Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] ( [ADDRESS] ), про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила наступне: 21 травня 2005 року позивач [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований виконкомом Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , та доньку - [PERSON] . [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Шлюб між ними не розірвано, однак від виконання матеріальних обов`язків відповідач фактично відмовився і за останній час грошей в сім`ю не приносить, хоча має постійне місце роботи. Враховуючи все вищенаведене позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів згідно якої остання просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , PHОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , PHОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , 1/3 частки заробітної плати щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дітьми повноліття. Позивач - [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, позивачем була подана заява про можливість розгляду справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений законом строк подано не було. Проте відповідачем була подана заява про розгляд справи за його відсутності із якої також вбачається, що позивач визнає позов у повному обсязі а також просить звільнити його від сплати судового збору, як учасника бойових дій, додавши до заяви відповідну копію посвідчення. Судове засідання у справі було призначене на 21.10.2021 року на 15 год. 50 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 26.10.2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, за 21 травня 2005 року позивач [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований виконкомом Верхньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що було видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Шлюб між сторонами не розірвано, однак, як стверджує позивач, від виконання матеріальних обов`язків відповідач фактично відмовився і за останній час грошей в сім`ю не приносить, хоча має постійне місце роботи. Згідно доданих до матеріалів справи копій свідоцтв про народження дітей, батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає у позові, що ніде офіційно не працевлаштована та має лише непостійні заробітки в той час, як відповідач має постійне місце роботи та дохід, так як офіційно працює у Військовій службі правопорядку України. Згідно з ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становищ дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2021 рік для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно цього ж Закону установлений у 2021 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1 197,50 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2 395,00 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 4 200,00 грн. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дітей, з врахуванням того, що позивачем не додано жодних доказів щодо працевлаштування, місця роботи та доходів відповідача - [PERSON] , однак також враховуючи той факт, що відповідачем подано заяву про повне визнання ним позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, починаючи із 13 липня 2021 року (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати, відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі. Питання щодо стягнення судового збору з відповідача судом не вирішується, оскільки стаття 141 ЦПК України не передбачає такого стягнення.

Outcome: approved