Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 червня 2015 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток, визнання права власності. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що 09 жовтня 2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Вказувала, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями майна померлого, звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини, відповідач [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини. Також посилалася на те, що будучи спадкоємцем майна за законом, у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, шестимісячний строк для подання відповідної заяви пропустила. Просила суд визначити розмір її частки у спадщині після смерті батька [PERSON] в розмірі 1/4 частки. Також просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Уточнила суду, що пропустила строки звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за відсутності на те поважних причин. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, вважає, що позивач пропустила строки звернення до нотаріальної контори та не зверталася з вимогами про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Представник ЖБК «Берізка» в судовому засіданні вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. [PERSON] полтавська державна нотаріальна контора просила розглядати справу без участі представників. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справи № 552/736/14-ц, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 жовтня 2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Позивач [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON]. Відповідач [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON] батьком померлого [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після померлого [PERSON] [PERSON] полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа на підставі заяв про відмову від спадщини від імені матері померлого [PERSON] та батька [PERSON] Також встановлено, що позивач [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, в встановлений законом строк та у встановленому законом порядку заяв про прийняття спадщини не подавала. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у вставлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, що визнавалося нею в судовому засіданні. Також відсутня письмова згода спадкоємців, які прийняли спадщину, для подачі позивачем відповідної заяви. Крім того, як встановлено судом, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку з позовом про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, не зверталася. Натомість, в судовому засіданні позивач [PERSON] посилалася на відсутність таких поважних причин пропуску нею відповідного строку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є такою, що в силу норм ст. ст. 1268, 1272 ЦК України не прийняла спадщину. Нормами ст. 1278 ЦК України, на яку також посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Оскільки позивач [PERSON] спадщину після померлого [PERSON] не прийняла, правові підстави для визначення розміру її частки у спадщині відсутні. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, встановлені ст. 1272 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину після померлого 09 жовтня 2014 року [PERSON]. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого 09 жовтня 52014 рок у [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. У звязку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Outcome: dismissed