Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката [PERSON], яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги, звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 09.11.2016 року з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17.02.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 42 та видано свідоцтво серії І-ЖС №032088. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що подружнє життя між сторонами не склалося та з березня 2013 року, сторони стали проживати окремо, син залишився прожувати разом з позивачкою та з того часу шлюб носить формальний характер, оскільки понад три роки сторони спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету не мають, відносини не підтримують. В ситуації яка є між сторонами, примирення вважає недоцільним, а збереження сім`ї неможливим. Сторони дійшли добровільної згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини у разі розірвання шлюбу між сторонами, а саме: син [PERSON] залишиться проживати разом з позивачкою по справі. Просить суд: розірвати шлюб укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який було зареєстровано 17 лютого 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 42 та видано свідоцтво серії І-ЖС № 032088; залишити прізвище набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON]; стягнути з відповідача на користь держава судові витрати. У судове засідання сторони не зявились, позивач та її представник надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с.15, 17), відповідач також надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення (а.с.16). У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення За змістом ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За змістом\~ст. 24 СК України, добровільність шлюбу\~одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.ст. 3, 4, 5 СК України, особи, які перебувають у шлюбі, створюють сім`ю і державою здійснюється визначені законом заходи з її охорони. Відповідно до\~ст.112 СК України та п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд при постановленні рішення керується також вимогами ч.8\~ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем не було сплачено судовий збір та судом було ухвалено про вирішення даного питання до розгляду справи по суті. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Позивачка звернулась до суду 09.11.2016 року (а.с.1) Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 р.», розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень, тобто розмір судового збору становить 551 грн. 20 коп. Враховуючи, що відповідачем позовні вимоги визнано, з відповідача також підлягає стягненню розмір судового збору, який становить 551 грн. 20 коп. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved