Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

позивач [PERSON] 01 жовтня 2018 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Териториальної громади в особі Дружківської міської ради Донецької області про визнання додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття права власності. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS] Вказаний будинок на праві власності належав [PERSON] Після смерті матері, спадкоємцем є він за законом. Окрім нього інших спадкоємців не має. В серпні 2018 року він вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у нього заяву не прийняли, оскільки в нього не було підтвердження реєстрації померлої матері [PERSON] Приватний нотаріус Миросєді В.М. зробила запит до виконкому Дружківської міської ради щодо реєстрації [PERSON] 27 серпня 2018 року нотаріус отримала відповідь виконкому, проте строк для звернення із заявою на прийняття спадщини сплинув 28 серпня 2018 року. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача территоріальної громади Дружківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З огляду на це, відповідно до ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суда доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису № 448 від 19 грудня 1958 року, зробленого Жданівським пос.РАЦС Харцизького району позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 9 ) [PERSON] померла [INFO], що підтверджується актовим записом № 201 від 05 березня 2018 року (а.с. 8 ). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-4964 (а.с.10). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, що визначається ст. 1261 ЦК України. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON], померлой [INFO] заяви про прийняття або відмову від спадщини до Дружківської державної нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.30-31) Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем померлої першої черги за законом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. В серпні 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Миросєді В.М. із заявою про прийнятя спадщини, але йому було відмовлено, оскільки він не зміг підтвердити останнє місце реєстрації матері. Отримана нотаріусом довідка виконкому про реєстрацію [PERSON] надійшла до нотаріуса 27 серпня 2018 року, а строк для подання заяви на прийняття спадщини закінчився 28 серпня 2018 року, тому позивач пропустив строк (а.с.11). Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність інших спадкоємців першої черги, а також за заповітом і відсутність спору про право на спадщину, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності. При цьому ст.64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Таким чином суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса через свою необізнаність, та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач не надав заперечень щодо позову, є підстави для задоволення позовних вимог з визначенням [PERSON] шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому йому можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved