Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.06.2018 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 26 квітня 1989 року у Відділі РАЦС Галицького району м.Львова, актовий запис №114. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 квітня 1989 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Подружнє життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Протягом останніх 15 років сторони не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Шлюбні відносини між сторонами носять формальний характер, позивач переконаний, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Ухвалою від 05.07.2018 року у справі відкрито провадження. Позивач у судове засідання не з'явився, 21.09.2018 р. подав до суду заву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомила та не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 квітня 1989 року у Відділі РАЦС Галицького району м.Львова, актовий запис №114.У шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини між сторонами не склались, шлюб носить виключно формальний характер внаслідок відсутності взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на протязі останніх 15 років подружжя проживає окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що його збереження суперечить його інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.\~\~\~ Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності\~до ч.3\~ст.109\~Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved