Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 вересня 2017 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що шлюб зареєстрований 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №329. Від шлюбу 04 жовтня 2011 року народилася дочка [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] О . у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Зотова) О. О. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 17 квітня 2010 року, про що складено актовий запис за №329 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, яким 17 квітня 2010 року , видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 062478. Від шлюбу сторін 04 жовтня 2011 року народилася дочка [PERSON], про що 20 жовтня 2011 року складено актовий запис за № 2510 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Спільне життя сторін не склалося, позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved