Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі [PERSON]) в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] автокооперативу «Енергетик» та [PERSON] (далі [PERSON]), третя особа: Шістнадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на гараж в порядку спадкування та просила визнати за нею право власності на гараж (гаражний бокс) [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] (далі [PERSON]). Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька на вказаний гаражний бокс, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно. Згідно довідки № 12 від 26.06.2017 [PERSON] з 09.11.1988 був членом гаражного автокооперативу «Енергетик» та сплатив за гаражний бокс пайовий внесок у повному обсязі, однак за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності. Спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті померлого, є дочка померлого (позивач), а тому позов просила задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.03.2018 за клопотанням представника позивача про витребування доказів, заявленому у підготовчому судовому засіданні, витребувано з Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 506/2006 (номер у спадковому реєстрі 39830291), щодо спадкового майна, що відкрилося після смерті [PERSON] (дата смерті - [INFO]). 14.06.2018 ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON]. 10.07.2018 ухвалою суду було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 05.12.2018 ухвалою суду за клопотанням представника позивача було залучено в якості співвідповідача [PERSON], виключено її з числа третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виключено з числа третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], оскільки остання померла. В судове засіданні позивач та її представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Від представника відповідача [PERSON] автокооперативу «Енергетик» подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася, інших заяв, клопотань суду не надала. Про дату судового розгляду повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 13.12.2018. Третя особа - Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, просила слухати справу за відсутності їх представника та прийняти рішення у справі відповідно до чинного законодавства України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 47). Позивач [PERSON] є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 52). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], який помер [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 48, 101). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 5506, відкритої щодо майна померлого [PERSON], 24.05.2006 до 16-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач, як дочка померлого, його мати [PERSON] та 30.05.2006 [PERSON], як дружина померлого (а.с. 39, 40). 31.08.2017 державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори виніс постанову, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на (гаражний бокс) [ADDRESS], пославшись на відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 75). Беручи до уваги, що право власності на побудований гаражний бокс [ADDRESS] на момент розгляду справи ні за ким не зареєстрований, суд приходить до висновку, що спір між сторонами може бути вирішений лише у судовому порядку. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірний гаражний бокс), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс Українизастосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності спадкодавця на спірний гараж. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був членом гаражного кооперативу «[ADDRESS] з 09.11.1988 року. Пайовий внесок ним несений в повному обсязі (а.с. 5). Право власності на вказаний гаражний бокс за померлим [PERSON] у встановленому порядку зареєстроване не було (а.с. 66). У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 30.05.2008 року №7 було роз'яснено, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до п.4.12 та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гаражний бокс. Відповідно до ст.ст. 25, 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права. Згідно припису статті 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою… (стаття 392 ЦК України). Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спірний гаражний бокс та відповідно ділиться в рівних частках між трьома спадкоємцями: донькою померлого [PERSON], його матір'ю [PERSON] та дружиною [PERSON] Під час розгляду справи встановлено, що спадкоємець [PERSON], яка є бабою позивача, померла [INFO] (а.с.101), однак суду не надано будь-яких відомостей щодо відкриття спадкової справи до майна померлої [PERSON] Враховуючи викладене, за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/3 частину гаражного боксу [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial