Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.05.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що 10 жовтня 2014 року померла його мати [PERSON]. Він є спадкоємцем майна померлої за заповітом. Рішенням Броварківської сільської ради від 23.09.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки площею 0,85 га та 0,90 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Петрашівка. Мати виготовила на них технічну документацію. Рішенням 9 сесії шостого скликання Броварківської сільської ради від 7 грудня 2011 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та передано у власність [PERSON] земельну ділянку уточненою загальною площею 1,5039 га, яка складалася із двох земельних ділянок - площею 0,6920 га та 0,8119 га . На земельну ділянку площею 0.6920 га мати одержала Державний акт серії ЯМ № 833511, але за життя не встигла отримати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,8119 га. Через відсутність правовстановлюючого документу державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту. Посилаючись на те, що він єдиним спадкоємцем майна померлої, позивач прохав суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,8119 га, розташовану на території села Петрашівка Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Представник відповідача Броварківської сільської ради Глобинського району, сільський голова [PERSON], позов визнав, підтвердив обставини, зазначені в ньому. Не заперечував, що [PERSON], за життя, була передана у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,8119 га. Представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації, Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Допитана у судовому засіданні, як спеціаліст, землевпорядник Броварківської сільської ради [PERSON] пояснила, що [PERSON], на підставі її заяви до сесії сільської ради, надавався дозвіл на виготовлення технічної документації на земельні ділянки площею 0.85 га та 0.90 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, але в результаті їх обмірів з застосуванням більш досконалих методик площа земельних ділянок була уточнена і тому технічна документація затверджувалася вже на площу 0.6920 га та 0.8119 га. Суд, заслухавши пояснення сторін, спеціаліста, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 10.10.2014 року померла [PERSON]. Єдиним спадкоємцем останньої за заповітом від 27 вересня 2004 року, посвідченого секретарем Броварківської сільської ради, є її син [PERSON] (позивач у справі). Заповіт на час смерті не скасовано. Згідно інформації Градизької державної контори від 2.06.2016 року № 479/01-16 по спадковій справі № 56 від 4.03.2015 року, позивач в установлений законом строк прийняв спадщину. Особи, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині відсутні. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0.8119 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сьомої сесії шостого скликання Броварківської сільської ради від 23.09.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки площею 0,85 га та 0,90 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Петрашівка. [PERSON] виготовила на них технічну документацію. Рішенням 9 сесії шостого скликання Броварківської сільської ради від 7 грудня 2011 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та передано у власність [PERSON] земельну ділянку уточненою загальною площею 1,5039 га, яка складалася із двох земельних ділянок - площею 0,6920 га та 0,8119 га . На земельну ділянку площею 0.6920 га у 2012 році [PERSON] одержала державний акт серії ЯМ № 833511, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 5320600010003695, але за життя не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,8119 га. Через відсутність правовстановлюючого документу державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на вказану земельну ділянку. Видача правовстановлюючого документу на померлу [PERSON] неможлива, оскільки правоздатність особи втрачається зі смертю, тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст. 1222 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Достовірно встановлено, що за життя [PERSON], на підставі рішення органу місцевого самоврядування, була передана у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,8119 га, яка після її смерті ввійшла до складу спадкового майна. [PERSON], як єдиний спадкоємець по заповіту, який вчасно прийняв спадщину, має право на її успадкування і визнання за ним права власності на неї. Спадщина відумерлою не визнана. З огляду на викладене, позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved