Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач 27.03.2015 року звернувся до суду з позовом (а.с.2), який уточнював (а.с.14) та яким остаточно просив визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зобовязати Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини. Йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 5353, належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім нього зареєстровані відповідач [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. До 2003 року вони з відповідачем проживали разом без реєстрації шлюбу. З 2003 року відповідач у спірній квартирі не проживає, вона виїхала у невідомому напрямку і її місце проживання йому не відоме. Відповідач у спірній квартирі не зявляється. ЇЇ особистих речей у квартирі немає, що підтверджується [PERSON] про не проживання від 04.02.2015 року. У звязку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі, він вимушений нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Позивач та його представник у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач у судовому засіданні пояснив, що зустрічався з відповідачем, потім у них народилась дочка. Шлюб зареєстрований не був. Його-позивача батьки придбали квартиру [ADDRESS]. Вони проживали з відповідачем та дитиною у вказаній квартирі. У 2003 році відповідач забрала дитину і уїхала. Декілька разів вона приїжджала до своєї матері, яка проживає по вул. Першотравневій. Він приходив туди декілька разів щоб побачити дочку. У відповідача був інший чоловік, який був проти їх побачень. Останній раз він бачив відповідача у 2005 році у її матері. Особистих речей відповідача у спірній квартирі немає. Він живе з іншою жінкою у неї, а за спірну квартиру сплачує комунальні послуги і за відповідача, і за дочку. На даний час йому важко оплачувати комунальні послуги. Ще у 2005 році він просив відповідача знятись з реєстраційного обліку у спірній квартирі, однак вона відмовилась, зазначивши, що коли вона знайде житло, у якому зможе прописатись, то одразу зніметься з реєстраційного обліку. Після 2005 року він відповідача не бачив. Перешкод відповідачу не чинив. Домовленості між ним та відповідачем з приводу збереження за відповідачем реєстрації у спірній квартирі - не було. Відповідач у судове засідання не зявилась, була повідомлена про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації ([ADDRESS]) та за відомою судові адресою, зазначеною у постанові про закінчення виконавчого провадження ([ADDRESS]) (а.с.17,39). До суду повернулись судові повістки з викликом у судове засідання на 11.04.2016 року о 09.30 год., як не вручені у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.42-44). У відповідності до ч.5 ст.74, ст.77 ЦПК України повістка вважається доставленою. Будь-якої іншої адреси проживання або перебування відповідача суду невідомо. Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, зі згоди позивача, на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Суд, вислухавши позивача, його представника, допитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.16,319,383,386,391,405 ЦК України, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 5353 (а.с.5,26). З матеріалів справи вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON], [INFO] (з 08.11.2001 року); його співмешканка [PERSON], [INFO] (з 08.11.2001 року); їх дочка [PERSON], [INFO]; вітчим [PERSON], [INFO] (а.с.3,6-8). Згідно довідки від 07.03.2015 року, виданої квартальним комітетом № 17, у спрій квартирі зареєстровані, але не проживають: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.8). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]; 22.09.2014 року [PERSON]А змінила прізвище з «Рєзник» на «Шпера» (а.с.17). Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 року, винесеним у справі № 182/8097/14-ц провадження № 2/0182/4112/2014 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.35), було встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] і з нього було стягнуто аліменти на утримання дочки на користь [PERSON]. З [PERSON] про не проживання від 04.02.2015 року, складеного сусідами: [PERSON], [PERSON] та засвідченого головою квартального комітету № 17 [PERSON] (а.с.4) вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак з 2003 року фактично за вказаною адресою не проживає, виїхала в невідомому напрямку і невідома адреса її проживання, після зміни місця проживання не проживає і не помічали її появи в квартирі [ADDRESS]. Речі [PERSON] в квартирі не знаходяться. Оплату комунальних послуг здійснює власник квартири [PERSON] Свідок [PERSON], матір позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідача знає, оскільки відповідач та її син-позивач по справі зустрічались, у них дитина. Вона-свідок та її чоловік [PERSON] у 2001 році придбали своєму сину [PERSON], тоді ще неповнолітньому, квартиру [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрував у вказаній квартирі відповідача та їх спільну дитину. Коли дитині виповнилось 2 роки (у березні 2003 року) відповідач забрала дитину та уїхала. Відповідач ховалась від них з незрозумілих для них причин. Матір відповідача не хотіла їм казати місцезнаходження відповідача. Мабуть відповідач вважала її сина недостойним для себе. Відповідач у спірну квартиру більш не поверталась. Вони 2 роки її шукали. Коли матір відповідача хворіла, то відповідач зявилась. Ще у 2003 році відповідач забрала свої речі з квартири, коли уїжджала. Згідно листа Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України від 16.06.2015 року № 16/4-2954 (а.с.27), станом на 15.06.2015 року відомості стосовно [PERSON], [INFO], за оперативно-довідковим обліком ДІАЗ МВС відсутні. Позивач вимушений нести додаткові витрати за відповідача по оплаті за комунальні послуги. Крім того, порушуються його права щодо володіння, користування та розпорядження спірною квартирою. Він позбавлений права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Враховуючи те, що відповідач з 2003 року не проживає у спірній квартирі, доказів щодо поважних причин її не проживання та щодо домовленості між нею та власником житла суду не предявлено, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved