Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.09.2015 року (згідно штампу на поштовому конверті 04.09.2015 року) звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ПАТ «Кредитпромбанк», про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на автомобіль, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що 05.03.2007 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 9/25ДС/0096/200 7 - АКЛН. З метою забезпечення виконання договірних зобов'язань по зазначеному кредитному договору, між вказаними сторонами був укладений договір застави № 9/25ДС/0096/3 01/2007 - АКЛН від 05.03.2007. Предметом застави за вказаним договором є автомобіль марки «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АНС 030443, виданого РЕВ 2-го МРЕВ м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 02.03.2007. На підставі договору, укладеного в усній формі між гр. [PERSON] та гр. [PERSON], який є співробітником ПАТ «Кредитпромбанк» та діяв від його банку, 28.04.2010 року відповідачем на ім'я [PERSON] була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 1027, на право розпорядження (продаж або обмін) зазначеним автомобілем. На підставі договору купівлі-продажу, укладеного в усній формі між гр. [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності від 28.04.2010 № 1027, та позивачем [PERSON] 30.07.2010 [PERSON] була видана довіреність на ім'я [PERSON] на право розпорядження (продаж або обмін) автомобілем марки «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказана довіреність була зареєстрована приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 2051. Згідно з умовами зазначеного договору купівлі - продажу автомобіля, кошти за автомобіль в сумі 14 258,34 гри. позивачем були сплачені на транзитний рахунок Філії ПАТ «Кредитпромбанк» для реалізації заставного майна (призначення платежу: часткова оплата за авто згідно кредитного договору від 05.02.2007 по займу [PERSON], що підтверджується квитанцією банку № 1823_4 від 07.06.2010. Між Позивачем та Відповідачем був укладений чинний правочин, який є дійсним та не суперечить закону. На виконання вказаного правочину позивач сплатив гроші, а зазначений автомобіль був переданий йому в користування та повне розпорядження, тобто сторони виконали суттєві умови договору купівлі-продажу автомобілем марки «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. На теперішній час позивач не може розпорядишся автомобілем на свій розсуд, у зв'язку з тим, що: 18.11.2013 р. на виконання виконавчого листа №2/258/85/13 виданого 13.07.2013 р. Кіровським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] державним виконавцем ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку було проведено опис майна, що належить боржнику тобто автомобіля марки «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], акт опису й арешту майна додається. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним. Позивач описане майно прийняв на відповідальне зберігання. Відповідно до ст. 328 ч. І Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини 4 ст. 13 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, законодавчими актами України може бути встановлено спеціальний порядок набуття права власності громадянами на окремі види майна. Пунктами 7,8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі-Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Отже Правилами встановлено спеціальний порядок державної реєстрації транспортних засобів. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]., укладений між гр. [PERSON], який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності від 28.04.2010, посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 1027, як продавцем, та [PERSON], визнати за ним право власності на зазначений автомобіль, зобовязати працівників УДАІ ГУМВС України в Донецькій області зняти з обліку зазначений автомобіль по заяві [PERSON] та зобовязати ВДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку зняти арешт та встановлення обмеження права користування зазначеним автомобілем, накладений при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/258/85/13, виданого 13.07.2013 року Кіровським районним судом у м. Донецьку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], представник третьої особи ПАТ «Кредитпромбанк» в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають за наступних підстав: Судом встановлено, що автомобіль «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 2-го МРЕВ м. Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 02.03.2007 року, належить на праві власності відповідачу [PERSON] (а.с. 13). Згідно довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 28.04.2010 року, зареєстрованій в реєстрі за № 1027, відповідач [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником з питань, повязаних з розпорядженням (продажем або обміном) належним йому транспортним засобом «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], довіреність видана з правом передоручення строком по 28.04.2013 року (а.с. 14). Згідно довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 13.07.2010 року, зареєстрованій в реєстрі за № 2051, [PERSON], який діє від імені відповідача [PERSON] уповноважив позивача [PERSON] бути його представником з питань, повязаних з розпорядженням (продажем або обміном) належним йому транспортним засобом «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], довіреність видана без права передоручення, строком по 28.04.2013 року (а.с. 9-12). Посилання позивача [PERSON] на те, що між ним на відповідачем [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], в усній формі був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу «СНЕVRОLЕТ» модель АVЕО SF69Y ЗНГ, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], не підтверджено належними доказами, оскільки згідно довіреностей, на які він посилається відповідач [PERSON] лише уповноважив його бути представником з питань, повязаних з розпорядженням (продажем або обміном) належним йому транспортним засобом, причому довіреність була дійсною до 28.04.2013 року (а.с. 9-10). Надана позивачем копія квитанції від 07.06.2010 року про оплату [PERSON] через [PERSON] 14258,34 грн. в якості часткової оплати за авто згідно кредитного договору № 9/25ДС/0096/200 7 АКПН від 05.03.2007 р. (а.с. 16) також не являється доказом того, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З аналізу положень ст. 220 ЦК України вбачається, що в судовому порядку дійсним може бути визнаний лише договір, який підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. В той же час законом не передбачено обовязкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до розяснень, які містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Згідно вимогам п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачена необхідність вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Крім того, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» також передбачена письмова форма договору купівлі-продажу автомобілів. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Таким чином, у суду відсутні підстави для застосування норми ст. 220 ЦК України, оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу не підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню і заявлені позивачем вимоги не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. В позовній заяві, з якою він звернувся зо суду в вересні 2015 року, позивач просить зобовязати працівників УДАІ ГУМВС України в Донецькій області зняти з обліку зазначений автомобіль по його заяві, але судом встановлено, що строк дії довіреності, відповідно до якої позивач [PERSON] був уповноважений власником автомобіля [PERSON] в разі необхідності зняти його з реєстрації в органах МРЕВ закінчився 28.04.2013 року, жодних доказів того, що позивач звертався в період строку дії довіреності до органів МРЕВ з зазначеного питання та йому було відмовлено, позивачем суду не надано. Також суду не надано доказів того, що на зазначений автомобіль Відділом ДВС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку накладено арешт при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/258/85/13, виданого 13.07.2013 року Кіровським районним судом у м. Донецьку. Крім того, згідно норм ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, та відповідно до норм ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, але судом встановлено, що позивач не являється власником автомобіля, а його власником згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є відповідач [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed