Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 грудня 2020 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив: - визнати недійсним рішення учасників СТОВ «Маяк» від 02.12.2020 року щодо звільнення його з посади т. в. о. директора СТОВ «МАЯК» з моменту його прийняття та наказ; - поновити його на посаді т. в. о. директора СТОВ «МАЯК» ; -скасувати запис №1005061070020000375 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчинений 03.12.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесею Михайлівною. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги\~обґрунтував тим,\~що рішенням зборів засновників СТОВ «МАЯК» від 28.10.2012 року його було призначено на посаду т. в. о. директора СТОВ «МАЯК» з 29.10.2020 року по 11.04.2021 року з правом вчиняти дії від імені юридичної особи. \~ \~ \~ \~03.12.20 року він перебував на лікарняному і знаходився вдома. Але 07.12.2020 року він був змушений приїхати до смт.Березанка до відділення поліції для надання пояснень стосовно звинувачень його у крадіжці печатки, комп`ютера та документів СТОВ «МАЯК». Він з`явився до відділення поліції, де йому пояснили, що до них надійшла заява від [PERSON] , яка звинуватила його у крадіжці. На його пояснення про те, що він є т.в.о. директора СТОВ «МАЯК» за строковим трудовим договором згідно рішення зборів засновників товариства, його повідомили про те, що відбулася зміна директора СТОВ «МАЯК». Приватним нотаріусом Душейко О.М. 03.12.2020 року була проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника товариства. Керівником товариства був зареєстрований [PERSON] . Для нього звістка про зміну керівника СТОВ «МАЯК» була новиною, ніхто із засновників товариства його про це не повідомляв. У цей же день, 07.12.2020 року, йому зателефонувала [PERSON] , яка повідомила його про необхідність зустрітися з нею. Він погодився зустрітися біля приміщення Березанського відділу поліції. Під час розмови [PERSON] висловила йому вимогу повернути їй печатку товариства і ключі від кабінету. Він на це відповів, що хоче натомість отримати копію рішення про його звільнення, трудову книжку та свою заробітну плату. Одночасно він повідомив [PERSON] про те, що перебуває на лікарняному. 12.12.2020 року згідно лікарняного листа він повинен був приступити до роботи. Оскільки його звинувачують у крадіжці належного СТОВ «МАЯК» майна, він вважав за необхідне не заходити до кабінету у приміщенні СТОВ «МАЯК» без представників засновників товариства та представника поліції. Але засновники товариства, які мали ключі від кабінету, не погодилися на зустріч. Таким чином він вважає, що не був допущений до роботи. При цьому, до цього часу він не був ознайомлений з рішенням зборів засновників про його звільнення, тому йому невідомо у зв`язку з чим, і з яких підстав, передбачених діючим законодавством, він звільнений з роботи. Йому не була вручена трудова книжка в день звільнення, та не здійснений розрахунок по виплаті заробітної плати. Також, відбулася реєстрація зміни директора товариства у державному реєстрі. Із розмови з одним із засновників СТОВ «МАЯК» [PERSON] йому стало відомо, що [PERSON] на збори засновників для вирішення питання про зміну директора товариства запрошена не була, а також не була повідомлена про зміну складу засновників з [PERSON] на [PERSON] . Таким чином, рішення про зміну керівника товариства приймали [PERSON] та [PERSON] , яка є управителем корпоративними правами покійного [PERSON] , але ознайомити його з цим рішенням вони не вважають за необхідне. Зі слів [PERSON] , вона як учасник товариства також не ознайомлена з цим рішенням. Лише 18.12.2020 року він отримав поштою копію наказу №1 від 02.12.2020 року директора СТОВ «МАЯК» [PERSON] про його звільнення із 02.12.2020 року з посади директора СТОВ «МАЯК» за п.1 ч.І ст.41 КЗпП України. У наказі зазначена підстава для прийняття цього наказу - протокол загальних зборів учасників товариства від 02.12.2020 року, але копія протоколу до копії наказу додана не була. У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що відповідно до надісланого йому наказу його звільнено на підставі п.1 ст.41 КЗпП України - одноразове грубе порушення трудових обов`язків, що передбачає здійснення ним певної дії або бездіяльності, що порушило трудові обов`язки, передбачені трудовим договором, посадовою інструкцією, і наказ про звільнення має містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення та яку шкоду воно завдало. Однак при винесенні наказу №1 від 02.12.2020 року вказані вимоги закону роботодавцем не дотримані. і йому невідомо, про яке одноразове грубе порушення трудових обов`язків йде мова у наказі директора товариства. Крім того, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 147 КЗпП України звільнення працівника є дисциплінарним стягненням, згідно статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Проте, ніяких пояснень від нього ніхто не вимагав. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем не додержані передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок. Крім того, позивача не було повідомлено про проведення загальних зборів учасників TOB «МАЯК», і у нього виникає сумнів у наявності кворуму на зборах засновників товариства, оскільки засновник (учасник) [PERSON] , яка володіє 20 % частки у статутному капіталі не була присутня на зборах 02.12.2020 року, а [PERSON] не входить до складу засновників (учасників) товариства, а є управителем корпоративними правами [PERSON] , учасника СТОВ «МАЯК», який помер [INFO] . Посилаючись на наведені обставини та норми закону, зокрема ст.40, 47 КЗпП України, позивач просить задовольнити позов. \~ \~ \~ 23 грудня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.21). \~ \~ \~ У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Заякін Д.О. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили його задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представником відповідача - адвокатом Матвєєнко І.Ю. було надано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позов не визнає. У обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача посилався на те, що [PERSON] , як дружина померлого засновника (голови) товариства [PERSON] , є уповноваженим управителем корпоративними правами померлого відповідно до закону, що позивачу було відомо про рішення зборів учасників товариства від 02.12.2020 року, що посада т. в. о. директора СТОВ «МАЯК» не передбачена штатним розписом СТОВ «МАЯК», що позивач відмовився ознайомитися з наказом про його звільнення, а при прийнятті його на роботу до товариства позивач свою трудову книжку до товариства не надав. Також в обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що під час вирішення питання про призначення позивача на посаду т. в. о. директора СТОВ «МАЯК» позивач приховав інформацію про те, що він є директором (та власником) Фермерського господарства «Імперія-С», основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур, і насіння олійних культур. Однак, п.3 ч.2 ст.40 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» заборонено без згоди загальних зборів учасників товариства члену виконавчого органу товариства, бути членом виконавчого органу іншого суб`єкта господарювання, що здійснює діяльність у сфері діяльності товариства. Положення ст.40 зазначеного Закону встановлено обов`язки та відповідальність члена виконавчого органу, до яких відноситься і обов`язок позивача повідомити загальні збори товариства про своє членство у виконавчому органі іншого суб`єкта господарювання, що здійснює діяльність у сфері діяльності товариства. Порушення цього обов`язку, є грубим одноразовим порушенням трудових обов`язків керівником підприємства та безумовною підставою для його звільнення із займаної посади за ініціативи власника на підставі п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. У зав`язку з викладеним СТОВ «МАЯК» вважає, що повноваження т. в. о. директора СТОВ «МАЯК» [PERSON] припинені цілком законно та його звільнено обґрунтовано, на підставі чого позовні вимоги до товариства є такими, що не підлягають задоволенню (а.с.89-92). У наданих у судове засідання письмових поясненнях від 09.02.2021 року (а.с.124-126)\~адвокат Матвєєнко\~І.Ю.\~додатково зазначив, що 08.02.2021 року Наказом №2/21 директора СТОВ «МАЯК» внесено зміни до Наказу №2 та виправлено помилково зазначений пункт статті при звільнені [PERSON] , а саме, замість «п.5» ст.41 КЗпП України у наказі помилково зазначено «п.1», що не змінює підстав та причин його звільнення. У зв`язку з цим, посилаючись на відповідні правові позиції Верховного суду представник відповідача вважає, що можливість уповноваженого органу товариства припинити члена виконавчого органу міститься не в приписах КзпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права. І що такий спір слід розглядати за правилами господарського судочинства (а.с.126). У судовому засіданні представник відповідача\~-\~адвокат Матвєєнко\~І.Ю.позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях від 09.02.2021 року, і просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, пояснення представників сторін, допитавши свідка [PERSON] (а.с.115, 116) та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. \~ Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи Рішенням зборів\~учасників СТОВ\~«МАЯК» від\~28.10.2020\~року позивача\~ [PERSON] було призначено на посаду т.в.о. директора СТОВ «МАЯК» з 29.10.2020 року по 11.04.2021 року з правом вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності згідно положень статуту Товариства, що підтверджується копією Протоколу загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» від 28.10.2020 року (а.7). \~ \~ \~ \~ Рішенням зборів засновників СТОВ «МАЯК» від 02.12.2020 року позивача [PERSON] було звільнено з посади директора СТОВ «МАЯК» та призначено на зазначену посаду [PERSON] згідно наявної у матеріалах справи копії Протоколу загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» від 02.12.2020 року (а.с.94). На підставі вказаного протоколу загальних зборів учасників СТОВ «МАЯК» Наказом директора СТОВ «МАЯК» [PERSON] видано Наказ №1 від 02 грудня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади директора СТОВ «МАЯК» 02 грудня 2020 року за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. Останнім днем роботи вважати 02 грудня 2020 року (а.с.15). Згідно наданої у судове засідання представником відповідача копії Наказу №2/21 від 08 лютого 2021 року, зазначеним наказом внесено зміни до п.2 Наказу №1 від 02 грудня 2020 року та викладено його в наступній редакції: «Звільнити [PERSON] з посади директора СТОВ «МАЯК» 02 грудня 2020 року за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Останнім днем роботи вважати 02 грудня 2020 року» (а.с.127). Таким чином, суд вважає, що між сторонами існують трудові відносини, які регулюються Кодексом законів про працю України відповідно до положень ст.1 КЗпП України, з врахуванням норм інших актів законодавства України, що регулюють трудові відносини. Позивач у справі оспорює правомірність свого звільнення з посади СТОВ «МАЯК» на підставі Протоколу загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» від 02.12.2020 року (а.с.94), вважаючи його незаконним. Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу передбачені ст.40 КЗпП України. Крім того, додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов передбачені положеннями ст.41 КЗпП України. Так, за змістом п.1 ч.41 КЗпП України, на положення якого міститься посилання у Наказі №1 від 02.12.2020 року про звільнення [PERSON] з посади директора СТОВ «МАЯК, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у разі одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. Також, відповідно до п.5 ч.41 КЗпП України, на положення якого міститься посилання у наданому суду представником відповідача Наказі №2/21 від 08.02.2021 року про внесення змін до Наказу №1 від 02.12.2020 року, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі припинення повноважень посадових осіб. Вирішуючи питання про правомірність звільнення позивача з посади СТОВ «МАЯК» суд враховує наступне. Згідно положень ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Відповідно до ч.1 ст.29, п.7 ч.1 ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, компетенцією яких, зокрема є обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. За змістом\~ч.1,\~3\~ст.62\~зазначеного Закону у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства (ч.1 ст.62 Закону). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства (ч.3 ст.62 Закону). Порядок та умови скликання загальних зборів учасників товариства, регулюються ст.31, 32 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю». Згідно ч.5-7 ст.31 чинного Закону вимога про\~скликання загальних\~зборів учасників\~подається виконавчому\~органу товариства\~в письмовій\~формі із\~зазначенням запропонованого\~порядку денного.\~У разі\~скликання загальних\~зборів учасників\~з ініціативи\~учасників товариства\~така вимога\~повинна містити\~інформацію про\~розмір часток\~у статутному\~капіталі товариства,\~що належать\~таким учасникам\~(ч.5\~ст31\~Закону).\~ Разом з питаннями, запропонованими для включення до порядку денного загальних зборів учасників особою, яка вимагає скликання таких зборів, виконавчий орган товариства з власної ініціативи може включити до нього додаткові питання (ч.7 ст31 Закону). Відповідно до ч.7 ст31 Закону Загальні збори учасників можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених цим Законом та статутом товариства щодо порядку скликання загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких загальних зборах учасників взяли участь всі учасники товариства та всі вони надали згоду на розгляд таких питань (ч.10 ст31 Закону). Згідно\~з ч.5-7\~ст.32\~ чинного\~Закону Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників (ч.1 ст.32 Закону). Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства (ч.2 ст.32 Закону). Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства (ч.3 ст.32 Закону). Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч.4 ст.32 Закону). У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний (ч.5 ст.32 Закону). Відповідно до вимог ст.33 Закону Загальні\~збори учасників\~проводяться в\~порядку,\~встановленому цим\~Законом та\~статутом товариства\~(ч.1\~ст.33\~Закону).\~ Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно (ч.3 ст.32 Закону). На загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол (ч.4 ст.32 Закону). Рішення з питань, не включених до порядку денного загальних зборів учасників, приймається лише за умови, що у них беруть участь всі учасники товариства, які одностайно надали згоду на розгляд таких питань. (ч.5 ст32 Закону). Загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства (ч.7 ст.32 Закону). Позивач [PERSON] оспорюючи Рішення загальних зборів СТОВ «МАЯК» від 02.12.2020 року про звільнення його з посади директора СТОВ «МАЯК», оформлене Протоколом загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» від 02.12.2020 року (а.