Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] старостинського округу №1 Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 06.04.2008 року. Посилається на те, що 06.04.2008 року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. Заповіт померла [PERSON] не вчиняла, спадкоємцями його майна за законом є діти позивач та [PERSON], [PERSON] Останні спадщину після смерті [PERSON] не прийняли на неї не претендують, про що надали відповідні заяви. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав указаних в позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] старостинський округ №1 Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належними чином - судовою повісткою про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовою повісткою про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаних обставин, справу розглянуто без відповідачів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши заяву представника відповідача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.04.2008 року в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №049715 від 07.04.2008 року (а.с. 10). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання с. Баламутівка, вул. 1 Травня, 2 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №214 від 26.10.2017 року (а.с. 12). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що заповіт померла [PERSON] не вчиняла. Позивач, будучи сином [PERSON], а також відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи доньками [PERSON] є спадкоємицями її майна за законом. Наведене підтверджується рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.10.2017 року та довідкою сільської ради №563 від 28.03.2018 року (а.с. 13, 15). Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи спадкоємцями майна померлої за законом, спадщину протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не прийняли, із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, спадщину не оформляли і на неї не претендують, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажають, матеріальних претензій до тих спадкоємців, які прийняли спадщину не мають, про що подали відповідні заяви (а.с. 32, 32 зворот). Судом також встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті і вважається таким, що прийняв спадщину, що видно із довідки сільської ради №214 від 26.10.2017 року (а.с. 12). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою (а.с. 43), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1118/02-31 від 26.10.2017 року (а.с. 23). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №562 від 28.03.2018 року в якій зазначається, що згідно витягу із по господарської книги №12 за 5206-2020 роки особовий рахунок №0576 [PERSON] є власником житлового будинку по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка. За вказаним господарством закріплено земельні ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,23 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 14). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що вона набула право власності на нього, проте не оформила його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 17), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №296 від 13.09.2017 року (а.с.16), житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. 1 Травня, 2 в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області побудовані у 1960 роках, їх вартість становить 38555 (тридцять вісім тисяч пятсот пятдесят пять) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved