Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 липня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 30 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1063. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач два роки проживає з іншим чоловіком, у зв'язку з чим між ними припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. З цих підстав [PERSON] просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, зазначивши при цьому, що із позивачем спільно не живуть 9 років, проти розірвання шлюбу не заперечила. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 30 липня 2005 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1063 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2006 року, виданимВідділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено відповідний запис за № 392. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач два роки проживає з іншим чоловіком, у зв'язку з чим між ними припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають дев'ять років. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнала, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved