Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, у якому просить зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), скасувати заборону на його відчуження та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяжень, а саме: 1) квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на яку накладено арешт та оголошено заборону на відчуження постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, серія та номер 455556531 від 07 квітня 2015 року, номер запису про обтяження: 9324135 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 08 квітня 2015 року; 2) будівлі магазину з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на який накладено арешт та оголошено заборону на відчуження постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, серія та номер: 455556531 від 07 квітня 2015 року, номер запису про обтяження: 9323744 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 08 квітня 2015 року; 3) невизначеного майна, що розташоване за адресою: квартира [ADDRESS] , на яке накладено арешт та оголошено заборону на відчуження постановою відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, державний виконавець Паламарчук М.М., серія та номер: ВП № 37460347, виданий 16 квітня 2013 року, номер запису про обтяження: 755358 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 23 квітня 2013 року. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, в тому числі на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належала померлому згідно договору дарування від 28 березня 2006 року. Рідний син [PERSON] - [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька. Також [PERSON] являється єдиним спадкоємцем всього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося, за заповітом, складеним [PERSON] за життя та посвідченим приватним нотаріусом. У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України неповнолітній [PERSON] вважається таким, що спадщину прийняв, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43387. Від спадщини не відмовлявся. Інших спадкоємців, які б заявляли свої вимоги відносно спадкового майна, немає. На теперішній час виникла необхідність в переоформленні спадкового майна на [PERSON] , але від приватного нотаріуса позивач дізналася про арешт накладений на майно нині померлого [PERSON] . З відповіді на письмовий запит до Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке належало [PERSON] , 23 квітня 2013 року та 08 квітня 2015 року було накладено арешт для забезпечення виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] боргів та штрафів. На теперішній час виконавчі провадження, у яких боржником є [PERSON] , у провадженні Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області завершені. Враховуючи строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, право вимоги до боржника є лише у стягувачів за такими виконавчими документами: 1) виконавчий напис № 12059, виданий 18 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення боргу в сумі 235 321 грн. 87 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк», виконавче провадження № 55048951, закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13 листопада 2017 року; 2) виконавчий лист № 2/398/398/15 від 27 серпня 2015 року, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення боргу в сумі 12 247 грн. 73 коп. на користь КП «Теплокомуненерго», виконавче провадження № 48603605, закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2016 року. Позивач зазначає, що, зважаючи на те, що боржник [PERSON] [INFO] помер, про що стягувачам стало відомо 13 листопада 2017 року та 28 квітня 2016 року з постанов про закінчення виконавчого, кредитори позбавлені права пред`явлення вимог до спадкоємця у зв`язку з пропуском строків, передбачених ст. 1281 ЦК України, тому відпала потреба в арешті майна, для забезпечення виконання виконавчих документів. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, уточнивши позовні вимоги , а саме зменшення в частині зняття арешту та скасування заборони на відчуження на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позов підтримала. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника банку.В заяві зазначив, що позов не визнає, так як за боржником [PERSON] рахується прострочена заборгованість за кредитними договорами, в рамках виконання судових рішень накладено арешт органами ДВС. Зняття арештів, що є предметом позову, позбавить АТ КБ « Приватбанк» можливості задовольнити свої права за рахунок зазначеного майна. Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області направив у судове засідання клопотання про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з квартири [ADDRESS] магазину з надвірними будівлями по [ADDRESS] та квартири за адресою: [ADDRESS] . За життя 25 лютого 2016 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, [PERSON] , який є сином спадкодавця. 25 березня 2016 року [PERSON] в інтересах сина [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Чернишова С.С. із заявою про прийняття спадщини. Згідно позовної заяви від приватного нотаріуса позивач дізналася про арешт, накладений на майно померлого [PERSON] . З листа Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 15 квітня 2019 року № 23790 встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 квітня 2019 року на нерухоме майно боржника [PERSON] накладено арешти: - 08 квітня 2015 року, номер запису про обтяження 9324135, відповідно до якого на підставі постанови про арешт майна боржника № 45553561 від 07 квітня 2015 року накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] ; - 08 квітня 2015 року, номер запису про обтяження 9323744, відповідно до якого на підставі постанови про арешт майна боржника № 45553561 від 07 квітня 2015 року накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме на нежитлове приміщення - будівлю магазину з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; - 23 квітня 2013 року, номер запису про обтяження 755358, відповідно до якого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37460347 від 16 квітня 2013 року накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Виконавче провадження № 45553561 з примусового виконання виконавчого листа № 2/398/832/14 від 19 листопада 2014 року про стягнення боргу в сумі 3 100 грн. 00 коп. на користь [PERSON] було закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 25 травня 2015 року. Виконавче провадження № 37460347 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2709/11 від 17 жовтня 2012 року про стягнення боргу в сумі 39 470 грн. 98 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 червня 2014 року. Крім того, за останні три роки на примусовому виконанні перебували наступні виконавчі провадження: - виконавчий напис № 12059, виданий 18 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення боргу в сумі 235 321 грн. 87 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк», виконавче провадження № 55048951 закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13 листопада 2017 року; - виконавчий лист № 2/398/398/15 від 27 серпня 2015 року про стягнення боргу в сумі 12 247 грн. 73 коп. на користь КП «Теплокомуненерго», виконавче провадження № 48603605 закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2016 року; - постанова № ПС2 254799 від 26 липня 2015 року, видана ВДАІ про стягнення штрафу в сумі 850 грн. 00 коп. на користь держави, виконавче провадження № 48866003 закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2016 року; - постанова № 369 від 30 травня 2014 року, видана Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про стягнення штрафу в сумі 930 грн. 00 коп. на користь держави, виконавче провадження № 45253432 закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2016 року. Зазначене підтверджується також інформаційною довідкою № 163343675 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Згідно розпорядження Олександрійського міського голови від 19 лютого 2016 року № р-28-з вулицю Червоноармійську в м. Олександрії Кіровоградської області перейменовано на вулицю [PERSON] , вулицю Червоного Козацтва - на вулицю Козацьку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV), який діяв на момент винесення постанов про арешт майна [PERSON] , державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 57 зазначеного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, у тому числі, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, що був чинний станом на 27 червня 2014 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Пунктом 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. З наведеного слідує, що виконавче провадження № 45553561, в ході виконання якого було накладено арешт на нежитлове приміщення - будівлю магазину з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , завершене на підставі постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25 травня 2015 року в зв`язку з фактичним виконанням. Виконавче провадження № 37460347, в ході виконання якого було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , завершене згідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 червня 2014 року, оскільки у боржника [PERSON] було відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно довідки КП «Теплокомуненерго» Олександрійської міської ради від 28 травня 2019 року № 547 підприємство не має претензій по стягненню заборгованості в сумі 11 326 грн. 82 коп. за послуги централізованого опалення по квартирі за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] Зазначена заборгованість знята з обліку згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 48603605 від 12 травня 2016 року в зв`язку зі смертю [PERSON] . Відповідно до листа Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 08.07.2019 року станом на день надання відповіді у Олександрійському МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником яких є [PERSON] Олександрійський міськрайонний відділ ДВС направив в суд докази повернення відповідачу АТ КБ « Приватбанк» авансового внеску у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] , копію постанови про закінчення виконавчого провадження № 55048951 від 13.11.2017 року. Частинами 1, 2 статті 1281 ЦК України (в редакції, що діяла на момент відкриття спадщини) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Із спадкової справи № 09/2016, заведеної після смерті [PERSON] , встановлено, що після відкриття спадщини лише Управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради було пред`явлено вимогу щодо стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 3 614 грн. 22 коп. Згідно листа Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 15 травня 2019 року № 373/06 станом на 15 травня 2019 року заборгованість з оренди сплачена в повному обсязі. Жодний інший кредитор не пред`явив вимоги до спадкоємця. Враховуючи, що відповідні виконавчі провадження, у межах яких вносилися записи про обтяження № 9324135 та № 9323744, є завершені на підставі п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, а також оскільки в Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником в яких є [PERSON] , відповідач по справі АТ КБ « Приватбанк» не надав суду доказів щодо пред`явлення вимог до спадкоємця, будучи обізнаним про смерть боржника, суд дійшов висновку, що є підстави для зняття арешту з майна за рішенням суду на підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII), що чинний на час розгляду вказаної справи судом. Суд вважає, що наявність вищевказаних обтяжень (арештів нерухомого майна) позбавляє можливості позивача реалізувати свої спадкові права, встановлені законодавством. Верховний Суд зазначив, що сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову .

Outcome: approved