Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON], 08 лютого 2017 року, звернувся до Кодимського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилась після смерті батька [PERSON], який помер 30 червня 2011 року. Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 21 квітня 2017 року як співвідповідача залучено Лабушненську сільську раду Кодимського району Одеської області. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що 30 червня 2011 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 2,17 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лабушненської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000382, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом залишився він та його брати відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Відповідачі по справі яких-небудь претензій до нього щодо прийняття спадщини не мають. Причиною звернення до суду є та обставина, що у земельна ділянка, яка належала спадкодавцю не має кадастрового номеру. Для оформлення кадастрового номеру він і звернувся до суду. У звязку з цим просив свій позов задовольнити визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,17 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лабушненської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000382, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя [PERSON]. В судове зсідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. Представник відповідача - Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, попередньо надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи без нього. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд визнає позов безпідставним та вважає необхідним відмовити у його задоволенні з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.\~\~ Судом встановлено, що 30 червня 2011 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №263015, виданого 01 липня 2011 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №15 (а.с.63). Місце відкриття спадщини с. Лабушне Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Судом установлено, що до складу спадщини померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №32/35, площею 2.17 га., яка розташована на території Лабушненської сільської ради Кодимського району (державний акт ІІІ-ОД №000382, виданий 02 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області)(а.с. 6). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним чи неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] і померлим [PERSON], як між сином і батьком, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії VI-УР №1144014, виданого 13 листопада 1967 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області (а.с.11). Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не склав, у звязку з цим на момент відкриття спадщини спадкоємцем її спадкового майна за законом першої черги були його сини сторони у справі. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Така заява має бути подана протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті батька разом з ним в одному помешканні не проживав, оскільки зареєстрований та постійно проживає в м. Одесі (а.с.9), а померлий [PERSON] проживав сам (довідка Лабушненської с/ради Кодимського району №826 від 19.12.2016 року) (а.с.12), тому у відповідності з вимогами ст.ст.1269 та 1270 ЦК України повинен був на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини звернутись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини померлого батька. Водночас, як встановлено судом, позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого батька не звертався, що вбачається: з дослідженого в судовому засіданні листа Кодимської державної нотаріальної контори №420/01-16 від 12 квітня 2017 року, згідно якого, після смерті [PERSON], померлого 30 червня 2011 року, спадкоємці в держконтору не звертались (а.с.64) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47409751 від 12 квітня 2017 року (а.с.65) . У звязку з цим, з огляду на непроживання разом з батьком на момент відкриття спадщини та незвернення до нотаріуса впродовж шести місяців з дня смерті батька, позивач у відповідності з вимогами ч.1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що спадщину померлого батька не прийняв, що є підставою для відмови у задоволенні його позову. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3.5 Узагальнення про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування (№24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року) вказав, що у справах про спадкування права власності суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми, зокрема звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вказав, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed