overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач 25.06.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 03.09.2006 року зареєстрований Іванопільською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, актовий запис № 13. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.2006 року, Іванопільською селищною радою Чуднівського району Житомирської області, актовий запис № 13 ( а.с. 12 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 13 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач 25.06.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 01.09.06 р. як [PERSON] та [PERSON] . 29.09.10 р. відповідач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки [PERSON] , 07 р. н. , [PERSON] , 12 р. н.. Зазначає, що подружні стосунки сторін погіршились більше року тому. Відповідач вдавався до домашнього насильства щодо неї, між сторонами постійно виникали конфлікти, тому вони почали проживати окремо. Порозуміння сторони не досягли, тому припинили фактично шлюбні стосунки, що стали напруженими, а спільне проживання - нестерпним. Її спроби до збереження шлюбу не дали бажаних результатів. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 16.07.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав під розпис 28.07.20 р.. За станом на 25.08.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони фактично не проживають спільно тривалий час, позивач не бажає збереження свого шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 01.09.06 відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 01.09.06 р., актовий запис № 425. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач 25.07.19 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 29.08.14 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей - син [PERSON] , 15 р. н., дочка [PERSON] , [INFO]. Зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалось. Між сторонами почали виникати сварки та непорозуміння. Відповідач безпідставно ревнувала його, не зважала на його спроби зберегти шлюб, настроює проти нього дітей. Сторони спільно не проживають біля 10 міс.. Шлюб існує формально, примирення є неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву до суду не подала. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач на даний час позов визнала, зокрема, засобом неподання відзиву на позовну заяву, поданням відповідної заяви, наданий судом строк для можливого примирення сторін не дав бажаних результатів, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується копією свідоцтва про шлюб, таке видане 29.08.14 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 29.08.14 р., актовий запис № 360. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач 25.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 17.07.09 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних неповнолітніх дітей - сини [PERSON] , 17 р . н. , [PERSON] , р. н.. Зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, сторони не бажають збереження шлюбу. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. 03.09.19 р. відкрито провадження у справі. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано судом у встановленому законом порядку. Врахувавши позиції сторін суд вважає, що розгляд справи можливий у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось і вона не вбачає, що можливе збереження шлюбу на даний час. Відповідач не працює та зловживає спиртним. Приклад поведінки відповідача у побуті негативно впливає на виховання синів. Сторони біля 2 - х місяців з дати подання позову спільно фактично не проживають. Проти надання судом строку для можливого примирення сторін категорично заперечує. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та суду пояснив, що у сімейному житті сторін виникали непорозуміння та він, маючи почуття до позивача, вважав, що збереження шлюбу можливе. Однак на даний час проти надання судом строку для можливого примирення сторін категорично заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають окремо фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо; сторони заперечують проти надання судом строку для можливого примирення сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17.07.09 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 17.07.09 р., актовий запис № 248. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач 25.07.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1996 року належить квартира № 12 у буд. 7 Б по вул. Першотравнева у м. Нікополі Дніпропетровської області. У вказаній квартирі, крім неї зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] Відповідачі не проживають у її квартирі протягом вже тривалого часу, [PERSON] з 2001 року, а [PERSON] з 2008 року. Фактично вони мешкають за адресою - м. Нікополь, вул. Калашнікова, буд. 78, але знятися з реєстрації добровільно відмовляються. Їй дуже важко сплачувати додаткові витрати за комунальні послуги. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житлом за адресою:\~м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд. 7 Б, кв. 12 . Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.19). Від Нікопольського районного відділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області надійшла до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.17-18). Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира № 12 у буд. № 7 Б по вул. Першотравнева у м. Нікополі Дніпропетровської області належить на праві приватної власності Водягіній [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1996 року (а.с.6). У вказаній квартирі, крім позивача зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою за вих. № 14 від 14.07.2016 року, виданою ОСББ «Соната- 7 Б» (а.с. 7). На теперішній час відповідачі мешкають за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Калашнікова, буд. 78, в квартирі позивача їх особистих речей немає. З акту № 15 від 14.07.2016 року, складеного ОСББ «Соната- 7 Б», вбачається, що зі слів сусідів, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстровані, але не проживають за вищевказаною адресою (а.с. 8). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] [INFO] народження з 14.09.2004 року зареєстрована за адресою: [INFO] Б, кв. 12 (а.с.12), [PERSON] [INFO] з 30.11.2006 року зареєстрована за адресою - м. Нікополь, вул. Першотравнева, буд. 7 Б, кв. 12 (а.с. 13). Позивач вимушена нести додаткові витрати за відповідачів по оплаті за комунальні послуги. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження квартирою. У добровільному порядку відповідачі не бажають вирішити спір. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач 25.07.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. Підставою своїх вимог вважає те, що 03.12.2009 року вони з відповідачем вперше зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходяться на її утримані, що підтверджується довідкою Аврамівської сільської ради від від 20.07.2016 року за №2225. Відповідач добровільно допогоги на утримання дитини не надає. Позивач не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною інвалідом до 18 років в розмірі 1400 грн в місяць, інших доходів не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів доходів. Обсяг цих аліментів є тим необхідним та достатнім матеріальним забезпеченням для виховання неповнолітнього сина. Інших осіб на утриманні відповідач не має, тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини. Під час проведення розляду справи позивач не зявилася, звернулася до суду з зяявою, в якій просить справу розглядати у її відсутність та задоволити її позовні вимоги у повному обсязі. Під час проведення судового слухання справи відповідач не зявився, надіслав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позовні вимоги позивача відповідачем не оспорюються і виходить з наступного: У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання позову відповідачем, в межах заявлених позовних вимог, свідчить про його можливість сплачувати аліменти у визначених позивачем розмірах, а пред»явлення позивачем позову, в межах заявлених вимог, свідчить про достатність вказаних стягнень на задоволення матеріальних потреб на виховання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Рішення суду підлягає допуску до негайного виконання в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач 25.07.2017 р. звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 08.08.2014 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Спадкоємцями після її смерті є лише позивач. Позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею пропущено строк з поважних причин. Просить суд винести рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 08.08.2014 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON]М,, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник\~\~відповідача Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши докази, судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть І-НО №790975, виданого 16.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]\~померла 08.08.2014 року, актовий запис № 381. Відповідно до заповіту від 23.08.2000 р., зареєстрованого в реєстрі за №2737 посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної контори, [PERSON] зробила розпорядження, а саме: заповідала [PERSON] квартиру №62, яка розташована заадресою: м. Авдіївка, вул. Семашко, б.5. З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої \~08.08.2014 року. Приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON]. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON], померлої \~08.08.2014 року у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно інформації наданої Приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] від 09.10.2017 № 347/01-09, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 08.08.2014 року, спадкової справи не заводилось. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. пропустила з поважних причин строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої \~08.08.2014 року. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню, оскільки відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач 25.07.2018 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у шлюбі з 06 березня 2005 року, шлюб зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що складено відповідний актовий запис № 35 від 06 березня 2005 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину: - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них відсутнє бажання бути разом, з травня місяця 2015 року шлюбні відносини між ними припинено, з липня місяця 2015 року проживають в різних місцях, спільного господарства не ведуть. Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів та спору щодо місця проживання дитини немає, оскільки щодо участі у вихованні дитини між сторонами досягнуто домовленості. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 30.07.2018 року позов залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 30.08.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 27.11.2018 року. У підготвоче засідання 27 листопада 2018 року сторони не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява в якій вказано, що [PERSON] визнала позов, пред'явлений до неї, в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв'язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач 25.07.2018 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стала несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність довіри, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки та скандали, які унеможливлювали спільне проживання. Внаслідок зазначеного сторони з початку 2018 року спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, за цей час вона зрозуміла, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «[PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 02.03.2006 р. зареєстрували шлюб у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 02.03.2006 року. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони протягом року спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 704,80 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved