Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 травня 2017 року звернувся до суду із позовом до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, яким просив визнати недійсними Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1359 від 18 червня 2012 року про передачу земельної ділянки площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства та Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1442 від 02 липня 2012 року про передачу безоплатно у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, - для ведення фермерського господарства. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в 2010 році він звернувся до Харківської районної державної адміністрації із заявою про надання земельної ділянки орієнтованою площею 200 га для розбудови фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району. Протоколом №3 від 01 березня 2010 року засідання районної професійної комісії з питань створення фермерських господарств Харківської райдержадміністрації було надано згоду на створення позивачем фермерського господарства та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Розпорядженням Голови Харківської райдержадміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 згідно чинного законодавства позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 50 га для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району. Виконуючи вищевказане Розпорядження у жовтні 2011 року позивач звернувся до Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі із заявою про надання технічного завдання щодо відведення земельної ділянки, дану проектну документацію на земельну ділянку повинен був підготувати ПП «ГЕО-ІНВЕСТ». 30 грудня 2011 року листом №6232 Заступник голови комісії з реорганізації Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі повідомив, що земельна ділянка, яка проектується для відведення позивачу, перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва, із зазначеної причини технічна документація, а саме проект землеустрою, не може бути виконаний у повному обсязі з наданням відповідного висновку. Пізніше позивач дізнався, що земельні ділянки, про які йде мова у листі Заступника голови комісії з реорганізації Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі від 30 грудня 2011 року, надані іншому громадянину. Так, відповідно до Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1359 від 18 червня 2012 року земельна ділянка площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, передана [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства, відповідно до Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1442 від 02 липня 2012 року передано безоплатно у власність громадянину [PERSON] земельну ділянку площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташовану за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, - для ведення фермерського господарства. Саме зазначені земельні ділянки перетинаються із земельною ділянкою, на яку позивачу наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою. Позивач вважає, що зазначені акти індивідуальної правової дії підлягають скасуванню, оскільки вони порушують конституційне право останнього на землю, саме позивачу раніше за часом, а саме 01 листопада 2010 року, був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на тій же території, на якій пізніше, відповідно 18 червня 2012 року та 02 липня 2012 року, були передані земельні ділянки відповідачу. Розпорядження Голови Харківської райдержадміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] » згідно листа від 11 листопада 2016 року №12-08/187 не скасовано до теперішнього часу. 08 серпня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просив визнати недійсними Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1359 від 18 червня 2012 року про передачу земельної ділянки площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства, Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1442 від 02 липня 2012 року про передачу безоплатно у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області - для ведення фермерського господарства, визнати недійсними Розпорядження Харківської райдержадміністрації №841 та №842 від 01 квітня 2014 року, якими було надано дозвіл [PERSON] на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У судовому засіданні 25 жовтня 2017 року позивач подав до суду доповнення до позовної заяви, в якому просив визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача по видачі розпоряджень №841 та №842, визнати, що відповідач порушив право позивача на отримання земельної ділянки, визнати розпорядження відповідача №841 та №842 від 01 квітня 2011 року незаконними, зобов`язати відповідача анулювати розпорядження №841 та №842 від 01 квітня 2011 року. В обґрунтування доповнення до позовної заяви посилався на те, що Розпорядженням №7200 позивачу був встановлений строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою в один рік і повинен був закінчитися 01 листопада 2011 року, тобто через 12 місяців. Зазначене розпорядження було прийнято у відповідності із чинним законодавством, а тому його п. 3 також є законним. Незважаючи на те, що строк дії дозволу для позивача не закінчився, 01 квітня 2011 року розпорядженнями №841, №842 був наданий дозвіл [PERSON] , тобто через 5 місяців після надання дозволу [PERSON] . При цьому, в порушення прав та інтересів позивача, такий дозвіл був наданий [PERSON] на ті ж землі, на які повинен був отримати дозвіл позивач. Отже, відповідач Харківська районна державна адміністрація, видавши розпорядження №841, № 842 , порушила п. 8 свого ж розпорядження №7200, ст.3 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та конституційні права та інтереси позивача на отримання земельної ділянки. Відповідач же Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботин та Харківському районі Харківської області не надавав письмових зауважень до проекту стосовно вказаної земельної ділянки, відповіді щодо зайнятості ділянки були неправдиві. Позивач вважає, що суд повинен з`ясувати важливу обставину, чи повинен відповідач при наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вести облік земельних ділянок, які повинні були бути «заброньовані» попередніми рішеннями відповідача. Це «бронювання» повинно було б запобігти подвійному виділенню земельних ділянок, що є аналогічним бронюванню квитків на транспорт. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року заява [PERSON] про збільшення позовних вимог прийнята до розгляду. У судовому засіданні 30 липня 2018 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача по видачі розпоряджень №841 та №842, визнати, що відповідач порушив право позивача на отримання земельної ділянки, визнати розпорядження відповідача №841 та №842 від 01 квітня 2011 року незаконними, зобов`язати відповідача анулювати розпорядження №841 та №842 від 01 квітня 2011 року, зазначивши відповідачами по справі Харківську районну державну адміністрацію Харківської області, [PERSON] , Міськрайонне управління Держгеокадастру в Харківському районі та м. Люботин. У судовому засіданні 30 липня 2018 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та за заявою позивача залучено до участі у справі в якості відповідача Міськрайонне управління Держгеокадастру в Харківському районі та м.Люботин. Отже, в остаточній редакції позовних вимог, позивач просив визнати недійсними Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1359 від 18 червня 2012 року про передачу земельної ділянки площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства, Розпорядження Харківської райдержадміністрації №1442 від 02 липня 2012 року про передачу безоплатно у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області - для ведення фермерського господарства, визнати недійсними Розпорядження Харківської райдержадміністрації №841 та №842 від 01 квітня 2014 року, якими було надано дозвіл [PERSON] на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача по видачі розпоряджень №841 та №842, визнати, що відповідач порушив право позивача на отримання земельної ділянки, визнати розпорядження відповідача №841 та №842 від 01 квітня 2011 року незаконними, зобов`язати відповідача анулювати розпорядження №841 та №842 від 01 квітня 2011 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2017 року провадження у справі відкрито. У судовому засіданні 07 червня 2017 року за згодою позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] . 07 червня 2017 року представник відповідача Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О., яка діє на підставі довіреності, надала суду заперечення, в яких просила у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] » громадянину [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 50 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. Пунктом 2 зазначеного Розпорядження [PERSON] було зобов`язано: замовити в організації, яка має відповідний дозвіл (ліцензію) розроблення проекту відведення земельної ділянки; розроблений та погоджений відповідно до чинного законодавства проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на розгляд до районної держаної адміністрації. Пунктом 3 Розпорядження встановлено, що строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо відведення становить один рік із дня видання розпорядження і може бути продовжено одноразово на такий же строк. У разі, якщо протягом встановленого строку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подано на затвердження, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вважається анульованими. Як стверджує позивач, у жовтні 2011 року, тобто майже через рік з дня видачі зазначеного Розпорядження, він звернувся до міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин та Харківському районі із заявою про надання технічного завдання щодо відведення земельної ділянки. 01 листопада 2011 року минув строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо відведення гр. [PERSON] відповідно до п. 3 Розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01 листопада 2010 року №7200. При цьому із заявою щодо продовження строку дії дозволу позивач не звертався. 30 грудня 2011 року листом №6232 Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі повідомило позивача, що земельна ділянка на території Русько-Тишківської сільської ради, яка проектується для відведення йому для ведення фермерського господарства, перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, виходячи з вимог ст. ст. 17, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», до повноважень райдержадміністрації не входить облік земельних ділянок на території Харківського району, здійснення повноважень у сфері земельних відносин, встановлених законом, райдержадміністрацією відбувається на підставі інформації про земельні ділянки, що надаються територіальним органом по земельних ресурсах - Держгеокадастром. Відповідно до порядку, встановленого ст. 118 ЗК України, [PERSON] звернувся до райдержадміністрації з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, додавши всі необхідні документи, в тому числі інформацію разом з викопіюванням з чергового кадастрового плану, наданим Міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області листом від 15 березня 2011 року №558. Відповідно до вказаного листа та викопіювання, земельна ділянка площею 192 га знаходиться за межами населених пунктів Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, представлена землями державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля, на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб не встановлено. На підставі наданих матеріалів розпорядженнями голови Харківської райдержадміністрації від 01 квітня 2011 року №№ 841, 842 [PERSON] були надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі за рахунок державного резервного фонду 128 га. В подальшому, на замовлення [PERSON] землевпорядною організацією був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 121,8343 га та 5,8186 га, що був погоджений та затверджений в установленому законодавством порядку. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 18 червня 2012 року №1359 земельна ділянка площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради- передана [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 02 липня 2012 року №1442 передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташовану за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради - для ведення фермерського господарства. Відповідно до інформації управління Держземагенства у Харківському районі від 14 серпня 2014 року земельна ділянка, яку бажав отримати позивач, окрім перетину із земельними ділянками [PERSON] , перетинається також із земельною ділянкою [PERSON] загальною площею 6,20 га, яка була надана розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 21 грудня 2009 року №2203, та [PERSON] отримав державний акт (серії ЯИ №616536 від 09 лютого 2010 року), тобто ще до звернення позивача до Харківської райдержадміністрації. З аналізу даних управління Держкомзему в м. Люботин і Харківському районі та матеріалів відведення земельних ділянок [PERSON] вбачається, що на момент видання оскаржуваних розпоряджень від 18 червня 2012 року №1359 та від 02 липня 2012 року №1442 близько 65 га в даному земельному масиві залишаються вільними. Отже, якщо позивач бажав отримати земельну ділянку площею 50 га за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, він міг це зробити у встановленому законом порядку. Посилання позивача на те, що до теперішнього часу Розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] » не скасовано є безпідставними, оскільки зазначене розпорядження було видано в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, строк його дії відповідно до п. 3 закінчився, тобто потреби у його скасуванні немає. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що оскаржувані розпорядження прийняті головою Харківської районної державної адміністрації у межах повноважень та в передбачений законом спосіб, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року прийнято заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог від 25 жовтня 2017 року та звільнено останнього від оплати судового збору за подання до суду позовної заяви. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. 06 лютого 2018 року представником відповідача Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О., яка діє на підставі довіреності, наданий відзив на позовну заяву, в якому викладені обставини, аналогічні викладеним у запереченнях проти позову, наданих 07 червня 2017 року. 20 лютого 2018 року представником позивача [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання безоплатної правової допомоги, надана відповідь на відзив, в якій остання зазначила наступне. [PERSON] замовив в ПП «Гео-Інвест» проект землеустрою, який у 2011 році майже був виконаний, однак отримати висновки в Держкомземі він не мав можливості не зі своєї вини, а у зв`язку з тим, що вже при виконанні технічних робіт було виявлено, що земельна ділянка, яка відводилася [PERSON] для ведення фермерського господарства, перетинається з іншими земельними ділянками, які вже перебувають у приватній власності, що підтверджується відповіддю ГУ Держкомзему у Харківській області від 20 червня 2012 року. В подальшому земельна ділянка, на яку позивачу був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою, була надана в приватну власність [PERSON] , що представник позивача вважає порушенням закону та конституційних прав позивача. 19 березня 2018 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від 19 березня 2018 року представника Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О., яка діє на підставі довіреності. Так, представник відповідача зазначила, що твердження представника позивача про те, що земельна ділянка, що перетинається із земельною ділянкою площею 50 га, на яку позивач отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою на території Русько-Тишківської сільської ради була надана у приватну власність [PERSON] , не відповідає дійсності з наступних підстав. Розпорядженням ХРДА від 18 червня 2012 року №1359 земельна ділянка площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради передана [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства, а лише 5,8186 га розпорядженням ХРДА від 02 липня 2012 року №1442 передано безоплатно у власність. Зазначила, що [PERSON] є сумлінним землекористувачем орендованої ним земельної ділянки, оскільки використовує її за цільовим призначенням, має високу врожайність зернових та сплачує до бюджету орендну плату за землю в обсязі та у строки, визначені чинним законодавством України, що підтверджується довідками, наявними в матеріалах справи. У судовому засіданні 19 березня 2018 року, до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучене Головне Управління Держгеокадастру у Харківській області. 03 квітня 2018 року відповідачем [PERSON] наданий відзив на позовну заяву, в якому він зазначив наступне. Відповідно до порядку, встановленого ст. 118 ЗК України, він звернувся до райдержадміністрації з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, додавши всі необхідні документи, в тому числі інформацію разом з викопіюванням з чергового кадастрового плану, наданим Міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області листом від 15 березня 2011 року №558. Відповідно до вказаного листа та викопіювання, земельна ділянка площею 192 га знаходиться за межами населених пунктів Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, представлена землями державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля, на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб не встановлено. На підставі наданих матеріалів розпорядженнями голови Харківської райдержадміністрації від 01 квітня 2011 року №№ 841, 842 йому були надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі за рахунок державного резервного фонду 128 га. В подальшому, на замовлення [PERSON] землевпорядною організацією був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 121,8343 га та 5,8186 га, що був погоджений та затверджений в установленому законодавством порядку. Розпорядження голови ХРДА від 01 квітня 2011 року №841, №842 були видані відповідно до вимог чинного законодавства та не порушували права та інтереси позивача або інших осіб. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 18 червня 2012 року №1359 земельна ділянка площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради- передана йому в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 02 липня 2012 року №1442 йому передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташовану за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради - для ведення фермерського господарства. Відповідно до інформації управління Держземагенства у Харківському районі від 14 серпня 2014 року земельна ділянка, яку бажав отримати позивач, окрім перетину із його земельними ділянками, перетинається також із земельною ділянкою громадянина [PERSON] загальною площею 6,20 га, яка була надана розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 21 грудня 2009 року №2203 та [PERSON] отримав державний акт (серії ЯИ №616536 від 09 лютого 2010 року), тобто ще до звернення позивача до Харківської райдержадміністрації. Слід зазначити, що у земельному масиві площею близько 200 га на момент видання спірних розпоряджень (від 18 червня 2012 року №1359 та від 02 липня 2012 року №1442) близько 65 га залишалися вільними. Отже, якщо позивач бажав отримати земельну ділянку площею 50 га за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, він міг це зробити у встановленому законом порядку. Посилання позивача на те, що до теперішнього часу Розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] » не скасовано є безпідставними, оскільки зазначене розпорядження було видано в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, про що представником Харківської районної державної адміністрації надані відповідні документи, строк дії зазначеного розпорядження відповідно до його п. 3 закінчився, тобто потреби у його скасуванні немає. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що оскаржувані розпорядження прийняті головою Харківської районної державної адміністрації у межах повноважень та в передбачений законом спосіб, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів відмовлено. 12 вересня 2018 року представником Головного управління Держагеокадастру у Харківській області Крайник К.О., який діє на підставі довіреності, наданий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Доводи позивача щодо ненадання Головним управлінням Держагеокадастру у Харківській області письмових зауважень по проекту стосовно вказаної земельної ділянки та неправдивої відповіді стосовно зайнятості земельної ділянки не підтверджені жодними належними та допустимим доказами. Позивачем не надано жодних доказів про те, що він звертався до Головного управління з питання, яке є предметом вказаного судового спору і Головним управлінням було допущено порушення його прав чи законних інтересів. Представник вважає, що вказаний спір ґрунтується лише на припущеннях позивача стосовно порушення Головним управлінням його права на отримання земельної ділянки. Крім того, у тексті позовної заяви та додатках до неї взагалі жодним чином не йдеться про будь-які відносини [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (листування, звернення тощо) стосовно предмета судового спору. Отже, [PERSON] не доведено обставин стосовно порушення Головним управлінням права і охоронюваного інтересу позивача. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, як юридична особа, було створено у травні 2015 року, а тому не приймало участі у розгляді проекту землеустрою стосовно вказаної у позові земельної ділянки, його погодженні та затвердженні. Як вбачається з доданих до позовної заяви копій листів від 30 грудня 2011 за №6232 та від 17 травня 2012 року за №2283, вони надавалися [PERSON] Міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Люботині і Харківському районі Харківської області, яке припинило свою діяльність 11 березня 2013 року. Головне управління Держгеокадастру у Харківській області не є правонаступником Міськрайонного управління Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області. Враховуючи викладене, правовий зв`язок [PERSON] і Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відсутній. Крім того, просив врахувати, що, за інформацією, яка отримана Головним управлінням із Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині, відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державний актів на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на території Русько-Тишківської сільської ради, записи у яких здійснювалися до 29 грудня 2012 року, записи про реєстрацію прав власності, права користування на умовах оренди земельної ділянки, які розташовані за межами населених пунктів Русько-Тишківської сільської ради у відношенні [PERSON] в Управлінні відсутні. Відповідно до вказаної інформації, згідно із відомостями Державного земельного кадастру на час підготовки відповіді заяви про державну реєстрацію земельної ділянки площею 50,0000 га від [PERSON] не надходило. У зв`язку з відсутністю заяв про державну реєстрацію в НКС та зареєстрованих земельних ділянок за [PERSON] , інформація про перетини/накладки земельних ділянок із земельними ділянками, наданими у власність та користування [PERSON] , відсутня. Позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів виникнення у нього права користування вказаною у позові земельною ділянкою у відповідності до вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України. Крім того, представник просив застосувати до вказаних правовідносин строк позовної давності, оскільки позивачу про порушення його прав було відомо ще у 2011 році, оскаржувані розпорядження були прийняті в 2011-2012 роках, а звернувся він до суду за захистом своїх прав у 2017 році, тобто після спливу трирічного строку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів відмовлено. 16 травня 2019 року представник Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О., яка діє на підставі довіреності, подала клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, посилаючись на те, що в травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 18 червня 2012 року № 1359 та розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 02 липня 2012 року № 1442. Як свідчать матеріали справи, а саме копії листів Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі від 30 грудня 2011 року № 6232 та від 17 травня 2012 року № 2286 позивача повідомлено про те, що земельна ділянка на території Русько-Тишківської сільської ради, яка проектується для відведення йому для ведення фермерського господарства, перетинається з земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарств та товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, позивачу про порушення його прав та інтересів стало відомо в період 2011-2012 років. Те саме [PERSON] зазначено в його позовній заяві, з якою він звернувся до суду у травні 2017 року. Позивачем пропущений строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду, що є підставою для відмови у позові. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснив про обставини, викладені вище, а також зазначив, що в 2010 році він звернувся до Харківської районної державної адміністрації із заявою про надання земельної ділянки для розбудови фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району. Розпорядженням Голови Харківської райдержадміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 згідно чинного законодавства йому був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 50 га для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району. Виконуючи вищевказане Розпорядження у жовтні 2011 року він звернувся до Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі із заявою про надання технічного завдання щодо відведення земельної ділянки. 30 грудня 2011 року Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі повідомило, що земельна ділянка, яка проектується для відведення позивачу перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва, із зазначеної причини технічна документація, а саме проект землеустрою, не може бути виконаний у повному обсязі. Пізніше він дізнався, що ділянки, які перетинаються із земельною ділянкою, на яку йому наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою передані розпорядженням Харківської районної адміністрації [PERSON] . Позивач вважає, що першочергове право на одержання в користування земельної ділянки виникло саме у нього, оскільки він перший звернувся за її отриманням в установленому порядку,Харківська районна державна адміністрація не повинна була надавати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а мала б автоматично продовжити йому строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще на рік. Крім того, позивач зазначає, що причиною тривалої розробки технічної документації були перепони, що чинилися йому Харківською районною державною адміністрацією, у зв`язку з чим ним були подані чисельні скарги до органів виконавчої влади. Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання безоплатної правової допомоги, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача Вяткін С.В., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених позивачем. В подальшому в судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, позивач вважав за можливе розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О., яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а також просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому зазначив, що в 2011 році у встановленому законом порядку він звернувся до райдержадміністрації з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, для чого надав всі необхідні документи. На підставі наданих матеріалів розпорядженнями голови Харківської райдержадміністрації йому були надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. В процесі розробки технічної документації стало відомо, що земельна ділянка, на яку йому був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою, перетинається із земельною ділянкою громадянина [PERSON] , у зв`язку із чим, ним була надана заява про уточнення площі земельної ділянки, а саме площа земельної ділянки була ним зменшена з бажаної 190 га до 128 га. Наявності прав інших громадян на відповідну земельну ділянку встановлено не було. В подальшому, на його замовлення землевпорядною організацією був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 121,8343 га та 5,8186 га, що були погоджені та затверджені в установленому законодавством порядку. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Харківської області у судове засідання не з`явився, до суду надані заяви представників третьої особи [PERSON] та [PERSON] , які діють на підставі довіреностей, про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 01 листопада 2010 року №7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] » громадянину [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 50 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. Пунктом 2 зазначеного Розпорядження [PERSON] було зобов`язано: замовити в організації, яка має відповідний дозвіл (ліцензію) розроблення проекту відведення земельної ділянки; розроблений та погоджений відповідно до чинного законодавства проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на розгляд до районної держаної адміністрації. Пунктом 3 Розпорядження встановлено, що строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо відведення становить один рік із дня видання розпорядження і може бути продовжено одноразово на такий же строк. У разі, якщо протягом встановленого строку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подано на затвердження, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вважається анульованими. Строк дії дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо відведення сплив 01 листопада 2011 року. Із заявою щодо продовження строку дії дозволу позивач до Харківської районної державної адміністрації не звертався. Вказана обставина не заперечується позивачем. Судом встановлено, що під час розроблення на замовлення [PERSON] ПП «ГЕО-ІНВЕСТ» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] звертався із заявою до Державного комітету України із земельних ресурсів Головного управління Держкомзему у Харківський області про видачу довідки про правовий статус, кількісні та якісні характеристики і викопіювання з чергового кадастрового плану з пропозицією про відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Як вбачається з інформації Державного комітету України із земельних ресурсів Головного управління Держкомзему у Харківський області від 31 травня 2011 року, наданої [PERSON] , його заява та викопіювання щодо надання довідки про правовий статус, кількісні та якісні характеристики і викопіювання з чергового кадастрового плану з пропозицією про відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства розглянуті. [PERSON] повідомлено, що Міськрайонним Управлінням Держкомзему у м. Люботин та Харківській області видана довідка про правовий статус, кількісні та якісні характеристики і викопіювання з чергового кадастрового плану з пропозицією про відведення земельної ділянки, яка вказана у викопіюванні [PERSON] , іншому громадянину. Згідно інформації Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області від 30 грудня 2011 року №6232, наданої [PERSON] , земельна ділянка, яка проектувалася до відведення останньому для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради, перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва. Листом від 17 травня 2012 року № 2283 Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області повторно повідомило [PERSON] про перетин земельної ділянки, яка проектувалася до відведення останньому для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради, із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області повідомило, що подальше оформлення [PERSON] права оренди на земельну ділянку для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради можливо після виправлення проектних матеріалів з урахуванням наданих зауважень. Згідно листа Державного комітету України із земельних ресурсів Головного управління Держкомзему у Харківський області № 13-10-37/5566/0/2-12 від 05 червня 2012 року на ім`я [PERSON] за інформацією, наданою Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі, у жовтні 2011 року [PERSON] звертався до Міськрайонного управління із заявою про надання технічного завдання щодо відведення земельної ділянки. При розгляді наданих матеріалів було встановлено, що земельна ділянка, яка відводиться [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської ради, перетинається з іншими земельними ділянками, які перебувають у приватній власності. 29 травня 2012 року матеріали щодо оформлення права власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства були отримані [PERSON] для подальшого виправлення наданих зауважень. За інформацією Державного комітету України із земельних ресурсів Головного управління Держкомзему у Харківський області № 1720 від 12 липня 2013 року після отримання [PERSON] проекту землеустрою для виправлення зауважень, зазначені матеріали на розгляд Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області не надходили. Отже, за результатами розгляду матеріалів для подальшого надання технічного завдання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки було встановлено їх невідповідність нормам земельного законодавства, зокрема, відповідно до викопіювання з чергового кадастрового плану, земельна ділянка, яка проектувалася до відведення [PERSON] , частково перетиналася із земельними ділянками, які на підставі розпоряджень Харківської районної державної адміністрації надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства, зокрема, [PERSON] . Відповідно до інформації Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області від 14 серпня 2014 року № 2696 земельна ділянка, яку бажав отримати позивач, перетинається із земельними ділянками, які передані або знаходяться у користуванні громадян, а саме: земельною ділянкою кадастровий номер 6325183500:03:008:0136 для ведення фермерського господарства, загальною площею 5,8186 га, державний акт серії [NUMBER] від 27 грудня 212 року на ім`я [PERSON] ; земельною ділянкою кадастровий номер 6325183500:03:008:0132 для ведення фермерського господарства, загальною площею 6,20 га, державний акт серії [NUMBER] від 09 лютого 2010 року на ім`я [PERSON] ; земельною ділянкою кадастровий номер 6325183500:03:008:0135 для ведення фермерського господарства, загальною площею 121,8343 га, договір оренди землі № 632518354001036 від 16 жовтня 2012 року на ім`я [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] в березні 2011 року звернувся до Харківської районної державної адміністрації з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду. [PERSON] було надано інформацію Міськрайонного управління Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області від 15 березня 2011 року №558 з викопіюванням з чергового кадастрового плану, згідно яких земельна ділянка площею 192 га знаходиться за межами населених пунктів Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, представлена землями державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля, на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб не встановлено. На підставі наданих матеріалів Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 01 квітня 2011 року № 841 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] » [PERSON] був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для подальшої передачі її у власність, в розмірі середнього розміру земельної частки (паю) по Русько-Тишківській сільської ради, із земель наданих йому для ведення фермерського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, для ведення фермерського господарства. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 01 квітня 2011 року № 842 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] » [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх в оренду, загальною орієнтовною площею 156,0 га, за рахунок земель сільського господарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), із них: 128,0 га землі державного земельного фонду,28,0 га - землі витребуваних часток(паїв), що знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, для ведення фермерського господарства. В подальшому на замовлення [PERSON] землевпорядною організацією був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 121,8343 га та 5,8186 га. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 18 червня 2012 року №1359 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області; земельна ділянка площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради передана [PERSON] в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 02 липня 2012 року №1442 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області; передано безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташовану за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради - для ведення фермерського господарства. [PERSON] , не погодившись з діями та рішеннями посадових осіб Харківської районної державної адміністрації Харківської області та Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області, неодноразово звертався до обласної державної адміністрації, Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України, Харківської обласної ради зі скаргами стосовно неправомірних, на його думку, дій з боку посадових осіб Харківської районної державної адміністрації Харківської області та Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області під час реалізації ним права оренди на земельну ділянку орієнтовною площею 50 га для ведення фермерського господарства. Його звернення були розглянуті, про що [PERSON] були надані відповіді, зі змісту яких вбачається відсутність порушень земельного законодавства зазначеними особами. Вважаючи розпорядження Харківської районної державної адміністрації про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] таким, що порушує його право на набуття в користування земельної ділянки для ведення фермерського господарства, позивач в 2017 році звернуся до суду із зазначеним позовом. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 17 ЗК України (в редакції закону, що діяв на час прийняття оскаржуваних розпоряджень), до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 1,2 ст. 116 ЗК України (в редакції закону, що діяв на час прийняття оскаржуваних розпоряджень), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування За змістом положень ст. 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245, внесено зміни у ст. 122 Земельного кодексу України щодо повноважень органів виконавчої влади, Верховної ради АРК,органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування, зокрема у п.4, згідно якого центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відтак, до набрання чинності зазначеним законом, розпорядження землями відбувалось згідно до вимог п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, за яким до розмежування земель державної та комунальної власності щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель зазначених у абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснювали відповідні сільські, селищні міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України. За ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України). За ч.4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.6 ст. 123 ЗК України). Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництв. За п. 13 ст. 133 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що саме по собі отримання позивачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання зазначеної земельної ділянки у користування (оренду), а тому в позивача не виникло першочергове право на її отримання лише з цих підстав. Крім того, за результатами розгляду матеріалів для подальшого надання технічного завдання на розроблення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки було встановлено їх невідповідність нормам земельного законодавства, зокрема, відповідно до викопіювання з чергового кадастрового плану, земельна ділянка, яка проектувалася для відведення [PERSON] , частково перетиналася із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства. Окрім наведеного, слід зазначити, що як вбачається зі змісту розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області 01 листопада 2010 року №7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] », у ньому встановлений строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо її відведення в один рік із дня видання розпорядження, який може бути продовжено на такий же строк. У разі, якщо протягом установленого строку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подано на затвердження, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимоги щодо її відведення вважаються анульованим. Під час судового розгляду позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження його звернення із заявою щодо продовження строку дії дозволу протягом року з дня прийняття розпорядження, в матеріалах справи також відсутні такі відомості. Отже, відповідно до п. 3 зазначеного розпорядження дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з 01 листопада 2011 року є анульованим. Відповідно до ст. 125 ЗК Україниправо власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 153 Земельного кодексу України визначені способи захисту прав на земельні ділянки. Частиною 2 ст. 153 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За ч.3 ст. 153 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що на момент прийняття Харківською районною державною адміністрацією оскаржуваних розпоряджень, земельна ділянка, на яку претендував позивач , перебувала у його користуванні. Оскільки позивач на час прийняття оскаржуваних розпоряджень, у встановленому законом порядку не набув права користування на земельну ділянку, на яку він претендує, правові підстави на захист на його думку порушеного права шляхом визнання недійсним розпоряджень Харківської районної державної адміністрації Харківської області№841 та №842 від 01 квітня 2011 року«Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] », розпорядження Харківської райдержадміністрації від 18 червня 2012 року №1359 «Про передачу в оренду земельної ділянки [PERSON] », розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02 липня 2012 року №1442 «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] » відсутні, оскільки такими розпорядженнями його право користування земельною ділянкою не порушене і не може порушуватися з причин того, що він не набув права користування на землю до теперішнього часу. Наявність дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки свідчить про наявність в особи права на здійснення передбаченого законодавством комплексу дій, спрямованих на набуття права власності або права користування земельної ділянки і жодним чином не свідчить про виникнення в особи будь-якого права, в тому числі користування, на цю земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Доводи позивача про те, що він має пріоритетне право на оформлення права користування на спірну земельну ділянку, оскільки першим отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки раніше, суд вважає безпідставними, оскільки жодними нормами закону не передбачено можливості так званого «бронювання» земельної ділянки на час розроблення проекту землеустрою. Інших підстав для визнання незаконним розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №841 та №842 від 01 квітня 2011 року«Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] » позивач не зазначає. Враховуючи викладене, суд вважає Розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області №841 та №842 від 01 квітня 2011 року«Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] », розпорядження Харківської райдержадміністрації від 18 червня 2012 року №1359 «Про передачу в оренду земельної ділянки [PERSON] », розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02 липня 2012 року №1442 «Про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] » прийнятими в межах повноважень та у спосіб, передбачених законодавством, діючим на час прийняття таких розпоряджень, а тому підстави для визнання їх незаконними відсутні. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання незаконними вищезазначених розпоряджень Харківської районної державної адміністрації Харківської області, задоволенню також не підлягають позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій та бездіяльності відповідача по видачі розпоряджень №841 та №842, визнання, що відповідач порушив право позивача на отримання земельної ділянки, зобов`язання відповідача анулювати розпорядження №841 та №842 від 01 квітня 2011 року. Що стосується вимог [PERSON] до Міськрайонного управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботин, то слід зазначити, що Міськрайонне управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботин не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (структура Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, затверджена в.о. Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Колотіліним О.К. 26.12.2017). Міськрайонне управління Держкомзему у місті Люботин і Харківсьокму районі Харківської області припинено 11.03.2013 та не має правонаступників, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За ч. 2 ст. 80 ЦК України саме юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Враховуючи, що Міськрайонне управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботин не є юридичною особою, відповідно воно не може бути відповідачем у даній справі та до нього не можуть бути заявлені позовні вимоги. Представником відповідача Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О. та представником третьої особи Головного управління Держагеокадастру у Харківській області Крайник К.О. подані клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх безпідставністю, питання про застосування позовної давності за заявою представника відповідача Харківської районної державної адміністрації Щербань Л.О. та представника третьої особи Головного управління Держагеокадастру у Харківській області Крайник К.О. до позовних вимог судом не вирішується. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed