Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.04.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 27.07.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 27.07.2003 року складено відповідний актовий запис №1390. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через несумісні характери, різне уявлення про сімейний устрій, побут та взаємовідносини подружжя. Подружжя втратило взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Позивач дійшов переконання, що сімя фактично перестала існувати, її відновлення неможливе, шлюб існує формально, подальше його збереження є неможливим та недоцільним. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згоден, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Під час шлюбу у подружжя народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживатимуть з відповідачем. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін по справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу,враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved