Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.07.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 9 квітня 2007 року в с. Катанське Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного проживання померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельних ділянок загальною площею 2,6267 га, в т.ч. ріллі 2,4508 га, кормових угідь 0,1758 га, що розташовані в межах Катанської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та майнового паю колишнього КСП «Катанське» в розмірі 9 361,21 гривень. Після її смерті він являється спадкоємцем за заповітом, складеним 27.09.1995 року та посвідченим секретарем Катанської сільської ради, реєстровий номер 13, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину не прийняв так як був втрачений оригінал правовстановлюючого документу на спадщину, але інші спадкоємці відсутні. Він за життя піклувався за спадкодавицею, провів її поховання, розпорядився майном. На даний час спадщина ні ким не оформлена, відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Крім того, прохає визнати поважними причини пропуску строку звернення для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк. Позивач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.13/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.19/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 9 квітня 2007 року в с. Катанське Великописарівського району Сумської області у віці 82 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 2,6267 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 2,4508 га /ріллі/ та 0,1758 га /кормових угідь/, яка розташована в межах території Катанської сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-СМ № 009801, зареєстрованого за № 110 від 25.10.2001 року, вартість земельної ділянки складає 23 813,51 гривень /а.с.7,8,9/, та майновий пай колишнього КСП «Катанське» у розмірі 9361, 21 гривень, що належить померлій відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія СУ ІІІ № 191, виданого 01.03.2002 року /а.с.10/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 27.09.1995 року та посвідченим секретарем Катанської сільської ради, реєстровий номер 13, який не змінювався та не відмінявся /а.с.6, 12/. Відповідно до довідки Катанської сільської ради померла [PERSON] була постійним мешканцем с. Катанське, вул. Першотравнева, буд. 14, проживала одна, від її імені сільською радою було складено та посвідчено заповіт, який не змінювався і не відмінявся /а.с.12/. Оригінал правовстановлюючого документу втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.11/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 9 квітня 2007 року, позивач є спадкоємцем за заповітом, строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved