Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.10.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] ім.Т.Г.Шевченка про визнання договору недійним, в якому вказав, що мати позивача [PERSON], 01.02.2005 року підписала договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,5 га с СЗАТ ім.Т.Г.Шевченка. 01.07.2005 року мати позивача померла. Відповідно до вимог законодавства України позивач прийняла спадщину та 10.07.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,50 га, яка розташована в межах території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області. 27.01.2006 року вказаний договір був зареєстрований, хоча на момент державної реєстрації [PERSON] сім місяців як померла. Виходячи з наведеного, позивач вказує, що СЗАТ ім.Т.Г.Шевченка не мало права подавати договір на процедуру державної реєстрації в грудні 2005 року, так як орендодавець помер і посадовим особам відповідача про це було відомо. На підставі викладеного позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі, від 01.02.2005 року, термін дії якого закінчився, зареєстрований у Новоодеському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за № 040601900079 від 27.01.2006 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач отримувала орендну плату, а тому договір діяв та був укладений. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] була власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,50 га, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4824810000:07:006:0060, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 058115, виданого 02.03.2005 року Новоодеською РДА Миколаївської області. 01.02.2005 року між [PERSON] та СЗАТ ім.Шевченка було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,50 га, яка знаходиться на території Новоодеської міської ради строком на 10 років. 01.07.2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФП № 013530, виданим відділом РАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 06.07.2005 року. 27.01.2006 року (тобто після смерті орендодавця) вищевказаний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Новоодеському відділі Миколаївської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040601900079. Позивач є донькою та спадкоємцем [PERSON] і 10.07.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи державна реєстрація договору оренди землі відбулася 27.01.2006 року після смерті орендодавця. Суд вважає, що відповідач [PERSON] ім.Т.Г.Шевченка не набув права оренди земельної ділянки так як право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Нікчемним є правочин через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.\~Як встановлено в судовому засіданні договір оренди землі між [PERSON] та [PERSON] ім.Т.Г.Шевченка є нікчемним, так як його державна реєстрація була здійснена після смерті орендодавця. Але судом також встановлено, що відповідач заперечує недійсності вказаного договору, посилаючись на те, що сам договір був підписаний [PERSON], а її спадкоємиця, яка є позивачем по справі, [PERSON] отримувала орендну плату. Згідно з розясненнями, які містяться в п.5 ППВСУ № 9, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Зі змісту розяснень вбачається, що звернутися з вимогою про встановлення нікчемності правочину позивач вправі, якщо є спір про наявність або відсутність такого факту. Представником відповідача було заявлено клопотання про застосування судом строку позовної давності, в якому вказано, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 10.07.2006 року та могла довідатись про правовий статус успадкованої земельної ділянки з часу відкриття спадщини. Крім того позивач отримувала орендну плату 01.10.2008 року через свого представника за 2007 рік. Судом встановлено, що на сьогоднішній день строки позовної давності не закінчилися, так як судом встановлено, що на сьогоднішній день земельна ділянка позивачу не повернута. А позивач вважала, що її мати дійсно уклала вказаний договір, що також підтверджується заявою позивача від 25.09.2007 року про виплату їй орендної плати та розірвання договору оренди землі, а також рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29.09.2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] ім. Т.Г.Шевченка про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії. Згідно вказаного рішення позивач звернулася до суду саме з вимогами про розірвання договору, що свідчить про те, що позивач вважала, що її мати дійсно уклала вказаний договір, а також вважала, що дія договору закінчується 27.01.2016 року. А тому суд вважає, що строк позовної давності у позивача не сплив. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає в повному обсязі та вищезазначений договір оренди земельної ділянки є недійсним, внаслідок його нікчемності. . За таких обставин,

Outcome: approved