Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач 17 червня 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відновлення становища, яке існувало до його порушення, у спосіб відшкодування грошового зобов'язання. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені та визначені правові підстави позову. Позивач в обґрунтування своїх вимог в уточненій позовній заяві зазначив, що відповідно до розписки від 25.12.2013 року, Відповідач [PERSON] отримала гроші в розмірі 400 доларів (в гривневому еквіваленті на день звернення з позовною заявою до суду 4 686,06 грн.). Відповідно до розписки від 02.01.2014 року, Відповідач [PERSON] отримала гроші в розмірі 4 600 дол. США (в гривневому еквіваленті 53889,66 грн. на день звернення до суду). Просив суд стягнути з Відповідача [PERSON] на його користь борг за розписками у сумі 68 071 грн. 93 коп., де: основний борг - 58575 грн. 72коп.; інфляційні - 5916 грн. 15 коп.; 3% річних -691 грн. 39 коп.; проценти -2888 грн. 67 коп. та судові витрати у розмірі 680 грн. 72 коп. Позивач та представник позивача в судове засідання з'явилися. Позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка з ознайомленням справи. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач та представник позивача не заперечували, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідка [PERSON] дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 25.12.2013 року, Відповідач [PERSON] отримала гроші в розмірі 400 доларів (в гривневому еквіваленті 3200 грн. ). Відповідно до розписки від 02.01.2014 року, Відповідач [PERSON] отримала гроші в розмірі 4 600 дол. США (в гривневому еквіваленті 32480 грн.). Як зазначив у судовому засіданні позивач та представник позивача наприкінці 2013 року Відповідач [PERSON] запропонувала Позивачу придбати у неї житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], за що попросила надати їй одразу половину домовленої суми грошей для підготовки документів з метою оформлення договору купівлі-продажу. [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти 25.12.2013 року у розмірі 400 дол. США і 02.01.2014 року 4600 дол. США. Факт передачі коштів [PERSON] за кімнату, яку вона продавала [PERSON] підтвердила і в судовому засіданні свідок [PERSON], тітка позивача, яка вказала, що кошти передавалися в машині, в якій був присутній і ріелтор. Відповідно до Висновку дільчого інспектора міліції СДІМ Індустріального РВ ДМУ Хобта Н.В. від 09.05.2014 року за заявою [PERSON], в ході проведеної перевірки було встановлено, що зі слів заявника, 03.01.2014 року [PERSON] придбав кімнату у гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] за усною угодою про те, коли гр. [PERSON] розрахується половиною суми, то гр. [PERSON] зробить усі документи на його ім'я. Позивач просив стягнути з відповідача відповідно до уточненої позовної заяви на свою користь, суму у розмірі 68 071 грн. 93 коп., зокрема: сума основного боргу - 58 575 грн. 72 коп., інфляційні у сумі - 5 916 грн. 15 коп., 3% річних - 691 грн. 39 коп., проценти - 2 888 грн. 67 коп.; та судові витрати у розмірі 680 грн. 72 коп. Згідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник (боржник), який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням неустойки відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли позика мала бути повернута, до дня її фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як на правову підставу заявлених вимог позивач посилається на норми ст.ст. 1046-1050 Цивільного кодексу, якими врегульовані суспільні відносини щодо договору позики , однак положення зазначених норм ЦК не поширюється на правовідносини, які склалися між сторонами, оскільки між сторонами виникли відносини щодо завдатку ст.570,571 ЦК України, що і доказувалося позивачем та його представником в судовому засіданні. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог за позовом [PERSON] за заявленими правовими підставами позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 438 грн. 12 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed