Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє адвокат [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 27 грудня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого він передав відповідачу гроші в розмірі 5000 євро, терміном до 12 місяців, тобто до 26 грудня 2016 року, що підтверджується копією боргової розписки. Всупереч умовам Договору та вимогам ст.ст. 530, 629, 1049 ЦК України, відповідач не виконує прийняті зобовязання щодо повернення грошових коштів, відповідач грошові кошти не повернув, у звязку із чим вона вимушена звернуться до суду з даним позов. Згідно інформації щодо офіційного курсу валют, розміщеної на офіційному сайті Національного банку України, станом на 23.10.2017 р офіційний курс гривні до євро становить 156818,37 грн. за 5000 євро. Таким чином, сума основного богу, що підлягає стягненню з відповідача, згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 23.10.2017 року становить 156 818,37 грн. за 5000 євро. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі еквівалентному 5000 євро, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на 23.10.2017 року, становить 156 818,37 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак спрямувала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує, щодо ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином повістками, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що 27 грудня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу гроші в розмірі 5000 євро, терміном до 12 місяців, тобто до 26 грудня 2016 року, що підтверджується копією боргової розписки (а.с.11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, відповідач у визначений сторонами строк позику не повернув. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 524 ЦК України\~зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до\~ч. 1 ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим\~частина друга статті 524\~та\~частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Дана правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року, справа № 6-284цс17. Однак, відповідач [PERSON] в порушення умов договору та вимог чинного законодавства у встановлений у договорі строк, а саме до 26 грудня 2016 року, позику не повернув. Згідно довідки про курс валют станом на 23 жовтня 2017 року Національним Банком України встановлено, що офіційний курс гривні до євро становить 3136,3674 грн. за 100 євро (а.с.9-10). Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства сума основного боргу становить 156818,37 грн. (5000 євро х 3136,3674 грн. = 156818,37 грн.). У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] взяті на себе перед позивачем зобовязання у вказаний строк не виконав і борг не повернув, то з нього необхідно стягнути на користь позивача суму боргу за договором позики від 27.12.2015 року в розмірі 156 818,37 грн. (сто пятдесят шість тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 37 коп.) Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1568,18 (одну тисячу пятсот шістдесят вісім гривень 18 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved