Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.03.2015 року звернувся до суду з позовною заявою про зобов'язання прийняти акт про нещасний випадок на виробництві, в якій зазначив, що вона перебувала у трудових правовідносинах з Селидівською промислово-кооперативною артіллю «Авангард», яку в подальшому було ліквідовано. Працювала на посаді мастильника з 06 лютого 1952 року по 07.03.1952 року, що підтверджується копіями трудової книжки. 07 березня 1952 року о 16 годині 30 хвилин під час виконання трудових обов'язків під час чистки матричних матеріалів пошкодила 2 пальці правої руки. За результатами розслідування 07 березня 1952 року підприємством складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Т-2, який стався з [PERSON] 07 березня 1952 року. Після проходження курсу лікування рішенням ВТЕК їй було встановлено третя група інвалідності. З 15 квітня 1952 року УПФУ в м.Селидове, їй була призначена пенсія інвалідності, всі необхідні документи були надані до Пенсійного а також оригінал акту Т-2 про нещасний випадок від 07.03.1952 року. Також зазначила, що на сьогодні вона позбавлена можливості звернутися до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків виробництві та професійних захворювань України в м.Селидове для отримання страхових виплат оскільки одним з документів, які потерпілий зобов'язаний надати для розгляду справ про страхові виплати є акт розслідування юго випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами. Проте надати такий акт вона не має можливості надані їй екземпляри акту були втрачені, на сьогодні збереглася лише копію акту Т-2 завірена нотаріально, та єдиний оригінал акту Т-2 від 07.03.1952 року залишився та знаходиться в УПФУ в м.Селидове. Просить суд визнати нещасний випадок, що стався з нею 07 березня 1952 року о 16 годині 30 хвилин на Селидівській промислово-кооперативній артілі «Авангард» в якості мастильника таким, що пов'язаний з виробництвом та зобов'язати відповідача прийняти завірену нотаріальну копію акту за формою Т-2 нещасного випадку на виробництві, що мав місце 07 березня 1952 року о 16 годині 30 хвилин, виданого на Селидівською промислово-кооперативною артіллю «Авангард» під час виконання трудових обов'язків, якого вона отримала травму пальця правої руки та визнати його дійсним. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали обставини викладені в позові та просила задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області - за довіреністю Шашков В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що згідно ст.35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999р. № 1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV), для розгляду справи про страхові виплати необхідно надати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків акт розслідування нещасного випадку на виробництві згідно встановленої форми (оригінал). Згідно підпункту 2 пункту 3.1 глави 3 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року №24, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 р. за N 715/13982 (із змінами), для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Крім того, відповідно до підпункту «б» пункту 8 «Положення про реєстрацію та облік нещасних випадків, пов'язаних з виробництвом», затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 08.12.1939 р. (діяло на час розслідування нещасного випадку), передбачено, що при кожному нещасному випадку, пов'язаному з виробництвом, начальник цеху зобов'язаний скласти акт про нещасний випадок за формою Н-1 . Акт про нещасний випадок за формою Т-2 «Положенням» не передбачений. В акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 08.03.1952 року б/н за формою Т-2, який видано Селидівською промислово-кооперативною артіллю «Авангард», зазначено, що потерпіла [PERSON] (Юрченко) отримала травму, працюючи в якості мастильника, що не відповідає її професії, зазначеної в трудовій книжці. Враховуючи зазначене, надана суду нотаріально завірена копія акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 08.03.1952 року б/н за формою Т-2, який видано Селидівською промислово-кооперативною артіллю «Авангард», не може бути прийнята для призначення та нарахування страхових виплат [PERSON] Просить відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області - за довіреністю Стельник Д.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Зібраними у справі доказами, судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченої копії акту про нещасний випадок за формою Т-2 від 07 березня 1952 року, [PERSON] 07.03.1952 року о 16 годині 30 хвилин під час виконання трудових обов'язків під час чистки матричних матеріалів пошкодила 2 пальці правої руки. Відповідно до листа УПФУ м. Селидове Донецької області № 101/С-0107-15 від 25.12.2014 року, [PERSON] було повідомлено, що довідки, які знаходяться в пенсійній справі, необхідні для службового користування в управлінні та в ніякому разі не передаються пенсіонерам. Згідно листа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області № 05-3/1033 від 01.12.2014 рок, [PERSON] відмовлено у прийнятті нотаріально завіреної копії акту за формою Т-2 від 07 березня 1952 року. Згідно ст.171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Згідно підпункту 2 пункту 3.1 глави 3 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року №24, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 р. за N 715/13982 (із змінами), для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подається акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Як вбачається з Положення про реєстрацію та облік нещасних випадків, пов'язаних з виробництвом, затвердженого постановою Президії ВЦРПС від 08.12.1939 р. (діяло на час розслідування нещасного випадку), цим положенням дійсно затверджено форму акту про нещасний випадок за формою Н-1. Судом встановлено, що акт про нещасний випадок від 07.03.1952 року за формою Т-2, який міститься в матеріалах справи, повністю відповідає формі та змісту акту про нещасний випадок за формою Н-1, який затверджено постановою Президії ВЦРПС від 08.12.1939 р. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт того, що травма сталася з позивачем на виробництві під час виконання нею своїх виробничих обов'язків, зазначених у позові, оскільки це підтверджується сукупністю доказів по справі. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved