Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі належним чином уповноваженого представника адвоката [PERSON] (ордер серії ЛВ № 136270 від 24.09.2018 року) 24.09.2018 року звернувся у суд із позовом, в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні власністю житловим будинком № 1 по вул. Стуса у смт. Славське Сколівського району Львівської області, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим будинком. Ухвалою судді від 12.10.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання від 16.01.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано\~тим,\~що позивач є власником житлового будинку № 1 по вул. Стуса у смт. Славське Сколівського району Львівської області, зареєстрований та проживає за даною адресою. Окрім позивача за даною адресою зареєстровані також відповідачі у справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], котрі фактично з моменту їх реєстрації по даний час у зазначеному житловому будинку не проживали та не проживають. Посилаючись на положення ст. ст. 317, 319, 406 ЦК України, 150 ЖК Української РСР, позивач зазначає, що відповідачі не є членами сімї власника спірного будинку по вул. Стуса, 1 у смт. Славське Сколівського району Львівської області, а реєстрація відповідачів за вказаною адресою перешкоджає позивачу вільно розпорядитись своїм майном, що, на його думку, порушує його права як власника, передбачені ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 156 ЖК Української РСР, ст. ст. 316-317, 319, 391, 406 ЦК України. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Належним чином уповноважений представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак 28.02.2019 року за вх. № 972 подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача у котрій зазначила, що просить дану справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які діють у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили і заяви про розгляд справи у їх відсутності не подавали. Відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було. Належно уповноважений представник третьої особи Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області провідний спеціаліст-юрисконсульт [PERSON] у судове засідання не зявився, однак 28.02.2019 року за вх. № 974 подав заяву, в якій проти позову заперечив, а розгляд справи по суті просив проводити без його участі. З огляду на вказане, суд, виходячи з положень ст. ст. 280-281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На підставі доданої позивачем до позовної заяви Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власником обєкта нерухомості житлового приміщення загальною площею 204 кв. м., житловою 127 кв.м. за адресою: вул. Стуса, 1, смт. Славське Сколівського району Львівської області (а. с. 9). Як в вбачається із вказаного письмового доказу, місцем розташування вказаного обєкту нерухомості є земельна ділянка, кадастровий номер 4624555700:01:001:0305, цільове призначення котрої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Дата державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку 26.09.2016 року. Відповідачі разом із неповнолітнім сином [PERSON], 31.08.2001 року народжння, зареєстровані за адресою: [INFO]. ( 10-16). Відповідності до Акту обстеження житлово-побутових умов позивача від 11.09.2018 року, складеного комісією у складі начальника відділу соціального захисту населення [PERSON], спеціаліста відділу соціального захисту населення [PERSON], спеціаліста відділу соціального захисту населення [PERSON], позивач проживає у власному житловому будинку по вул. Стуса, 1. Загальна площа будинку становить 210 кв2, житлова 92 кв2. В даному будинку зареєстровані наступні члени родини [PERSON]: [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] внук, [PERSON] внук, [PERSON] внук. Станом на час обстеження син [PERSON], невістка [PERSON], внук [PERSON] за місцем реєстрації зі слів власника не проживають з 2004 року, а фактично проживають у житловому будинку без правовстановлюючих документів, побудованому у плані забудови біля житлового будинку по вул. Стуса, 1 у смт. Славське. Про те, що дана сімя проживає у вказаному житловому будинку, свідчать їх особисті речі, а також речі домашнього вжитку (а. с. 8). Згідно з Актом обстеження сімї, складеним провідним спеціалістом юристом служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації [PERSON] за адресою: вул. Стуса, 1-а, смт. Славське проживає дитина [PERSON], учень 11-го класу, з батьками [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут (право користування чужим майном) може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відтак, при встановлених судом обставинах справи, право відповідачів на користування спірним житловим будинком, котрий їм не належить, підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, що повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України при винесенні 15 травня 2017 року постанови у справі № 6-2931цс16. Враховуючи той факт, що судом беззаперечно встановлено право власності позивача на житловий будинок № 1 по вул. Стуса у смт. Славське Сколівського району Львівської області, а також враховуючи його посилання щодо наявності у нього перешкод у реалізації його права власності, та за умов відсутності будь-яких заперечень щодо цього зі сторони відповідачів, суд вважає, що право позивача підлягає судовому захисту у передбачений ним у позовній заяві спосіб. Судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved