overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач 25 травня 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з лютого 2015 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що між подружжям відсутне взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте в шлюбі - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, при причини своєї неявки суду не повідомив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.04.2003 року /а.с.12/, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що між подружжям відсутне взаєморозуміння. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з лютого 2015 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач 25 травня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя проживає окремо. Відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу в органах РАЦС. В звязку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований Виконавчим комітетом Долматівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №2 та покласти на відповідача судові витрати. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Також бажає змінити своє прізвище на дошлюбне «Мусаєва». Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 липня 2016 року, актовий запис №2. Сторони дітей не мають. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не повязані, будь-які ознаки сімї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В звязку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач 25 червня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.06.1992 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На час звернення до суду шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Родина розпалась з причини того, що сторони не знаходили взаєморозуміння між собою, на теперішній час вони мешкають окремо, вона прийшла до висновку, що шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 25.06.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 25.06.1992 року за №220 місцевим будинком шлюбу м.Грозного, зберегти неможливо з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітних сферах подружнього життя, що свідчить про те, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач 25 червня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 04 вересня 2010 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №512. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з червня 2015 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 вересня 2010року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №512.(а.с.3). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Встановлено також, що сторони з червня 2015 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач 25 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року. Від сумісного подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис за № 968 /а.с.3/. Мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Лобач» на «Девяткіну» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач 25 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2013 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 781 /а.с.4/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з листопада 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач 26.01.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення з відповідача аліментів, вказуючи, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає коштів на її утримання, хоча інших дітей у нього немає, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не працює, а відповідач коштів на утримання дочки не надає з квітня 2011 року, коли залишив сім'ю, він працездатний, однак не працює, інші аліменти з нього не стягуються, згідна на заочний роозгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений своєчасно у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.10), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи згоду позивача, винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.11.2015 року, від шлюбу мають спільну дитину, а саме: дочку [PERSON], [INFO] народ ження, батьком якої є відповідач. Дочка проживає разом з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст.180, 181, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що дочка знаходиться на утриманні позивача, а відповідач зобов'язаний утримувати дитину, не надав суду докази про неможливість надання допомоги в заявленому позивачем розмірі, який не є надмірним і не перевищує встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини такого віку, тому вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач 26.01.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з листопада 2011 року проживала з [PERSON]. Від сумісного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося і вони з грудня 2016 року проживають окремо. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших стягнень з нього не проводиться. Тому, вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини до досягнення нею повноліття. Від позивача до суду надійшла заява (а.с.14) про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява (а.с.13) про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Вказав, що аліменти більш нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з листопада 2011 року. 10.12.2012 року народилася [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьками вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.3 копія Свідоцтва про народження Серія 1-КИ № 410635 виданого 17.12.2012 року виконкомом Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 50). Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але згідно поданої ним заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі, визначеному позивачем. Інших стягнень з нього не проводиться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач 26.01.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 05.09.2012 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 974. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2017 року. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини зазначені в позові. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.09.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 974 ( а.с. 3 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують та проживають окремо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач 26.01.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 18.07.14 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось у зв`язку з тим, що вони мають відмінні погляди на життя, є несумісними психологічно. На протязі всього подружнього життя сторін між ними відбуваються постійні конфлікти та сварки, відповідач має алкогольну залежність, а тому час від часу нехтує сімейними обов`язками. Від цього вона та неповнолітні діти сторін страждають. Між сторонами відсутні взаємоповага та любов, сторони припинили спільне проживання фактично. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим та просить суд не надавати строку для примирення. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідно до ухвали судді від 27.01.21 р. позовна заява була залишена без руху. 02.02.21 р. позивач усунула недоліки своєї позовної заяви. За ухвалою судді від 12.03.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 21.04.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, натомість 08.04.21 р. подав до суду заяву з проханням не надавати строку для примирення та зазначив про визнання позову. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження цього свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви та відповідач проти позову, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18.07.14 р. відділом ДРАЦС по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 18.07.14 р., актовий запис № 262. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved