Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 вересня 2016 року звернувсь до Скадовського районного суду Херсонської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], що зареєстрований\~10 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №177. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині відсутності взаєморозумінні між ними, відмінності поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Втрачені всі духовні та фізичні звязки, спільне господарство не ведеться.За таких обставин позивач вважає їхнє із відповідачем подальше спільне життя неможливим. На розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає, оскільки вважає, що сімя розпалася остаточно. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2016 року у справі відкрито провадження. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 29 грудня 2016 року справу передано на розгляд Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області. При автоматизованому розподілі справ, суддею для розгляду даної цивільної справи визначено суддю Павловську І.А. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року справу прийнято до провадження суддею Павловською І.А. та призначено до розгляду у судове засідання на 23 лютого 2017 року. Позивач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання своїх позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні участі не приймала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про визнання позову, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розгляд справи проводити за її відсутності. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому відділом державнї реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, про що 10 грудня 2011 року складено відповідний актовий запис за №177(а.с.12). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. При цьому, на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство. Причиною зазначеного є відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на шлюбні стотунки на обов'язки, що призвело до відсутності довіри та втрати почуття любові і поваги один до одного. Поновлювати шлюбні відносини не бажають. За таких обставин позивач вважає їхнє із відповідачем подальше спільне життя неможливим, нарозірванні шлюбу наполягає. При цьому, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти розірвання шлюбу не заперечує. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності, або релігії одружитися і заснувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, неповнолітніх дітей не мають, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551,21 грн. Крім того, відповідач, що змінила прізвище при укладанні даного шлюбу, не виявила бажання відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved