Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду із позовом до територіальної громади Старостинського округу №5 с. Ржавинці в особі Юрковецької сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину за законом, в якому просить: - встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №26. Посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] особистого розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті не зробив. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли та на неї не претендують та дружина [PERSON], яка спадщину після смерті чоловіка прийняла вчасно шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала із ним на час відкриття спадщини і продовжує проживати в спадковому будинку, користується всім його майном, обробляє земельну ділянку, провела поточний ремонт. Позивач посилається на те, що з метою оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтувавши їх вищенаведеним та просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади Старостинського округу №5 с. Ржавинці в особі Юрковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Вислухавши представника позивача, свідків, врахувавши заву представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.04.2003 (а.с.15). Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіту не залишав, а тому відкрилася спадщина за законом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є його діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його дружина - [PERSON], що вбачається із довідки Ржавинецької сільської ради № 589 від 28.02.2018 (а.с.17). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що діти спадкодавця на момент відкриття спадщини постійно із покійним батьком [PERSON] не проживали, фактично не вступили в управління та володіння спадковим майном, звернулися до нотаріуса із заявами про те, що на спадщину не претендують (а.с.47,52,53). Позивач [PERSON] в свою чергу від спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] в шестимісячний термін не відмовилася, одразу після смерті чоловіка вступила в управління та володіння спадковим майном: брала участь у його похоронах, доглядає за господарством, обробляє земельну ділянку, проводить ремонти в будинку, проживала в ньому на момент відкриття спадщини та продовжує проживати в даному господарстві на даний час. Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області № 450 від 12.09.2018 (а.с.16), а також показаннями свідка [PERSON], який повідомив суду, що [PERSON] усе життя проживала з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті. Діти на час його смерті разом із ним в одному будинку не проживали. Після смерті чоловіка [PERSON] продовжує проживати у вказаному будинку та доглядає за ним. Отже, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], котрий помер [INFO] і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини позивач [PERSON] 23.01.2018 звернулася до державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.02.2018. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] Вказане підтверджується довідкою - характеристикою Заставнівського РБТІ №57 від 20.02.2017 (а.с.29), з якої вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON]; випискою з погосподарської книги, де головою домогосподарства зазначено [PERSON], за яким закріплено особовий рахунок [NUMBER]; довідкою виконавчого комітету Ржавинецької сільської ради №589 від 28.02.2018 (а.с.17). З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ № 57 від 20.02.2017 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], побудований у 1965 році. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивача своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved