Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 січня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що шлюб зареєстрований 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис за №944. Від шлюбу дітей немає . Спільне життя з відповідачем не склалося, , внаслідок чого вона та відповідач разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. При цьому щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач заперечує. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити , не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Бай) М. М. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 16 липня 2011 року, про що складено актовий запис за №944 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , яким 16 липня 2011 року видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 978330. Від шлюбу сторін дітей немає. Спільне життя сторін не склалося, внаслідок чого позивач та відповідач разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved