Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач 16.09.2015 року звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно самоусунувся від батьківських обов'язків, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а сама вона не має матеріальної змоги його утримувати. В даний час вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому потребує додаткової матеріальної допомоги на особисте утримання. Відповідач працевлаштований та матеріально забезпечений, на користь інших дітей аліменти не сплачує. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/4 частину з всіх видів його заробітку щомісячно на особисте утримання до 07.09.2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в частині стягнення аліментів на її утримання залишити без розгляду, та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Він проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що позивач утримує сина одноособово, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. Позов в частині вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно на її особисте утримання до досягнення сином трьох річного віку залишити без розгляду у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved