Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 19. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30.01.2015 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач зазначила, що з вересня 2021 року вони проживають окремо. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 23.11.2021 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з наведених у позові підстав, прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що дійсно вони не живуть разом, бо позивач поїхала до батьків і не повернулася. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мирогороду реєстраційної служби Миргородського міського управління юстиції у Полтавській області, вбачається, що сторони 30.01.2015 року зареєстрували шлюб, актовий запис №19 (а.с.4). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дитини немає. Відповідно до с. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх доньки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved