Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі свого представника [PERSON], звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить: встановити факт родинних відносин, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка померла 02 травня 1994 року, є рідною тіткою [PERSON], який помер 22 січня 2016 року; визнати за [PERSON] право власності на 7/25 частин домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Гастело, 1/40 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 22 січня 2016 року; визнати за [PERSON] право власності на квартиру № 90, яка розташована в будинку № 18 по вул. Добролюбова в м. Харків, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 22 січня 2016 року; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль ВАЗ 21051, 1990 року випуску, державний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 22 січня 2016 року. В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять частина домоволодіння в м. Люботин, квартира в м. Харкові та легковий автомобіль. Але спадкоємців першої чи другою черги після смерті [PERSON] немає, оскільки спадкодавець за життя не має дружини та дітей. До числа спадкоємців третьої черги можна віднести [PERSON] рідну тітку померлого. Але остання померла ще у 1994 році, а тому позивач [PERSON], як її рідна донька, має право успадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері, [PERSON] З цією метою позивач [PERSON], як стверджує в позовній заяві її представник, своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата, [PERSON] Але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла через відсутність документального підтвердження родинних відносин з померлим [PERSON], оскільки не збереглося свідоцтво про народження матері, [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В своїх поясненнях представник позивача посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але направив до суду листа з проханням проводити судовий розгляду за його відсутності, в якому вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, а також підтвердив ту обставину, що спадщину після смерті двоюрідного брат [PERSON] він не приймав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти обставин, викладених у позовній заяві, не заперечувала, погодилася з тим, аби спадкове майно отримала [PERSON], та позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судовому засіданні, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Згідно з національним паспортом громадянина України ММ № 525974, виданим Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 01 вересня 2000 року, [PERSON] народився 08 жовтня 1958 року в м. Люботин Харківської області та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Батьками [PERSON], як про це зазначено у свідоцтві про народження ІІ-ЯР № 844987, виданим 12 листопада 1958 року Люботинським міським бюро ЗАГС, являються [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1955 року. Як вбачається з свідоцтва про одруження ЯФ № 706636, виданого 16 січня 1955 року, на час одруження [PERSON], [INFO], мала дошлюбне прізвище «Ольшевська». Відповідно до посвідки про народження УИ № 528509 від 03 травня 1946 року, [PERSON] народилася 15 жовтня 1923 року в с. Миропілля Сумської області та її батьками були [PERSON] і [PERSON]. Позивач [PERSON] до одруження 28 серпня 1959 року зі своїм чоловіком [PERSON] мала дошлюбне прізвище «Барчан», що підтверджується свідоцтвом про одруження І-УР № 443754 від 28 серпня 1959 року, виданим Манченківським селищним ЗАГС Харківського району Харківської області. Як вбачається з посвідки про народження УГ № 674794 від 08 лютого 1945 року, позивач [PERSON] народилася 22 грудня 1937 року та її батьками є [PERSON] і [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1935 року. Згідно з посвідкою про шлюб № 1 при вступі в шлюб мати позивача [PERSON] мала дівоче прізвище «Ольшевська». Таким чином, у матері позивача [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] і мати померлого [PERSON] [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] співпадають по батькові. За ініціативою представника позивача [PERSON] в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є рідною донькою відповідача [PERSON], який, в свою чергу, є рідним братом [PERSON], позивача в даній справі. Свідок підтвердила, що за адресою: м. Люботин, вул. Гастело, 1/40 вона проживала до 1989 року разом з батьками та своїми дідом, [PERSON], і бабусею, [PERSON], в одному житловому будинку. На території подвір'я був розташований ще один житловий будинок, в якому проживали їх родичі сім'я [PERSON]: чоловік [PERSON], дружина [PERSON] та їх син, [PERSON] Свідок [PERSON] також підтвердила суду, що її бабуся [PERSON] була рідною сестрою [PERSON], та вони мали одне дошлюбне прізвище [PERSON]. Обидві сім'ї постійно проживали в своїх будинках разом з дітьми до самої смерті. Інший свідок [PERSON] пояснила, що мешкає за адресою: м. Люботин, вул. Гастело, 3, з 1961 року. Вже тоді її сусідами були сім'я [PERSON]: чоловік [PERSON], дружина [PERSON] та їх син, [PERSON], і сім'я [PERSON]: чоловік [PERSON], дружина [PERSON], та їх діти [PERSON] і [PERSON]. Серед них були дві рідні сестри [PERSON] і [PERSON]. З усіма ними вона, [PERSON], була особисто знайома, бо мешкали вони в своїх будинках до моменту смерті. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до однозначного висновку про те, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка є матір'ю позивача [PERSON], являється рідною сестрою [PERSON], а відтак і рідною тіткою [PERSON]. Встановлення факту родинних відноси має значення для вирішення по суті вимог позивача [PERSON] щодо спадкування за законом після смерті [PERSON] [PERSON] помер 22 січня 2016 року в м. Люботин, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ №524915, виданим 22 січня 2016 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Внаслідок цього відкрилася спадщина, до складу якої входить наступне майно: 7/25 частин домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Гастело, 1/40; квартира № 90, яка розташована в будинку № 18 по вул. Добролюбова в м. Харків; автомобіль ВАЗ 21051, 1990 року випуску, № кузова ХТА210510L1099468, державний номер [NUMBER]. Так, право власності на 7/25 частин домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами, яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Гастело, 1/40, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим 13 квітня 2007 року державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-751. Вказане свідоцтво було зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно 17 квітня 2007 року за № 6931, книга 51. Автомобіль ВАЗ 21051, 1990 року випуску, № кузова ХТА210510L1099468, державний номер [NUMBER], належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС № 094471, виданому 22 січня 2008 року. Спірна квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 вересня 1994 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, зареєстрована на праві спільної власності на ім'я [PERSON] та його батьків, [PERSON] і [PERSON] [PERSON] помер 04 червня 2000 року в м. Люботин, про що Харківський міським відділом РАГС 12 червня 2000 року було видано свідоцтво про смерть І-ВЛ № 247480. [PERSON] померла 05 квітня 2005 року в м. Люботин, про що відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області 07 квітня 2005 року було видано свідоцтво про смерть І-ВЛ № 009440. За повідомленням Пятої Харківської державної нотаріальної контори від 04 квітня 2017 року, після смерті [PERSON], померлого 04 червня 2000 року, була заведена спадкова справа за № 838/2005 на підставі заяви сина померлого - [PERSON], який спадщину прийняв фактично, та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину. За цією заявою [PERSON] було видане лише одне свідоцтво про право на спадщину на грошовий внесок. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] прийняв у свою власність в порядку спадкування після смерті батька частину квартири [ADDRESS], але свідоцтво про право власності на спадщину не отримав та не зареєстрував його у встановленому порядку. За повідомленням Пятої Харківської державної нотаріальної контори від 04 квітня 2017 року, після смерті [PERSON], померлої 05 квітня 2000 року до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено з показань свідків, допитаних в судовому засіданні, [PERSON] та його батьки до моменту смерті фактично постійно мешкали разом за адресою: м. Люботин, вул. Гастело, 1/40. Таким чином, після смерті матері, [PERSON], її син, [PERSON] прийняв спадщину у виді частини квартири [ADDRESS], але свої спадкові права не оформив та право власності на квартиру в цілому на своє ім'я не зареєстрував. Таким чином спірна квартира в цілому належить [PERSON] та входить до складу спадщини, яка відрилася після його смерті. За повідомленням Пятої Харківської державної нотаріальної контори від 04 квітня 2017 року, після смерті [PERSON], померлого 22 січня 2016 року, з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON], яка виступає відповідачем в даній справі, та двоюрідна сестра [PERSON], яка є позивачем в даній справі. Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з вищевикладених обставин, судом зясовано, що рідною тіткою померлого [PERSON] є [PERSON] мати позивача [PERSON] Але [PERSON] померла 02 травня 1994 року в м. Люботин, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 582961, виданим 04 березня 2017 року Люботинським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно зі ст. 1266 ЦК України, двоюрідні сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Приналежність відповідача [PERSON] до числі спадкоємців четвертої черги після померлого спадкодавця [PERSON] підтверджується рішенням Люботинського міського суду Харківської області, ухваленим 08 лютого 2017 року в справі № 630/643/16-ц, та яким встановлений факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] і [PERSON] в період з жовтня 2008 року по 22 січня 2016 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмову від її прийняття. Таким чином, позивач [PERSON], як спадкоємець третьої черги, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, має пріоритетне право по відношенню до відповідача [PERSON] на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], а тому суд задовольняє її позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved