Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в травні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 02.08.2014 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстраційний номер 1-1713, [PERSON] належить на праві приватної власності 2/5 частки квартири під № 8, яка знаходиться в м. Вінниці, вул. Гоголя, 20. Відповідно до інформаційної довідки, виданої КП «ВМБТІ» за № 3501 від 21.08.2014 року, загальна площа 2/5 часток згаданої квартири становить 28,7 кв.м., в тому числі, житлова 21,3 кв.м. Згідно з техпаспортом на вказану частку квартири до складу 2/5 частин спірного житла входять кімната 8-3, площею 0,3 кв.м., частина кухні 8-5, площею 2,6 кв.м., частина ванної 8-6, площею 1,3 кв.м., частина туалету 8-7, площею 0,4 кв.м. та балкон, площею 1,4 кв.м. Наймачем кімнати площею 18,5 кв.м. та відповідно кімнати площею 17,2 кв.м. є відповідачі [PERSON] та [PERSON] З моменту смерті батька [PERSON] [PERSON], який помер 13.04.2003 року, позивач успадкував спірну кімнату, але з вини відповідачів не мав змоги реалізувати своє право власності на житло шляхом вселення в квартиру, оскільки відповідачі без його відома та згоди поміняли замок від вхідних дверей і не пускають його в спірне житло. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову в звязку з його безпідставністю. При цьому в ході судового розгляду підтвердила, що вона та [PERSON] проживають в спірній квартирі, не пускають позивача, оскільки вважають, що він оформив право власності незаконно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак повідомлявся належним чином. Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Так, судом обєктивно встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 02.08.2014 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстраційний номер 1-1713, [PERSON] належить на праві приватної власності 2/5 частки квартири під № 8, яка знаходиться в м. Вінниці, вул. Гоголя, 20, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до інформаційної довідки, виданої КП «ВМБТІ» за № 3501 від 21.08.2014 року загальна площа 2/5 часток згаданої квартири становить 28,7 кв.м., в тому числі: житлова 21,3 кв.м. Згідно з техпаспортом на вказану частку квартри до складу 2/5 частин спірного житла входять: кімната 8-3, площею 0,3 кв.м., частина кухні 8-5, площею 2,6 кв.м., частина ванної 8-6, площею 1,3 кв.м., частина туалету 8-7, площею 0,4 кв.м. та балкон, площею 1,4 кв.м. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. [PERSON] із ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі своїми діями створюють перешкоди позивачу у користуванні квартирою № 8 будинку № 20 по вул. Гоголя у м. Вінниці, не впускаючи останнього до житла, що в свою чергу унеможливлює позивачу вільний доступ до даного нерухомого майна. Посилання відповідача на неправомірність отримання позивачем документів на право власності не можуть бути підстаовю для відмови в задоволенні позову, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 1_12 від 19.05.2017 року, також підлягає стягненню з відповідачів, так як у відповідності ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved