Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 лютого 2016 року звернувся з даним позовом до суду і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 7492 від 18 грудня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] по кредитному договору б/н від 26 жовтня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON], про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 38867 грн. 54 коп. Посилається на те, що будь-яких кредитних договорів з ПАТ КБ „ПриватБанк він не укладав. У вересні-листопаді 2006 року при невідомих йому обставинах був втрачений його паспорт. Новий паспорт він отримав 25 січня 2007 року. На протязі лютого-березня 2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк двічі звертався до суду із позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Серед копій документів, які були йому вручені з копією позовної заяви, була копія втраченого ним паспорта з фотографією невідомої йому особи. В першому випадку позов було залишено без розгляду в звязку з неявкою в судове засідання представника позивача без поважної причини. В іншому позовна заява була повернута позивачу в звязку з не усуненням її недоліків. Позивач вважає, що відповідач, достовірно знаючи про наявність спору та не будучи впевненим у вирішенні спору на його користь, умисно не зявився до суду для вирішення його в судовому порядку та обрав позасудовий порядок захисту своїх прав. Просить визнати виконавчий напис недійсним з тих підстав, що кредитний договір, на підставі якого був вчинений виконавчий напис, укладений від імені боржника іншою особою за втраченим паспортом. Для вчинення виконавчого напису представником банку не було подано належних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості, які передбачені ст.88 Закону України „Про нотаріат. Крім того, з моменту виникнення права вимоги та до моменту вчинення виконавчого напису пройшло більше трьох років. Відсутні докази направлення боржнику та отримання ним письмової вимоги про усунення порушень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити його в повному розмірі. Представник відповідача ПАТ КБ „ПриватБанк до суду двічі не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову чи будь-яких клопотань не надіслав. Третя особа, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що виконавчий напис вчинений нею у відповідності до Закону України „Про нотаріат. Позивачем не було надано жодного письмового доказу, який би підтверджував порушення порядку вчинення нотаріальних дій. Посилання позивача на порушення норм законодавства не відповідають дійсності. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції [PERSON] вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки виконавчий напис було вчинено за відсутності безспірності вимог. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. 18 грудня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис за кредитним договором б/н від 26 жовтня 2006 року, укладеним між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до даного виконавчого напису нотаріусом було запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк у розмірі 37\~167 грн. 54 коп., а саме : -сума заборгованості за кредитом 4\~998 грн. 00 коп.; -сума заборгованості по відсоткам 30\~399 грн. 66 коп.; -штраф 1\~769 грн. 88 коп. Крім того, позивач має сплатити витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису, в розмірі 1700 грн. Відповідно до ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року було залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором (а.с.15). Відповідно ухвали судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості було повернуто позивачу на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України в звязку з не усуненням недоліків позовної заяви (а.с.14).З ухвали судді вбачається, що, зокрема, зміст позовних вимог незрозумілий, не вказано момент виникнення заборгованості та періоди нарахування відсотків й штрафних санкцій помісячно. З письмових доказів, поданих до суду приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що представник банку на підтвердження підстав для стягнення боргу подав заяву позичальника, заповнену від імені [PERSON]; виписку з рахунку боржника; письмову вимогу про усунення порушень від 11 грудня 2015 року з квитанцією про направлення її на адресу [PERSON] 16.12.2015.(а.с.39-45). В заяві позичальника зазначено, що позичальник виражає згоду, що зазначена заява разом з запропонованими банком Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. З копії паспорта, доданого до позовної заяви позивачем [PERSON], та копії паспорта, який був вручений [PERSON] при зверненні банку до суду із заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що в паспорта вклеєні фотокартки різних осіб (а.с.9, 17). 04 лютого 2016 року заступником начальника відділу ДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню даного виконавчого напису (а.с.13). 04 лютого 2016 року копія даної постанови була направлена на адресу позивача (а.с.12). З відповіді Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області № Д-4 від 19 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] 18 грудня 2006 року звертався до Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області із заявою про втрату паспорта громадянина України (а.с.24). Правовідносини, що виникли між сторонами,\~ регулюються Законом України «Про нотаріат», Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» з наступними змінами (далі Перелік). Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Переліку документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів\~ є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів, зокрема: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд вважає, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вище умов, з огляду на таке. Нотаріусу надана заява позичальника, яка складає лише частину кредитного договору. Із вказаної заяви вбачається, що кредит надано 26 жовтня 2006 року на 2 роки, - по 26 жовтня 2008 року. З цієї дати в банку виникло безумовне право вимоги до позичальника.\~ На час вчинення нотаріального напису від дня виникнення права вимоги минуло більше п»яти років. Доказів того, що законом для вказаної вимоги встановлений інший строк\~ давності відповідач нотаріусу не надав. Окрім цього, надані нотаріусу документи\~ не підтверджують безспірності\~ заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки одну лише заяву позичальника не можна вважати кредитним договором. Відповідач не надав нотаріусу доказів\~ отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Посилання нотаріуса на те, що [PERSON] було направлено вимогу, суд не може взяти до уваги, оскільки, як вже було зазначено, вимога направлялася позивачу 16.12.2015, виконавчий напис вчинено 18.12.2015. Виходячи з принципу розумності, суд вважає, що позивач не мав змоги за дуже короткий період ( два дні з 16.12.2015 по 18.12.2015) скористатися своїм правом заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх заперечень. Крім того, даних про дату отримання ним вимоги надано не було. З врахуванням вищевикладеного, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.87,88 ЗУ«Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 з наступними змінами,

Outcome: approved