Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить суд зобовязати приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі ПрАТ «СК «Альфа Страхування») виконати умови Комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника № 006.500467249.111 від 19 березня 2014 року (далі договір страхування) та виплатити їй страхову суму при добровільному страхуванні фінансових ризиків, повязаних з втратою роботи за програмою страхування «Base+» у розмірі 49204 гривні 58 копійок. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 березня 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» (далі ПАТ «Альфа Банк») було укладено кредитний договір № 500467249 (далі кредитний договір), за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 49204,58 грн під 15,99% річних з датою остаточного повернення кредиту 20 березня 2016 року. В той же день між нею та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір страхування, згідно умов пункту 1.3. частини А якого нею обрано програму страхування «Base+», що передбачає страхування від нещасних випадків на умовах частини Б договору та страхування фінансових ризиків, повязаних з втратою роботи, на умовах частини В договору. Вигодонабувачем за умовами даного договору страхування визначено ПАТ «Альфа Банк», як кредитора по кредитному договору. Без укладення договору страхування ПАТ «Альфа Банк» відмовлялося укласти з нею кредитний договір. Також зазначає, що на час укладення кредитного договору була субєктом підприємницької діяльності. У березні 2015 року ТОВ «Алвоген Україна», єдине підприємство, якому вона, як субєкт підприємницької діяльності, надавала маркетингові послуги, від таких послуг відмовилося, а інших споживачів її послуг не знайшлося, вона була змушена припинити свою підприємницьку діяльність. Оскільки вона втратила роботу та, відповідно, джерела до існування, вважає, що наступив страховий випадок, передбачений умовами договору страхування. 14 березня 2015 року вона звернулася до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у відповідному розмірі, однак у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено. Дії ПрАТ «СК «Альфа Страхування» вважає незаконними, такими, що порушують умови укладеного договору страхування та її права споживача. Крім того зазначила, що на момент звернення її до суду з даним позовом, заборгованість за кредитним договором вона погасила повністю, уклавши з ПАТ «Альфа Банк» новий кредитний договір № 500979810 від 18 червня 2015 року на суму 27447,30 грн. Так як вказану суму вона сплатила банку замість страховика, вважає, що відповідач повинен їй цю суму відшкодувати. Представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і в задоволенні позову просить суд відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог. На заперечення позовних вимог посилається на те, що рішення про припинення підприємницької діяльності було прийнято виключно з ініціативи позивача, що відповідно до пункту 3.2.6.4. договору страхування не визнається страховим випадком, а тому відмова позивачу у виплаті страхового відшкодування є правомірною. Крім того, заявлений позивачем розмір страхового відшкодування у сумі 49204,58 грн вважає таким, що не відповідає умовам договору страхування, а саме, положенням розділу 7 цього договору. Якби і мав місце страховий випадок, то страхова сума визначалася б за мінусом вже сплачених позивачем за кредитним договором коштів і лише за той період, коли позивач не працювала. Також вважає, що [PERSON] є неналежним позивачем по справі, оскільки за умовами договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Альфа Банк», який будь-яких повноважень позивачу на одержання страхової виплати не надавав, а тому особисто позивач не має права на одержання страхової виплати. Саме ж ПАТ «Альфа Банк», як вигодонабувач, до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за виплатою страхового відшкодування не зверталося. Представник ПАТ «Альфа Банк» [PERSON] позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими. Вказує на те, що позивач припинила підприємницьку діяльність з власної ініціативи, що згідно умов договору страхування свідчить про відсутність страхового випадку. Звертає увагу на те, що за інформацією про фізичну особу-підприємця, у позивача зазначено не один вид підприємницької діяльності, а декілька. Суду також пояснив, що для погашення заборгованості за кредитним договором № 500467249 від 19 березня 2014 року, позивач 18 червня 2015 року подала анкету-заяву на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів» і в цей же день уклала кредитний договір № 500979810 на суму 27447,30 грн з кінцевим терміном повернення до 19 червня 2019 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 19 березня 2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір № 500467249, за умовами якого позивач отримала кредит у розмірі 49204,58 грн під 15,99% річних з кінцевим терміном повернення до 20 березня 2016 року. В той же день між позивачем та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір страхування, згідно умов пункту 1.3. частини А якого нею обрано програму страхування «Base+», що передбачає страхування від нещасних випадків на умовах частини Б договору та страхування фінансових ризиків, повязаних з втратою роботи, на умовах частини В договору. Вигодонабувачем за умовами даного договору страхування визначено ПАТ «Альфа Банк», як кредитора по кредитному договору. При цьому сторони погодили, що інший вигодонабувач за цим договором може бути призначений тільки за умови отримання на це попередньої письмової згоди вигодонабувача ПАТ «Альфа Банк». Строк дії договору встановлено з 19 березня 2014 року по 19 березня 2016 року включно. 12 березня 2015 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON], про що свідчить відповідне повідомлення № 30272 від 12 березня 2015 року. 14 березня 2015 року позивач звернулася із заявою до директора департаменту врегулювання збитків ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з проханням виплатити страхове відшкодування на виконання пункту 2.2. договору страхування. У своїй заяві позивач повідомила про те, що втратила свій основний дохід та не має можливості здійснювати платежі в ПАТ «Альфа Банк» згідно кредитного договору № 500467249 від 19 березня 2014 року. Вказала на те, що була зареєстрована приватним підприємцем та надавала маркетингові послуги для компанії ТОВ «Алвоген Україна», але у березні компанія відмовилась від її послуг і вона втратила дохід, а на підставі припинення надання послуг, припинила свою діяльність і проходить процедуру закриття та перевірки в ДПІ міста Рівного. Після цієї перевірки зобовязується стати на облік в центрі зайнятості, щоб знайти роботу, а також зобовязується надати відповідну довідку з центра зайнятості. На вказану заяву позивача відповідач у виплаті страхового відшкодування відмовив. Повторна заява позивача від 14 квітня 2015 року про перегляд прийнятого рішення, відповідачем залишена без задоволення. Відмову ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у виплатів страхового відшкодування суд визнає правомірною, такою, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору страхування. Згідно підпункту 2.2. пункту 2 частини А договору страхування, предметом цього договору є при добровільному страхуванні фінансових ризиків, повязаних з втратою роботи (на умовах частини В договору) майнові інтереси, що не суперечать закону, повязані з ризиком неотримання (недоотриманням) прибутку страхувальником, необхідного для належного виконання зобовязань за кредитним договором, внаслідок звільнення страхувальника з постійного місця роботи. Підпунктом 2.1. пункту 2 частини В договору страхування визначено, що страховим ризиком є ризик неотримання (недоотриманням) прибутку страхувальником внаслідок звільнення страхувальника з постійного місця роботи. Підпунктом 2.2. пункту 2 частини В договору страхування визначено, що страховим випадком є неотримання (недоотриманням) прибутку страхувальником внаслідок звільнення страхувальника з постійного місця роботи, з дотриманням вимог чинного законодавства, внаслідок однієї з наступних причин: - зміна в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, де знаходиться місце постійної роботи страхувальника; - скорочення чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації, де знаходиться місце постійної роботи страхувальника; - поновлення на роботі працівника, який раніше виконував роботу страхувальника; - звільнення страхувальника військовослужбовця з військової служби у звязку зі скороченням чисельності або штату, без права на пенсію. Як передбачено підпунктом 3.2.1. пункту 3 частини В договору страхування, неотримання (недоотримання) прибутку внаслідок звільнення страхувальника не визнається страховим випадком, якщо причина відповідного звільнення не міститься у визначенні страхового випадку у пункті 2 цієї частини договору та/або мало місце до початку дії договору чи після закінчення його строку дії. Окремо зазначено, що неотримання (недоотримання) прибутку внаслідок звільнення страхувальника не визнається страховим випадком, якщо трудовий договір страхувальника припинений внаслідок розірвання трудового договору з ініціативи страхувальника (підпункт 3.2.6.4. пункту 3 частини В договору страхування). Аналіз вказаних положень договору страхування свідчить про те, що припинення трудової діяльності, а в контексті спірних правовідносин, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, які мали місце за ініціативою страхувальника, умовами договору страхування до страхових випадків не відносяться. Оскільки, як встановлено судом, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] мало місце за її ініціативою, що підтверджується позивачем, то неотримання (недоотримання) нею внаслідок цього прибутку не є страховим випадком в контексті умов та положень договору страхування, що, відповідно, свідчить і про безпідставність її вимог про виплату страхової суми. Крім того, як пояснила позивач в судовому засіданні, в центр зайнятості на облік вона не ставала і відповідної довідки про свій статус як безробітної відповідачу не надавала, що, крім іншого, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування (підпункт 5.1.2. пункту 5, підпункт 6.1.6. пункту 6 частини В договору страхування). При вирішенні спору суд також враховує, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом (22 червня 2016 року), заборгованість за кредитним договором № 500467249 від 19 березня 2014 року позивач погасила повністю, уклавши з ПАТ «Альфа Банк» новий кредитний договір № 500979810 від 18 червня 2015 року на суму 27447,30 грн по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів». А оскільки вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Альфа Банк», який письмової згоди на призначення позивача вигодонабувачем не надавав, заявлені позивачем у судовому засіданні вимоги про відшкодування страхової суми саме на її користь взагалі не ґрунтуються на умовах та положеннях договору страхування, а тому є неправомірними.

Outcome: dismissed