Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач 15.08.2014 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 281,85 грн. та стягнення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк» та резидентом України [PERSON] шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта була укладена кредитна угода на умовах, які зазначені в заяві № 003-15599-081112, на підставі якої Банк відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та встановив кредитний ліміт у сумі 10 000 грн., який [PERSON] використала на власні потреби. Відповідно до положень зазначеної кредитної угоди [PERSON] зобов'язалася щомісяця в строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією або овердрафтом. Однак, в порушення умов угоди свої зобов'язання [PERSON] належним чином не виконала у зв'язку з чим у неї перед Банком, станом на 14.05.2014 року, виникла заборгованість за кредитною угодою у розмірі 15 281,85.. На даний час [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань, заборгованість не погашає, чим порушує права Банку. В судове засідання 22.01.2015 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» - Духота І.В. (діє на підставі довіреності від 12.12.2011) не з'явився, але у позовній заяві є письмове клопотання про розгляд справи за відсутністю представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в якому зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (оборот а.с.2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України), поважних причин неявки суду не представила, чим позбавила суд можливості вислухати її пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надано. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у її відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого відповідно до п. 1.2. Статуту є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі Позивач, Кредитор, Банк) та [PERSON] (надалі Відповідач, Позичальник, Боржник) шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта була укладена кредитна угода (надалі кредитна угода № б/н від 08.11.2012 року) на умовах, які зазначені в заяві № 003-15599-081112, яку відповідачка підписала. На підставі вказаної заяви Банк відкрив на ім'я [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та відкрив кредитну лінію в межах суми 10 000 грн., надав їй платіжну картку, ПІН-код до картки та зобов'язався здійснювати обслуговування держателя картки на умовах, які зазначені в заяві та згідно Тарифів на обслуговування кредитних карток Тарифний пакет «Нова Готівочка» (а.с.3-4). У тарифах зазначено, що держатель картки зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. В Анкеті-заяві позичальника (оборот а.с.6) зазначено, що відповідачка підтверджує свою згоду з умовами Договору щодо відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки і зобов'язується їх виконувати. З позову вбачається, що позивач зобов'язання по кредитній угоді № б/н від 08.11.2012 року виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 10 000 гривень шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідачки, яка в свою чергу використала ці кошти на власні потреби. Відповідач в свою чергу зобов'язання за кредитною угодою належним чином не виконує, у зв'язку з чим у нього перед позивачем, станом на 14.05.2014 року, виникла заборгованість за кредитом загальна сума якої, згідно розрахунку заборгованості, становить 15 281 (п'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят одна) гривень 85 копійок, з яких: - тіло кредиту - 5 281,85 грн.; - прострочене тіло кредиту - 4 400,00 грн.; - комісії - 5 600 грн.. Розрахунок заборгованості наведений в позові та доданий до матеріалів справи (оборот а.с.2, а.с.5). Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. На момент розгляду справи доказів про погашення відповідачем кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків, тощо у суду немає. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 208 ЦК України до правочинів, які слід вчиняти у письмовій формі належать, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст.. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою Кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за спричинені простроченням збитки. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача комісій (штрафу), заявлені обґрунтовано, так як це передбачено укладеним договором та діючим законодавством. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушила не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за Кредитною угодою № б/н від 08.11.2012 року є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитної угоди та ст. 1050 ЦК України. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитної угоди, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 51901212 від 19.06.2014 року (а.с.1). Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, також і ці витрати. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності повного задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved