Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON], 22.01.1989 р.н, яка мешкає в с. Коси Подільського Одеської області, звернулась 29.11.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з серпня 2013 року та до повноліття дітей. Підставою цьому зазначала те, розірвали з відповідачем шлюб у 2013 році, після чого проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та має постійний заробіток. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач та його представник за довіреністю [PERSON] позов визнавали частково. Зокрема не заперечували у стягненні аліментів з дня подачі позову до суду, але заперечували про стягнення цих аліментів починаючи з 2013 року, оскільки від утримання дітей відповідач не ухилявся. Тому у цій частині позову просили відмовити. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які утримуються матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 29.11.2016 року. Підстав щодо стягнення цих аліментів з серпня 2013 року суд не вбачає, оскільки позивачем не доведено того, що вона вживала заходів щодо стягнення аліментів, але відповідач ухилявся від цього. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial