Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач повідомила, що з 2010 року по 2016 рік сторони перебували у шлюбі. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Їх сімя розпалась. Діти проживають з матірю і знаходяться на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа № 127/27314/13-ц від 15.01.2014 року Вінницький районний суд вирішив стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.01.2014 року до його повноліття. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що так як розмір аліментів, які має виплачувати боржник, є меншим мінімуму передбачуваного законодавством, так як він добровільно не сплачує. У зв'язку з вищенаведеним просила змінити розмір аліментів та стягувати із [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття старшої дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив задоволити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітні сини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 180503 від 02.11.2010 року та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 220344 від 08.05.2012 року. Відповідно до виконавчого листа № 127/27314/13-ц від 15.01.2014 року Вінницький районний суд вирішив стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.01.2014 року до його повноліття. Відповідно до довідки, виданої ВК Вінницько-Хутірської сільської ради № 532 від 26.03.2018 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. До її складу сімї входять: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та матері і дитини. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст.\~166\~СК Укрїни, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до\~Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст. 182 СК України\~\~та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також\~статтю 183\~СК України доповнено частиною пятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття старшої дитини, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом враховані всі обставини, визначені\~ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною вимогою щодо зменшення розміру аліментів тощо. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved