Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) 22 березня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 40 385 гривень 52 копійок та судових витрат у справі, пов'язаних з оплатою судового збору в сумі 1 600 гривень. В обгрунтування позову вказував, що відповідно до укладеного між ними 25 січня 2012 року кредитного договору без номеру Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив своїм підписом згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та Банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови формування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку боржник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Згідно п.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та/або тарифів Банку, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3 Умов та правил користування платіжною карткою Банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно до п.2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав і станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість на загальну суму 40 385,52 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 3 577,39 гривень; заборгованості по процентах за користування кредитом 31 208,82 гривень, заборгованості за пенею та комісією 3 200 гривень, а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) 500 гривень; штрафу (процентної складової) 1 899,31 гривень. Тому позивач з підстав умов кредитного договору, статей 509,525,526,527,530,ч.1 ст.598, 599,610, ч.2 ст.615,629,1054 Цивільного кодексу України просить суд його вимоги до відповідача задовольнити. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування пояснив так, як викладено вище в описовій частині рішення та у письмовому поясненні на заперечення відповідача та доповнив, що між позивачем і відповідачем була укладена угода про надання кредиту 25 січня 2012 року, що підтверджується анкетою-заявою, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає кредитний договір, ліміт по якому змінювався впродовж його користування споживачем. Відповідач активно користувався платіжною карткою і здійснив останній платіж 23 квітня 2014 року. Відповідно до статті 634 ЦК України вказаний договір за своєю формою є договором приєднання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що між ним та Банком була усна неузгоджена угода, за якою він отримав кредит, платіжну картку та користувався кредитом і повністю погасив борг по його підрахунках 7 500 гривень. Він підтверджує, що дійсно наявну на а.с.6 заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку він підписував 25 січня 2012 року та з її змістом був ознайомлений. Але вважає такий правочин недійсним, так як письмового договору Банк з ним не укладав. Крім того, вважає, що загальний трирічний строк позовної давності сплинув 25 січня 2015 року, а спеціальний річний строк позовної давності щодо неустойки (штрафу, пені) сплинув 25 січня 2013 року. Тому просив суд застосувати строк позовної давності та повністю відмовити Банку у задоволенні його позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідно до укладеного 25 січня 2012 року між сторонами кредитного договору без номеру Банк надав позичальнику [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2 000 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-31). З боку кредитора зобов'язання виконані своєчасно та в повному обсязі. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно наданого позивачем письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором, який є належним та допустимим доказом, не спростованого відповідачем [PERSON], відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 28 лютого 2017 року має прострочену заборгованість на загальну суму 40 385,52 гривень (а.с. 4,5). На даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Посилання відповідача в частині застосування спеціального строку позовної давності є частково обгрунтованим. Звернувшись до суду 22 березня 2017 року з позовом, Банк не пропустив загальний трирічний строк позовної давності, так як строк дії картки був пролонгований між сторонами, а також відповідач [PERSON] останній раз погашав кредит 23 квітня 2014 року у сумі 200 гривень, що відображено в розрахунку заборгованості і свідчить про визнання ним боргу станом на вказаний період. Згідно ч.1,3 статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув, до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Що стосується спеціального строку позовної давності, то по пені встановлений законом річний строк давності договором між сторонами не подовжувався. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, позивач не пропустив загальний строк позовної давності для звернення до суду з позовом. Згідно п.1 ч.2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідачу [PERSON]Банк нарахував пеню починаючи з 01 грудня 2013 року і станом на 28 лютого 2017 року в сумі 3 200 гривень, тобто за період більший, ніж один рік. Тому суд відповідно до ч.3,4 статті 267 Цивільного кодексу України застосовує спеціальну позовну давність та стягує з відповідача на користь позивача пеню та комісію за останній рік в сумі 1200 гривень (різницю 3200 -2000). Оскільки судом частково задоволено позовну вимогу про стягнення пені та комісії, відповідно зменшується і розмір штрафу (процентної складової) з 1 899,31 гривень до 1799,31 гривень, так як базою для нарахування нового розміру штрафу є розмір пені та комісії 1200 гривень, а Банком брався для обрахунку цей розмір штрафу, у тому числі з розміру пені та комісії 3 200 гривень. Решта заперечень відповідача [PERSON] проти позову не грунтуються на вимогах діючого законодавства і суд не бере їх до уваги, так як укладений між сторонами договір є чинний, відповідає вимогам закону. Отже, відповідно до змісту статей 509, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд постановляє рішення про часткове задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 38 285 гривень 52 копійки, яка складається з заборгованості: за кредитом у сумі 3 577 гривень 39 копійок, по процентах за користування кредитом у сумі 31 208,82 гривень, за пенею та комісією у межах річного строку позовної давності у сумі 1 200 гривень, штрафу (фіксованої частини) у сумі 500 гривень, штрафу (процентної складової) у сумі 1 799 гривень 31 копійки. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення позивач сплатив судовий збір до спеціального фонду державного бюджету України у сумі 1600 гривень (а.с.1,43), які суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial