Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.02.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .н . , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.02.2019 року і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 28.02.2019 р. позов залишено без руху. Ухвалою суду від 20.03.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження. 01.04.2019 р. відповідачем подано відзив на позов. В судовому засіданні позивач пояснила, що наміру подавати відповідь на відзив на позов не має. Крім того, змінила предмет позову, про що подала відповідну заяву в судовому засіданні, та просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі прожиткового мінімуму - 1626 грн., але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Пояснює, що на даний час у провадженні Рівненського районного суду перебуває цивільна справа за позовом про розірвання шлюбу, яка ще не розглянута. В судовому засіданні відповідач та його представник адвокат Лазарчук М.В. позовні вимоги відповідача згідно заяви від 07.05.2019 р. визнали та не заперечують проти їх задоволення. Вислухавши учасників розгляду справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2010 р. Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , та є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), яка проживає з позивачем, про що відповідач не заперечує. Відповідач недостатньо бере участь в матеріальному забезпеченні дитини. Він працездатний, отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу дитині, однак у достатньому розмірі добровільно цього не робить, домовленості з приводу участі відповідача в матеріальному утриманні дитини з позивачем не досягнуто. Відповідно до роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, аліменти з відповідача підлягають стягненню на користь позивача за її вибором на утримання дитини у твердій грошовій сумі. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1626 грн. на дитину щомісячно, але не менше від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що не заперечує відповідач. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved