Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 травня 2014 року звернулася до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення про визнання за нею право власності у порядку спадкування за законом на 29/100 частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO] року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постійно проживає і з 30.11.1961 року зареєстрована в [ADDRESS] 25.05.1949 року вона одружилася з [PERSON] Відповідачі [PERSON] і [PERSON] - їхні діти. 21.06.1968 року на ім'я [PERSON] був оформлений договір купівлі-продажу 58/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] посвідчений ХДНК № 5 за реєстровим № 1735 і зареєстрований у КП «ХМБТІ» за № 982. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 20.03.1984 року за № 50-32 «про перерозподіл ідеальних часток у загальній власності співвласників по [ADDRESS] у зв'язку із побудовою співвласником [PERSON] житлової будівлі літ. «А2» і житлового будинку літ. «К», враховуючи щільність забудови двору і неможливість устрою окремих виїздів для двох будинків, а розділ домоволодіння на два самостійних не представлявся можливим, ідеальні частки співвласників [PERSON] і [PERSON] були перерозподілені: [PERSON] замість колишніх 42/100 частин домоволодіння стало належати 71/100 його частина, а [PERSON] - 29/100 частин замість колишніх 58/100 частин домоволодіння. [INFO] року [PERSON] помер. З його смертю відкрилася спадщина - 29/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Заповіту спадкодавець не залишив, його спадкоємцями за законом першої черги у рівних частках з'явилися дружина і діти. Діти спадкодавця у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, а саме у жовтні 2013 року, звернулися до ХДНК № 5 із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини померлого, і була заведена спадкова справа № 648/2013. Позивач спадщину після смерті чоловіка прийняла, на день її відкриття постійно проживала і була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем. 14.05.2014 року позивач звернулася до ХДНК № 5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірного домоволодіння, яка лишилася після смерті її чоловіка, але отримала відмову, оскільки у довідці КП «ХМБТІ» від 18.04.2014 року за № 1100400, яку запитав нотаріус, відсутні відомості про реєстрацію на ім'я [PERSON] 29/100 частин домоволодіння після перерозподілу ідеальних часток у праві власності. Відмова нотаріуса ХДНК № 5 у видачі свідоцтва про право на спадщину явилася приводом звернення до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 21.05.2014 року, Витягу з договору № 53 від 21.05.2014 року про надання правової допомоги та заяви позивача від 29.05.2014 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявою від 29.05.2014 року про розгляд справи за їхньою відсутністю, зазначивши, що позовні вимоги визнають у повному обсязі, підтверджують обставини, викладені у позові, і просять ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і необхідність його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З паспорту громадянина України на ім?я позивача вбачається, що вона постійно мешкає та з 30.11.1961 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 4). 25.05.1949 року [PERSON]. одружилася з [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Задонським районним бюро ЗАЦС на підставі актового запису № 2 (а.с. 6). [PERSON] - дочка [PERSON] та [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про її народження 10.01.1954 року, отриманого у Лісогорському районному бюро ЗАЦС м. Лісогорськ на підставі актового запису № 11 від 19.01.1954 року (а.с. 9). 02.06.1979 року вона вийшла заміж за [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка, що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу, виданого у Палаці одруження «Жовтневий» м. Харкова на підставі актового запису № 605 від 02.06.1979 року (а.с. 10). [PERSON] - син [PERSON] та [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про його народження [INFO] року, отриманного у Жовтневій селищній раді на підставі актового запису № 39 від 05.12.1951 року (а.с. 11). Тобто [PERSON]. та [PERSON] - рідні сестра і брат. 21.06.1968 року на ім'я [PERSON] був оформлений договір купівлі-продажу 58/100 частин житлового будинку з надвірними будовами [ADDRESS] посвідчений ХДНК № 5 за реєстровим № 1735 і зареєстрований у КП «ХМБТІ» за № 982 (а.с. 12-13). У зв'язку із побудовою співвласником [PERSON] житлової будівлі літ. «А2» і житлового будинку літ. «К», враховуючи щільність забудови двору і неможливість устрою окремих виїздів для двох будинків, а розділ домоволодіння на два самостійних не представлявся можливим, ідеальні частки співвласників [PERSON] і [PERSON] були перерозподілені: [PERSON] замість колишніх 42/100 частин домоволодіння стало належати 71/100 його частина, а [PERSON] - 29/100 частин замість колишніх 58/100 частин домоволодіння по вул. [ADDRESS] Вищезазначене підтверджується рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Харкова від 20.03.1984 року за № 50-32 «про перерозподіл ідеальних часток у загальній власності співвласників по [ADDRESS] (а.с. 14). [INFO] року [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва про його смерть, виданого Відділом РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 10181 від 31.07.2013 року (а.с. 28). З його смертю відкрилася спадщина, яка складається з 29/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини являється день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Частиною 1 ст. 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини являється останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, про що передбачено ст. 1217 ЦК України. У випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу, про що зазначено у ч. 2 ст. 1223 ЦК України. Заповіту спадкодавець не залишив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.06.2014 року № 37732260 (а.с. 48). Спадкоємцями [PERSON] за законом першої черги у рівних частках у відповідності зі ст. 1261 ЦК України з'явилися дружина і діти спадкодавцяя, оскільки зазначеною нормою закону передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, що його пережило, та батьки. Відповідно до вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинний протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. У матеріалах справи знаходяться Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35457160 від 21.10.2013 року (а.с. 29), Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37732250 від 26.06.2014 року (а.с. 47) та повідомлення ХДНК № 5 від 02.07.2014 року (а.с. 46), з яких вбачається, що у справах ХДНК № 5 за даними перевірки архівних матеріалів після смерті [INFO] року [PERSON] була заведена спадкова справа № 648/2013. У матеріалах вищевказаної справи знаходяться заява про відмову від прийняття спадщини [PERSON] на користь дружини померлого, [PERSON], яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 21.10.2013 року під № 1523. Також є заява про відмову від прийняття спадщини [PERSON] на користь дружини померлого, [PERSON], яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 22.10.2013 року під № 1536. Крім того надана заява [PERSON] про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 22.10.2013 року під № 1535. Інших заяв про прийняття або відмову у прийнятті спадщини та заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину не подавалося. Цивільним законодавством, а саме ст. ст. 1273-1275 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого зі спадкоємців за законом незалежно від черги. Якщо від прийняття спадщини відмовився один зі спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Також матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована з однією адресою зі спадкодавцем [PERSON] у спадковому будинку [ADDRESS] Це вбачається з паспорту громадянина України [NUMBER], отриманого позивачем [PERSON] 13.08.2013 року у Жовтневому РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Харківській області, з відміткою про реєстрацію з 30.11.1961 року в [ADDRESS] (а.с. 4). Тому суд приходе до висновку, що позивач [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прйняла спадщину, протягом строку, встановленного статтею 1270 ЦК України, про відмову від спадщини не заявила. Також підтверджено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до закону відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь дружини спадкодавця. Як видно з технічного паспорту від 20.03.2014 року на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 15-27), на земельній ділянці, площею 902 кв.м., розташовані житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 117,8 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м., житловий будинок літ. «К-1», загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., та надвірні будівлі. На а.с. 30 є довідка КП «ХМБТІ» від 18.04.2014 року за № 1100400, у примітці до якої зазначається, що 29/100 частин домоволодіння [ADDRESS] після перерозподілу ідеальних часток за [PERSON] не зареєстровані. Як вбачається з матеріалів справи, державний нотаріус ХДНК № 5 Печко О.С. відмовив задовольнити заяву [PERSON] від 14.05.2014 року, зареєстровану в журналі реєстрації вхідних документів за № 1267/02-14, про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] і пропонував звернутися до суду, виходячи з наступного. У матеріалах спадкової справи наявна копія договору купівлі-продажу 58/100 часток житлового будинку [ADDRESS] укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідченого ХДНК № 5 21.06.1968 року за реєстровим № 1735, на якому наявна відмітка ХМБТІ про проведення реєстрації за № 982 права власності [PERSON] на 58/100 часток вказаного житлового будинку при тому, що дати реєстрації не вказано (інвентарна справа № 21482). Відповідно до змісту залученої до спадкової справи № 648/2013 довідки КП «ХМБТІ» від 18.04.2014 року за № 1100400 щодо житлового будинку, наданого на відповідний запит ХДНК № 5, право власності на 29/100 частин за [PERSON] після перерозподілу ідеальних часток не зареєстровано, що свідчить про відсутність факту виникнення права власності в розумінні приписів Цивільного кодексу України, який пов'язує момент виникнення права власності з моментом державної реєстрації такого права у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4.12 глави 10 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», визначено, що свідоцтво про право на спадщин видається за наявності у спадковій справі усіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу 11 вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Приписами п. 4.18 глави 10 розділу 11 вказаного Порядку передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення цього питання у судовому порядку (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інших речових прав на нерухомі речі, обмеження цих прав, їхнє виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У ст. 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності. Приймаючи до уваги достатність доказів для визнання за позивачем права власності на 29/100 частин домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року спадкодавця [PERSON], надавши їм відповідну оцінку, суд вважає позов законним і обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved