Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 жовтня 2014 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2013 року по 01.09.2014 року на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в сумі 2 230 гривень 06 копійок та судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок та витрат на правову допомогу в сумі 300 гривень. В обгрунтування позову вказувала, що з відповідача [PERSON] за виконавчим листом №536/1243/13 на її користь щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною віку 3-х років. ідповідач сплачує аліменти щомісячно, але не в повному обсязі. Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця ВДВС Кременчуцького РУЮ за №18001 від 17.09.2014 року, за період з 01 липня 2013 року по 01 вересня 2014 року відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини на загальну суму 7 313 гривень, хоч є працездатною особою, інших утриманців не має. Загальна сума неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення склала за період з 01 липня 2013 року по 01 вересня 2014 року 2 230,06 гривень. Неустойка (пеня) нараховувалася виходячи з обов'язковості щомісячної сплати аліментів з урахуванням щомісячної суми несплачених аліментів, в розмірі одного відсотка за кожен день прострочення у відповідності до кількості днів місяця, в якому утворилася заборгованість. Тому вона просить суд стягнути примусово з відповідача на її користь неустойку (пеню) в сумі 2 230,06 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в обгрунтування позову пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка на а.с.26, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав. Представник третьої особи ВДВС Кременчуцького РУЮ в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено і не заперечується сторонами, що згідно чинного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 червня 2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі чверті доходів відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 червня 2013 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.25). На підставі вказаного рішення суду 15 липня 2013 року був виданий виконавчий лист №536/1243/13. Довідкою-розрахунком ВДВС Кременчуцького РУЮ підтверджується, що відповідач [PERSON] має заборгованість за аліментами починаючи з 01 липня 2013 року по 01 вересня 2014 року в сумі 7 313 гривень (а.с.8). Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У постанові Верховного Суду України №6-149 цс14 від 01 жовтня 2014 року надано правовий висновок щодо вказаних спірних правовідносин, де зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13. Згідно розрахунку позивача, який відповідає вимогам закону та не оспорений відповідачем, розмір неустойки (пені) за період з 01 липня 2013 року по 01 вересня 2014 року включно, складає 2 230,06 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) у розмірі 2 230,06 гривень та відповідно до статей 84,88 ЦПК України судових витрат в сумі 543,60 гривень (а.с.1,10). На підставі викладеного,

Outcome: approved