Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач 16.07.2020 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла - [PERSON] , яка своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 20.03.1990 року заповіт, відповідно до якого усе належні їй майно вона заповіла своїй племінниці, [PERSON] . Враховуючи зазначене, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України. Позивач зазначає, що спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту відсутні, однак звернувшись до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Леській Г.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У судове засідання позивач та її представник - [PERSON] , не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує,та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: копію паспорта громадянина України [PERSON] ; копію заповіту [PERSON] , посвідченого 20.03.1990 року головою виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за № 13; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.05.2005 року; лист-повідомлення приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Леській Г.М. від 18.11.2019 року № 201/01-16; довідку Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 526 від 19.06.2020 року; довідку ЛОКП «БТІ та ЕО» № 2479 від 02.07.2020 року; копію технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] ; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 226454240 від 01.10.2020 року; Витяг зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61902582від 01.10.2020 року; клопотання представника відповідача про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ним обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем; відсутність осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved