Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити йому додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в с.Кадубівці. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. Позивач вказує на те, що він та заінтересована особа [PERSON] являються спадкоємцями вказаного майна померлої за заповітом. З метою оформлення своїх спадкових прав звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін не звернувся до нотаріуса із-за проблем зі здоров`ям. З цих причин просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судовму засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2019 року (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. Спадкоємцями за заповітом на майно померлої [PERSON] є позивач [PERSON] , та заінтересованга особа [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218,1268 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом . До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 27.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Бурдейної Г.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії постановою від 17.01.2020 року, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11). Судом встановлено, що у шестимісячний строк після відкриття спадщини позивач не звернувся до нотаріуса, оскільки протягом шестимісячного строку знаходився на лікуванні, так як 20.09.2014 року отримав травму, а саме компресійний перелом хребта ІІ ступеня і фактично до теперішнього дня прикутий до ліжка і самостійно без сторонньої допомоги не має змоги рухатись, що підтверджується випискою з історії хвороби лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці (а.с.17). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропущення строку для прийняття спадщини тривала хвороба, яка призвела до періодичного перебування на лікуванні є поважною, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовну заяву слід задовольнити і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved