Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» (далі за текстом - [PERSON]) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01 червня 2010 року між Банком та відповідачем укладено договір № б/н, згідно умов якого [PERSON]. отримала кредит в розмірі 8700 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого станом на 05 грудня 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 18020 гривень 87 копійок, з яких: 6019 гривень 53 копійки тіло кредиту, 5806 гривень 33 копійки заборгованість за процентами за користування кредитом, 4860 гривень 68 копійок заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 834 гривні 33 копійки штраф (процентна складова). Посилаючись на неналежне виконання кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18020,87 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 гривень. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Враховуючи умови\~ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] встановлено, що 01 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 8700 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого перед позивачем відповідно до умов кредитного договору станом на 05 грудня 2016 року в неї виникла заборгованість в розмірі 18020 гривень 87 копійок, з яких: 6019 гривень 53 копійки тіло кредиту, 5806 гривень 33 копійки заборгованість за процентами за користування кредитом, 4860 гривень 68 копійок заборгованість за пенею, 500 гривень штраф (фіксована частина), 834 гривні 33 копійки штраф (процентна складова). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України\~закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено \~ст. 611 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). В звязку з вищевикладеним, суд знаходить позовні вимоги банка обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved