Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 квітня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO], з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що з 08 вересня 2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] Шлюбні відносини між ними припинені і 16 грудня 2015 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області шлюб між нею та відповідачем був розірваний. На даний час відповідач не працює, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її вихованні не приймає. У зв'язку з тим, що шляхом переговорів з відповідачем стосовно участі в утриманні дитини результату не досягнуто, вона вирішила звернутися з позовом до суду. Тому просить стягувати з відповідача аліменти примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, в його обгрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5), яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідач, як батько дитини в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на свою дочку не надавав, хоч повинен надавати таке утримання. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому розмірі, який є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та відповідає вимогам закону. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved