Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON], 21.06.1961 р.н, звернулась 09.09.2016 року в суд з цим позовом та просила ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача, [PERSON], [INFO], на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 5824,33 грн., пеню від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період 01.12.2012 року-01.07.2016 року включно у розмірі 5189,89 грн., суму інфляції заборгованості по аліментам у розмірі 9613,89 грн., 3% річних суми заборгованості в розмірі 1331,83 грн., а всього стягнути 21959,94 грн.; Підставою цьому зазначала те, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2000 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 20.03.2000 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач вчасно та у повному обсязі не сплачує аліменти на утримання дитини. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 24.06.2016 року розмір заборгованості відповідача складає 5824,33,00 грн. Розмір пені від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період 01.12.2012 року по 01.07.2016 року включно складає - 5189,89 грн. Крім того, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2012 року стягнуто з відповідача на її користь 14005,07 грн. При таких обставинах, з відповідача слід також стягнути суму інфляції заборгованості по аліментам у розмірі 9613,89 грн. та 3% річних суми заборгованості в розмірі 1331,83 грн. В ході судового розгляду справи позивачка та її представник адвокат [PERSON] на позові наполягали. Відповідач проти позову заперечував, оскільки не має можливості сплатити заявлену позивачкою суму. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2000 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 20.03.2000 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 24.06.2016 року, встановлено заборгованість відповідача у розмірі 5824,33 грн. за період з 01.12.2012 року про 01.06.2016 рокута 2 місяць (червень 2016 року). Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і стягнення проводиться державним виконавцем відповідно до положень закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. А згідно з ч.9 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. З огляду на наведене, стягнення заборгованості за аліментами у розмірі 5824,33 грн. є по своєї суті повторним стягненням аліментів і така сума заборгованості має бути виплачена боржником в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, а заходи щодо стягнення заборгованості, яка утворилася, повинні застосовувати державні виконавці. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості по аліментам у сумі 5824,33 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 196 СК України передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Позивачка надала суду розрахунок пені за прострочку сплати аліментів за період 01.12.2012 року-01.07.2016 року включно, згідно якого розмір пені становить 5189,89 грн.: 2012 рік Грудень 359х1%х31=111,29 грн. 2013 рік Січень - 363х1%х31=112,53 грн. Лютий -363х1%х28=101,64 грн. Березень -363х1%х31=112,53 грн. Квітень -363х1%х30=108,90 грн. Травень -363х1%х31=112,53 грн. Червень -363х1%х30=108,90 грн. Липень -363х1%х31=112,53 грн. Серпень -363х1%х31=112,53 грн. Вересень -363х1%х30=108,90 грн. Жовтень -363х1%х31=112,53 грн. Листопада -363х1%х30=108,90 грн. Грудень -385,80х1%х31=119,60 грн. 2014 рік Січень 385,80х1%х31=119,60 грн. Лютий -385,80х1%х28=108,02 грн. Березень -385,80х1%х31=119,60 грн. Квітень -385,80х1%х30=115,74 грн. Травень -385,80х1%х31=119,60 грн. Червень -385,80х1%х30=115,74 грн. Липень -385,80х1%х31=119,60 грн. Серпень -385,80х1%х31=119,60 грн. Вересень -385,80х1%х30=115,74 грн. Жовтень -385,80х1%х31=119,60 грн. Листопада -385,80х1%х30=115,74 грн. Грудень -385,80х1%х31=119,60 грн. 2015 рік Січень 385,80х1%х31=119,60 грн. Лютий -385,80х1%х28=108,02 грн. Березень -385,80х1%х31=119,60 грн. Квітень -385,80х1%х30=115,74 грн. Травень -385,80х1%х31=119,60 грн. Червень -385,80х1%х30=115,74 грн. Липень -385,80х1%х31=119,60 грн. Серпень -385,80х1%х31=119,60 грн. Вересень -436,50х1%х30=130,95 грн. Жовтень -436,50х1%х31=135,31 грн. Листопада -436,50х1%х30=130,95 грн. Грудень -436,50х1%х31=135,31 грн. 2016 рік Січень 436,50х1%х31=135,31 грн. Лютий -436,50х1%х28=122,22 грн. Березень -436,50х1%х31=135,31 грн. Квітень -436,50х1%х30=130,95 грн. Травень -459,30х1%х31=142,41 грн. Червень -459,30х1%х30=137,89 грн. Враховуючи, що відповідач, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує аліменти на утримання дітей, суд вважає, що з нього на підставі ст. 196 СК України підлягає стягненню на користь позивачки пеня у розмірі 5189,89 грн., що визначена розрахунком позивачки. Відсутність у відповідача коштів не звільняє його від виконання аліментних зобовязань в тому числі сплати пені за його невиконання. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення втрат від інфляції та 3% річних, суд приходить такого висновку. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена ст.196 СК України, яка є спеціальною нормою закону (на відміну від ст.625 ЦК України) та повинна застосовуватися до правовідносин, що виникають у зв'язку з простроченням сплати аліментів. Так, ч.1 ст.196 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог про стягнення втрат від інфляції та 3% річних слід відмовити, оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена ст.196 СК України, а тому положення ст.625 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини. Крім цього на відповідача слід покласти судові витрати по справі в частині задоволеного позову у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial