overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач 12 лютого 2018 року звернувся до суду з позовом, у якому просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У обгрунтування заявлених вимог зазначав, що сторони уклали шлюб 20 вересня 2014 року і проживали разом до квітня 2017 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Ухвалою суду від 01 березня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23 липня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог без надання строку на примирення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та згоду з позовом, строк на примирення просила не надавати. Оскільки відповідачка визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач 12 серпня 2013 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 26 грудня 1998 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано в виконкомі В. Копанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області , актовий запис №32. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з червня року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував/а.с.33/. В судове засідання відповідач не з'явився. Повістка направлялась за місцем реєстрації, згідно довідки Виконавчого комітету Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області [PERSON] на даний час за адресою [ADDRESS] не проживає./а.с.25/ Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26 грудня 1998 року. Шлюб був зареєстрований в виконкомі В. Копанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області , актовий запис №32./а.с.7/ Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]./а.с.8/ Встановлено, що з червня 1999 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач 12 серпня 2014 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. З підстав передбачених ст.ст.71,72 Житлового Кодексу України просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Пояснив, що спірна квартира перебуває в господарському віданні та на балансі ВК ВЖРЕП. В даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На виконання Закону України « Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування » та відповідно до рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 21 квітня 2010 року № 95, квартиру [ADDRESS] закріплено за малолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно актів обстеження від 19 лютого 2014 року , 28 квітня 2014 року та довідки від 09 січня 2014 року встановлено , що відповідач за адресою реєстрації з березня 2010 року не проживає, особистих речей [PERSON] в квартирі не має. Відповідач в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь - яких повідомлень про причини неявки до суду не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 Житлового Кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває в комунальній власності та знаходиться на балансі ВК ВЖРЕП. [PERSON] зареєстрований в спірній квартирі з 02 жовтня 2010 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 21 квітня 2010 року № 95 за малолітніми [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] закріплена квартира [ADDRESS]. ( арк..с. 3). Довідкою від 09 січня 2014 року депутата Міської ради Дідківської Г.В., актами обстеження від 19 лютого 2014 року ,28 квітня 2014 року та 08 вересня 2014 року підтверджується , що [PERSON] за місцем реєстрації не знаходиться. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації більш ніж 6 місяців, тому суд вважає , що останній втратив право користування житловим приміщенням. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач 12 серпня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Просить стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу ) відповідача , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснила, що відповідач працює на приватному підприємстві « Гаврилівські кури » і регулярно отримує заробітну плату в розмірі близько 4 тис. грн. Хоча відповідач і надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак її розмірі є недостатнім для їх утримання. Відповідач в судове засідання не з'явився , направив до суду заяву в якій позов визнав повністю, просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей підтверджується, що їх батьком є відповідач. ( арк.с 4-5). Діти проживають разом з матір'ю. ( арк.с. 7). Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено , що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач офіційно працевлаштований та має постійні заробітки. Тому суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частки від його заробітку є обґрунтованими. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач 12 серпня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позов підтримала, та з уточненням вимог просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно. Пояснила, що під час спільного проживання з відповідачем народилась дитина [PERSON] [INFO]. Позивач в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню 3 років. [PERSON] будь - якої допомоги по утриманню дитини не надає, проживає окремо від сім'ї. Відповідач є працездатним та в змозі сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився , надіслав до суду заперечення по суті позову. Відповідно до заперечень вимоги позивача в частині стягнення аліментів в розмірі 400 грн. визнав повністю, однак зазначив, що допомагає дитині продуктами харчування , грішми та одягом. Крім того він сплачує аліменти на утримання двох дітей на користь [PERSON]. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 7). Дитина проживає з позивачем. ( арк.с.8 ). Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не працює перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Обставин які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі , визначеному позивачем , в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач 12 серпня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 06 червня 1987 року. Шлюб зареєстровано Білокриницькою сільською Радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис №6, серія [NUMBER] Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 06 червня 1987 року. Шлюб був зареєстрований Білокриницькою сільською Радою Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис №6, серія [NUMBER] /а.с.3/ Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей немає. Встановлено також, що з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач 12 серпня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON] 24 червня 2005 року, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №340. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаємопорузуміння, різних поглядів на сімейне життя. Протягом трьох років позивач проживає окремо, припинив шлюбні стосунки, ведення спільного господарства з відповідачкою. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Почуття кохання втрачено. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 червня 2005 року, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №340 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою (а.с.9-9а) . Встановлено також, що на протязі трьох років сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач 12 серпня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вступив в шлюб з відповідачкою 26 лютого 2000 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №67. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з червня 2011року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26 лютого 2000 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №67. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Встановлено також, що сторони з червня 2011 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач 12 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2016 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2011 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 45 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2016 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач 12 серпня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2008 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 139 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з березня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved