Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач 11 січня 2017 року,звернулася до Шевченківського районного суд Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 30 серпня 2003 року у відділі РАГС Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис №41. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні характери та погляди на життя. Протягом тривалого часу у них з відповідачем виникали непорозуміння, внаслідок чого мали місце сварки, від яких погіршувалося її самопочуття. На даний час стосунки з відповідачем напружені, вони практично не спілкуються, хоча і мешкають за одною адресою. Фактично їх сім'я розпалася, спільного господарства не ведуть ,шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально. Відповідач живе власним життям, не приділяє достатньої уваги родині. Примирення та збереження сім'ї неможливе, оскільки конфлікт між ними не є тимчасовим. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у своєї відсутності, позовні вимоги підтимала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву та проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності стороін , на підставі наданних суду доказів , що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах. Судом встановлені та кі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER], виданого відділом РАГС Шевченківського РУЮ Харківської області, від 30 серпня 2003 року) між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сумісне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, на теперішній час їх родина розпалась та поновити її немає можливості. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сісейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином суд вважає , що сім'я сторін розпалась , та поновити її на теперішній час не має можливості. Стосовно стягнення судових витрат , суд вважає за можливим задовольнити дану вимогу частково , стягнувши зі сторін судові витрати у рівних частках.

Outcome: approved