Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.06.2018 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] з [PERSON], за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме стягувати аліменти в розмірі 1500, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття з 01.05.2018 р. На мотивування позовних вимог позивач вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні, але на сьогоднішній день аліменти розміром в 600 грн. не є достатніми на утримання дитини, діти [PERSON] та [PERSON] потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим значно збільшились витрати позивача на навчання та виховання дітей, забезпечення їм всебічного розвитку, придбання одягу, продуктів харчування, організації їхнього відпочинку та медичного обслуговування. Позивач вказує, що вона працює продавцем у приватного підприємця, має тимчасовий нестабільний дохід та матеріальний стан, тимчасових заробітків позивача не вистачає щоб забезпечити всі потреби дітей. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2018 р. у справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд встановити суму аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, а також вказав, що він проживає за адресою: [INFO]. Також відповідач в заяві зазначив, що він бере активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, сплачує аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, що підтверджується копіями поштових переказів, а також діти влітку відпочивають з відповідачем на узбережжі Чорного моря, на протязі навчального року відповідач цікавиться навчанням та дозвіллям дітей, проводить багато часу з дітьми у вихідні дні, тобто забезпечує їхнє зростання та виховання, як духовно так і матеріально, поза суми аліментів (а.с. 25-27). Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. Під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбу, у останніх народилися двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно: серії І-БК № 154677, віданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 23.12.2008 р., та серії І-БК № 047683, віданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва 26.04.2006 року (а.с. 8, 9). Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2012 року у справі № 1008/2540/12 з [PERSON] на користь [PERSON]було стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 600 (шестисот) грн. щомісячно, починаючи з 06.04.2012 року до досягнення [PERSON] повноліття, а також було стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 600 (шестисот) грн. щомісячно, починаючи з 06.04.2012 року до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аліменти є одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при чому обовязком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач є особою працездатного віку, як вбачається з довідки № 25 від 06.11.2018 року Комунального театрально-концертного закладу культури «Циганський академічний музично-драматичний театр «РОМАНС», працює машиністом сцени, отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 3723,00 грн. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає що оскільки відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині позивача збереження певний матеріальний рівень утримання. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. 17.05.2017 р. Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 р.), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст.\~192\~Сімейного Кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача, що як передбачено діючими законами України, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлений з 01.07.2018 року у розмірі 1944,00 грн. Мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку зараз складає 972 грн., що значно перевищує розмір аліментів, який відповідач сплачує позивачу на утримання кожної дитини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням наданих доказів, позицій сторін викладених у документах по суті справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial