Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

позивач 17.01.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку, розташовану у с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області. За життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 29.10.2013 року заповіт, відповідно до якого зазначену вище земельну ділянку вона заповіла своєму синові [PERSON] . Про існування заповіту позивач дізнався у січні 2020 року, після того, як такий був знайдений його сестрою [PERSON] у житловому будинку у с. Давидів , в якому до дня смерті проживала мати. Дізнавшись про існування заповіту позивач звернувся до приватного нотаріуса Леськів Г.М. з метою оформлення спадкових прав, однак йому було відмовлено у заведені спадкової справи оскільки з заявою про прийняття спадщини він звернувся поза межами шестимісячного строку для прийняття спадщини, та на день смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з ним. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначний та був пропущений ним з поважних причин, оскільки про існування заповіту йому не було відомо, На підставі наведеного з метою реалізації його спадкових прав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та її представник, [PERSON] , не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Третя особи - [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності в якій зазначили, що позовні вимоги визнають та на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендують. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.02.1960 року. 29.10. 2013 року [PERSON] склала заповіт, за яким земельну ділянку площею 0,0495 га., яка передана для ведення особистого селянського господарств та розташована в с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області, заповіла своєму синові [PERSON] , [INFO]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округ Леськів Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1381, дані про його зміну чи скасування, відсутні. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 685512, який виданий 27.10.2010 року, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0495 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки № 61 від 16.01.2020 року, яка видана Давидівською сільською радою Об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Як слідує з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59039544 від 17.01.2020 року, відсутні будь-які відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Отже із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа не заводилася. Згідно листа приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Леськів Г.М. № 06/01-16 від 17.01.2020 року слідує, що [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті його матері [PERSON] , оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини, та він не був зареєстрований разом з спадкодавцем на час її смерті. Статтями 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді справи № 565/1145/17. З огляду на вище наведене та беручи до уваги, що [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що [PERSON] у визначений законом строк не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виходячи з встановленого, зазначена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини являється поважною, яка не може стати на перешкоді в реалізації його законного права на оформлення права власності на вказане у заповіті майно. Тому йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що і передбачено діючим законодавством.

Outcome: approved