Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство [PERSON] Фідобанк (далі ПУАТ Фідобанк) 29.09.2016 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, в якому зазначив, що 02.08.2012р. начальником відділу ДВС Березанського РУЮ миколаївської області було затверджено акт передачі майна стягувачу. 28.02.2012р. приватним нотаріусом БРНО Миколаївської області ПАТ ЕРСТЕ БАНК було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку загальною площею 0,15га, що розташована за адресою с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 10, кадастровий номер 4820982201:05:020:0002. Оскільки ПУАТ Фідобанк має намір зареєструвати за собою право власності на вищезазначену земельну ділянку, але постановою ВДВС Березанського РУЮ від 20.05.2011р. на зазначену земельну ділянку накладено арешт, посилаючись на ст.ст.317,319,321 ЦК України та ст.ст.54,60 Закону України Про виконавче провадження, позивач просить звільнити з-під арешту та заборони відчуження земельну ділянку, яка розташована за адресою с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 10, кадастровий номер 4820982201:05:020:0002, на яку накладено арешт постановою ВДВС Березанського РУЮ про арешт майна боржника 26681411, 20.05.2011, реєстраційний номер обтяження 12120870 від 01.02.2012р. та стягнути з відповідачки судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, у надісланих до суду письмових заявах (а.с.25,31) позовні вимоги підтримав та зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання через оголошення у пресі (а.с.28), відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявилась. Представник третьої особи - Березанського ВДВС головного управління юстиції у Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі свого представника. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності представника позивача та відповідачки з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224-226 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 28.08.2012р. приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу відповідно до ст.61 Закону України Про виконавче провадження та на підставі акта про передачу арештованого нерухомого майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником ВДВС Березанського РУЮ 02.08.2012р.. ПАТ ЕРСТЕ БАНК видано свідоцтво про право власності на майно, що складається з земельної ділянки площею 0,15га, кадастровий номер 48250982201:05:020:0002, розташованої с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 10, оскільки майно не реалізовано (торги не відбулися) і стягував виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] (а.с.5). З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що на підставі постанови про арешт майна, 26681411, 20.05.2011, ВДВС Березанського РУЮ накладено арешт на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,15га, кадастровий номер 48250982201:05:020:0002, розташованої с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, вул. Молодіжна, 10, реєстраційний номер обтяження 12120870 від 01.02.2012р. (а.с.6). Тому, зазначений арешт майна не дає змоги зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.1 Закону України Про іпотеку - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. В частині 6 ст.3 вказаного Закону зазначено, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч.7 ст.3 вказаного Закону). Відповідно ч.4 ст.54 Закону України Про виконавче провадження про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст.575 ЦК України). Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон повязує права і обовязки щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обовязки, встановлені законом та/або договором. Згідно зі ст.14 вищевказаного Закону пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст.60 Закону України Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Таким чином, враховуючи, що власником спірної земельної ділянки є ПУАТ ФІДОБАНК, який згідно Статуту, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 14.04.2016р. протокол №78, погодженого Національним Банком України 25.04.2016р. та зареєстрованого в реєстрі за №2531 (а.с.7-9) є правонаступником ПАТ ЕРСТЕ БАНК, позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved