Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 березня 2018 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що 13 березня 2010 року померла [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельну ділянка площею 2,798 га, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 298704. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON] та [PERSON], проживали однією сімєю з 2004 року по день смерті [PERSON], тобто більше 5 років та [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] та визнати право власності на право на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 13 березня 2010 року. Позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Володарського району Київської області подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 13 березня 2010 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 180920 (а.с.7). За життя [PERSON] заповіту не склала. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,798 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 298704 (а.с.8). Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є позивач, [PERSON], [INFO]. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні докази родинних відносин та докази факту проживання однією сімєю спадкодавця із спадкоємцем, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні факт того, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], яка померла 13 березня 2010 року, стверджується поясненнями позивача та показами свідків [PERSON] та [PERSON], та дослідженими в судовому засіданні доказами. Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що [PERSON] та [PERSON], проживали однією сімєю з 2004 року по день смерті [PERSON], тобто більше 5 років та [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 13 березня 2010 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved