Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач 25.08.2016 року звернувся до суду з позовом (а.с.2-5), посилаючись на наступні обставини. 31.03.2009 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., за яким йому-позивачу заповідалась 1/2 частина квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачею свідоцтва на спадщину за заповітом. 13.11.2012 року його листом було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що колишня дружина померлого [PERSON] заперечує проти надання правовстановлюючого документа для оформлення спадкових прав позивача та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи, що у [PERSON] знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, свідоцтво про смерть [PERSON] , те що відповідач постійно мешкає у спірній квартирі, позивач не має можливості забезпечити вільний доступ до спірної квартири та оформити право власності на спірне майно, яке йому заповідалось. Просить суд на підставі ст.ст.15,16,ч.1 ст.392 ЦК України визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . У позові також посилається на ст.ст.11,1233,1235,1236,1220,1296,1297,1298 ЦК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2016 року (а.с.77) справу передано в провадження судді Шестакової З.С. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 року (а.с.81) справа передана у провадження судді Кобеляцької-Шаховал І.О. у зв`язку зі звільненням з посади судді у відставку. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцької Шаховал І.О. від 24.10.2016 року (а.с.82) провадження у справі було відкрито на підставі ст.122 ЦПК України (в редакції, що діяла на той час). Ухвалою суду від 13.03.2017 року зупинено провадження у справі до розгляду по суті та набуття чинності рішенням по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадщину (а.с.98). Ухвалою суду від 05.12.2018 року (а.с.106) відновлено провадження у справі. Ухвалою суду\~від 13.12.2018\~року задоволено\~заяву представника\~ [PERSON] \~ [PERSON] про\~відвід головуючого\~по справі\~судді Кобеляцької\~Шаховал І.О.\~(а.с.111,112). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2018 року справа передана у провадження судді Рибакової В.В. у зв`язку із задоволенням відводу судді Кобеляцької Шаховал І.О. (а.с.113). 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 року вказану справу було прийнято в провадження судді Рибакової В.В. та призначено справу до розгляду, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження (а.с.114,115). \~Ухвалою Нікопольського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 25.02.2019\~року залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] та [PERSON] (а.с.121,122). Вказаною ухвалою встановлено, що у судовому засіданні виникла необхідність щодо залучення до участі у справі [PERSON] та [PERSON] , так як рішення по справі може вплинути на їх права. Позивач щодо залучення вказаних осіб співвідповідачами клопотання не заявив. Позивач проти залучення до участі у справі вказаних осіб третіми особами не заперечував. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини викладені в позові. Зазначив, що про існування заповіту йому було відомо за життя [PERSON] , у встановлений строк він звернувся до нотаріальної контори, проте відповідач не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на спірну квартиру, лише надала для огляду. [PERSON] повідомив його, що буде звертатися до суду з позовом. Він-позивач шукав адвоката. Просить визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що її інтереси в судовому засіданні представляє її представник [PERSON] (а.с.140). У судовому засіданні представник відповідача - Колосов [PERSON] В [PERSON] проти позову заперечував, вказав на неповажність причин пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом, послався на пропуск позивачем позовної давності. Зазначив, що у позивача мав бути свій правовстановлюючий документ на частину спірної квартири. Послався на те, що позов подано не до тієї особи. Тому у задоволенні позову просив відмовити. Відповідачем 26.12.2018 року надано до суду заяву про застосування строків позовної давності, вважає що позивач дізнався про порушення свого права 13.11.2012 року, коли отримав відмову нотаріуса, проте звернувся до суду 25.08.2016 року з пропущенням строку позовної давності (а.с.118). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.128). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засідання встановлено наступне. Згідно відповіді КП «НМБТІ» від 09.06.2016 року № 925, від 03.11.2016 року № 1257 (а.с.15,83), станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 22.10.1998 року, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням. Станом на 22.10.1998 року був виготовлений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с.12-14). Згідно заповіту від 31.03.2009 року [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] та усі майнові права та обов`язки на вказане майно заповів [PERSON] . Вказаний заповіт 31.03.2009 року посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстровано в реєстрі за №366 (а.с.9).Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44909884 від 30.08.2016 року (а.с.39). [INFO] [PERSON] помер (а.с.35,85). З відповіді завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В.М. Балашової №2168/01-09, що надійшла на запит суду 09.09.2016 року (а.с.37), вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , заведена спадкова справа №143/2012. Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44909821 від 30.08.2016 року (а.с.38), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29922035 від 19.03.2012 року (а.с.10). З копії спадкової справи №143/2012, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається наступне. Відповідно до заповіту від 31.03.2009 року, наявного у спадковій справі, [PERSON] заповів [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] та усі майнові права та обов`язки на вказане майно (а.с.50). Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 29921847 від 19.03.2012 року (а.с.46), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 19213368 від 31.03.2009 року (а.с.51). 19.03.2012 року до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] (а.с.42) про прийняття спадщини, яка складається з 1/2 частини квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , в якій вказав, що інших спадкоємців крім нього немає та просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Листом від 13.11.2012 року завідувачем Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказаним листом повідомлено [PERSON] про те, що в другій Нікопольській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №143/2012, в якій зберігаються заяви №276 від 19.03.2012 року [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] , №421 від 17.04.2012 року [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] Також повідомлено, що правовстановлювальний документ знаходиться у колишньої дружини померлого, [PERSON] , що [PERSON] заперечує право [PERSON] на спадкування за заповітом 1/2 частини квартири. Повідомлено, що син померлого [PERSON] має намір звернутися до суду по питанню заперечення права на спадкування за заповітом [PERSON] Нотаріусом рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. 17.04.2012 року до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , вказала, що крім неї є інші спадкоємці син померлого - [PERSON] , інших спадкоємців немає (а.с.44). 02.04.2013 року до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] (а.с.53) про прийняття спадщини, яка складається з грошових внесків у філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10003/0461, які він прийняв та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом, вказав, що інших спадкоємців немає. Аналогічна заява надійшла до нотаріальної контори від [PERSON] 19.04.2013 року (а.с.55). 19.04.2013 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами (а.с.71). В нотаріальній справі також наявна копія рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 року ухваленому в справі №0426/1487/2012, провадження №2о/426/66/12, за заявою [PERSON] , заінтересована особа відділ РАЦС по м. Нікополю Нікопольського МРУЮ, про встановлення факту проживання однією сім`єю, факту сумісної власності та належності 1/2 частини як частки у спільній сумісній власності, яким встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без шлюбу в період часу з жовтня 1994 року по 31 грудня 2011 року; встановлено факт спільної сумісної власності на майно придбане в період проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без шлюбу, набуте в період часу з жовтня 1994 року по 31 грудня 2011 року; встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , 1/2 частини банківського вкладу, відкритого у ВАТ «Ощадбанк» філії Нікопольського відділення 7898 на ім`я її чоловіка [PERSON] , згідно договору №436 на вклад «Депозитний» на ім`я фізичної особи від 30 листопада 2011 року як частки у спільній сумісній власності подружжя (а.с.62,63). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.03.2012 року виправлено описку у зазначеному рішенні суду від 29.02.2012 року щодо номера Нікопольського філіалу Ощадбанку (а.с.64). На час\~відкриття спадщини\~у спірній\~квартирі разом\~зі спадкодавцем\~заадресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою №587, виданою ТОВ «Оселя-Нікополь» (а.с.57). Листом від 22.04.2013 року завідувачем Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не підтверджено родинні відносини з померлим ( [PERSON] ) (а.с.74). Листом від 22.04.2013 року завідувачем Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Балашовою В.М. роз`яснено [PERSON] , що у зв`язку з його незгодою з заповітом йому по питанню оспорювання заповіту від 31.03.2009 року необхідно звернутися до суду (а.с.75). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.58), [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] (а.с.59), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.07.2000 року. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 року ухваленому в справі №182/6977/16-ц, провадження №2/0182/28/2018, за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округ [PERSON] , про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадщину за законом після смерті батька, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішення набуло чинності 03.09.2018 року (а.с.102-104). Згідно з п.8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст.33 (51)\~ЦПК. У разі якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за результатами розгляду суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. З часу Постанови Пленуму, процесуальне законодавство з приводу заміни відповідача змінилося, на час розгляду справи - тільки за ініціативою позивача (стаття 51 ЦПК України). Відповідно до\~ст.30\~ЦПК України (в редакції, що діяла на час подачі позову) та ст.48 ЦПК України\~(в новій редакції з 15.12.2017 року) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем та відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подачі позову) та ст.175\~ЦПК України (в новій редакції з 15.12.2017 року), викладаючи зміст позовної заяви, позивач самостійно визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчиняти дії, які від нього вимагає положення п.п.3,4 ч.5\~ст.12 ЦПК України. Враховуючи обставини\~справи,\~ухвалою Нікопольського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 25.02.2019\~року залучено [PERSON] та [PERSON] до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (а.с.121,122), так як при вирішенні питання щодо необхідності залучення вказаних осіб до участі у справі позивач клопотання про залучення їх співвідповідачами не заявив. Суд як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п.4 ч.2\~ст.197 ЦПК України\~та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 51 ЦПК України). Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. Частина 1 статті 51 ЦПК України\~передбачає, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Відповідно до ч.2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Як вбачається з позову, позивач з вимогами щодо захисту його порушених цивільних прав звернувся до суду, пред`явивши свої вимоги до відповідача [PERSON] щодо визнання за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яку йому заповів [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] не входить до кола спадкоємців померлого [PERSON] , тому [PERSON] не є тією особою, яка повинна відповідати за позовом. Суд вважає, що позивач безпідставно пред`явив до неї вимоги щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . З такими вимогами позивачу необхідно було звертатися до спадкоємців померлого. Не надання [PERSON] правовстановлюючих документів та не надання доступу до квартири, на що посилається позивач у позові в обґрунтування позовних вимог, не може бути підставою для пред`явлення до неї вимог, які заявив позивач. Щодо не надання [PERSON] позивачу правовстановлюючих документів та не надання доступу до квартири позивачу необхідно було обрати інший спосіб захисту. Відповідачем заявлено про сплив позовної давності. Однак, враховуючи те, що судом встановлено, що позивач звернувся до суду до неналежного відповідача, розгляд справи з неналежним відповідачем позбавляє суд можливості зробити висновок щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог по суті, тому позивачу у задоволенні його позовних вимог слід відмовити з підстав подачі позову до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed