Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач 15 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до ДП «Кодимське лісове господарство» про визнання наказів про застосування дисциплінарних стягнень незаконними, їх скасування та стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилався на те, що з 02 січня 1984 року по 16 лютого 2012 року працював на посаді лісника в ДП «Кодимське лісове господарство». В 2014 році він потрапив до лікарні де тривалий час лікувався. 12 жовтня 2015 року з його ініціативи, було звернення до начальника обласного управління лісового господарства та голови Кодимської районної державної адміністрації, про корупцію в Кодимському лісгоспі. На його думку, керівник Кодимського держлісгоспу [PERSON], затаївши образу на такі його дії, сфальшував результати перевірок його діяльності. Результатом стало те, що 13 травня 2016 року він був запрошений на засідання профспілкового комітету, де в усній формі йому повідомили, що у нього, станом на це число є три догани і його звільнено за порушення трудової дисципліни. Вважає, що догани йому винесені незаконно, з порушенням вимог частини першої статті 149 КзПП України. Перед застосуванням такого дисциплінарного стягнення у нього не відбирали письмового пояснення. Стаття 237-1 КЗпП передбачає можливість відшкодування власником або уповноваженим ним органом, моральної шкоди. Просить визнати накази: №08 від 05 січня 2016 року, №40 від 22 березня 2016 року, №56 від 26 квітня 2016 року ДП «Кодимське лісове господарство» про оголошення йому дисциплінарних стягнень у вигляді доган незаконними та скасувати ці накази. Крім того, просить стягнути з ДП «Кодимське лісове господарство» моральну шкоду, яку він оцінює в 20000 грн.. Крім того, просить поновити строк звернення до суду, оскільки пропустив він цей строк, тому, що сильно переживав все те, що відбулося. Представник відповідача (на підставі довіреності) в судовому засіданні пояснила наступне. Позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими і такими, що задоволеними бути не можуть, оскільки всі накази про застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у вигляді догани, були видані на підставі відповідних актів проведення планових ревізій Слобідського лісництва, а також Наказу «Про результати проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Кодимське лісове господарство». Згідно останнього наказу, крім [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді догани було оголошене також і іншим працівникам ДП «Кодимське лісове господарство». Від дачі пояснень з приводу допущених порушень дисципліни, [PERSON] відмовлявся. Крім того, звернення позивача до суду відбулося з пропущенням строків, передбачених статтею 233 КЗпП України. Вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Свідок [PERSON], в судовому засіданні свідчив таке. Весною 2016 року проводилась нарада в конторі ДП «Кодимське лісове господарство». Лісник [PERSON] зачитав наказ, в якому лісникам необхідно було розписатися про те, що їм оголошена догана. Лісник [PERSON] не розписався, відмовившись це зробити. Тоді [PERSON], склав відповідний акт про те, що [PERSON] відмовився це зробити. Цей акт про відмову підписав і він. Весною того ж року він був в конторі Кодимського лісництва. При ньому, в телефонному режимі, [PERSON] дзвонив [PERSON], що тому наказом керівника оголошена догана. Після цього був складений акт, який він і підписав. Свідок [PERSON], в судовому засіданні свідчив таке. В кінці квітня 2016 року в обході лісника [PERSON] була виявлена незаконна порубка лісу. За це тому була оголошена догана. В телефонному режимі [PERSON] було повідомлено, щоб той зявився в контору і отримав відповідний наказ. Однак той відмовився прийти. Тоді був складений відповідний акт про відмову [PERSON] зявитися і ознайомитися з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні свідчив таке. В березні 2016 року в Кодимському лісництві проводилась нарада. На цій нараді був присутній лісник [PERSON]. На цій нараді було зясовано, що в обході, за який відповідальний [PERSON], виявлено зрубані дерева. Свідок [PERSON] в судовому засіданні свідчив таке. Він був у складі комісії, яка засвідчила в акті відмову [PERSON] вчинити підпис. Суд, вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в повному обсязі з наступних підстав. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана;2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом установлено наступне. Як убачається з дослідженої в судовому засіданні трудової книжки від 11 вересня 1975 року, згідно наказу №1-к від 02 січня 1984 року Балтського лісгоспзагу, [PERSON] прийнятий тимчасово лісничим Кодимського лісництва з 02 січня 1984 року. 16 травня 2016 року звільнений з ДП «Кодимське лісництво» на підставі наказу №19 від 16 травня 2016 року (а.с.4-6). Згідно Наказу ДП «Кодимське лісове господарство» «Про результати проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Кодимське лісове господарство» №8 за 05 січня 2016 року [PERSON] майстру лісу обходу №1 Слобідського лісництва оголошено догану (а.с.7-8). Відповідно до наказу №40 від 22 березня 2016 року ДП «Кодимське лісове господарство» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», у звязку з виявленням в Слобідському лісництві 02 березня 2016 року незаконної порубки дерев, вчиненої в обході №1 кв.55 вид. 18 кв.55 вид 13, за халатне відношення до своїх трудових обовязків щодо забезпечення охорони та захисту лісу майстру лісу обходу №1 [PERSON] оголошено догану (а.с.9). Згідно акту про відмову від підпису від 06 січня 2016 року, [PERSON] відмовився від підпису про ознайомлення з наказом №8 від 05 січня 2016 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (а.с.27). Згідно акту про відмову від підпису від 18 квітня 2016 року, [PERSON] відмовився від підписання [PERSON] планової весняної ревізії від 18 квітня 2016 року та надання відповідних пояснень (а.с.31). Згідно акту про відмову від підпису від 28 квітня 2016 року, [PERSON] відмовився від підпису про ознайомлення з наказом №56 від 26 квітня 2016 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (а.с.27). Згідно акту про відмову від підпису від 25 березня 2016 року, [PERSON] відмовився від підпису про ознайомлення з наказом №40 від 22 березня 2016 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності (а.с.28). З огляду на викладене, суд прийшов до переконання, що при накладенні дисциплінарних стягнень у вигляді догани на позивача, відповідач діяв в межах закону. Згідно частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як розяснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Розглядаючи трудові спори після їх попереднього розгляду в КТС, суд з'ясовує і обговорює додержання і причини пропуску як для десятиденного строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, так і тримісячного строку звернення до КТС (ст.225 КЗпП), якщо останньою він не був поновлений. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Коли пропущений десятиденний строк не буде поновлено, заява відповідно до ст.85 ЦПК і ст.228 КЗпП залишається без розгляду. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. При пропуску передбаченого ст.225 КЗпП десятиденного строку без поважних причин необхідності у з'ясуванні інших обставин справи не має. Згідно статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. В судовому засіданні зясовано, що останнє дисциплінарне стягнення на позивача було накладене 26 квітня 2016 року і, навіть, якщо брати до уваги те, що [PERSON] дізнався про існування наказів про застосування до нього дисциплінарних стягнень 13 травня 2016 року, то на час звернення до суду (15 серпня 2016 року) пройшло більше трьох місяців. В клопотанні про поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного права, позивач [PERSON], поважних причини пропуску цього строку, суду не надав, а тому суд вважає, що в задоволенні цього клопотання теж слід відмовити. Виходячи з викладеного, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є не обґрунтованими і такими, що задоволеними бути не можуть. На підставі ст. 233 КЗпП України,

Outcome: dismissed