Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

позивач [PERSON] 25 липня 2019 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Територіальной громади в особі Дружківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] [PERSON] зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для її прийняття. Вона вважає, що пропустила строк з поважних причин. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . 30 липня 2019 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області було відкрито провадження по справі та справу призначено у підготовче засідання на 09 вересня 2019 року (а.с.18-19). 09 вересня 2019 року по справі були проведені підготовчі дії, а саме зроблено запит до нотаріальної контори про витребування відомостей про наявність спадкоємців після смерті [PERSON] , підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 27 вересня 2019 (а.с.25-27). Відповідь нотаріальної контори надійшла до суду 26 вересня 2019 року (а.с.28-29) Позивач [PERSON] не з`явилася у судове засідання, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Територіальной громади в особі Дружківської міської ради в судове засідання не з`явилися, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують (а.с22-23). Вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з таких підстав. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячі із статтей 15,16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до статей 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до актового запису про народження №125 від 10 лютого 1983 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Дошлюбне прізвище [PERSON] підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до актового запису про народження №321 від 17 травня 1963 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом № 34 від 14 січня 2012 року (а.с. 16). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу №1527 від 01.10.2003 року (а.с.11-12). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки мати позивача [PERSON] , яка є дочкою померлого [PERSON] , своїми діями, що виразилися у неприйнятті спадщини після смерті батька, відмовилась від її прийняття, то позивач [PERSON] має право успадкувати її частку спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем за правом представлення і відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мала подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивач вказаних дій не виконала. Після смерті діда позивач [PERSON] стала проживати в квартирі, що входить до спадкової маси, в неї перебувають всі правовстановлюючи документи наквартиру, вона сплачувала всі комунальні послуги, то позивач вважала, що фактично прийняла спадщину. Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність інших спадкоємців першої черги і відсутність спору про право на спадщину, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому їй можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved