Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 23 461,20 грн. з 01.09.11р. по 01.01.12р., та з 01.05.14р. по 01.01.15р. Позивач наполягає на позові та вказує, що працює на підприємстві головним механіком з 2000р. по цей час і заборгованість по зарплатні по його розрахунку становить - 23461,20 грн. Представник відповідача заперечує тим, що [PERSON] ніколи не працював на підприємстві, його звільнено в 2013р., так як це рішенням суду встановлено, що він працює в АПФ «Істок», хоча ніякої документації про його працевлаштування на підприємстві не збереглось. Заслухавши сторони та перевіривши надані докази, суд виходить з наступного. За копією трудової книжки [PERSON] працював на АПФ «Істок» на посаді головного механіка з 2000р. (а.с. 5). Представник відповідача стверджує, що [PERSON] не працював на підприємстві. Проте, з рішення Приморського райсуду від 03.10.12р. вбачається, що він працював на цьому підприємстві та продовжує працювати на час винесення рішення і стягнуто заборгованості по зарплатні на його користь АПФ «Істок» в сумі 11 110 грн. за період з 01.10.2011р. по час винесення рішення (а.с. 7). Ухвалою апеляційного суду це рішення залишено без змін і воно набрало чинності 05.11.12р. (а.с. 8). Згідно акту перевірки АПФ «Істок» ДПІ у Приморському районі від 24.11.11р., вбачається, що на той час підприємство було у стадії ліквідаційної процедури: ліквідатор Біцюта А.О. Наведено що з 2009 р. по 01.10.2011р. на підприємстві перебували наймані працівники, у певній кількості. Порушень ведення документації про найманих працівників не виявлено. Проте рахується кредиторська заборгованість по зарплатні за період з 01.10.08р. по 30.09.11р.(а.с. 38-46). В судовому засіданні позивач надав додаток № 1 до вказаного акту за яким вбачається, що перед працівником [PERSON] існує заборгованість по зарплатні на 20.09.11р., яка складає 6634,75 грн. (субрахунок 372). Таким чином суд вбачає, що станом на кінець вересня 2011р. підприємство не розрахувалось з [PERSON] на суму 6623,75 грн. зарплатні. За інший період, включно до його звільнення з підприємства на підставі наказу № 18-к від 10.09.13р. заборгованість стягнута за рішенням суду від 03.10.12р. Що стосується періоду з 01.05.14р. по 01.01.15р., то суд враховує наступне. Суд зобов'язав ухвалою від 05.03.15р. надати АПФ «Істок» відповідні довідки про роботу [PERSON], про його середній заробіток, тощо. Проте, в судовому засіданні, представник відповідача відповів суду, що на підприємстві немає таких довідок і суду вони не будуть надані. Замість цього надав акт перевірки підприємства Держінспекцією праці від 30.03.15р., який проведено на підставі наданих добровільно підприємством документів, за період з 08.01.14р. Тобто період після звільнення позивача з підприємства, то ж суд не бере його зміст до уваги, так як він не відображає стан роботи підприємства на час звільнення позивача. Суд вважає, що вимоги щодо стягнення сум заборгованості по зарплатні на 30.09.2011р. в сумі 6634,75 грн. підлягають задоволенню за вимогами ст. 115 КЗпП. Щодо інших вимог, то суд вбачає, що позивач не в належний спосіб звернувся до суду із позовом, так як при звільненні власник повинен дотриматись вимог статей 116-117 КЗпП, та виникають інший порядок та умови щодо виплати розрахунку, тому це є іншим предметом та підставами звернення до суду із позовом, ніж ті, з якими звернувся до суду [PERSON] Він не позбавлений права повторно звернутись до суду з належним позовом, але за вимогами що їх розглядає суд, позивачу потрібно відмовити за безпідставністю, так як у період з травня 2014р. по січень 2015р. він на підприємстві не працював у зв'язку зі звільненням. Так як відповідач не надав суду довідки про належний розрахунок обов'язкових платежів з суми заборгованості зарплатні, то суд покладає цей обов'язок на відповідача при здійсненні виплати цієї суми. Також, суд може допустити негайне виконання рішення по цій суми зарплатні відповідно до ст. 367 ч.2 ЦПК. Сума судового збору 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача, так як позивача звільнено від її сплати. Забезпечення позову за ухвалою суду від 05.03.15р. підлягає зміні та залишенню чинним в сумі, що дорівнює той, яка підлягає стягненню з відповідача: 6634,75 + 234,60 = 6878,35 грн.

Outcome: partial