Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач 14.04.15 р. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини, на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що сторони перебувають у шлюбі з 05.10.12 р.. За час шлюбу у сторін народилась дитина дочка [PERSON], 16.04.13 р. н.. Зазначає, що дитина сторін проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач має і зобовязаний утримувати дитину сторін. Вона в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі по 1\~ 000 грн. щомісячно, на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила, подавши заяву про зміну позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на утримання дитини сторін 45 % від його середньомісячного доходу, на її утримання у розмірі 15%, такі змінені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що позивач має достатній доход, працює як будучи офіційно працевлаштованим, так і має, крім цього додатковий доход, довести що суду вона в даний час не має можливості. Просить змінені позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги позивача визнав частково, а саме: в частині наявності у нього обовязку утримувати дитину сторін та колишню дружину позивача у справі, зазначаючи, що шлюб між сторонами вже розірвано. Однак, вважає, що у меншому розмірі, ніж вказаний позивачем. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 25 % його заробітку, на утримання позивача як матері дитини сторін у розмірі 10 15 %, так як працює та має сталий доход. Попередньо відповідачем подано письмове заперечення проти позову до зміни позовних вимог позивачем, обґрунтоване тим, що для нього прийнятним є у позасудовому порядку вирішити спір, він працевлаштований офіційно і має сталий доход; свій обовязок по утриманню дитини він виконує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як стверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1 - ЕГ № 075849, виданого 05.10.12 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської обл. за а/з № 412, сторони перебувають у шлюбі з 05.10.12 р.. Як слідує з копії свідоцтва про народження серії 1 ЕГ № 178963 від 30.04.13 р., виданого відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської обл. ,сторони мають на даний час спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], 16.04.13 р. н.. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину як спільну дитину сторін, чого відповідач не заперечив в судовому засіданні; відповідач добровільно коштів на утримання дочки та позивача як матері його дитини, яка фактично здійснює догляд за неповнолітньою дитиною сторін, не надає. В даний час відповідач працює та має регулярний доход, інших утриманців не має, стан його здоровя задовільний, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання як дитини сторін, так і матері дитини сторін позивача у справі. Тому слід визначити розмір у відсотках до доходу відповідача, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. На утримання позивача також слід стягнути аліменти у частці від доходу відповідача, однак, у розмірі 1/10 частки доходу відповідача. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати у передбаченому законодавством розмірі мають бути повністю покладені на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial