Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач 29.04.14 р. звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він є підприємством комунальної власності, діяльністю якого є забезпечення мешканців м. Ковеля комунальними послугами. Відповідачі є власниками квартири у будинку, що обслуговується ним. Особовий рахунок відкрито на відповідача [PERSON]. Зазначає, що згідно з п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла у багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його техобладнання, повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до займаної площі. За змістом ст. ст. 66 - 68, 151 ЖК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.92 р. № 572, власники житлового приміщення повинні вносити плату за комунпослуги (утримання будинку та прибудинкової території) за тарифами не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця. Ст. 360 ЦК України зобов»язує співвласників відповідно до своєї частки у праві спільної власності брати участь у витратах на управління, утримання, збереження спільного майна; у сплаті податків, зборів; відповідати за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном. Однак, відповідачі систематично не виконують обов»язку по оплаті житлово - комунальних послуг з утримання зазначеного будинку та його прибудинкової території, в результаті чого за станом на 01.04.14 р. їх заборгованість склала 2 882 грн. 24 коп.. Споживач має обов»язок по укладенню договору, оплаті житлово - комунальних послуг. Він надавав споживачам 2 прим. проекту договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території (далі - договір), однак, останні відмовились від його укладення, 11.09.11 р. повідомили його про наявність своїх умов. 19.12.12 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл. було видано судовий наказ 2н/0306/1 470/12 про стягнення заборгованості по наданих житлово - комунальних послугах в сумі 1 493 грн. 35 коп.. Однак, за заявою відповідача [PERSON] ухвалою того ж суду від 02.01.13 р. вказаний наказ було скасовано. 10.12.13 р. відповідачем [PERSON] було укладено договір (далі - договір від 10.12.13 р.). Однак, будь - якої оплати послуг не здійснено. Виходячи із суми заборгованості - 1 640 грн. 70 коп., що мала місце на протязі 2012 р., 3 % річних від простроченої суми складуть 49 грн. 22 коп.. Згідно з договором від 10.12.13 р., за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в розмірі 0, 5 % за кожний день прострочення. Розмір пені за прострочення платежів з 10.01.14 р. по 10.04.14 р. складає 74 грн. 50 коп.. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів на його користь 2 882 грн. 24 коп. заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, 3 % річних в сумі 49 грн. 22 коп., пеню за прострочення платежів в сумі 74 грн. 50 коп., а всього 3 005 грн. 96 коп., судові витрати у справі. 31.07.14 р. позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, мотивовану тим, що за станом на 31.07.14 р. заборгованість відповідачів зросла та складає 3 213 грн. 52 коп.. Просить також стягнути суму збитків від інфляції за 6 міс. 2014 р. у зв»язку з непогашенням заборгованості за надані послуги. А тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів на його користь 3 213 грн. 52 коп. заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, 3 % річних в сумі 49 грн. 22 коп., пеню за прострочення платежів в сумі 312 грн. 45 коп., суму збитків від інфляції в розмірі 330 грн. 60 коп., а всього 3 905 грн. 79 коп., судові витрати у справі. Відповідачем [PERSON] подано суду письмове заперечення проти позову, мотивоване тим, що позивач не вказав у своєму позові та не надав доказів того, що надав йому ті чи інші послуги. Він вважає наданий позивачем розрахунок суми боргу неналежним доказом. Зазначає, що розрахунок суперечить вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Договірні відносини між позивачем та ним відсутні, тарифи за житлово - комунальні послуги сторонами не погоджені. Зазначає, що позивач не надав доказів законності відкриття йому особового рахунку [NUMBER] і проведення за ним будь - яких операцій, понесення витрат на надання житлово - комунальних послуг в сумі ціни позову. Зазначає, що у структурі тарифу по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій мається така складова як вартість прибирання прибудинкової території, що для [ADDRESS]. не визначена. Земля під будинком та навколо нього не передана у власність чи постійне користування, і відповідні Держакти відсутні. Вважає, що за відсутності відповідної землевпорядної документації плата за обслуговування прибудинкової території нараховуватись не має. Крім того, договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між ним та позивачем було укладено лише 10.12.13 р.. А тому вважає, що до укладення вищезазначеного договору позивач, якщо б і надавав йому послуги, то лише односторонньо на добровільній, безоплатній, безповоротній основі. Про вищезазначене він заявляв позивачеві 02.08.11 р., 28.09.11 р.. На протязі понад 5 р. поспіль позивач не надавав ніяких послуг з утримання будинку та прибудинкової території, на усні заяви не реагував. Необслуговуваний будинок став руйнуватись, у під»їздах і квартирах почав з»являтись грибок, став руйнуватись асфальт на прибудинковій території. Зазначає, що вони власними силами і за власний кошт здійснюють ремонт під»їзду, у т. ч., вхідних дверей; прибирання під»їзду і прибудинкової території, підвалів, покрівлі, вивозять будівельне сміття при проведенні ремонту у квартирах; проводять ремонт обладнання підвальних приміщень, заміну лампочок; поливання двору, клумб, газону, у т. ч., насаджень; прибирання снігу, що не вивозився; облаштування двору тощо. 02.08.11 р. він надіслав позивачеві заяву з вимогою направлення представника для складання акта - претензії, заяву з вимогою підготувати та укласти з ним договір про надання житлово - комунальних послуг, що отримані позивачем 04.08.11 р.. 10.08.11 р. він направив позивачеві акт - претензію про неналежне надання послуг. На його заяву від 28.09.11 р. про проведення перерахунку за неналежне надання послуг на протязі останніх трьох років, він відповіді також не отримав. Зазначає, що та обставина, що мала місце відмова від підписання договору, не відповідає дійсності. 23.08.11 р. йому було надано для підписання договір «про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», на що він надав позивачеві відповідь про згоду підписати договір після приведення останнього до вимог законодавства. Відповіді на такий лист він не отримав. Позивач не надав доказів виконання процедури узгодження умов договору. Просить у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов, з врахуванням його збільшення, підтримав повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що у відповідачів як до, так і після укладення договору від 10.12.13 р., існувала заборгованість по оплаті комунпослуг. Звернення відповідача [PERSON] з приводу якості послуг та факту їх надання розглядались позивачем. Послуги надаються і підлягають оплаті. Особовий рахунок на відповідача [PERSON] переоформлений як на особу наступного вказаного у свідоцтві про право власності на житло власник а після смерті попереднього - Коляди. Зазначає, що відповідачі не звертались з позовами до суду з приводу невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов»язків по наданню житлово - комунальних послуг після складання акта - претензії. Просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, в судовому засіданні позову не визнали, суду пояснили, що всі четверо відповідачів, дійсно, є співвласниками вищезазначеної квартири. Один із вказаних у свідоцтві про право власності на житло як співвласник вказаної квартири - [PERSON] - помер. Вони вважають окремі послуги позивача такими, що надаються неякісно, а деякі - такими, що не надаються. Зазначають, що мало місце неодноразове їх звернення до позивача з цього приводу. У подальшому подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що проти позову заперечують у повному обсязі. Просять у задоволенні позову відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча належно оповіщені, про причини неявки суду не повідомили, попередньо відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, показання свідка, дослідивши письмові докази, що зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні усі четверо відповідачів у справі є співвласниками кв. № 50 заг. пл. 50, 2 м. кв., в житловому будинку [ADDRESS]. Вказана обставина не оспорюється відповідачами та стверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 1 733 від 29.11.99 р., виданого Ковельською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, наданою суду позивачем. Відповідно до копії особового рахунку [NUMBER] Типової форми № ЖГ - 8, відповідачі значаться проживаючими у вищезазначеній квартирі, такий рахунок відкрито на ім»я відповідача [PERSON]. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тієї обставини, що вказаний вище житловий будинок знаходиться на балансі ремонтного житлово - комунального підприємства № 2 - позивача у справі, відповідачі також не оспорюють. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України від 08.10.92 р. N 572 (далі - Правила користування), власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку, його технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Власник квартири зобов'язаний, серед іншого, укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; Всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відповідачі в період з 01.01.11 р. і до 10.12.13 р. не укладали з позивачем як виконавцем послуг підготовленого ним на основі типового договору на надання житлово - комунальних послуг, договору, що відповідачами не оспорюється. Це ж стверджується перепискою з приводу укладення договору, наданою сторонами, що передувала укладенню такого договору 10.12.13 р.; іншими документами, а саме: копіями: листа відповідача [PERSON], адресованого позивачеві, датованого 11.09.11 р.; заяви відповідача [PERSON] від 24.12.12 р. про скасування судового наказу; ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської обл. про скасування судового наказу, виданого 19.12.12 р., від 02.01.13 р. у справі № 0306/8 091/2012 провадження № 2 - с/159/1/13 за заявою [PERSON] про скасування судового наказу; заявою відповідача [PERSON], поданою позивачеві, датованою 16.07.13 р.; листами позивача, адресованими відповідачеві [PERSON], №№ 1 169, 1 232, від, відповідно, 01.08.13 р., 15.08.13 р., договором про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 10.12.13 р., укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] як споживачем; листом позивача № 1 455 від 25.09.13 р., адресованим відповідачеві [PERSON], запитом відповідача [PERSON], адресованим позивачеві, датованим 17.07.13 р., Однак, в судовому засіданні відповідачі не заперечували, що у спірному періоді вони користувались послугами позивача, зазначаючи, що деякі з них вважають ненаданими, а деякі - неякісними. Таким чином, хоча договір між сторонами укладено на взаємоузгоджених умовах лише 10.12.13 р., однак, суд вважає, що у спірному періоді і до укладення вищезазначеного договору між сторонами склались і існували фактично зобов»язальні правовідносини по наданню позивачем житлово - комунальних послуг відповідачам. Правовідносини між сторонами з цього приводу врегульовувались Типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Типовий договір), затвердженим постановою КМ України від 20.05.09 р. N 529. Незважаючи на те, що договір між сторонами було укладено лише 10.12.13 р., в силу п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», відповідачі як споживачі були зобов'язані оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені, у даному випадку, до укладення договору від 10.12.13 р., - чинним законодавством. Так, з огляду на зміст п. 5 Типового договору, згідно з яким розрахунковим періодом був календарний місяць, п. 7 Правил користування, згідно з яким власники приміщень повинні вносити плату за комунальні послуги згідно встановлених тарифів не пізніше 10 числа наступного за звітнім місяці; п. 5 договору від 10.12.13 р., згідно з яким розрахунковим періодом є також календарний місяць і платежі мають вноситись до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, у відповідачів у спірний період існував обов»язок по вчасній оплаті послуг позивача у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Тобто, у спірному періоді відповідачі мали обов»язок по вчасній оплаті комунпослуг в силу - до 10.12.13 р. - фактично існуючих та відповідних договору від 10.12.13 р., правовідносин. Також, суд вважає, що посилання відповідача [PERSON] у своєму письмовому запереченні проти позову на те, що позивач без його згоди веде особовий рахунок на його ім»я, жодним чином не впливає на обсяг прав та виконання своїх обов»язків сторонами у праві. Як слідує з даних про тарифи на послуги позивача, наданих суду позивачем, такі затверджені в установленому законом порядку у спірному періоді. Згідно з розрахунками заборгованості відповідачів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2011 р. по квітень 2014 р. та по серпень 2014 р., наведеними позивачем, за станом на 01.01.11 р. існувала заборгованість в сумі 967 грн. 26 коп., у січні, березні, квітні 2011 р. мала місце проплата в загальній сумі 1 187 грн. 73 коп.. У подальшому жодної проплати відповідачами здійснено не було. Як слідує з вищезазначених розрахунків заборгованості, довідок про суму заборгованості, наданих позивачем, за станом на 01.04.14 р. заборгованість склала 2 882 грн. 24 коп., за станом на 31.07.14 р. заборгованість склала 3 213 грн. 52 коп.. 15.08.14 р. відповідачем [PERSON] надано суду фіскальний чек по сплаті позивачеві суми 500 грн. без зазначення, за який саме період чи які саме (оспорювані чи не оспорювані) послуги проведена така проплата. Тобто, оплата послуг позивача відповідачами у спірному періоді проводилась нерегулярно, не у строки, визначені законодавством, однак, проведена відповідачем проплата в сумі 500 грн. має бути врахована судом як проплата у погашення існуючого боргу. Сума заборгованості позивачем визначена відповідно до затверджених органами місцевого самоврядування тарифів для будинків без ліфта, яким є [ADDRESS] у м. Ковелі Волинської обл., та з урахуванням даних про загальну площу квартири відповідачів і зауваження у суду не викликає. Як слідує з копії довідки серії АБ № 676 889 з ЄДРПОУ, виданої 03.12.13 р., позивач є комунальним підприємством, що здійснює відповідні види господарської діяльності, що відповідачами не оспорюється. Відповідачі не надали суду доказів того, що у спірному періоді вони змушені були укладати будь - які інші договори про надання послуг, що надаються позивачем, з іншими, крім позивача, особами. Не надано відповідачами суду і доказів того, що вони за власний кошт та власними силами реалізовували ті роботи чи дії, як то: прибирання, вивіз сміття, облаштування будинку, території, заміна лампочок, вмикачів, вимикачів тощо, що входять в коло обов»язків позивача, у спірному періоді. Відповідно до ст. ст. 20, 21 Закону «Про житлові - комунальні послуги» правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово - комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про падання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Стосовно питання якості надаваних позивачем відповідачам у спірному періоді житлово - комунальних послуг, існування самого факту чи фактів надання чи ненадання всіх чи певних послуг, то, обговорюючи це питання, суд виходить з того, що, згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом від 17.05.05 р. № 76 Держкомітету України з питань житлово - комунального господарства, що зареєстровано в МЮ України 25.08.05 р. за N 927/11207 (далі - Правила утримання), житлово - комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Доказів того, що позивач у спірному періоді таким чином вів свою господарську діяльність, що не забезпечував умови проживання відповідачів у їх житлі; або що така його діяльність унеможливила проживання чи перебування відповідачів у їх квартирі у вказаному будинку, відповідачами суду не надано. Згідно з додатком № 1 до договору від 10.12.13 р., укладеного між сторонами, визначено структуру та вартості послуг, пов»язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, що надаються позивачем відповідачам. Зокрема, це наступні послуги: - прибирання сходових - прибирання прибудинкової території, - вивезення та утилізація твердих побутових відходів, - вивезення грубих негабаритних відходів, - техобслуговування внутрішньобудинкових систем, тепловодопостачання, у т.ч.: - холодного водопостачання, - водовідведення, - гарячого водопостачання, - центрального опалення, - обслуговування димовентиляційних каналів, - поточний ремонт, - витрати на освітлення місць загального користування. Представник позивача та відповідачі [PERSON], [PERSON] зазначили в судовому засіданні, що перелік вищезазначених послуг за договором від 10.12.13 р. ідентичний переліку послуг за типовим договором, що діяв на протязі всього спірного періоду до укладення договору від 10.12.13 р.. Вартість кожної послуги визначена на підставі рішення органу місцевого самоврядування з розрахунку на один квадратний метр загальної площі квартири споживача і відповідачами не оспорюється. Суд вважає, що відповідачі не довели суду тієї обставини, що у спірному періоді позивачем не надавались чи надавались неякісно такі послуги як: прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізація твердих побутових відходів, вивезення грубих негабаритних відходів, техобслуговування внутрішньобудинкових систем, тепловодопостачання, обслуговування димовентиляційних каналів. Так, як слідує з копій: комісійних актів загальних оглядів житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], від 14.04.11 р., 03.09.12 р., 14.03.13 р., будинок перебував у задовільному стані, був придатним до подальшої експлуатації, хоча відмічено потребу у проведенні ремонту: парапету, штукатурки цоколя, відмостки, під»їздів №№ 1 - 4, 6 (на квітень 2011 р.); частково покрівлі рулонної, частково відмостки, покрівлі козирків, під»їздів №№ 2 - 6 (на вересень 2012 р.), часткового ремонту, ремонту штукатурки цоколя, відмостки, під»їздів №№ 1 - 3, покрівлі козирка під»їздів №№ 2, 3, 5, 6. Був визнаний придатним до подальшої експлуатації, таким, що перебуває у задовільному стані (на березень 2013 р.). Аналізуючи вищезазначені акти, суд приходить до висновку, що ними стверджується та обставина, що будинок у 2011 - 2013 р. був таким, що перебував у задовільному, а не у незадовільному, стані; був придатним до експлуатації. Протилежного відповідачами суду не доведено. Хоча із зазначених вище актів слідує, що як у 2011, так і у 2012, 2013 р. р. відмічалась необхідність у проведенні часткового ремонту, однак, відповідачі не надали суду доказів того, що позивачем не було виконано роботи, що зазначені в актах, в періоди після складання таких актів. Копією паспорта готовності цього ж будинку до роботи в опалювальний період 2013 - 2014 р., стверджується, що дір і свищів у покрівлі немає, стан покрівлі, вхідних дверей на горище, парадних, вхідних дверей, подвійних вікон, перил і поручнів, спуску, обладнання дитячих майданчиків, території на подвір»ї, підвалу, трубопроводів у ньому; внутрішніх водопроводу, каналізації, мереж гарячого водопостачання, центрального опалення, електромереж, трубопроводів, димових і вентиляційних каналів є задовільним. У двірника маються скребок, лопата, лом, 6 мітел; проводиться подвірна очистка. Копією паспорта зелених насаджень на прибудинковій території по [ADDRESS] від 14.10.13 р., стверджується, що на вказаній прибудинковій території розташовані дерева, кущі, стан яких задовільний, що спростовує посилання відповідачів на невиконання та некісне виконання позивачем зазначеної послуги. Як слідує з копії схеми прибирання дворової території [ADDRESS] РЖКП - 2, затвердженої позивачем 31.12.12 р., прибиранню підлягають газони, тверде покриття загальною пл. 1 412, 6 кв. м.. Витрати, понесені позивачем на виконання своїх обов»язків підтверджуються розшифровкою витрат по обслуговуванню будинку. Відповідно до копії заяви відповідача [PERSON], адресованої позивачеві та датованої 16.07.13 р., вказаний відповідач, дійсно, з посиланням на положення ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», звертався до позивача з приводу складення акта - претензії споживача. Дійсно, як передбачено положеннями ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» «Про житлові - комунальні послуги», що врегульовує оформлення претензій споживачів до виконавців, у разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта - претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт - претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта - претензії, він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт - претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Як пояснив суду представник позивача, працівник РЖКП - 2 після отримання позивачем такої заяви відповідача [PERSON], дійсно, не прибув для складення та підписання акта - претензії споживача, зовсім. Однак, зауваження мешканців будинку позивачем розглядались і проводились певні роботи на усуненню недоліків по утриманню будинку. Частину робіт, дійсно, виконано коштами та силами споживачів, а відповідачами протилежного не доведено. Суд вважає, що надана позивачем суду копія рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.07.14 р. у справі № 159/ 6596/13 - ц провадження № 2/159/45/14 з позовом третьої особи до позивача у розглядуваній справ про відшкодування шкоди, за яким було встановлено, що внаслідок невиконання РЖКП - 2 обов»язку щодо утримання будинку [ADDRESS], у належному стані, було затоплено одну з квартир будинку, не може бути доказом безпідставності вимог позивача, закладених до відповідачів у розглядуваній справі. По - перше, із тексту такого рішення суд не має можливості дійти висновку про те, у якому саме місяці якого саме року мало місце неналежне утримання будинку РЖКП - 2, без чого неможливо вирішити питання про підставність чи безпідставність позовних вимог позивача у розглядуваній справі. По - друге, при виявленні відповідачами фактів неналежного виконання позивачем своїх обов»язків по утриманню будинку, вони мали б діяти відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Як встановленому в судовому засіданні, відповідач [PERSON] лише один раз ініціював питання про складання акту - претензії, що наведений вище і такий акт було складено у серпні 2011 р.. Згідно з актом - претензією про неналежне надання або ненадання послуг від 10.08.11 р., відповідач [PERSON] та [PERSON] як споживачі склали акт про те, що на протязі 15 - ти років у під»їзді № 4 будинку не надаються послуги у повному об»ємі, зокрема, не надавались такі послуги як ремонт штепсельних розеток та вимикачів, перевірка та відновлення заземлення ванн, підготовка системи зливових водостоків до сезонної експлуатації, прочищення зливових водостоків від сміття, дезінфекція, дератизація, дезінсекція, ремонт ганків та зонтів над входом, фарбування та побілка стінних панелей та стелі у місцях загального користування, ремонт східців та підлоги у місцях загального користування, частковий ремонт покрівлі із рулонних матеріалів (до 10 % площі покрівлі будинку і виступних конструкцій на покрівлях (парапетів, труб, вентиляційних камер тощо), заміна несправних вікон, дверних приладів та встановлення тих, що бракує, установлення нових віконних та дверних наличників, дрібний ремонт віконних рам простругуванням та нашиванням планок, заміна розбитого віконного та дверного скла у допоміжних приміщеннях будинку, часткова заміна трубопроводу при усуненні нещільностей, витоків, заміна електропристроїв (вмикачів, патронів, розеток, електролампочок тощо) на сходових клітках, підвалах, горищах та службових приміщеннях. Однак, на підставі досліджених письмових доказів та показань свідка [PERSON], яка показала суду, що вона як начальник дільниці, де розташований будинок відповідачів, контролює обсяг та якість надаваних позивачем житлово - комунальних послуг, що, хоча в деякій мірі і викликають зауваження та невдоволення споживачів, однак, в цілому, є належними, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем [PERSON] доведено суду ненадання позивачем послуг у серпні 2011 р.. Так, відповідно до листа ДЗ «Ковельська райСЕС» № 5.1 - 03/2 403 від 02.09.11 р., адресованого відповідачеві [PERSON], в результаті розгляду його скарги від 23.08.11 р. встановлено, що, дійсно, вологе прибирання у під»їзді, де він проживає, проводиться неякісно, вікна на сходових площадках потребують подвійного остекління, позивач повідомив про планування ремонту під»їзду на вересень 2011 р.. В силу п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Тому суд вважає, що слід зменшити визначену позивачем суму стягнення на вартість послуг за серпень 2011 р. (3 905 грн. 79 коп. (загальна сума позову) - 81 грн. 73 коп. (плата за серпень 2011 р.). Що стосується тверджень відповідачів про ненадання або неналежну якість надання послуг у інші місяці спірного періоду часу, то це не підтверджено належними доказами. Так, акти - претензії відповідачами з такого приводу не складались, а у вищезазначеному акті - претензії за серпень 2011 р. вказівка про ненадання чи неналежне надання послуг позивачем на протязі 15 - ти років, на думку суду, є надто неконкретизованою і судом до увги братись не може; із заявами про усунення недоліків надання тієї чи іншої послуги відповідачі до позивача не звертались. Крім того, вимоги позивача слід зменшити на суму проведеної відповідачем [PERSON] під час розгляду справи в суді суми 500 грн. через установу поштового зв»язку. В решті сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку. В силу ст. 88 ЦПК України з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі в рівних частках. На підставі наведеного,

Outcome: partial