Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач 14 липня 2017 року, звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування\~позову позивач\~вказував,\~що є\~власником квартири\~[ADDRESS].\~В травні\~2017\~року,\~позивач \~надав \~відповідачам дозвіл\~ на\~ реєстрацію\~ місця\~проживання \~у належній\~йому квартирі.\~Після \~реєстрації \~місця проживання\~відповідачі фактично\~не розпочали\~проживати у\~квартирі позивача,\~не сплачують\~комунальних послуг\~та не\~беруть участі\~у її\~утриманні. З урахуванням вищенаведеного позивач просить суд визнати\~[PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла до провадження судді Ільченко Н.А. Ухвалою суду від 17.07.2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 21.07.2018 року провадження у справі відкрите. За заявою позивача по справі судом ухвалою від 30.10.2017 року, було витребувано у об'єднання співвласників багатоквартирного будинку №17 по вул. Педагогічній Приморського району «ВЕСНА» належним чином завірені копії документів на підставі яких [PERSON], [PERSON], та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO]; витребувано з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області інформацію про коло осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою: [INFO]; витребувано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради інформацію про коло осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою: [INFO].\~\~ На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року №901/0/15018 головуючу по справі суддю Ільченко Наталію Анатоліївну було звільнено у зв'язку з поданням заяви про відставку, справу направлено на авторозподілу. У зв'язку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року вказана цивільна справа передана судді Бондар В.Я. для розгляду по суті. Ухвалою суду від 04.05.2018 року, справа прийнята до провадження, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, та проведенням 08 червня 2018 року підготовчого судового засідання. В підготовче засідання призначене на 08 червня 2018 року сторони не з'явились про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, Відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Наступне підготовче засідання призначене на 01.08.2018 року. Ухвалою суду від 01.08.2018 року, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 09 годину 05 хвилин 25 жовтня 2018 року. 25 жовтня 2018 року від представника позивача по справі надійшла заява згідно якої представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутністю та відсутністю позивача по справі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25502581 від 13.08.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку №17 по вул. Педагогічній Приморського району «ВЕСНА» №30 від 03.07.2018 року, (а.с. 7) та з карток реєстрації осіб (а.с.64,66,68) вбачається, що у квартирі позивача за адресою [ADDRESS], зареєстровано місце проживання його сина [PERSON], та з 16.05.2017 року, зареєстровано місце проживання громадян [PERSON] Федерації [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 05.07.2017 року, мешканцями будинку 17, по вулиці Педагогічна в місті Одеса, було складено акт, про не проживання осіб за місцем реєстрації, яким зафіксовано що відповідачі фактично не проживають у квартирі позивача не сплачують комунальних послуг та не беруть участі у її утриманні. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.\~ За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.\~ Відповідно до частини першої, другої \~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В якості нормативного обґрунтування заявлених позовних вимог позивач по справі посилався на статтю 391, та статтю 405, ЦК України, проте вказані норми не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачі по справі не є членами сім'ї позивача, та не чинять перешкод у користуванню квартирою позивача. Згідно абзацу 4 частини 1 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено що місце проживання це зокрема житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Відповідно до абзацу 11 частини 1\~ статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку . Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідачі зареєстрували своє місце проживання в квартирі позивача, проте не проживають у ній. За таких обставин суд приходить до висновку, що право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Відповідно позовні вимоги в частині втрати відповідачів права користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до\~статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Щодо вимоги позивача про встановлення порядку виконання рішення суду, суд відмовляє у задоволенні даної вимоги, у зв'язка із наступним. Відповідно\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Системний аналіз\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно пункту 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду є безумовною підставою для зняття з реєстрації особу, що визнано судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому встановлення порядку виконання рішення суду не є необхідним. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, що підтверджують не проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON]. за адресою: [ADDRESS], суд вважає за необхідне частково задовольнити позов.

Outcome: partial