Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнювала (а.с.30-32) та остаточно просила встановити факт проживання однією сімєю та перебування у шлюбних відносинах її [PERSON] та [PERSON] в період з 01.01.2000 року по 01.09.2016 року; визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого 01.09.2016 року; визнати за нею право власності на грошові вклади з нарахованими відсотками згідно Договору банківського вкладу № 26309015115004 та Договору банківського вкладу № 26304015115009, що зберігаються у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті [PERSON], який помер 01.09.2016 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. З 01.01.2000 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, у них фактично утворилася сімя. [PERSON] віддавав їй свою пенсію, вона придбавала для їх сімї продукти харчування, одяг, оплачувала за комунальні послуги, прибирала у квартирі за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. Трубників[ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вона прала білизну, налаштовувала їх побут. Вона за вказаною адресою зареєстрована не була, хоча [PERSON] і наполягав на цьому, оскільки у неї є власне житло. Реєструвати шлюб вважали це недоцільним, оскільки вони обоє були похилого віку. 17.12.2013 року між нею та [PERSON]Д був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1113, згідно з умовами якого [PERSON] передає їй після своєї смерті належну йому квартиру [ADDRESS]. Під час спільного проживання з [PERSON] вони уклали з Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Дніпро» два договори банківського вкладу, а саме: Договір № 26304015115009 від 21.04.2016 року на суму 1 276,00 доларів США, що еквівалентно 32818,72 грн. та Договір № 26309015115004 від 21.04.2016 року на суму 4325,00 доларів США, що еквівалентно 117813,00 грн. Обидва договори були укладені строком на 183 дні та термін повернення вкладу встановлений 21.10.2016 року. Грошові кошти вони заробили спільно з продажу овочів та фруктів, які виростили на дачній ділянці. Так як [PERSON] був главою сімї, то всі отримані гроші вони поклали на його рахунок. 01.09.2016 року [PERSON] помер. Всі витрати по похованню вона понесла сама, оскільки інших родичів у [PERSON] немає. Вони проживали разом як чоловік та дружина. Ніхто з них не перебував в іншому шлюбі, між ними склалися відносини, притаманні подружжю. У них був спільний бюджет, вона купувала продукти для родини, вела господарство. Чоловіка вона поховала на кошти, що залишилися у них на момент смерті. Факт спільного проживання підтверджується довідками ОСББ та можуть підтвердити сусіди. У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 01.09.2016 року, на вищевказані грошові вклади, однак отримала відмову через те, що не надала доказів факту спільного проживання зі спадкодавцем. Їй було рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Інших спадкоємців першої, другої та третьої черги після смерті [PERSON] немає. Вона є єдиною спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки тривалий час, більше 16 років, проживала однією сімєю з померлим. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позивних вимогах наполягає (а.с.90). Позивач у судовому засіданні 24.02.2017 року остаточні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що в 2000 року зійшлась з [PERSON] Він був працьовитим, вони разом почали вести спільне господарство. У 2001 році його друг дав їй 3 сотки городу (дачі), вони почали займатись полуницею, збирали її та продавали. Гроші, що заробляли, переводили у долари та євро. Окрім того, вони обидва отримували пенсію. З 2000 року та до дня його смерті вони проживали за адресою: [INFO], пр-т. Трубників[ADDRESS]. У 2006 році вони перевели свої пенсії в ПАТ «[PERSON] Дніпро», там до теперішнього часу. У 2011 році [PERSON] захворів, йому зробили операцію, йому вивели трубку і 5 років необхідно було пропивати ліки, вона його доглядала. Вказала, що до 1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер у 1996 році. Після цього у зареєстрованому шлюбі більше ні з ким не перебувала. Знає, що [PERSON] також перебував у зареєстрованому шлюбі, однак він розлучився приблизно 25 років тому. Точно знає, що під час перебування з нею у фактичних шлюбних відносинах, він у зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебував. Дітей у нього немає, що їй відомо зі слів [PERSON] Вони проживали разом з [PERSON] близько 16 років. Вказала, що родичів у [PERSON] не було, ніхто до них не приходив. Коли [PERSON] помер у віці 79 років, вона сама організувала його поховання. Її та його пенсія знаходиться у ПАТ «[PERSON] Дніпро», а вклади вони оформлювали на його імя, оскільки вона йому довіряла. З 2006 року нічого з вкладів не знімали. Окрім того, позивач вказала, що раніше проживала в [INFO], а потім поміняла на будинок за адресою: Дніпропетровська область, вул. Одеська, буд. 45-а, де вона лише зареєстрована. У вказаному будинку проживає її син, а вона фактично проживала та проживає за адресою: [INFO], пр-т. Трубників[ADDRESS]. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задоволення позовних вимог позивача залишити на розгляд суду та винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства України (а.с.91,92). Представник відповідача в судовому засіданні 24.02.2017 року суду пояснила, що якщо є спадковий договір, що був укладений між позивачем та спадкодавцем [PERSON], згідно якого останній виразив свою волю та передав позивачу у власність належну йому квартиру [ADDRESS], що з 01.09.2016 року ніхто не заявив свої права на спадщину, то можливо встановити факт проживання однією сімєю та вирішити позовні вимоги у відповідності до закону. Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що на підставі ст.ст. 1216,1217,1218,1220-1223,1228,1258,1264,1268-1270,1296 ЦК України, ст.ст. 256-259 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач з 02.07.2009 року зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.5). [PERSON] довідки вих. № 3851 від 10.11.2016 року, виданої ОСББ «Нікополь-3» (а.с.7), [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], пр-т. Трубників[ADDRESS], має самостійний особовий рахунок № 0020098. До 01.02.2016 року квартира [ADDRESS] належала [PERSON]. Разом з ним в квартирі згідно [PERSON] № 520 проживала його громадянська дружина [PERSON], разом вони вели загальне спільне господарство. [PERSON] № 520, складеним комісією у складі: керівника ОСББ «Нікополь-3» [PERSON], голови правління ОСББ «Нікополь-3» [PERSON], затвердженим керівником ОСББ «Нікополь-3» [PERSON] (а.с.8), за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. Трубників[ADDRESS], не зареєстрована, але проживає за вказаною адресою [PERSON] з 2000 року. [PERSON] довідки від 21.11.2016 року, виданої ОСББ «Нікополь-3» (а.с.6), [PERSON] має самостійний особовий рахунок № 0020098, з 02.09.2016 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. Трубників[ADDRESS] ніхто не зареєстрований. 17.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1113 (а.с.9-12), згідно з умовами якого [PERSON] передає після своєї смерті у власність позивачу [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комітетом комунальної власності 05.04.1995 року. [PERSON] Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 69392592 від 30.09.2016 року (а.с.13,14), 28.09.2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] на підставі спадкового договору від 17.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1113. 01.09.2016 року [PERSON] помер (а.с.16). Позивач займалась організацією його поховання, на її імя було оформлено договір-замовлення на організацію та проведення поховання та свідоцтво на здійснення поховання від 02.09.2016 року (а.с.17-19). Опитана в судовому засіданні 24.02.2017 року свідок [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], пр-т. Трубників[ADDRESS], суду пояснила, що позивача знає з 2005 року, з часу своєї реєстрації, вона-свідок проживає на 4-му поверсі, а позивач на 3-му. Пояснила, що позивач жила з [PERSON] Вона-свідок неодноразово приходила до них в гості. [PERSON] захворів приблизно за 5 років до своєї смерті. Коли [PERSON] захворів, то ніхто інший до нього не приходив, його доглядала лише позивач. Позивач проживала з [PERSON] постійно, у них були хороші відносини, все було спільне. Позивач та [PERSON] жили як чоловік з дружиною, як сімя. Щоб у [PERSON] були спадкоємці, свідок про це ніколи не від кого не чула, розмов таких не було, нікого не бачила. Вказала, що інколи до них приходив син позивача, вона його бачила. Опитана в судовому засіданні 24.02.2017 року свідок [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], пр-т. Трубників[ADDRESS], суду пояснила, що позивача знає більше 20 років, у них добросусідські відносини, вона жила з позивачем та [PERSON] на одній площадці вона проживає у квартирі № 32, а позивач з [PERSON] проживали у квартирі № 30. Вказала, що перший чоловік позивача помер і через декілька років позивач познайомилась з [PERSON], потім вони почали проживали разом однією сімєю. Позивач доглядала [PERSON] коли він хворів. Свідок робила [PERSON] уколи, а потім і позивача навчила. Лікарі робили [PERSON] перевязки. Позивач та [PERSON] жили дружно, як сімя,у них все було спільне, ходили разом за покупками, ходили на ринок, [PERSON] ходив на рибалку, а позивач йому готувала і рибу, і борщ. Позивач та [PERSON] отримували пенсії, окрім того у них була дача, однак вони її покинули через стан здоровя. Свідок вказала, що на її думку дітей у [PERSON] не було, вона нікого ніколи не бачила, [PERSON] такого не розказував. Родичів [PERSON] свідок ніколи не бачила. До того, як почав проживати з позивачем, [PERSON] жив один. Опитаний в судовому засіданні 24.02.2017 року свідок [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], пр-т. Трубників[ADDRESS], суду пояснив, що позивача знає близько 20 років, відносини сусідські. Вказав, що раніше позивач проживала зі своїм чоловіком за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр-т. Трубників, буд. 2 у першому підїзді, а потім чоловік помер. Після цього позивача почала доглядати [PERSON] [PERSON] зробили операцію. Коли він приходив в гості до [PERSON], то бачив там позивача. Чи були у [PERSON] родичі свідку не відомо, однак більше нікого у [PERSON] він не бачив. Позивач жила з [PERSON], вони проживали разом як сімя. Коли свідок сидів на лавці, то часто бачив позивача, яка ходила то в магазин, то з магазину. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що позивач проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сімєю в квартирі [ADDRESS] з 01.01.2000 року по 01.09.2016 року (до дня смерті [PERSON]Д.), а тому суд вважає за необхідне вимоги позову в частині встановлення факту, що має юридичне значення, того, що позивач та [PERSON] проживали однією сімєю з 01.01.2000 року та до дня смерті [PERSON] 01.09.2016 року, - задовольнити. Так як судом було встановлено факт проживання позивача однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON] з 01.01.2000 року, що складає більше 5 років, суд вважає за необхідне вимоги позову в частині визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 01.09.2016 року, - задовольнити, що відповідає положенням ст.1264 ЦК України. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] було заведено спадкову справу № 48/2016 (а.с.39-65), з матеріалів якої вбачається наступне. За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46701525 від 09.02.2017 року (а.с.41-43). 03.11.2016 року до приватного нотаріусу Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] надійшла заява [PERSON] (а.с.44), про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], який помер 01.09.2016 року. Листом від 03.11.2016 року № 375/02-14 приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], у звязку з тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем (ст.1264 ЦК України) (а.с.65). Після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46701518 від 09.02.2017 року (а.с.40). Спадкоємців першої, другої та третьої черги судом не виявлено. Інших спадкоємців, крім позивача, судом не встановлено. Зі спадкової справи вбачається, що приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] зверталась до відділення ПАТ «[PERSON] Дніпро» з запитом, в якому просила повідомити номери грошових рахунків та поточну суму вкладів, що належали [PERSON], та надати інформацію щодо наявності або відсутності щодо них заповідальних розпоряджень (а.с.63). [PERSON] листа від 11.11.2016 року № 1487-БТ ПАТ «[PERSON] ДНІПРО» повідомив, що на імя [PERSON] станом на 10.11.2016 року відкриті наступні рахунки: № 26253915115001, залишок на якому становить 0,00 доларів США; № 26252915115002, залишок на якому становить 0,00 євро; № 26251915115003, залишок на якому становить 2390,15 грн.; № 26205015115001, залишок на якому становить 4681,40 євро; № 26204015115002, залишок на якому становить 1383,63 доларів США. (а.с.64). Заповідальні розпорядження на договорах, оформлених на імя [PERSON], відсутні. Позивачем було надано документи в обґрунтування своїх позовних вимог щодо банківських вкладів на рахунках № 26304015115009 та № 26309015115004 (а.с.21-28). 20.03.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про витребування у Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро» інформацію про те, чи відкривались рахунки у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» на імя [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], що мешкав за адресою: [ADDRESS], який помер 01.09.2016 року у м. Нікополь Дніпропетровської області та чи складались на них заповідальні розпорядження (а.с.77,78). 07.04.2017 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро» до суду надійшов лист від 03.04.2017 року № 546-БТ (а.с.37), згідно якого було повідомлено, що у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» були відкриті наступні рахунки, належні [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], що був зареєстрований за адресою: [INFO], а саме: № 26253915115001; № 26252915115002; № 26251915115003; № 26205015115001; № 26204015115002. Заповідальні розпорядження по вищезазначеним рахункам відсутні (а.с.80). Як вбачається з уточненої позовної заяви (а.с.30-32), позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], [INFO], який помер 01.09.2016 року, а саме: грошовий вклад, що знаходиться на зберіганні у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» згідно договору банківського вкладу (депозитного договору) № 26304015115009 від 21.04.2016 року, з усіма нарахованими відсотками за договором; грошовий вклад, що знаходиться на зберіганні у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» згідно договору банківського вкладу (депозитного договору) № 26309015115004 від 21.04.2016 року, з усіма нарахованими відсотками за договором. Тому, 18.04.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу про витребування у Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро» інформацію про те, чи відкривались рахунки № 26304015115009, № 26309015115004 у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» на імя [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], що мешкав за адресою: [ADDRESS], який помер 01.09.2016 року у м. Нікополь Дніпропетровської області, зазначити суми вкладів та нарахованих відсотків, та зазначити чи складались на них заповідальні розпорядження (а.с.84,85). 07.04.2017 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Дніпро» до суду надійшов лист від 11.05.2017 року № 730-БТ (а.с.87), яким повідомлено, що у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» були відкриті наступні рахунки, належні [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], що був зареєстрований за адресою: [INFO], а саме: рах. № 26309015115004 (978) розмір вкладу 4505,26 євро, нараховано відсотків 217,93 євро; рах. № 26304015115009 (840) розмір вкладу 1332,08 доларів США, нараховано відсотків 63,70 доларів США. Заповідальні розпорядження по вищезазначеним рахункам відсутні (а.с.87). Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в частині вимог щодо визнання за нею права власності на грошові вклади з нарахованими відсотками на рахунку № 26309015115004 (978), на рахунку № 26304015115009 (840) у Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Дніпро» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 01.09.2016 року. [PERSON] з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов в межах заявлених вимог.

Outcome: approved