Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство АКБ Капітал звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем споживчого кредиту № 1/10/Р3GK/07-07-11/0304 від 11.02.2013 року [PERSON] отримав кредит в сумі 5646 грн. 16 коп зі строком користування з 11.02.2013 року по 10.02.2014 року зі сплатою 25 % річних Проте станом на 24.02.2015 року відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором в наслідок чого утворилась заборгованість що складається з : * суми несплачених відсотків за користування кредитом 37 грн. 46 коп., * суми неповернутого кредиту 37 грн. 46 коп. * пені по простроченій основній позичковій заборгованості 198 грн. 51 коп. * пені по несплаченим відсоткам 30 грн. 24 коп * комісії за обслуговування рахунку в розмірі 188 грн. 89 коп. * суми штрафу в розмірі 2823 грн. 08 коп. Згідно умови п.п. 4.4.1 кредитного договру позичальник був зобовязаний виконувати свої зобовязання з повернення кредиту частинами протягом періоду з 11.02.2013 року по 10.02.2014 року та щомісячні сплати процентів за графіком. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбас», про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності не звертався. На підставі викладеного суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні з достовірністю встановлено та вбачається з доданих до справи документів, що між позивачем та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту 1/10/Р3GK/07-07-11/0304 від 11.02.2013 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5646 грн. 16 коп зі строком користування з 11.02.2013 року по 10.02.2014 року зі сплатою 25 % річних. Згідно умови п.п. 4.4.1 кредитного договру позичальник зобовязаний виконувати свої зобовязання з повернення кредиту частинами протягом періоду з 11.02.2013 року по 10.02.2014 року та щомісячні сплати процентів за графіком, наведеним у додатку № 1. Проте станом на 24.02.2015 року відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором в наслідок чого утворилась заборгованість що складається з : * суми несплачених відсотків за користування кредитом 37 грн. 46 коп., * суми неповернутого кредиту 37 грн. 46 коп. * пені по простроченій основній позичковій заборгованості 198 грн. 51 коп. * пені по несплаченим відсоткам 30 грн. 24 коп * комісії за обслуговування рахунку в розмірі 188 грн. 89 коп. * суми штрафу в розмірі 2823 грн. 08 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України зобовязання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконав ці умови договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved