Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.07.2018 року звернувся у суд з позовною заявою до відповідача - Сколівської міської ради Львівської області, в якій просить визначити йому додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Ухвалою судді від 26.07.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 03.09.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Розгляд справи по суті відбувся 03.10.2018 року, без участі сторін. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] року у м. Сколе Львівської області померла матір позивача - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, котрим належне їй право власності на ? частину квартири [ADDRESS] заповіла позивачу. Позивач зазначає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом він пропустив, оскільки фактично проживав з нею у вищевказаній квартирі без реєстрації та здійснював догляд за матір'ю, а тому вважав, що прийняв спадщину. По змозі, з метою упорядкування документів на право власності, позивач 18.08.2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного терміну. У зв'язку з вказаним, позивач за захистом своїх спадкових прав був змушений звертатися до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з'явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому особисто судової повістки про виклик від 07.09.2018 року. Його належно уповноважена представник подала суду клопотання вх. № 4489 від 03.10.2018 року, в якому позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. У зв'язку із встановленням обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом у письмовій формі постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Оскільки у судове засідання не з'явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 03.10.2018 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід'ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз'яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], після смерті якої позивач має намір прийняти спадщину за законом і просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, померла [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.05.2017 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Вказаний день смерті [PERSON], у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після її смерті. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 29.08.1963 року Сколівською міською радою Львівської області, [PERSON] є матір'ю позивача. За життя, а саме 27.11.1995 року, спадкодавець [PERSON] у Сколівській державній нотаріальній конторі Львівської області склала заповіт, котрим належне їй право власності на ? частину квартири [ADDRESS] заповіла позивачу. Відтак, спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] повинно відбуватися за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином позивач, який бажає прийняти спадщину, повинен був подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини за заповітом після смерті матері, яка померла [INFO] року, не проживав постійно із нею, так як був зареєстрованим та постійно проживає у [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач протягом вказаного вище строку не подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері у нотаріальну контору. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач мав намір звернутися у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін, однак вважав, що прийняв спадщину, так як протягом останнього періоду життя матері фактично проживав з нею та здійснював за нею догляд. Крім того, позивач є власником іншої ? частини квартири [ADDRESS], ? частину котрої спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу, з огляду на що позивач не усвідомлював про необхідність звернення до нотаріальної контори саме протягом шести місяців. Вищенаведені причини суд вважає поважними, що, відповідно, має наслідком задоволення позову. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved