Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач 12.03.2019 року звернулась до суду із зазначеним позовом, який 01.07.2019 року уточнила, та в якому просить визнати за нею право власності право власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , та право власності на 3/8 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що померлі були її батьками і після смерті кожного з них відкрилась спадщина, до складу якої входять частки вищезазначеної квартири. 15.03.2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а [INFO] року - про прийняття спадщини після смерті матері, однак отримала відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Позивач зазначає, що за життя кожному з померлих належало по 1/4 частині квартири. Після смерті [PERSON] , її чоловік [PERSON] та позивач (донька померлої) вважались такими, які фактично прийняли спадщину, і успадкували по 1/8 частки квартири, а після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є позивач і також фактично прийняла спадщину у вигляді 3/8 частки квартири. Але у зв`язку з відсутністю умов та можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач у підготовче засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, її інтереси в суді буде представляти адвокат Романенко О.С. /а.с.38/. Представник позивача заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити /а.с.106/. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника виконкому, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.104,105). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, а [INFO] помер [PERSON] - її батько /а.с.8,9,10/. Після їхньої смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять частки квартири [ADDRESS] , які за життя належали останнім на праві спільної сумісної власності /а.с.14/. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги і 15 березня 2016 року вона звернулась до державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В., з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, а 18 березня [INFO] - з заявою про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру /а.с.11,12/. Спірна квартира належить позивачу, її синові - [PERSON] , а також померлим [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № І 247 від 12 червня 2006 року. Право власності на спірну квартиру зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 21ПВШ-329, номер запису 12119 /а.с.47/. Відповідно до ч.2 ст.ст.370,372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду. Таким чином, за життя померлим [PERSON] та [PERSON] належало кожному по 1/4 частці спірної квартири. Відповідно до ч.1 ст.1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями [PERSON] першої черги спадкування були її чоловік - [PERSON] та донька - Позивач по справі. Частиною 3 ст.1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки на день смерті [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані за однією адресою ( [ADDRESS] ) спадкоємці першої черги [PERSON] та позивач, які в установлений законом строк не відмовились від спадщини, вони вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Статтею 1267 Цивільного кодексу України, передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки, за життя [PERSON] належала 1/4 частка спірної квартири, то відповідно [PERSON] , як чоловік померлої після її смерті успадкував 1/8 частку спірної квартиру, інша 1/8 частка відповідно було успадкована позивачем по справі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить 3/8 частки спірної квартири (1/4 частка - на підставі Свідоцтва про право власності на житло +1/8 частка - фактично прийнята спадщина після смерті дружини). Позивач по справі, як донька померлого [PERSON] , спадкоємець першої черги спадкування, в порядку ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, фактично прийняла спадщину після смерті свого батька. Оскільки заповітів померлі [PERSON] та [PERSON] не склали спадкування їх майна здійснюється за законом. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позивач по справі є єдиною спадкоємицею першої черги, в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України фактично прийняла спадщину після смерті своїх батьків, але не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючого документа на майно, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved