Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач 14 серпня 2019 року звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона та відповідач [PERSON] є подружжям. У шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Разом сторони не проживають з травня 2018 року. Позивач [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] , а відповідач живе окремо від них. Відповідач не надає систематичної матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивач просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Про місце, дату і час розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином (а.с.14,15). Позивач та її представник - адвокат Богдан В.М. надали письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі та без застосування засобів технічної фіксації, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі (а.с.19,20). Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначив, що згідно змісту позовної заяви позивач проживає разом з сином і на підтвердження цього надала довідку Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Але варто зазначити, що позивач вже тривалий час разом з сином проживають на території Чеської республіки, що у свою чергу перешкоджає відповідачу як батьку користуватися своїми батьківськими правами. Також відповідач вказує, що він надає матеріальну допомогу синові регулярно в розмірі 2000 грн. і на підтвердження долучив квитанції. Окрім того, він робить синові вартісні подарунки, такі, як велосипед та планшет. Тому вважає, що звертатись до суду з позовом у позивача не було підстав, оскільки він добросовісно виконує свої батьківські обов`язки. Просив судове засідання провести без його участі (а.с.21). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем позовних вимог, думку відповідача щодо позову, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 2012 року, встановлено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії довідки №1135, виданої виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 25 липня 2019 року, встановлено, що [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ч.1 та ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом також враховано положення абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у якому наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Судом з копій квитанцій, долучених відповідачем [PERSON] до його заяви, встановлено, що він дійсно з 23 жовтня 2018 року періодично перераховує грошову допомогу на утримання [PERSON] на ім`я [PERSON] Останній такий платіж було здійснено 03 вересня 2019 року у сумі 2010,05 грн. за серпень 2019 року (а.с.22-29). Позивач звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів 14 серпня 2019 року і просить стягнути судовим рішенням з відповідача аліменти на утримання їх дитини, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Проаналізував добуті докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки, беручи до уваги відомості про те, що відповідач сплатив аліменти на утримання дитини за серпень 2019 року добровільно, слід постановити рішення, яким стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] по одній чверті на місяць до повноліття дитини, починаючи стягнення з 01 вересня 2019 року. Задовольняючи позовні вимоги саме з зазначеного часу, суд виходить з того, що позивачка надала суду належний письмовий доказ, що дитина проживає з нею, і просить в позові до суду стягувати аліменти з батька дитини від дня пред`явлення позову, а не за попередній певний період часу (рік, два тощо до дати звернення з позовом до суду), а тому твердження відповідача про те, що позивачка не має права звертатися з позовом про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина, суд вважає такими, що є безпідставними і такими, що суперечать наведеним вище нормам Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 768,40 грн. судового збору.

Outcome: partial