overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач 21.06.2016 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 13.09.1975 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час досягли повноліття. Подружні відносини з відповідачкою не склалися через різні потреби та погляди на життя, не розуміють одне одного, часто конфліктують, спільного господарства не ведуть, їхня сім'я існує лише формально. Почуття любові та поваги втрачено, подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Тому просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Так, за зареєстрованим місцем проживання відповідачки (вул.Корольова,38/8, м.Червоноград) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками та повідомленням про виклик у судове засідання на 02.08.2016 року. Окрім цього виклик відповідачки на 30.09.2016 року було здійснено через оголошення у пресі відповідно доп.9 ст.74 ЦПК України. Тому суд відповідно до положень ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.09.1975 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, серії 1-СГ №270380 від 22.06.2016 року. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач 21.06.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що він проживає та зареєстрований в квартирі № 25 в будинку № 18 в селі Супрунівка Полтавського району по вулиці Леніна ( Соборна ) та є наймачем даної квартири, що підтверджується довідкою № 216 від 04.05.2016 року, виданою КП «ЖКК с. Супрунівки Полтавського району». В цій же квартирі зареєстрований [PERSON], якому він надав право на проживання згідно договору від 08.12.2010 року № 3. З січня 2011 року відповідач не проживає у вказаній квартирі і виїхав невідомо куди, з того часу не з»являвся, що підтверджується довідкою КП «ЖКК с. Супрунівки Полтавського району» від 18.05.2016 року № 231 та актом про встановлення факту не проживання. Відповідно до ст.71 ЖК України у разі, якщо член сім»ї наймача житла не проживає там більше 6 місяців, то він втрачає право на проживання в такому житлі. Відповідач не проживає у його квартирі уже не один рік без поважних причин, а отже він може бути визнаний таким, що втратив право на проживання в ній. Так як, відповідач зареєстрований в квартирі, наймачем якої він є, його реєстрація перешкоджає йому оформити субсидію, тому необхідно в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право проживання в квартирі. Прохав визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 25 по вул. Леніна ( Соборна ), 18 в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де, позивач позов підтримав, надавши можливі докази на його підтвердження ( а. с. 38 ). Відповідач в судові засідання жодного разу не з»явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за адресою своєї реєстрації ( а. с. 14 ), про що маються докази в матеріалах справи у вигляді повернутих поштових суду повідомлень з відмітками пошти : «адресат не проживає» ( а. с. 33-34, 35-36 ). В зв»язку з чим судом було дано оголошення в пресу щодо належного виклику відповідача ( а. с. 31, 39 ). Від нього не надійшло заяви про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини, на які в позові послався позивач і вони повністю доводяться матеріалами справи на а. с. 5 - 9. Позивачем не чинилися відповідачу перешкоди в користуванні квартирою, так як з цього приводу на його дії не було скарг або позовів від відповідача. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що він підлягає задоволенню відповідно до ст. 71 ЖК України, оскільки вимоги позивача є правомірними, так як відповідач без поважних причин не користується житловим приміщення в наданій позивачу квартирі. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач 21.06.2016 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачкою, зареєстрованого 08 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 02. Позов обґрунтовується тим, що шлюб між сторонами розпався через зраду дружини. У звязку з цим сторони вирішили розірвати шлюб. Сторони мають двох неповнолітніх дітей. Збереження шлюбу, який є формальним, суперечитиме інтересам сторін. У судове засідання сторони не зявились. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с. 16). Відповідачка завчасно через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище „Яриловець (а.с.17). Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб, зареєстрований 08 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, актовий запис №02, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ» № 104141 (а.с.5). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини сторони фактично припинили і їх відновлювати не мають наміру, наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви відповідачки вбачається, що вона бажає і надалі іменуватися прізвищем „Яриловець. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони стягуються понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи це, сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач 21.06.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 23.02.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені з 11.06.2016 року через те, що відповідач зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами, ображав її та принижував її гідність, неодноразово піднімав на неї руку. Все це відбувалось на очах у дитини. Відповідач ніде не працював, не забезпечував сімю. 14.06.2016 року він забрав дочку, а 17.06.2016 року побив її та вигнав з квартири, з проводу чого звернулась до поліції. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Вважає подальші подружні стосунки та збереження шлюбу неможними. Примирення виключене. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 11.06.2016 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Пилипенко. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.11). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 25.01.2017 року о 08.15 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.17). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.02.2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланням позивача з 11.06.2016 року через те, що відповідач зловживав спиртними напоями, наркотичними засобами, ображав позивача та принижував її гідність, неодноразово застосовував до неї фізичну силу, свідком чого ставала дитина. Відповідач ніде не працював та не забезпечував сімю. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач 21.06.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 24.04.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач іноді надає матеріальну допомогу на дітей, але нерегулярно та незначними сумами. Зазначила, що відповідач працює, регулярно отримує дохід. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі третини його заробітку на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Від позивача до суду надійшла заява (а.с.13) про розгляд справи за її відсутністю, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про день, час і місце розгляд управи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с.9). У матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення відповідачу судового виклику (а.с.12). Причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутністю відповідач не подав, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182,184,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.04.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.2-4). На даний час сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідач регулярно та в достатній мірі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Його місце роботи суду невідоме. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач 21.06.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу їй належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований відповідач, який фактично з березня 2015 року не проживає за вказаною адресою. Вона несе всі витрати, повязані з утриманням квартири. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень\~ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що за адресою: [ADDRESS], проживає позивач [PERSON], разом із нею до червня 2015 року проживав [PERSON]. З червня 2015 року і по теперішній час він фактично не проживає за вказаною адресою. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу від 18.07.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №2982, квартира №21, розташована за адресою: м.Авдіївка, вул.Менделеєва, б.2, належить [PERSON] Згідно довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради №06-30д/1989 від 09.06.2016 р., [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], за даною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO]. Відповідно до актів від 28.12.2015 р. та 01.03.2016 р., складених паспортистом КП «Служба єдиного замовника» в присутності свідків [PERSON],, [PERSON], [PERSON]В, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з червня 2015 року. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог\~ст. 60 ЦПК України\~докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач, який є членом сім,ї позивача, без поважних причин понад один рік відсутній за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач 21.06.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на такі обставини. Вона з 21.03.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2014 року, у зв'язку з тим, що відповідач зловживав спиртними напоями. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Примирення вважає неможливим. Зазначила, що і вона і відповідач фактично утворили нові сім'ї. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.18). На розірванні шлюбу наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені в червні 2014 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 21.03.2012 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року. Причиною цього стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплачений останньою при звернені до суду з даним позовом (а.с.11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач 21.06.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на такі обставини. Вона з 17.11.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у січні 2017 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. На примирення не згодна. Майнового спору на даний час не виникає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). На розірванні шлюбу наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені в січні 2017 року. Майнового спору на даний час не виникає. Дитина залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Кротюк. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені в січні 2017 року. Майнового спору на даний час немає. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.11.2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в січні 2017 року. Причиною цього стали різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору не виникає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом, що відповідає положенням ч.1 ст.88 ЦПК України (а.с.12).

Outcome: approved