Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 вересня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем з 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають доньку [PERSON], 2012 року народження, яка проживає з позивачем. Також вказувала, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 травня 2016 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не сплачує, існує заборгованість. Просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 1320,66 грн. В судовому засіданні позивач уточнила свої вимоги та пояснила, що частково заборгованість по аліментам погашена, просила стягнути розмір неустойки в сумі 1315,67 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог повністю заперечував. Посилався на те, що аліменти позивачу сплачував без прострочення, але не має відповідних квитанцій. Посилався на те, що сплачені ним суми, які відображені в довідках державного виконавця, є розміром аліментів, сплачених ним повторно. При наданні пояснень в судовому засіданні також вказав, що має достатній рішень матеріального забезпечення. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що уточнені в судовому засіданні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 02 липня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 липня 2014 року. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю [PERSON] Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 травня 2016 року, яке вступило в законну силу, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 13 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів відповідачем в добровільному порядку виконано не було, позивачем отримано виконавчий лист, який пред'явлений на примусове виконання до Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Наданими до суду як стороною позивача, так і стороною відповідача довідками-розрахунками державного виконавця встановлено, що відповідачем аліменти щомісячно не сплачувалися, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Зокрема, заборгованість по сплаті аліментів існувала починаючи з 13 квітня 2016 року за кожен наступний місяць та лише в жовтні 2016 року (під час вирішення справи судом) заборгованість по аліментам була повністю погашена. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення неустойки. Посилання відповідача в судовому засіданні на ту обставину, що аліменти сплачувалися, але відсутні підтверджуючі документи, не заслуговує на увагу, оскільки жодні докази на підтвердження такої обставини відповідачем суду надані не були. Більш того, відповідач повністю погоджується з довідкою-розрахунком державного виконавця. Вирішуючи питання щодо розміру пені суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі N 6-94цс15, а також в постанові від 1 червня 2016 року у справі N 6-535цс16. Як встановлено судом та підтверджено в тому числі і довідкою, наданою відповідачем, відповідач за кожен із місяців, коли був зобов'язаний до сплати аліментів (квітень-вересень 2016 року) має прострочення аліментів. Тому позивачем обґрунтовано визначено розмір пені з розрахунку того, що заборгованість за аліментами за кожен місяць була помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки вірно визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів і складає 1315,67 грн. Тому позовні вимоги [PERSON], підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 1315 грн. 67 коп. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved