overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 грудня 2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі , від якого сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із позивачем і знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 23 листопада 2016 року, яке набрало чинності 06 грудня 2016 року, шлюб , зареєстрований 29 листопада 2008 року Виконкомом Комсомольської міської ради Старобешівського району Донецької області за актовим записом № 116, між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 258940, виданого 15 квітня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 грудня 2020 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 29 квітня 2003 року у виконавчому комітеті Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, за актовим записом №02. Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. З 2013 року вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 2003 року у виконавчому комітеті Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, за актовим записом №02. Від шлюбу\~мають двох\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 22 жовтня 2021 року звернувся до Великописарівського районного суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою 12 червня 2009 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося з причини відсутності порозуміння і взаємоповаги, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання сина, постійними суперечками та скандалами. Протягом трьох місяців на час подачі заяви подружніх відносин не підтримують., син проживає з ним та перебуває на його утриманні. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. Прохає шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує /а.с. 22/. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка у судове засідання повторно не прибула, будучи повідомленою належним чином про час дату та місце розгляду справи /а.с. 23, 29, 30/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному порядку за правилами ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому\~засіданні установлено,\~що сторони\~12\~червня 2009\~року уклали\~шлюб,\~який зареєстрований виконкомом Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 03 /а.с.5/. Від шлюбу\~мають сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с. 6/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Спір про розподіл майна, набутого ними у шлюбі, відсутній. \~ \~ \~ \~ Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Згідно з\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача в сумі 908,00 грн, який він сплатив при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу /а.с. 1/. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 квітня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача Кредитної спілки «Полтава і полтавці» про стягнення заборгованості за договором внесення внеску. В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що 15 жовтня 2013 року укладала з відповідачем договір № 199 про внесення внеску члена кредитної спілки та внесла на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 2000 грн. Вказувала, що по закінченню строку договору сума коштів відповідачем повернута не була. Просила суд стягнути з Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на її користь вклад за договором про внесення внеску члена кредитної спілки в сумі 10000 грн., нараховані відсотки в сумі 1780,30 грн., всього - 11780,30 грн. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 15 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Полтава і полтавці» та позивачем [PERSON] укладено договір № 199 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно з умовами договору позивач спочатку внесла на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 2000 грн., а відповідач зобов'язався повернути вклад та проценти на умовах договору. При цьому днем закінчення строку вкладу сторони визначили 15 квітня 2015 року, а процентну ставку - 22,5 % річних. В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду з визначенням строку дії договору до 15 квітня 2016 року. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами з вказаного договору виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, по закінченню терміну дії договору сума вкладу позивачу повернута не була. Зокрема, згідно з довідкою № 21 квітня 2016 року, наданою відповідачем, за договором № 199 від 15 жовтня 2013 року борг складає 10000 грн., нараховані відсотки в розмірі 1780,30 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач порушив умови договору та всупереч вимог чинного цивільного законодавства кошти вкладу позивачу не повернув. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, необхідно стягнути з КС «Полтава і полтавці» на користь позивача заборгованість за договором № 199 від 15 жовтня 2013 року в сумі 10000 грн. та 1780,30 грн. нарахованих відсотків. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 липня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 09 жовтня 2010 року. Шлюб зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ Дніпропетровьскої області ,про що в Книзі реєстрації шлюбів 09 жовтня 2010 року складено відповідний актовий запис № 534 . На момент заявлення позовних вимог позивач з початку 2013 року припинили подружнє життя з відповідачем по справі і з того часу як чоловік та жінка не мешкають та не ведуть спільного господарства , тому вона вважає подальше сумісне проживання неможливим та бажає шлюб з відповідачем розірвати, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явилася, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ Дніпропетровьскої області , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.10.2010 року, актовий запис № 534 (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони припинили , позивач з відповідачем ніяких сімейних відносин не підтримує,на примирення не згодні,бажають розірвати шлюб. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 липня 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 17 липня 2014 року вони проживають окремо. Відповідач перебуває закордоном. Між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Від даного шлюбу у них дітей немає. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Просить повернути їй дівоче прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 07 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1668 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Тривалий час між сторонами склались неприязні відносини, між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Протягом року сторони проживають окремо. Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 113 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 листопада 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1668 та повернути позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 листопада 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї відбувалися сварки. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Цибулькіна) [PERSON], [INFO], з 08 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 листопада 2016 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON]. Також вказувала, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться взагалі. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань до суду не подавав. Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради просила розглядати справу без участі представника та зазначила, що вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] (до зміни прізвища Руденко, [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] з 27 липня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 лютого 2016 року, яке вступило в законну силу. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], матірю якого є позивач. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обовязки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. \~ Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не виконує обовязки щодо виховання та розвитку свого сина [PERSON], [INFO], не піклується про стан здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Як встановлено судом, матеріальним утриманням та розвитком малолітнього [PERSON], [INFO], займається позивач [PERSON]. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Згідно з висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради від 31 травня 2016 року № 01-19/420 служба у справах дітей вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Тому суд, приймаючи до уваги інтереси малолітнього [PERSON], [INFO], приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, необхідно побавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 листопада 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що протягом останніх 5 років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Склярук) [PERSON], [INFO], з 06 липня 1988 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved