Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочинними діями по відношенню до малолітньої, посилаючись на наступні обставини. Відповідач [PERSON] органом досудового слідства звинувачений в тому, що 27.08.2007 р., перебуваючи на території другого Християнського кладовища в м. Одесі здійснив розпусні дії у відношенні до малолітньої [PERSON] вів з нею розмови на тему сексу, демонстрував їй свій половий орган та схиляв до вступу в половий акт. Дії [PERSON] кваліфіковані по ст.156 ч.2 КК України. 07 липня 2009 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.1 п. «А» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року. Кримінальна справа закрита, цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Позивачка вказує, що внаслідок скоєного відповідачем злочину, її малолітній доньці була завдана моральна шкода, так як дитина перенесла моральні страждання, нервовий зрив, психологічні розлади, що негативно вплинули на її поведінку, навчання та сприйняття навколишнього світу. Завдану моральну шкоду [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] оцінює у 100000 (сто тисяч) гривень, яку просить суд стягнути з відповідача. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказуючи, що підтримує доводи позову, просила стягнути на її користь заявлену суму позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у звязку з неявкою відповідача, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно Постанови Малиновського райсуду м. Одеси від 07.07.2009 р. доданої до матеріалів справи, встановлено, що органом досудового слідства відповідач [PERSON] звинувачувався в тому, що 27.08.2007 р., перебуваючи на території другого Християнського кладовища в м. Одесі здійснив розпусні дії у відношенні до малолітньої [PERSON] вів з нею розмови на тему сексу, демонстрував їй свій половий орган та схиляв до вступу в половий акт. Дії [PERSON] кваліфіковані по ст.156 ч.2 КК України. На стадії досудового слідства позивачка [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки була визнана потерпілою, та заявила цивільний позов про стягнення шкоди. Внаслідок проведення слідства по кримінальній справі, допиту дитини, в якості потерпілої та дослідження доказів по справі, вина [PERSON] у скоєнні злочину доведена. 07 липня 2009 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.1 п. «А» Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Судом встановлено, що внаслідок скоєного відповідачем злочину, позивачці та її малолітній доньці була завдана моральна шкода, так як дитина перенесла моральні страждання, які виразилися у фобіях, емоційній нестійкості, нервових зривах, психологічних розладах, що негативно вплинули на її поведінку, навчання та сприйняття навколишнього світу. Відповідно до норм ст. 23 ЦК України встановлено що: 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 280 ЦК України визначено якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що вина відповідача [PERSON] у заподіянні малолітній [PERSON] моральної шкоди доведена матеріалами кримінальної справи, питання щодо відшкодування позивачу шкоди при розгляді кримінальної справи не вирішено. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про амністію», амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Коментарієм норм ст. 86 КК України зазначено, що амністія не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, покладеного на винну особу вироком чи рішенням суду. Це означає, що будь-які цивільно-правові зобовязання продовжують діяти і після оголошення амністії. Враховуючи наведене та зважаючи на вимоги позивача, щодо компенсації заподіяної моральної шкоди, внаслідок перенесених страждань, суд визнає, що малолітній дитині позивача неправомірною поведінкою відповідача [PERSON] дійсно було заподіяно певної моральної шкоди, та, спираючись на принцип виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] частково суму компенсації заподіяної моральної шкоди заявленої позивачем - у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, що полягала сукупно у душевних стражданнях, яких малолітня [PERSON] зазнала у звязку з перенесеними душевними, моральними стражданнями, завданими злочинними діями по відношенню до неї. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочинними діями по відношенню до малолітньої обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial