Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.03.2017 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 16.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 16.08.2015 року в складено відповідний актовий запис №2268, та визначити місце проживання доньки подружжя [PERSON], [INFO], з матір'ю - позивачем [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність поглядів на сімейні відносини та обов'язки щодо ведення спільного господарства та виховання дитини, з ініціативи відповідача між подружжям постійно відбувалися сварки в присутності малолітньої дитини, що негативно впливає на її психічний стан. Позивач та відповідач припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивач дійшла висновку, що подальше збереження сім'ї не можливе, шлюб існує формально, на відновлення подружніх відносин позивач не згодна. За час шлюбу в подружжя народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Викладене стало підставою для звернення до суду позивача до відповідача з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання доньки. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] шлюб між позивачем та відповідачем укладено 16.08.2015 року, про що 16.08.2015 року в складено відповідний актовий запис №2268 (а.с.10). В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача та відповідача, тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. [INFO] у подружжя народилася дитина - донька [PERSON], яка зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] та на момент розгляду справи має вік 1 рік 3 місяці (а.с.5-6). Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи те, що батьки малолітньої [PERSON] досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з матір'ю, суд дійшов висновку, що в цій частині позов теж слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved