Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом, у якому просять визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що розташований за адресою: с. Зарічево, вул. Миру, №4 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом за спадкодавцем (матірю), [PERSON], яка померла 15 грудня 2010 року. На день смерті спадкодавця він постійно проживав разом з нею у вищевказаному будинку. Позивач звернувся до Перечинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутню правовстановлюючого документа на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити. Крім того, 03 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просять визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку №4 з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що розташований по вул. Миру, в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом за своєю матірю [PERSON], яка померла 15 грудня 2010 року. [PERSON] звернувся до Перечинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутню правовстановлюючого документа на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду від 06 березня 2017 року прийнятий позов [PERSON] та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON]. Протокольною ухвалою суду від 09 березня 2017 року до розгляду справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON]. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявилися, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв, клопотань, вимог щодо предмета спору, розгляду справи від останнього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2010 року померла [PERSON] мати позивачів [PERSON] та [PERSON], що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №110594 від 11 січня 2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №33. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул. Миру, № 4, с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області. Відповідно до відомостей погосподарської книги № 3, особового рахунку № 188, забудовником даного будинковолодіння був [PERSON], який помер 08 вересня 1975 року, що підтверджується довідкою Зарічівської сільської ради Перечинського району №17 від 12 січня 2011 року. Згідно з даними погосподарської книги № 3, особового рахунку № 188, власником будинковолодіння № 4 по вул. Миру в с. Зарічево був [PERSON], що стверджується довідкою Зарічівської сільської ради Перечинського району № 373 від 11 червня 2010 року. Крім того, встановлено, що на дату смерті [PERSON], 08 вересня 1975 року та протягом 6-ти місяців у володіння зазначеним будинком, вступила дружина померлого [PERSON], що підтверджено довідкою №2021 від 12 грудня 2016 року Зарічівської сільської ради Перечинського району. Згідно довідки Зарічівської сільської ради Перечинського району №06 від 10 січня 2012 року, [PERSON] була зареєстрована в [INFO], крім того в даному будинку були зареєстровані: [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] невістка, [PERSON], [INFO] онука. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] з 20 червня 1986 року зареєстрований у [INFO], а також у 2011 році виготовив технічний паспорт на зазначений будинок. Разом з цим встановлено, що 15 грудня 2016 року нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за своєю матірю [PERSON], яка померла 15 грудня 2010 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26362371 від 14 березня 2011 року про реєстрацію спадкової справи №50853178 заведеної Перечинською державною нотаріальною конторою 14 березня 2011 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. 17 лютого 2017 року нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] також прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення На підставі наведеного та

Outcome: approved