Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач 15.04.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, оскільки підписав анкету-заяву, таким чином між ним і банком укладено договір. Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором станом на 31.01.2019 року виникла заборгованість у розмірі 158965,89 грн., з яких заборгованість за кредитом 4647,28 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 149467,61 грн., заборгованості за пенею та комісією 4850,00 грн.. Зазначав, що кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.08.2011 року у розмірі 123748,96 грн., яка складається з заборгованості за кредит 4647,28 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом з 01.08.2011 року по 30.10.2018 року - 119101,68 грн., а також судові витрати у розмірі 1921 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.06.2019 про відкрито провадження у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.10.2019 витребувано від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» виписку про рух коштів та інформацію про строк дії картки за кредитним договором б/н, укладеним 01 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] ( ІПН [NUMBER] ). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. 30.08.2019 року надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, посилався на те, що позивач не надав суду оригінали документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не надано розрахунок заборгованості, зазначав, що позивачем неправомірно підвищено процентну ставку та пропущено строк позовної давності. Також, заперечував щодо надання згоди з Умовами та тарифами, які викладені на сайті банку, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. 01 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, шляхом підписання анкети-заяви №1313031100235722616 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Також, [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Підписана відповідачем довідка містить пільговий період, базову процентну ставку в розмірі 2,5%\~на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань. Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо ненадання позивачем оригіналів документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оскільки відповідач не ставив під сумнів підписання ним долучених до позову заяви анкети №1313031100235722616 та довідки про умови кредитування №0204140300235331233. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодися з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. \~ \~ \~ \~До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256. Згідно з наданим банком розрахунком, за кредитним договором станом 31.01.2019 року виникла заборгованість у розмірі 158965,89 грн., з яких заборгованість за кредитом 4647,28 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 149467,61 грн., заборгованості за пенею та комісією 4850,00 грн. Проте, на свій розсуд просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.08.2011 року у розмірі 123748,96 грн., яка складається з заборгованості за кредит 4647,28 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом з 01.08.2011 року по 30.10.2018 року - 119101,68 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. \~ \~ \~ \~У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. \~ \~ \~ \~За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. \~ \~ \~ \~У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). \~ \~ \~ \~Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. \~ \~ \~ \~За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами мають бути або встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) або договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з анкетою - заявою позичальника №1313031100235722626 від 01.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна». Проте дана заява не містить процентної ставки та умов щодо сплати відсотків за користування кредитом. Разом з тим, [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Підписана відповідачем довідка містить пільговий період, базову процентну ставку в розмірі 2,5%\~на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань. Відповідач не заперечував сам факт укладення кредитного договору та отримання кредиту у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач не погоджувався з тим, що він надав згоду на надання кредиту на Умовах та згідно з Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, які додано до матеріалів позовної заяви. При вирішенні даної справи суд враховує роз`яснення викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (Провадження № 14-131цс19), та вважає за необхідне застосувати правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у даних правовідносинах, оскільки вони є аналогічним. \~ \~ \~ \~Так, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. \~ \~ \~ \~При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. \~ \~ \~ \~Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. \~ \~ \~ \~Також, суд враховує позицію Верховного Суду викладену у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (Провадження № 14-131цс19) з приводу неможливості застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. \~ \~ \~ \~В даному випадку представником позивача не надано доказів того, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) з 01.12.2010 року по 04.10.2018 року не піддавалися змінам. \~ \~ \~ \~За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 81\~ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 серпня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. \~ \~ \~ \~В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 42\~Конституції України держава захищає права споживачів. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 1\~ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. \~ \~ \~ \~Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. \~ \~ \~ \~Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. \~ \~ \~ \~Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. \~ \~ \~ \~Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. \~ \~ \~ \~У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11\~Закону України\~від 12\~травня 1991\~року №\~1023-XII«Про\~захист прав\~споживачів» (далі - Закон №1023-XII). \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. \~ \~ \~ \~У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. \~ \~ \~ \~Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (Провадження № 14-131цс19) зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11\~Закону №\~1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Отже, судом встановлено, що 01.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, шляхом підписання анкети-заяви №1313031100235722616 та довідки про умови кредитування за №0204140300235331233. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», на підставі укладеного договору [PERSON] були видані картки: 01 січня 2011 року № [NUMBER] зі строком дії до вересня 2014 року; 16 вересня 2014 року № [NUMBER] зі строком дії до вересня 2016 року. Згідно виписки про рух коштів по рахунку відповідач [PERSON] активно користувався кредитними картками, здійснював зняття кредитних коштів через банкомат, оплату товарів, поповнення рахунку. Останнє зарахування відповідачем коштів у розмірі 200,00 грн відбулося 23.04.2015 на картковий рахунок № [NUMBER] , строк дії якого встановлено до вересня 2016 року. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями ст.ст.257-258 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України). Судом встановлено, що останній платіж відповідачем здійснено 23 квітня 2015 року. Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Позивач звернувся до суду з даним позовом 15 квітня 2019 року, отже, виходячи зі строку дії картки № [NUMBER] позов пред`явлено в межах строку позовної давності. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату процентів за кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до вересня 2016 року включно. При визначенні розміру заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі №175/4753/15-ц, де суд зазначив, що після закінчення строку дії кредитного договору проценти та пеня не нараховуються. Припис абз.2 ч.1\~ст.1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку дії договору, тобто за період з 01 серпня 2011 року по 30 вересня 2016 року. З розрахунку заборгованості та із позовної заяви вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30,00% на рік, потім процентна ставка була змінена, а саме з 1 вересня 2014 року збільшена до 34,80% , а з 01 квітня 2015 року - до 43,20%. Пункт 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», передбачає, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі\~статтею 1056-1 ЦК\~у зв`язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року, що всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року. При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог\~статей 641 - 642 ЦК\~або в порядку, визначеному частиною шостою\~статті 1056-1 ЦК. При підвищенні процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Разом з тим, позивач не надав належних та допустимих доказів щодо правомірності підвищення з 1 вересня 2014 року процентної ставки до 34,80% та з 01 квітня 2015 року - 43,20%. Також позивачем не доведено право в односторонньому порядку змінювати умови договору, зокрема - підвищувати проценту ставку. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати встановлену процентну ставку 2,5% щомісяця, що складає 30,00% річних. Вирішуючи питання про розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд виходить з наступного розрахунку: заборгованість по тілу кредиту становить 4647 грн. 28 коп., перемножується на 30% річних, отриманий результат ділиться на 360 днів, після чого результат множиться на\~\~кількість днів прострочення зобов`язання з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року. Отриманий результат є розмір заборгованості по відсоткам за вказаний період, що становить 2703 грн. 17 коп. ((4647,28 х 30%) : 360) х 698 днів прострочки. До отриманого результату додаємо заборгованість за відсотками за період з 01 серпня 2011року по 31 серпня 2014 року у розмірі 527,71 грн. Таким чином, заборгованість за відсотками складає 3230 грн. 88 коп. (2703,17 + 527,71). Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.08.2011 року підлягають частковому задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 7878,16 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4647,28 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 3230,88 грн. за період з 01.08.2011 по 30.09.2016. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1921 грн. 00 коп. покласти на відповідача, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вказаних вимог закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1223 грн. 68 коп. (7878,16/119101,68)*100%=6,37%; 1921,00*6,37% =1223,68 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial