Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 лютого 2015 року зернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] помер [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,5610 га, що розташована на території Капустинської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). 28 березня 2002 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON], все своє майно (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,5610 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.5). Відповідно до довідок, виданих в.о. Державного нотаріуса Васалатьєвої О.А., приватним нотаріусом Клочко О.П. та приватним нотаріусом Бабак В.С., спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] - не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.10). Окрім того, відповідно до інформації приватного нотаріуса Бабак В.С., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку (а.с.9). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved