Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 08 серпня 2016 року в суд з цим позовом до відповідача, вказуючи, що 02.06.2010 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В останній період спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, між ними виявились різні погляди на життя, сімейний побут та щодо виховання дітей. Вона самостійно утримує дітей. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримування дітей та коштів на її утримання не надає. З урахуванням зменшення позовних вимог просила ухвалити рішення суду за яким стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], мешканця [INFO] (Котовськ), Одеської області, на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 його заробітків (доходу) що місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та на період до повноліття дітей, а також стягувати з відповідача кошти на її утримування у розмірі 1/6 його заробітків (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і на період до досягнення дочкою трирічного віку, тобто до 31.01.2018 року. В ході судового розгляду справи позивач на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, без пояснення причин цьому. Заперечень до позовної заяви не представив. В телефонному режимі повідомив, проти позову не заперечує. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача за наявним у справі письмовими доказами. Вислухавши позивачку та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2013 року та є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходиться на утриманні позивачки. Інших аліментних зобовязань сторони не несуть. Ці обставини визнаються сторонами справи, а тому у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню в судовому процесі. Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Таким чином позивачка має право за законом право на отримання від відповідача аліментів на дитину та своє утримання до досягнення дитиною 3 років, тобто, 08.08.2016 року. Згідно ст.26 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством,\~ пятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, є необхідність у поставлені судового рішення з цього приводу. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідносття до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 551,20 грн. Суд також вважає за необхідне допустити стягнення аліментів і коштів на утримання негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved