overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач 22.01.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу ( а. с. 2 ), посилаючись на те, що шлюб укладений ними 27.02.1998 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки та проживають окремо з серпня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати із позивачем. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб та залишити прізвище відповідачки - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог та не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку ( а. с. 12 ). Відповідачка повторно в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень за адресою фактичного проживання вказаною позивачем ( а. с. 17, 18, 22, 28 ). Від неї не надійшло заяви про відкладення справи слуханням. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 27.02.1998 року в ВРАЦС виконкому Полтавської міської ради уклали шлюб ( актовий запис № 241 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину ( а. с. 4 ), яка проживає та залишиться проживати із позивачем. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з серпня 2015 року, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Позивач категорично заперечує примирення. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач 22.01.2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що 13 квітня 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Шлюб зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №155. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є непорозуміння, внаслідок чого з лютого 2014 року були припинені шлюбні стосунки. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] буде проживати з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на доньку надає добровільно. Спору про майно у них не має. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати а судові витрати покласти на нього. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала та просила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 13 квітня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №155 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Встановлено також, що з лютого 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] буде проживати з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на доньку надає добровільно. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач 22.01.2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та обґрунтував позов тим, що він є власником будинку № 259 по вул.Бородіно в м.Краматорську на підставі свідоцтва про право на спадщину. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі [PERSON] Однак, з лютого 2007 року відповідач в будинку не мешкає, його речей в даному приміщенні немає, комунальні послуги він не оплачує. В добровільному порядку з реєстрації відповідач не знімається, чим перешкоджає позивачу, як власнику, вільно розпоряджатися належним майном та змушує нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 259 по вул.Бородіно в м.Краматорську Донецької області. Ухвалою суду від 26.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження. Станом на 26.03.2018 року в суд відповідач не надав: клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; відзив на позову заяву, у звязку із чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно правовстановлюючих документів, позивачу на праві власності належить будинок № 259 по вул.Бородіно в м.Краматорську Донецької області. а.с.8-10. В будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі. Однак, з лютого 2007р., відповідач в будинку не мешкає, його речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачує. а.с.11,12. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 259 по вул.Бородіно в м.Краматорську. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач 22.01.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 22.11.1997 року зареєстрований в відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва, актовий запис № 1148. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. На даний момент разом не проживають. З листопада 2017 року позивач проживає у іншій сім'ї. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов підтримала та підтвердила обставини зазначені в позові. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва, актовий запис № 1148 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач 22.01.2019 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надала Закон № 2939-УІ) 20.10.2017 звернувся із запитом на інформацію до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського районного суду Черкаської області, яка була зареєстрована 20.10.2017 під вх.82, в якому просив надіслати на його адресу десять сторінок Проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться під водоймою для створення фермерського господарства [PERSON] 26.10.2017 в його адресу був надісланий лист з вих.№295, із змісту якого вбачається те, що йому було відмовлено в задоволенні запиту на інформацію через суб»єктивні причини. На дату звернення до суду з позовною заявою від 09.11.2017, ним не були отримані запитувані копії документів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 702/991/17 від 01.02.2018 його позов задоволено частково: визнано бездіяльність Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, щодо розгляду його звернення за № 82 від 20.10.2017 протиправною, а також зобов»язано Лукашівську сільську раду розглянути вищевказане звернення та надати відповідь. Відсутністю своєчасної відповіді відповідач наніс йому моральну шкоду, яка виразилась у стресі від тривалого очікування відповіді, порушенні нормального ритму життєвого укладу, переживанні через те, що він був позбавлений права та можливості подати відповідь на запитувану інформацію у якості належних і допустимих доказів суду у цивільній справі № 702/653/17 та через те, що не зміг реалізувати свої права та законні інтереси, передбачені Конституцією і законами України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач 22.01.2019 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою для позову вважає те, що у зв'язку із розглядом кримінальної справи за фактом побиття ним [PERSON], під час зборів жителів сіл Лукашівка і Тарасівка, що мало місце 30.03.2017, виникла термінова необхідність в отриманні належним чином посвідчених копій усіх його звернень до сільського голови Лукашівської сільської ради і виконавчого комітету, які містять образливі або некоректні звернення з його сторони.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач 22.02.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 02.11.02 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , 15 р. н .. Зазначає, що причиною звернення з розглядуваним позовом до суду стало те, що сторони не зійшлись характерами, подружніх стосунків не підтримують. Їх шлюб існує формально. Примирення вона вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що категорично заперечує проти можливості примирення сторін і просить позов задовольнити. Відповідач судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що причиною розпаду шлюбу біля року тому стало зловживання з його боку спиртним на роботі та ненадання утримання сім`ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно біля року, мають одну спільну неповнолітню дитину, але не бажають збереження шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 02.11.02 р. Новосілківською сільрадою Турійського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 02.11.02 р., актовий запис № 8. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач 22.02.2016 року звернувся в суд з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок №147 по вул. Франка в с. Клубівці Тисменицького району. У вищевказаному будинку крім нього зареєстрована також його колишня дружина [PERSON] Відповідачка більше року за місцем реєстрації не проживає, формальна її реєстрація створює певні труднощі у користуванні будинком, вона не беруть участі у сплаті комунальних послуг, не утримує будинок, не дбає про збереження майна. Так, як відповідачка у добровільному порядку знятись із реєстрації не бажає, тому він просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в звязку з цим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, показання свідка [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок №147 по вул. Франка в с. Клубівці Тисменицького району. У вищевказаному будинку крім позивача зареєстрована також його колишня дружина [PERSON] Відповідачка більше року за місцем реєстрації не проживає, формальна її реєстрація створює певні труднощі у користуванні будинком, вона не беруть участі у сплаті комунальних послуг, не утримує будинок, не дбає про збереження майна. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.3), довідкою Клубовецької сільської ради від 16.02.2016 року (а.с. 8) та неспростовані належними та допустимими доказами відповідачки. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Відповідачку слід визнати такою, що втратили право на користування жилим приміщенням у належному позивачу, на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, житлового будинку № 147 по вул. Франка в с. Клубівці Тисменицького району Івано-Франківської області. На підставі наведеного, відповідно до ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач 22.02.2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу , посилаючись на ті обставини , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.03.2013 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей . Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на ті обставини, що сім'я розпалась через непорозуміння яке виникало через різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим виникали постійні сварки, конфлікти, які врешті решт призвели до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, не проживають разом . В судових засіданнях позивач позов підтримав повністю , в останнє судове засідання не з*явився , просив слухати справу у його відсутність , позов підтримує , про що написав заяву власноручно . Відповідач не згодна на розірвання шлюбу , хоча підтвердила , що з позивачем не проживають разом , не ведуть спільного господарства . Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.03.2013 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей . В лютому 2016 року позивач подав позов до суду , і з того часу рішення своє не поміняв . Справа не розглядалась , із-за неявки відповідача . Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства - шлюб існує формально. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Враховуючи зазначене суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач 22.02.2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 15.10.2010 року у виконкомі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №11. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через постійні сварки, які виникають у звязку з зловживання чоловіком спиртними напоями та застосуванням фізичного насильства. Подальше спільне життя не можливе. У судове засідання позивач не зявилась, оскільки заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомлені, про час та місце проведення засідання повідомлявся відповідно до приписів статей 74, 77 ЦПК України. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 15.10.2010 року у вконкомі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №11, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ» №053138. Свідоцтво про народження серії «1-ЕЛ» №097609 свідчить, що у сторін за час шлюбу народився син [PERSON], 11.01.2011 р. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved