Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.02.2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], Родинської міської ради, про визнання права забудовника, посилаючись на те, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. [PERSON] був батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER]. Прізвище вона змінила у зв`язку з укладенням шлюбу, що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га, кадастровий № 1413270600:01:004:0278, а також житлового будинку [ADDRESS], розташованого за цією ж адресою, що підтверджується державним актом на право власності на землю, серії ДН, виданого 03 березня 1997 року Родинською міською радою народних депутатів та договором дарування житлового будинку від 27 грудня 1995 року. З державного акту на право власності на землю серії ДН, виданого 03 березня 1997 року Родинською міською радою народних депутатів вбачається, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га, кадастровий № 1413270600:01:004:0278 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадщину позивачка прийняла, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON], 15.03.2014 року і їй був наданий витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 36885511. 24.01.2015 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Втім, постановою приватного нотаріуса від 24.01.2015 року № 39/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька, на житловий будинок [ADDRESS], через відсутність документів про узаконення самочинно збудованих прибудов. Так, з договору дарування від 27.12.1995 року вбачається, що житлова площа вказаного вище будинку на момент укладення цього договору складала 41,9 м2 та на земельній ділянці знаходилися такі господарські споруди та побудови, як льох, льох, сарай, душ, літня кухня, сарай, гараж, паркан, замощення і водопровід, крім прибудови (а-1), добудованої у 2007 році і котельної (а1-1), добудованої у 1993 році, що вбачається з технічного паспорту на будинок, виготовленого КП «БТІ» м. Красноармійська 15.04.2014 року. У зв`язку з тим, що батьком були добудовані вказані споруди, розмір житлової площі склав 37,3 м2, розмір загальної площі складає 74,3 м2, і такі споруди є самочинним будівництвом, оскільки батько за життя не встиг їх узаконити, що підтверджується відповіддю КП «БТІ» м. Красноармійська від 17.04.2014 року № 273 на письмовий запит приватного нотаріуса. Таким чином, відбулися зміни у складі нерухомого майна, на яке батькові видавався правовстановлюючий документ, через що позивачка не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати будинок на своє ім`я. Отже, відсутність правовстановлюючих документів на весь будинок (документів на забудову) унеможливлює оформлення права власності в порядку спадкування. Таким чином, до неї, як до спадкоємця за законом, переходять права та обов'язки забудовника, в тому числі обов'язок ввести вищезазначений будинок в експлуатацію. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначалося вище, позивачка спадщину прийняла, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Її мати, дружина спадкодавця, [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку від 24.01.2015 року. Брат позивачки, [PERSON], не виявив бажання прийняти спадщину і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку не звертався. При цьому, [PERSON] повідомлявся приватним нотаріусом [PERSON] про те, що 15.03.2014 року нею була заведена спадкова справа № 43/2014 після померлого [INFO] року [PERSON] і повідомлено, що у разі, якщо від [PERSON] до 02.05.2014 року не надійде ніякої заяви, він буде вважатися таким, що відмовився від спадщини, що підтверджується листом від 17.03.2014 № 315/0214. Позивачка просить визнати права забудовника на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті її батька. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Родинської міської ради у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, в справі є заява про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]. [PERSON] був батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER]. Прізвище вона змінила у зв`язку з укладенням шлюбу, що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га, кадастровий № 1413270600:01:004:0278, а також житлового будинку [ADDRESS], розташованого за цією ж адресою, що підтверджується державним актом на право власності на землю, серії ДН, виданого 03 березня 1997 року Родинською міською радою народних депутатів та договором дарування житлового будинку від 27 грудня 1995 року. З державного акту на право власності на землю серії ДН, виданого 03 березня 1997 року Родинською міською радою народних депутатів вбачається, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га, кадастровий № 1413270600:01:004:0278 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадщину позивачка прийняла, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON], 15.03.2014 року і їй був наданий витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 36885511. 24.01.2015 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Втім, постановою приватного нотаріуса від 24.01.2015 року № 39/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька, на житловий будинок [ADDRESS], через відсутність документів про узаконення самочинно збудованих прибудов. Так, з договору дарування від 27.12.1995 року вбачається, що житлова площа вказаного вище будинку на момент укладення цього договору складала 41,9 м2 та на земельній ділянці знаходилися такі господарські споруди та побудови, як льох, льох, сарай, душ, літня кухня, сарай, гараж, паркан, замощення і водопровід, крім прибудови (а-1), добудованої у 2007 році і котельної (а1-1), добудованої у 1993 році, що вбачається з технічного паспорту на будинок, виготовленого КП «БТІ» м. Красноармійська 15.04.2014 року. У зв`язку з тим, що батьком були добудовані вказані споруди, розмір житлової площі склав 37,3 м2, розмір загальної площі складає 74,3 м2, і такі споруди є самочинним будівництвом, оскільки батько за життя не встиг їх узаконити, що підтверджується відповіддю КП «БТІ» м. Красноармійська від 17.04.2014 року № 273 на письмовий запит приватного нотаріуса. Таким чином, відбулися зміни у складі нерухомого майна, на яке батькові видавався правовстановлюючий документ, через що позивачка не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати будинок на своє ім`я. Отже, відсутність правовстановлюючих документів на весь будинок (документів на забудову) унеможливлює оформлення права власності в порядку спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, відповідно до статті 392 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). У відповідності до п.4.1. Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року N 121,(чинною на час закінчення будівництва) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11: а) місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта державної комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Таким чином, до неї, як до спадкоємця за законом, переходять права та обов'язки забудовника, в тому числі обов'язок ввести вищезазначений будинок в експлуатацію. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначалося вище, позивачка спадщину прийняла, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Її мати, дружина спадкодавця, [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини, що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку від 24.01.2015 року. Брат позивачки, [PERSON], не виявив бажання прийняти спадщину і з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку не звертався. При цьому, [PERSON] повідомлявся приватним нотаріусом [PERSON] про те, що 15.03.2014 року нею була заведена спадкова справа № 43/2014 після померлого [INFO] року [PERSON] і повідомлено, що у разі, якщо від [PERSON] до 02.05.2014 року не надійде ніякої заяви, він буде вважатися таким, що відмовився від спадщини, що підтверджується листом від 17.03.2014 № 315/0214. Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» - у разі смерті власника нерухомого майна первісна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Позивачка просить визнати права забудовника на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті її батька. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved