Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. З урахуванням уточнення позовної заяви, обґрунтував його наступним. [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку квартири [ADDRESS] . Частина цієї квартири належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 лютого 2000 року Глобинською міською радою . Співвласниками зазначеної квартири окрім [PERSON] були також зазначені [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також він. Він є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за законом і відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР, вважається таким, що прийняв спадщину. Проте, приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що у правовстановлюючому документі та в свідоцтві про смерть не співпадають дані померлої по-батькові , а також не визначена її частка у праві спільної сумісної власності. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.05.2016 року було встановлено факт належності померлій [PERSON] свідоцтва про право власності на житло. Посилаючись на викладене, позивач ( з урахуванням уточнених позовних вимог) прохав суд визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила 1/5, частка належна йому - [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру - становить 1/5. Визнати за ним право власності на 2/5 частки вказаної квартири [ADDRESS] (з врахуванням 1/5 частки, успадкованої після матері). Відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом. Мотивувала його наступним. [INFO] помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку квартири [ADDRESS]. Частина квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 08 лютого 2000 року Глобинською міською радою. Співвласниками зазначеної квартири, окрім померлого, є вона, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за життя склав заповіт, яким належну йому частку зазначеної квартири заповів їй. Вона вчасно прийняла спадщину, оскільки подала заяву про її прийняття до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Проте, приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Ж.М. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що у правовстановлюючому документі не визначені частки у праві спільної сумісної власності. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд, визначити, що частки всіх співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], є рівними, і становлять для кожного 1/5 та визнати за нею (з врахуванням успадкування 1/5 частки після брата) право власності на 2/5 частки квартири. У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON], його представник [PERSON], первісний позов підтримували із наведених в ньому підстав. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечували. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у засіданні підтримала свій зустрічний позов із наведених у ньому підстав. Проти задоволення первісного позову не заперечувала. Представник відповідача - Глобинської міської ради та третя особа - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Люба Жанна Миколаївна у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позовів не заперечували. Відповідач за первісним позовом і за зустрічним позовом - [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення обох позовів не заперечувала. Обставини, викладені в них підтвердила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 25.03.2001 року відділом РАГС Глобинського управління юстиції, актовий запис № 61. Як вбачається зі свідоцтва про право власності, виданого 08 лютого 2000 року Глобинською міською радою, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10.05.2016 року було встановлено факт належності померлій [INFO] [PERSON] вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло, оскільки в ньому помилково було зазначено [PERSON], замість правильного [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Сталінською селищною радою Лохвицького району Полтавської області, матір'ю [PERSON] (позивача за первісним позовом), [INFO] є [PERSON]. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.190 ЦК майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Правовідносини по спадкуванню в конкретному випадку виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно ч.1 ст. 529 названого Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Достовірно встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася і що на момент смерті разом з нею проживав її син [PERSON], тому він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Як вбачається з ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Як встановлено судом, договору про розподіл часток між співвласниками не було укладено, а отже їхні частки у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними - по 1/5 частці. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] має право на успадкування 1/5 частки квартири, що належала його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Його позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Стосовно зустрічної позовної заяви судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Глобинського РУЮ у Полтавській області 22 жовтня 2015 року, а/з № 230. Як вбачається зі свідоцтва про право власності, виданого 08 лютого 2000 року, Глобинською міською радою, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації. Як вбачається із заповіту, посвідченого 16 червня 2015 року приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області Похилою І.Г. за реєстровим № 692, [PERSON] належну йому 1/5 частку квартири [ADDRESS] заповів [PERSON]. Згідно копії спадкової справи № 9/2016, заведеної привтним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Любою Ж.М. після померлого [PERSON], [PERSON] звернулася у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] та [PERSON] батьки померлого, як особи які мали право на обов'язкову частку у спадщині, від прийняття спадщини відмовилися. Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягають задоволенню частково, оскільки в частині вимог щодо розміру частки [PERSON] та [PERSON] вони фактично дублюють позовні вимоги позивача за первісним позовом. Тому визначенню підлягають розмір частки матері позивача, померлого брата та частка самої [PERSON]. Разом з цим позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 2/5 частки квартири (з урахуванням 1/5 частки, успадкованої після померлого [PERSON]) підлягають задоволенню.

Outcome: partial