с.94) заперечує свою обізнаність з вказаним рішенням і обставинами проведення загальних зборів СТОВ «МАЯК». З наявної у матеріалах справи копії Протоколу загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» від 02.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О. М. (а.с.94) вбачається, що оскаржуване рішення було прийняте 02.12.2020 року у місті Миколаїв за присутності учасників товариства [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка була присутня на зборах у режимі відеоконференції. Нотаріусом встановлено особу [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні у якості свідка учасник СТОВ «МАЯК» [PERSON] , яка була попереджена судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, повідомила під присягою суду про те, що про місце і дату зборів учасників СТОВ «МАЯК» їй взагалі не було нічого відомо, і у їх проведенні вона участі не приймала (а.с.115,\~116).\~Вважає звільнення [PERSON] з займаної посади безпідставним та незаконним. Будь-яких доказів на спростування пояснень позивача та свідка [PERSON] та підтвердження виконання СТОВ «МАЯК» вимог ст.31-33 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» щодо дотримання порядку скликання та проведення загальних зборів товариства, зокрема, здійснення уповноваженим органом товариства у встановлений законом та Статутом товариства термін оповіщення інших учасників товариства про проведення загальних зборів учасників з зазначенням дати, часу, місця проведення та порядку денного шляхом направлення на їхню адресу відповідних поштових відправлень з описом вкладення (ч.4 ст.32 Закону), відповідачем суду не надано. Інші наявні у матеріалах справи докази суд не приймає до уваги при прийнятті рішення у справі, оскільки вони безпосередньо не стосуються предмета доказування у даній справі. Зокрема, суд не враховує наданою [PERSON] письмову заяву від 03.02.21 року (а.с.114), оскільки вона не є доказом у розумінні вимог ст.76, 90 ЦПК України, а також звертає увагу на те, що вказана заява не містить даних на підтвердження законності проведення зборів учасників СТОВ «МАЯК» 02.12.2020 року. Також суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в частині зміни формулювання підстав та причин звільнення [PERSON] , оскільки в оспорюваному рішенні підстави та причини звільнення взагалі не зазначені, а також відсутні дані про припинення повноважень позивача (а.с.94). Таким чином, Наказ №2/21 директора СТОВ «МАЯК» від 08.02.2021 року не відповідає змісту оспорюваного рішення, яке є правовою підставою для видачі наказу, а не навпаки. Також, суд відхиляє доводи представника відповідача СТОВ «МАЯК» в частині, що зазначений спір слід розглядати за правилами господарського судочинства, оскільки позивач звернувся до суду за захистом своїх не корпоративних, а трудових прав, що вбачається зі змісту оспорюваного рішення, і судом встановлено, що між сторонами у справі існують трудові відносини, які регулюються Кодексом законів про працю України. Також, суд звертає увагу на те, що місцем проведення зборів учасників СТОВ «МАЯК» на яких прийнято оскаржуване рішення, є місто Миколаїв, хоча місцезнаходженням товариства згідно його статуту, є наступна адреса: Миколаївська область, смт.Березанка. вул.Новосельська, 11 (а.с.102). \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до вимог ч.7 ст.32 Закону загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. За таких обставин, з огляду на чисельні порушення вимог Закону «Про товариства з обмеженою відповідальністю», суд дійшов висновку, що звільнення позивача [PERSON] з посади директора СТОВ «МАЯК» згідно з рішенням зборів засновників СТОВ «МАЯК» від 02.12.2020 року, яке оформлене Протоколом загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК» від 02.12.2020 року (а.с.94), було здійснене не у передбачений законом спосіб, без зазначення причин та правових підстав звільнення позивача, без повідомлення позивача про розгляд питання про його звільнення, а тому, його слід вважати незаконним. Відповідно до положень ч.6 ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір. Таким чином, для поновлення позивача на посаді т.в.о. директора СТОВ «МАЯК» наявні підстави,\~передбачені законом,\~а тому\~позовна заява\~ [PERSON] \~ у цій частині позовних вимог підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що у в частині задоволення позовних вимог [PERSON] щодо скасування запису №1005061070020000375 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиненого 03.12.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесею Михайлівною, слід відмовити, оскільки вказаний запис вчинено на підставі оспорюваного рішення, яке визнано судом недійсним, і внесення нових записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є компетенцією нотаріуса. Таким чином,\~суд дійшов\~висновку,\~ що\~зазначена \~вимога є\~неналежним способом\~захисту прав\~позивача.\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial