Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого діє представник за довіреністю [PERSON], звернувся в Овруцький районний суд Житомирської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON] автомобіль марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі MMBJNKB408D076200, та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Позов мотивований тим, що в квітні 2011 року позивачем було отримано постанову державного виконавця ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області від 15.04.2011 року про відкриття виконавчого провадження №25926480. Підставою для відкриття цього виконавчого провадження стало звернення стягувача Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» (далі - ПАТ «ПУМБ») із заявою про примусове виконання виконавчого напису №1210, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 31.03.2011 року про звернення стягнення на належний позивачу автомобіль марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, колір сірий, номер шасі MMBJNKB408D076200, реєстраційний номер [NUMBER], в рахунок погашення кредитної заборгованості перед банком. 29.07.2011 року виконавчою службою відповідно до акту опису й арешту майна у позивача було вилучено автомобіль для подальшої реалізації. 17.12.2012 року автомобіль реалізовано філією 23 ПП «Нива-В.Ш.» переможцю аукціону [PERSON], на підставі чого державним виконавцем складено акт про реалізацію майна. В подальшому автотранспортний засіб постановою від 20.12.2012 року був знятий з обліку в органах ДАІ УМВС та постановою від 26.12.2012 року виконавчий документ повернутий стягувачу. 06.11.2013 року, після апеляційного оскарження ПАТ «ПУМБ», набрало законної сили рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.07.2013 року у справі №677/864/13-ц, яким виконавчий напис №1210, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 31.03.2011 року про звернення стягнення на автомобіль марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду про визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стало однією з підстав пред'явлення позову до ПАТ «ПУМБ», Філія 23 ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON] про визнання недійсним правочину та повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. Під час судового розгляду справи №677/2084/13-ц за вищезазначеним позовом встановлено, що переможець аукціону, відповідач [PERSON] зняла автомобіль з обліку для реалізації і він перереєстрований на іншого власника, що підтверджується довідкою УДАІ УМВС України в Хмельницькій області №5/52-4261 від 09.04.2014 року. Після витребування судом доказів у ЦНП, пов'язаних з використанням АТЗ, з обслуговування Білогірського, Красилівського та Теофіпольського районів, встановлено, що власником оскаржуваного автомобіля є [PERSON], яка проживає у [INFO], [NUMBER] від 01.03.1999р., ІПН [NUMBER], тому позивачем було заявлене клопотання про залишення вимоги про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса без розгляду. Судом клопотання було задоволено, що відображено у рішенні суду. Рішенням Красилівського районного суду від 12.08.2014р. у справі №677/2084/13-ц позов задоволено, визнано правочин з реалізації автомобіля на аукціоні недійсним. 13.10.2014 року тим же судом ухвалено додаткове рішення, яким вирішено питання про судові витрати. [PERSON], яка реалізувала автомобіль [PERSON] з рішенням Красилівського районного суду від 12.08.2014 року погодилась, його не оскаржувала. 24.12.2014 року після розгляду апеляційних скарг ПАТ «ПУМБ» та ПП «Нива-В.Ш.» на рішення Красилівського районного суду від 12.08.2014 року та апеляційної скарги відділу ДВС Красилівського РУЮ на додаткове рішення Красилівського районного суду від 13.10.2014 року, Апеляційним судом Хмельницької області судові рішення залишені без змін. Не погоджуючись з прийнятим апеляційною інстанцією рішенням, ПАТ «ПУМБ» звернувся з касаційною скаргою на рішення Красилівського районного суду від 12.08.2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Ухвалою від 03.06.2015 року ВССУ ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Після нового розгляду справи у суді апеляційної інстанції рішення Красилівського районного суду від 12.08.2014 року змінено, додаткове рішення від 13.10.2014 року - скасовано. У своєму рішенні від 02.09.2015 року Апеляційний суд Хмельницької області погодився із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки виконавчий напис нотаріуса визнано судом таким, що не підлягає виконанню, правочин щодо продажу з аукціону належного позивачеві автомобіля на підставі ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України підлягає визнанню недійсним. Таким чином, дії нотаріуса по вчиненню виконавчого напису є незаконними, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, правочин щодо продажу з аукціону належного позивачу автомобіля є незаконним, оскільки визнано недійсним. Ці обставини не потребують доказування відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України. Відтак, позивач, вважаючи, що його незаконно позбавили права власності на автомобіль та покликаючись на положення ст.ст. 330, 387, 388 ЦК України, просить суд задоволити його позов до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому вважає, що він, як власник автомобіля, однозначно має право витребувати майно у набувача, оскільки майно (автомобіль) вибуло із власності позивача не з його волі, а в результаті проведеної процедури примусового стягнення на майно, його вилучення та подальшої реалізації у порядку, встановленому для виконання судових рішень. [PERSON], яка стала переможцем аукціону з продажу автомобіля і який в подальшому визнаний судом незаконним, не є добросовісним набувачем. А тому позивач вправі витребувати спірний автомобіль у відповідача [PERSON] з підстави, передбаченої п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, оскільки це майно (автомобіль) вибуло із його власності не з його волі, а відповідач придбав це майно за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати [PERSON] В обґрунтування своєї правової позиції позивач також покликається на правові висновки, викладені у постановах Верховного суду України від 26.06.2013 року у справі № 6-58цс13, від 16.04.2014 року у справі № 6-146цс13, від 11.06.2014 року у справі № 6-52цс14, від 03.10.2011 року у справі № 3-98гс11. Відповідач подав заперечення проти позову, в якому просить у його задоволенні відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю, мотивуючи зокрема тим, що придбав спірний автомобіль за договором купівлі-продажу 21.03.2013 року у [PERSON] 29.11.2011 року виконавчою службою відповідно до акту опису й арешту майна у позивача вилучено автомобіль для подальшої реалізації, що свідчить про обізнаність його із обставиною можливого відчуження автомобіля, а отже в діях власника наявна воля на передачу майна іншій особі з метою погашення банківської позики, що в силу ст.388 ЦК України виключає можливість витребування спірного автомобіля у добросовісного набувача; крім того, позивач свідомо і добровільно піддав ризику спірний автомобіль, отримавши кредит на його придбання та не повертаючи кредитні кошти, що також свідчить про те, що спірний автомобіль вибув із володіння позивача із його волі та був проданий з метою погашення його боргу перед банком; позивач не оскаржував дій державного виконавця щодо арешту та вилучення спірного майна, не звертався до органу державної виконавчої служби щодо його повернення; вказане в силу п.3 ч.1 та ч.2 ст.388 ЦК України виключає можливість витребування спірного автомобіля у добросовісного набувача позивача у справі. Ухвалою суду від 19.05.2016 року до участі у справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] особу, яка відчужила спірний автомобіль відповідачу. Третя особа в судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомила. Проте 31.05.2016 року до суду надійшло клопотання [PERSON] про залучення його до участі у справі, як представника третьої особи [PERSON] за довіреністю, до якого додані копії свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю [PERSON] та нотаріально посвідченої довіреності [PERSON] на імя [PERSON] Відповідно до ст.38, 40, 42 ЦПК України третя особа може брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника, повноваження якого посвідчуються зокрема нотаріально посвідченою довіреністю фізичної особи; представником у суді може бути адвокат, повноваження якого можуть також посвідчуватись договором або ордером із витягом з договору. Відтак, нотаріально посвідчена довіреність фізичної особи на представництво її інтересів в суді іншою особою є самодостатнім документом для підтвердження повноважень представника. Нормами ЦПК України не передбачено ухвалення окремого процесуального документа для вирішення питання залучення особи до участі у справі як представника третьої особи. Допуск до участі в цивільній справі представника особи, яка бере участь у справі, відповідно до ст.163 ЦПК України здійснюється безпосередньо в судовому засіданні після встановлення особи представника, який зявився, та перевірки у нього повноважень. Однак представник третьої особи в судове засідання не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, будь-яких інших клопотань, зокрема щодо відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити участь в судовому засіданні третьої особи та/або її представника не заявляв. Проте від представника третьої особи до суду надійшло заперечення на залучення третьою особою за позовною заявою та на вимоги позивача, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх незаконністю. Тому приймаючи до уваги те, що третя особа в особі її представника висловила свою правову позицію у справі, надіславши мотивоване заперечення проти позовних вимог, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності її та її представника, належно повідомлених про дату, час і місце слухання справи. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити, з мотивів у ньому наведених. В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили, просили у його задоволенні відмовити, з мотивів наведених у письмовому запереченні. Розглянувши доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, заслухавши їх пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з кредитним договором № 6584925 від 14.08.2008 року позивач [PERSON] отримав у ПАТ «Перший Український [PERSON] банк» (далі ПАТ «ПУМБ») кредит в сумі 37140 доларів США на придбання транспортного засобу марки Мitsubishi L 200. За заявою банку приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 31.03.2011 року вчинила виконавчий напис № 1210 про звернення стягнення на автомобіль марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, колі сірий реєстраційний номер [NUMBER], в рахунок погашення кредитної заборгованості позичальника перед банком в сумі 35300,03 доларів США та 6729,97 грн. На виконання виконавчого напису № 1210 від 31.03.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області 15.04.2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25926480. Після вчинення державним виконавцем підготовчих дій з метою реалізації автомобіля, відділом ДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області та філією 23 Приватного підприємства «[PERSON]Ш.» (спеціалізована організація), було укладено договір № 232114 про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна. Відповідно до Протоколу 232114/12, затвердженого директором філії 23 ПП «[PERSON]Ш.», 17.12.2012 року спеціалізованою організацією було проведено аукціон з реалізації рухомого майна, яке належить [PERSON], лот. № 12 автомобіль «Мitsubishi L 200, 2.5 TD Intence AT», д/н [NUMBER], 2008 року випуску, колір сірий, за стартовою ціною лота 84041,30 грн., за участі двох учасників аукціону. Переможцем аукціону визнано [PERSON] з ціною продажу майна 84300 грн. За результати аукціону 17.12.2012 року державним виконавцем ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області було складено акт про реалізацію майна від 20.12.2012 року, який затверджено начальником ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області 20.12.2012 року. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.07.2013 року у справі № 677/864/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.11.2013 року та набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ «ПУМБ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] № 1210 від 31.03.2011 року про звернення стягнення на рухоме майно позивача, а саме автомобіль марки Мitsubishi L 200, 2008 року випуску, таким, що не підлягає виконанню; в іншій частині позовних вимог про визнання незаконними дій ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області відмовлено. Постановляючи вказані судові рішення, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса вчинено щодо рухомого майна, який є предметом договору застави, укладеного у забезпечення кредитного зобовязання, а стаття 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не передбачає звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса, відтак, вчинений виконавчий напис не підлягає виконанню; в іншій частині позову позивач відмовився від заявлених вимог. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року у справі № 677/2084/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «ПУМБ», філії 23 ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON], ПП «Нива-В.Ш.», ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області про визнання правочину недійсним та повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса автомобіля, позовні вимоги задоволено та визнано недійсним правочин з реалізації автомобіля марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], оформлений протоколом аукціону реалізації рухомого майна № 232114/12 від 17.12.2012 року та актом державного виконавця Болюха В.Г. про реалізацію майна від 20.12.2012 року. Позовну вимогу про повернення позивачу стягненого за виконавчим написом нотаріуса автомобіля за заявою позивача ухвалою суду від 12.08.2014 року залишено без розгляду, про що зазначено у рішенні. Додатковим рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року у справі № 677/2084/13-ц стягнуто з ПАТ «ПУМБ», філії 23 ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON], ПП «Нива-В.Ш.», ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області на користь [PERSON] судові витрати 238,84 грн. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року у справі № 677/2084/13-ц залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 24.12.2014 року скасовано, направлено справу № 677/2084/13-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.09.2015 року скасовано рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області, філії 23 ПП «Нива-В.Ш.» та додаткове рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.10.2014 року у справі № 677/2084/13-ц; в позові [PERSON] до філії 23 ПП «Нива-В.Ш.», ВДВС Красилівського РУЮ Хмельницької області про визнання правочину недійсним відмовлено; рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до ПАТ «ПУМБ», [PERSON], ПП «Нива-В.Ш.» про визнання недійсним правочину змінено, виключивши з мотивувальної частини абзац та посилання на постанови Верховного суду України; в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін; стягнуто з ПАТ «ПУМБ», ПП «Нива-В.Ш.», [PERSON] на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 78,47 грн. Тобто рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2014 року у справі № 677/2084/13-ц, яким визнано недійсним правочин з реалізації автомобіля марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], оформлений протоколом аукціону реалізації рухомого майна № 232114/12 від 17.12.2012 року та актом державного виконавця Болюха В.Г. про реалізацію майна від 20.12.2012 року, і яке в цій частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.09.2015 року, набрало законної сили. Вказані обставини справи підтверджуються наявними у справі копіями вищезгаданих судових рішень. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з копії довідки УДАІ УМВС України в Хмельницькій області від 09.04.2014 року № 5/52-426, виданої [PERSON], автомобіль марки Мitsubishi L 200, 2008 року випуску, куз.MMBJNKB408D076200, держ.номер ВХ 5460 ВІ, був зареєстрований 25.12.2012 року на імя [PERSON] і 21.03.2013 року знятий з обліку для реалізації і перереєстрований на іншого власника. Як видно з копії облікової картки № 14757821 від 21.03.2013 року реєстрації транспортного засобу за договором купівлі-продажу, автомобіль марки Мitsubishi L 200, пікап 2008 року випуску, номер шасі MMBJNKB408D076200, попередній номерний знак (зданий) ВХ 5460 ВІ, на підставі довідки-рахунку № ДПІ870037 від 06.03.2013 року перереєстрований 21.03.2013 року на власника [PERSON], номерний знак АМ 9019ВІ. Вказані обставини сторонами визнані та не заперечуються. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Цивільним кодексом України передбачені цивільно-правові способи захисту права власності. Зокрема, норми ст.ст.387, 388 ЦК України надають власнику право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння або від добросовісного набувача. Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Зокрема, частина 1 ст.388 ЦК України передбачає, що у випадку, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В позові [PERSON] просить витребувати автомобіль від [PERSON] на підставі ст.388 ЦК України як від добросовісного набувача, посилаючись на те, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого спірний автомобіль вибув з його володіння, судовим рішенням визнаний таким, що не підлягає виконанню; а правочин з реалізації автомобіля, оформлений протоколом аукціону реалізації рухомого майна та актом державного виконавця про реалізацію майна, за яким автомобіль був відчужений третій особі [PERSON], судовим рішенням визнаний недійсним; третя особа продала спірний автомобіль відповідачу, тобто спірний автомобіль вибув з його володіння поза його волею. За змістом роз'яснень, що викладені в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Тобто, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно також може бути витребувано від особи, яка не с стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України. У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно. Оскільки матеріалами справи встановлено, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого спірний автомобіль вибув з володіння позивача, в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню, а укладений на підставі цього виконавчого напису правочин з реалізації автомобіля, за яким він був відчужений третій особі [PERSON], судом визнаний недійсним, тобто рухоме майно вибуло із володіння позивача поза його волею, суд вважає, що в такому разі у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.388 ЦК України автомобіль позивача підлягає витребуванню у добросовісного набувача [PERSON], яка його придбала у [PERSON], на його користь. Такий висновок зроблено з врахуванням правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6/619цс15 та від 17.10.2011 року у справі № 3-98гс11 щодо застосування у подібних правовідносинах норм статті 388 ЦК України, який є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відтак, позов підлягає задоволенню з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. Доводи представників відповідача в обґрунтування заперечень проти позову про те, що позивач в повній мірі не погасив заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Перший Український [PERSON]», а тому повернення йому спірного автомобіля, який перебував у заставі банку, суперечить закону, не можуть бути прийняті до уваги та відхиляються судом, оскільки очевидним є факт, що саме позивач виступав заставодавцем спірного автомобіля. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн. Відтак,

Outcome: approved