним його пошкодженням, через що він був позбавлений можливості ним користуватись, що спричинило значні незручносні та викликало необхідність вживати додаткових заходів до організації життя, що, в свою чергу, викликало значні переживання та моральні страждання. Протягом тривалого часу йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того, це був улюблений його автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали, крім нього, і члени його сім’ї. Тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі був змушений відмовитись, що спричинило проблему з роботою. Через втрату автомобіля він не міг виконувати свої функціональні обов’язки, пов’язані із постійними відрядженнями, що потягло зменшення заробітної плати. Неможливість користуватись транспортним засобом негативно позначилась на трудовій його діяльності, оскільки його автомобіль необхідний у зв’язку з його трудовою діяльністю і відрядним характером роботи. Зазначив, що транспортний засіб у цей період був йому дуже необхідний ще з тих підстав, що в цей час була потреба транспортувати його батька для проведення хірургічної операції у м. Львові. Відсутність транспортного засобу та можливості транспортування батька викликало сильний стрес та переживання, що також завдало йому значних моральних страждань. Вважає, що сума в розмірі 10 000 грн. зможе певною мірою компенсувати його моральну шкоду. А тому просить постановити рішення, яким: - стягнути з ДП «Савсервіс Карпати» на його користь 35583,08 грн. заподіяної майнової шкоди; - стягнути з ДП «Савсервіс Карпати» на його користь 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди; - стягнути з ДП «Савсервіс Карпати» на його користь понесені судові витрати. Під час судового розгляду позивач [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України змінив свої позовні вимоги, пред’явивши позов до ДП «Савсервіс Карпати», [PERSON] з додатковою відповідальністю страхової компанії «Наста», треті особи: [PERSON], [PERSON] про стягнення страхового відшкодування шкоди, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в письмовому поясненні до позовної заяви ( в порядку ст. 27 ЦПК України). Просив суд винести рішення, яким: - стягнути з ДП «Савсервіс Карпати» на його користь 10 000 грн. моральної шкоди; - стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Наста» 33783,08 грн. страхового відшкодування; - стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» 1300 грн. витрат, пов’язаних експертним авто – товарознавчим дослідженням; - стягнути з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» 500 грн. франшизи; - стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Представник відповідача ДП «Савсервіс Карпати» в судове засідання не з’явився. Подав до суду заяву, в якій позову не визнав, просив справу слухати у відсутності його представника та врахувати заперечення проти позову від 16.09.2014 року, в якому вказав, що ДП «Савсервіс Карпати» з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страховою компанією «Наста» уклало поліс № АС/6220537 обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким цивільно – правова відповідальність ДП «Савсервіс Карпати» як власника автомобіля [NUMBER]» була застрахована [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста». 07.07.2014 року в м. Самборі Львівської області сталася дорожньо – транспортна пригода за участю «Renauit Logan ВС 9821 СТ» та автомобіля «Volksvagen Golf 58703ТВ». Звернув увагу, що матеріали позовної заяви не містять жодної інформації про виконання позивачем норм Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про вжиття позивачем належних заходів для отримання від [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» страхового відшкодування за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до умов діючого на дату настання відповідної дорожньо – транспортної пригоди полісу № АС/6220537 обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн, при цьому, згідно з позовною заявою розмір завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля Volksvagen Golf 58703ТВ матеріального збитку складає 34 283,08 грн., тобто розмір завданих збитків не перевищує розміру страхової суми за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки відшкодування позивачу матеріальних збитків покладається на [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», позивач безпосередньо після настання вказаної дорожньо – транспортної пригоди мав можливість звернутися до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» зобов’язане не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування здійснити виплату позивачу страхового відшкодування, що позбавило б позивача необхідності вирішувати питання про відшкодування шкоди в судовому порядку. Зазначив, що ДП «Савсервіс Карпати» не здійснило жодних дій, які могли б завдати позивачу моральної шкоди, а відтак не може нести відповідальності за невиплату [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» страхового відшкодування за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, згідно з наданою позивачем разом з позовною заявою копією акту – розрахунку гонорару за надану правову допомогу від 04.09.2014 року убачається, що такий неможна вважати оформленим у встановленому чинним законодавством порядку документом, який засвідчує про оплату гонорару за надану правову допомогу. З тих підстав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу вважає безпідставними. В наступних своїх письмових поясненнях від 25.09.2014 року та від 02.10.2014 року зазначив, що оскільки згідно з вимогами чинного законодавства обов’язок щодо відшкодування позивачу матеріальних збитків покладаться на ТзОВ «Страхова компанія «Наста», то дочірнє підприємство «Савсервіс Карпати» не може нести відповідальності за моральну шкоду, завдану позивачу бездіяльністю [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», при цьому [PERSON] підприємство «Савсервіс Карпати» не здійснило жодних дій, які могли б завдати позивачу моральної шкоди, визначеної ч.2 ст. 23 ЦК України. Звернув увагу на те, що разом з позовною заявою позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому саме діями ДП «Савсервіс Карпати» будь – якої моральної шкоди, не зазначено конкретно міркувань, з чого позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. У направленій ним ДП «Савсервіс Карпати» у серпні 2014 року вимозі взагалі відсутня інформація про завдання позивача будь – якої моральної шкоди, відсутні вимоги про її відшкодування, а вже при поданні позову виявилося, що йому завдана моральна шкода. Тому вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з ДП «Савсервіс Карпати» моральної шкоди. На підставі викладеного просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до ДП «Савсервіс Карпати» та призначене на 30.10.2014 року судове засідання проводити без участі представника ДП «Савсервіс Карпати». Представник відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» та треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з’явилися. Були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причина неявки суду не відома. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, допитаного в судовому засіданні у якості свідка, з’ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 07.07.2014 року о 18:00 год. водій автомобіля [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER]» належним ДП «Савсервіс Карпати», рухаючись по вул. Чорновола у м. Самборі Львівської області, порушив правила обгону, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем VoIkswagen д/н 587 -03 ТВ під керуванням водія [PERSON], під час якого обидва автомобілі зазнали технічних пошкоджень. Працівниками ВДАІ м. Самбора Львівської області відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст. 124 КпАП України . Із постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30.07.2014 року, винесеної у справі № 466/5145/14 – п про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України, [PERSON] визнано винним в допущеному правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, а, отже, по вині останнього автомобіль позивача отримав технічні ушкодження. Визначаючи розмір завданих матеріальних збитків, заподіяних власнику наземного транспортного засобу – автомобіля «Volkswagen д/н 587 – 03 ТВ» внаслідок дорожньо – транспортної пригоди, позивач звернувся до спеціаліста – автотоварознавця. Із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0367, складеного 18.07.2014 року, видно, що вартість матеріальних збитків внаслідок пошкодженням автомобіля позивача «Volkswagen д/н 587 – 03 ТВ» станом на момент проведення дослідження становить 34 283,08 грн. Із товарного чеку від 18.07.2014 року, наявного в матеріалах справи, убачається, що вартість проведення даного експертного автотоварознавчого дослідження становить 1300 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як убачається з матеріалів справи, на момент пригоди третя особа [PERSON] керувала належним ДП «Савсервіс Карпати» транспортним засобом – Renault Logan д/н [NUMBER] на підставі подорожнього листа серії № ВСА 00003271 службового легкового автомобіля, тому водій перебував в трудових відносинах з відповідачем [PERSON] підприємством «Савсервіс Карпати». Відповідно до ст. 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (зі змінами), відповідач ДП «Савсервіс Карпати» застрахувало свою цивільно – правову відповідальність в товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста», відповідно до якої автомобіль [NUMBER] відповідно до вказаного Закону є забезпеченим транспортним засобом. [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» є страховиком дочірнього підприємства «Савсервіс Карпати» на підставі укладеного між ними полісу (договору) страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6220537 від 29.10.2013 року, строком на 1 рік з 12.11.2013 року по 11.11.2014 року включно. Відносини між страховою компанією «Наста» та дочірнім підприємством «Савсервіс Карпати», що склалися внаслідок укладання договору страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (зі змінами) (надалі - Закон ОСЦПРРНТЗ) та зачіпають інтереси потерпілих осіб. Метою Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідності до ст. 3 цього закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров’ю та / або майну потерпілих внаслідок дорожньо – транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 4 Закону ОСЦПВВНТЗ суб’єктами страхування цивільно – правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі. Позивач на підставі п.1.3 ст. 1 Закону ОСЦПВВНТЗ являється потерпілим і на нього як потерпілого поширюється дія закону ОСЦПВВНТЗ. Відповідно до п.1 ст. 22 Закону ОСЦПВВНТЗ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо – транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи. Згідно полісу (договору) страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6220537 від 29.10.2013 року відповідальність відповідача товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» за шкоду, спричинену майну в межах страхової суми, становить 50 000 грн. Розмір франшизи становить 500 грн. Згідно ст. 12 Закону ОСЦПВВНТЗ страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи і відповідно до п.12.1 ст. 12 цього закону встановлюється при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих при укладенні договору обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності, і не може перевищувати 2 % страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Таким чином, оскільки розмір завданих внаслідок дорожньо – транспортної пригоди збитків не перевищує розміру страхової суми за відповідним полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності наземних транспортних засобів, згідно з вимогами чинного законодавства обов’язок щодо відшкодування таких збитків покладається на [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» і воно несе майнову відповідальність перед ним в межах страхової суми за наступним розрахунком: 34 283,08 грн. (матеріальний збиток) – 500 грн. (франшиза) = 33783,08 ( тридцять три тисячі сімсот вісімдесят три грн. 08 коп.). Розмір франшизи – 500 грн, а відтак вимога позивача про стягнення 33 783, 08 грн. страхового відшкодування підлягає задоволенню. Розмір франшизи – 500 грн. повинен бути компенсований ДП «Савсервім Карпати» у відповідності до ст. 12 Закону ОСЦПВВНТЗ. Представник відповідача ДП «Савсервіс Карпати» у своєму поясненні зазначив, що відповідно до п.12.1 ст. 12, п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, а тому оскільки полісом № АС /6220537 обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 500 грн, а позивачем не було повідомлено реквізити банківського рахунку, на який може бути перерахована сума франшизи, а з метою виконання вказаних вимог чинного законодавства 10.10.2014 року ДП «Савсервіс Карпати» поштовим переказом було перераховано компенсацію суми франшизи в розмірі 500 грн., що підтверджує копія фіскального чеку № 8583 від 10.10.2014 року, і про що позивача було повідомлено листом від 13.10.2014 року. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, позивачу ніхто не надсилав листа – повідомлення про поштовий переказ ДП «Савсервіс Карпати», тобто про компенсацію ним суми франшизи за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і даного переказу від не одержував. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з Дочірнього підприємства «Савсервіс Картати» 500 грн. франшизи підлягає задоволенню. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (від 01.07.2004 року) визначено: страховим випадком є дорожньо – транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно – правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров’ю та / або майну потерпілого. У ст. 29 Закону ОСЦПВВНТЗ вказано: «У зв’язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов’язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо – транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо – транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо – транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послугу стоянки» Разом з цим на [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» повинно бути покладено обов’язок по відшкодування витрат у розмірі 1300 грн., пов’язаних з проведенням оцінки пошкодженого автомобіля позивача, оскільки [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» усупереч вимогам ст. 33 Закону ОСЦПВВНТЗ самоусунулося від проведення оцінки збитків своїми фахівцями, переклавши визначення збитків на позивача. ДП «Савсервіс Карпати» та позивач виконали вимоги, перелічені в п. 33.1 – п.33.1.4., п 33.3 ст. 33 Закону ОСЦПВВНТЗ щодо їхніх дій у разі настання дорожньо – транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), проте до цього часу [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» жодної дії щодо виплати страхового відшкодування не здійснило, чим як страховик порушило право позивача на належне страхове відшкодування. Як було встановлено судом, на початку 2014 року Нацкомфінпослуг анулював ліцензію зі здійснення обов’язкового виду страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста», а Моторне (транспортне) бюро України (надалі – МТСБУ) через заборгованість до фондів МТСБУ виключило [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» з членів МТСБУ. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) – [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), відповідно до ст.. 37.3 Закону ОСЦПВВНТЗ. Підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, вказаних в ст. 37 Закону ОСЦПВВНТЗ, не має та [PERSON] з додатковою відповідальністю страховою відповідальністю «Наста» на адресу позивача письмової відмови у здійсненні страхового відшкодування не надсилалось. Тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] з додатковою відповідальністю страхова компанія «Наста» 1300 грн. витрат, пов’язаних експертним дослідженням, підлягає задоволенню. Крім того, на користь позивача з Дочірнього підприємства «Савсервіс Карпати», повинно бути стягнуто моральну шкоду, що заподіяна [PERSON] підприємством «Савсервіс Карпати», як власником джерела підвищеної небезпеки Як було встановлено в судовому засіданні, в момент дорожньо – транспортної пригоди позивач зазнав сильного душевного потрясіння в силу небезпечності контакту транспортних засобів, виник переляк, страждання, нервовий розлад, адже після ДТП не полишають переживання за своє життя, боязкість в майбутньому здійснювати керування автомобілем. У зв’язку з пошкодженням автомобіля позивач був позбавлений повноцінно вести повсякденний спосіб життя, що, в свою чергу, внесло несприятливі корективи та виникли переживання і хвилювання за своє майбутнє та майбутнє сім’ї у зв’язку з цим тривалий час позивач перебував у пригніченому стані. Позивач залишався сам на сам із скрутним майновим становищем внаслідок пошкодження його автомобіля з вини працівника ДП «Савсервіс Карпати». У цей період часу транспортний засіб був дуже необхідний позивачу у зв’язку з потребою транспортування його батька для проведення хірургічної операції у м. Львові. Відсутність транспортного засобу та відповідно відсутність можливості транспортування батька викликало сильний стрес та переживання, що також завдало значних моральних страждань позивачу. В деяких справах позивач зовсім не прийняв участі що стало фінансовим тягарем для родини. Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Відповідно до ч.2 цієї ж норми збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також , які зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч.2 ст. 1187 ЦК України вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров’я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Ураховуючи наведене, виходячи із глибини фізичних та душевних переживань позивача під час ДТП, ступеню створених для нього незручностей, а саме, позбавлення його можливості користуватися автомобілем протягом тривалого часу, тривалості зусиль для відновлення свого права, відношення винуватого до протиправних дій щодо заподіяння шкоди та його пасивності у поновленні прав позивача, а також вимог розумності, виваженості та справедливості ,суд вважає, що вимога позивача про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивач поніс витрати в розмірі 1205, 84 грн. (455, 84 грн. – судовий збір + 750 грн. – надання правової допомоги), які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved