Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила наступне: рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 листопада 2011 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем - [PERSON] (укладений 14.02.2009 р.) було розірвано, доньку - [PERSON] , [INFO] , залишено на її утримання та виховання. Рішення набрало законної сили 22.11.2011 р., питання щодо стягнення аліментів судом не вирішувалось, оскільки відповідач постійно давав зрозуміти, що він подарує доньці квартиру (з його слів він та його сім`я мають у власності декілька об`єктів нерухомості). У добровільному порядку колишній чоловік матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, документи на володіння квартирою на свою малолітню доньку не оформив. Позивач [PERSON] свого житла не має, до Ужгорода переїхала з метою поєднання свого життя з [PERSON] . Після розірвання шлюбу я з дитиною змушена була з`їхати до орендованої квартири. До сьогоднішнього дня проживають разом з донькою на зйомних квартирах. Крім того у своїй позовній заяві також посилається на те, що відповідач - [PERSON] працездатний, а тому, вважає, він може сплачувати аліменти у розмірі, передбаченому законодавством. для належного забезпечення умов проживання та виховання своєї дитини витрати на утримання на місяць становлять значно більшу (порівняно з мінімальною) суму: оренда квартири - 350 доларів США, курси програмування - біля 1000 грн., курси японської мови - 800 грн., крім цього - витрати на одяг, взуття, їжу, канцтовари, шкільні витрати на «потреби класу», комунальні послуги, ліки, транспортні витрати та інше, що складно порахувати точними сумами. Все вищенаведене спонукало позивачку звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів згідно якої остання просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 5\~000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] з моменту розлучення ( [INFO] ) в сумі 540\~000 (п`ятсот сорок тисяч) \~ гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, подала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином повідомлений. Разом з тим, відповідачем 15.03.2021 року було подано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позовні вимоги визнає лише частково, а саме просить ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2\~500 гривень починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, а саме 14.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних просить відмовити, оскільки вважає такі є недоведеними достатніми доказами. Судове засідання у справі було призначене на 29.04.2021 року на 11 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 30.04.2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2011 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем - [PERSON] (укладений 14.02.2009 р.) було розірвано, доньку - [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Рішення набрало законної сили 22.11.2011 р., питання щодо стягнення аліментів судом не вирішувалось. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] . З наданих суду договорів оренди житла від 24.05.2019 року, від квітня 2019, від 20.02.2016 року, від 09.09.2015 року позивач тривалий час винаймає житло у приватних осіб. Крім того, із договору № 1010040 від 19.09.2018 року вбачається, що неповнолітня донька - [PERSON] [INFO] , починаючи з 2018 року протягом наступних п`яти років проходить навчання в ТзОВ «Комп`ютерна академія Шаг Закарпаття» Згідно довідки Свалявської міської ради № 35 від 04 березня 2021 року, відповідач [PERSON] працює у вчителем у Свалявській Загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 та його заробіток з вересня 2020 року по лютий 2021 року складає 109\~400 гривень 72 копійки. Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] протягом займався підприємницькою діяльністю, а саме роздрібною торгівлею косметичними та парюфюмерними засобами, проте докази отримання ним доходів від підприємницької діяльності суду не надано. Згідно вищенаведеного витягу 29.12.2016 року відповідач припинив займатися підприємницькою діяльністю на підставі власного рішення. Крім того, позивачем до матеріалів справи додано прокол обстеження на магнітно-резонансному томографі №21979 від 23.06.2020 року, у відповідача - [PERSON] на момент обстеження виявлено ознаки остеохондрозу міжхребцевих дисків поперекового відділу хребта та протрузії диску. Згідно з ст.\~55\~СК\~України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст.\~150\~СК\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст.\~155\~СК\~України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~182\~СК\~України\~при визначенні\~розміру\~аліментів\~суд враховує:\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння\~та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна\~та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів,\~виключних\~прав\~на результати\~інтелектуальної\~діяльності,\~корпоративних\~прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати\~платника\~аліментів,\~\~у тому\~числі\~на\~придбання нерухомого\~або\~рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~встановлений розмір\~прожиткового мінімуму\~на 2021\~рік для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно цього ж\~Закону\~ установлений у 2021 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1\~197,50 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2\~395,00 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 4\~200,00 грн. Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх доньки, з врахуванням позиції відповідача описаній у відзиві поданому до суду 15.03.2021 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень 00 копійок, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову (14 грудня 2020 року) і до досягнення дитиною повноліття. Врегулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Згідно статті 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам з 11.11.2011 року по 14.12.2020 року, тобто за останні дев`ять років, проте жодних доказів обов`язку сплати вказаних аліментів, величину їх розміру, чи будь-яких звернень до відповідача щодо їх сплати суду не надала. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг одержати в зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Аналіз\~ст. 191 СК України\~свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів від відповідача; (б) ухилення відповідача від надання аліментів на утримання. Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним судом України у справі № 748/2340/17. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що позивачем не надано доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів від відповідача за минулий час, але не міг одержати в зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині. Питання щодо стягнення судового збору з відповідача судом не вирішується, оскільки стаття 141 ЦПК України не передбачає такого стягнення.

Outcome: partial