Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 22 серпня 2017 року в суд з цим позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] (до шлюбу прізвище Скуртул), [INFO], який вони зареєстрували 28 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №138. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Стверджував, що життя з відповідачкою не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу з відповідачем та просила розглянути справу у її відсутність. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Казмирович». Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 28 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №138, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 100652. Від шлюбу сторони мають доньку доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 294 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище відповідача суд залишає без змін.

Outcome: approved