Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2014 року звернувся до суду із позовом до відповідача - [PERSON], визначивши третьою особою - ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, прохаючи суд усунути перешкоди у користуванні ним своєю власністю: квартирою [ADDRESS], шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку (а.с.2-3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 02 липня 2014 року він придбав у [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., реєстровий номер 1388, і є її власником. На момент продажу, в квартирі був зареєстрований [PERSON] Відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу, [PERSON] зобов'язувався зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих осіб не пізніше 13 липня 2014 року. Однак, до теперішнього часу, відповідач з реєстраційного обліку не знятий, добровільно знятися з реєстраційного обліку в квартирі відмовляється, порушуючи його право на вільне користування та розпорядження своїм майном. Для захисту свого порушеного права вимушений звернутись із даним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач та представник третьої особи в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. (а.с.27, 34-35). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача та третьої особи, повідомлених належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача та третіх осіб і ухвалення заочного рішення. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О., 02 липня 2014 року, реєстровий номер 1388, позивач є власником [ADDRESS] (а.с.4-7). На момент продажу, у квартирі був зареєстрований [PERSON] Відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу, продавець [PERSON] зобов'язався зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих у квартирі осіб не пізніше 13 липня 2014 року (а.с.4-7). В квартирі зареєстрована одна особа - відповідач [PERSON] (а.с. 8). У добровільному порядку [PERSON] відмовляється знятись з реєстраційного обліку в належній позивачу квартирі. Судові витрати становлять 243 гривні 60 копійок (а.с.1). Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване приміщення у житловому будинку, призначене для постійного у ньому проживання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. На підставі вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності, а власник може звернутися до суду з вимогою про захоронення вчинення іншою особою дій, які порушують його право власності та з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з нормою ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивачу, на праві власності, належить [ADDRESS], в якій зареєстрований відповідач [PERSON], який в квартирі не проживає, добровільно знятись із реєстраційного обліку у цій квартирі відмовляється. У зв'язку із чим право позивача вільно володіти та користуватися своєю власністю порушено, а тому, підлягає судовому захисту. Тому, позовні вимоги позивача про усунення йому перешкод у користуванні та розпорядження своєю власністю - [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку та його виселення із квартири, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved