Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач 16 грудня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 травня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] станом на 31.10.2014 року мав заборгованість в розмірі 26\~858,93 грн., з яких: 14053,57 грн. заборгованість за кредитом; 9850,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1199,81 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1255,19 грн. штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26\~858,93 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність представника Банку, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 21 травня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Встановлено, що [PERSON], 22 вересня 2014 року помер, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 6905 від 01.10.2014 року (а.с.73). Згідно відповіді Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 28.12.2015 року, після смерті [PERSON], померлого 22 вересня 2014 року з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.110). Таким чином, встановити коло спадкоємців не можливо. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною 4 ст. 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з п. 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину або виконавця заповіту. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором № б/н від 21 травня 2010 року у сумі 26\~858,93 грн., та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, та враховуючи, що боржник помер у 2014 році, проте до нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті боржника з відповідною претензією позивач не звертався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, що не позбавляє останнього права звернутися до суду з підстав, передбачених ст.ст. 1281-1282 ЦК України, після зясування кола спадкоємців. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed