Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач 31.08.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями № 27 по вулиці Харківській в м. Нікополі Дніпропетровської області. Разом з нею у вказаному будинку проживає її син - відповідач по справі [PERSON]. Проживання разом з сином для неї стало нестерпним, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та бійки, принижує її перед сусідами та родичами, псує її майно, розбив в будинку вікна і скло та скло у дверях, чим завдав їй матеріальної шкоди. На її постійні прохання звільнити вищевказаний житловий будинок він відповідає відмовою. Вона неодноразово зверталась до міліції з приводу застосування відповідачем до неї фізичної сили. У відношенні відповідача було складено адміністративний протокол за ознаками ст.173-2 КУпАП (вчинення насильства в сімї). Крім того, співробітниками міліції неодноразово проводились профілактичні бесіди з відповідачем про недопущення порушення громадського порядку. Однак це не принесло жодного результату. Внаслідок таких дій відповідача вона постійно перебуває в стані психологічної напруги, страху та тривоги. Застосування відповідачем до неї погроз, образ робить неможливим для неї проживання з відповідачем в одному будинку та суперечить її інтересам. Тому, вона змушена ночувати у своєї дочки. Відповідач не приймає жодної участі в утриманні будинку, ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, що завдає їй значних матеріальних збитків. Тому, на підставі ч.1 ст.116, ст.157 ЖК України просить суд виселити відповідача з житлового будинку з надвірними будівлями № 27 по вулиці Харківська в м. Нікополі Дніпропетровської області та зобовязати Нікопольський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (а.с.53). Причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні 11.11.2015 року проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Від представника Нікопольського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю (а.с.30-32). Вислухавши позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 року, винесеним у справі № 182/1059/16?ц провадження № 2/0182/1865/2016 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (а.с.47-50), було встановлено наступне. 26.06.2014 року помер батько позивача та чоловік відповідача [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.11.1969 року. Згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.01.1999 року, виданим на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради від 20.01.1999 року № 41/4, позивачу [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями № 27 про вулиці Харківська в м. Нікополь Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 27.01.1999 року. У вказаному рішенні суд прийшов до висновку, що житловий будинок з надвірними будівлями № 27 про вулиці Харківська в м. Нікополь Дніпропетровської області є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], оскільки був придбаний у період зареєстрованого шлюбу. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 26.06.2014 року, право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 27 по вулиці Харківська в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.47-50). Рішення набуло чинності 16.07.2016 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.10), [PERSON], [INFO], з 25.10.1997 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.4-6) та підтвердилось в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач неодноразово застосовував до позивача фізичну силу, вчиняв насилля в сімї, з проводу чого остання зверталась до правоохоронних органів. Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення насилля в сімї, з ним проводились профілактичні бесіди про недопущення порушення громадського порядку, недопущення ведення антигромадського способу життя. Між сторонами існують вкрай погані стосунки, що підтвердилося в судовому засіданні аудіо записом, який був за клопотанням позивача прослуханий в судовому засіданні (аудіо запис міститься на планшеті дочки позивача до матеріалів справи аудіо запис не долучався). Згідно до положень ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи, що відповідач є співвласником спірного житлового будинку, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Обставини на які посилається позивач в обґрунтування вимог позову не є випадком встановленим законом за яким особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні. Позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про визначення порядку користування власністю, ставити питання про її виділ та відшкодування витрат на утримання вказаного житлового будинку, щодо відшкодування матеріальної шкоди у разі її завдання з боку відповідача.

Outcome: dismissed