Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 червня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Полтавської міської ради про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на земельну ділянку, який уточнив в поданій до суду 03 липня 2018 року заяві. В своїй уточненій позовній заяві позивач вказував, що 01 червня 2007 року придбав у [PERSON] 178/357 частин земельної ділянки по вул. Челюскіна, 10 в м. Полтаві площею 358 кв.м., а інша частина земельної ділянки з розташованим на ній жилим будинком залишилася у власності [PERSON] Вказував, що [PERSON] померла, відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 січня 2017 року Полтавська міська рада набула право власності на житловий будинок по вул. Челюскіна, 10 в м. Полтаві як на відумерлу спадщину. Також позивач зазначав, що відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 14 серпня 2007 року № 436 йому було дозволено будівництво будинку на 178/357 частині земельної ділянки з наданням їй нової поштової адреси м. Полтава, вул. Челюскіна, 10-б. В своїй позовній заяві посилався на ту обставину, що нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки з мотивів відсутності землевпорядної документації, а також відмовлено в нотаріальному посвідченні договору щодо виділення частки із спільного майна. Вважає, що зазначені обставини змушують його звернутися до суду, оскільки відповідач не визнає його право власності на земельну ділянку та створює перешкоди в її використанні. В уточненій позовній заяві просив суд припинити право спільної часткової власності та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 356 кв.м., розташовану по вулиці Челюскіна, 10-б в м. Полтаві. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2018 року за позовною заявою [PERSON] відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 серпня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] з призначенням справи до судового розгляду по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 904678 на підставі рішення виконкому Полтавської міської ради від 25 травня 2005 року № 118 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 серпня 2005 року № 1265 належала на праві власності земельна ділянка площею 714 кв.м. по вулиці Челюскіна, 10 в м. Полтаві з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 575 кв.м. та для ведення селянського господарства 139 кв.м.), кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:14:002:0164. Зазначений акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2-2215. Також встановлено, що 01 червня 2007 року між позивачем [PERSON] Нугзаром Ейнуловичем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON], а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку номер 2 площею 356 кв.м., що складає 178/357 частин від земельної ділянки загальною площею 714 кв.м., в тому числі 287 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 69 кв.м. для ведення особистого селянського господарства за адресою: м. Полтава, вул. Челюскіна, 10. Договір зареєстровано в реєстрі за № 3632. Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 14 серпня 2007 року № 436 дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку на належній йому земельній ділянці по вул. Челюскіна, 10б. Також рішенням виконавчого комітету земельній ділянці надано поштову адресу: вул. Челюскіна, 10-б та зобовязано [PERSON] виготовити проект житлового будинку, зареєструвати обєкт будівництва в інспекції ДАБК та отримати дозвіл на проведення будівельних робіт, а після закінчення будівництва внести зміни до технічного паспорту та здати будинок в експлуатацію. Також судом встановлено, що [PERSON] 08 грудня 2010 року померла. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 січня 2017 року в справі № 552/4143/16-ц, яке вступило в законну силу, визнано спадщину за адресою м. Полтава, вул. Челюскіна, 10 відумерлою, передано у власність територіальній громаді міста Полтави в особі Полтавської міської ради житловий будинок, який знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Челюскіна, 10. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно співвласниками нерухомого майна за адресою м. Полтава, вул. Челюскіна, 10 в складі садибного (індивідуального) житлового будинку на праві спільної часткової власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частки співвласників є рівними та складають кожного по 1/4. Встановлено, що станом на час вирішення даної справи судом позивач [PERSON] у встановленому законом порядку не здійснив державну реєстрацію свого право на 178/357 часток в праві власності на земельну ділянку по вулиці Челюскіна, 10 в м. Полтаві. Відсутні будь-які докази на підтвердженні тієї обставини, що за адресою м. Полтава, вулиця Челюскіна, 10б позивачем збудовано у встановленому законом порядку житловий будинок, який введений в експлуатацію. Натомість, як встановлено судом, на виконання рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради земельна ділянка по вулиці Челюскіна, 10б не є сформованою, кадастровий номер їй не присвоєно. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 125 ЗК України (в редакції станом на час укладення позивачем [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки) передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Статтею 126 ЗК України в редакції, що діяла станом на 01 червня 2007 року, передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу від 01 червня 2007 року прийняв у власність 178/357 частин земельної ділянки по вул. Челюскіна, 10 в м. Полтаві, але не одержав документів, що посвідчують право на неї, не здійснив державної реєстрації. Позивач [PERSON], звертаючись до суду з відповідним позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку за адресою м. Полтава, вул. Челюскіна, 10-б в м. Полтаві. Разом з тим, за нормами ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в тому числі і шляхом поділу. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Як встановлено судом, земельній ділянці за адресою: м. Полтава, вулиця Челюскіна, 10б в м. Полтаві не присвоєно кадастровий номер, вона не є сформованою, відповідно не може бути обєктом цивільних прав. Встановивши дані обставини, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Полтавської міської ради про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на земельну ділянку є повністю необґрунтованими та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також враховує ту обставину, що Полтавська міська рада жодних прав позивача на земельну ділянку по вул. Челюскіна, 10б в м. Полтаві не порушувала, в жодні правовідносини з позивачем з приводу володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою за вказаною адресою не вступала, не є належним відповідачем. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові відповідно до норм ст. 141 ЦПК України не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed