Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 травня 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2018 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В позові зазначила, що дитина проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно ніякої допомоги на її утримання не надає. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з 27 травня 2021 року. 27 травня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 28 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 25 червня 2021 року. 25 червня 2021 року розгляд справи відкладено на 08 липня 2021 року. 02 липня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому він зазначив, що визнає позовні вимоги частково в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що його дохід є мізерним, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 4 квартал 2020 року та 1 квартал 2021 року. Крім того, наданий час він проходить медичне обстеження з приводу хвороби шлунку, до встановлення остаточного діагнозу та призначення лікування він витрачає значні кошти (а.с. 15-16). 05 липня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] , в якій вона просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не є інвалідом, має можливість працювати, вона знає, що він працює та отримує заробітну плату приблизно в розмірі 20000,00 грн, тому має реальну можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років (а.с. 26). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позовній заяві на їх обгрунтування, підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку(доходу) та підтримала доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 22 вересня 2018 року (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Комунальної установи Покровський координаційний комітет самоорганізації населення (а.с.7) та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на підставі судового наказу, зазначена обставина не оспорюється учасниками справи, на підставі судового наказу він сплатив аліментів в травні 20221 року - 4000,00 грн (а.с. 29), в червні 2021 року - 3980,00 грн (а.с. 30). На утримання позивача відповідач добровільно ніякої допомоги не надає. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. В зазначеному випадку суд враховує, що відповідач інших дітей не має, офіційно не працює, офіційного доходу не має (а.с. 18), доказів того, що відповідач отримує заробітну плату в середньому розмірі 20000,00 грн позивачем не надано. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проходить обстеження з приводу хвороби шлунку (а.с. 19-21), але може надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки фізично він здоровий, працездатний, не визнаний інвалідом. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial