Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство [PERSON] ПриватБанк (далі ПАТ КБ ПриватБанк) 29.09.2015 року звернувся до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 31.03.2008р. відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідачка не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 30.06.2015р. має заборгованість в сумі 25567,53 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6230,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14878,07 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 4458,67 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 568,86 грн.. Враховуючи, що рішенням Березанського районного суду від 18.10.2011р. з відповідачки на користь позивача стягнуто кредитну заборгованість станом на 31.05.2011р. у розмірі 14190,32 грн., позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у сумі 12196,07 грн. та судові витрати у сумі 1218,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, протии винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилась та не повідомила причину своєї невяки, хоча належним чином була повідомлення про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 31.03.2008р. між позивачем та відповідачкою відповідно до вимог ст.ст.1054,1055 ЦК України укладено кредитний договір б/н, згідно якого банком надано відповідачці кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка Універсальная 30 дней льотного периода в сумі 900,00 грн. з базовою відсотковою ставкою 3,0% в місяць. Як зазначено в заяві про надання банківських послуг погашення заборгованості по кредиту здійснюється як шляхом внесення коштів на карту клієнтом так і списанням банком коштів з дебетної картки. Згідно договору відповідачка надала свою згоду на те, що її заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.13-19). Заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 18.10.2011р. стягнуто з [PERSON] також на користь\~ ПАТ\~ КБ ПриватБанк заборгованість за цим же кредитним договором у сумі 14190,32 грн.(а.с.6). Вирішуючи спір, суд виходив із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 31.05.2011р.. Згідно зі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, мало місце дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості, а відтак, строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматися від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання ( ст.510 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушення зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежного виконання) ( ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязань є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору», так і строк(термін) виконання зобовязання (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільнений від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абзацах 1,2 п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин судами розяснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог\~ ст.ст. 526, 599 ЦК України. Оскільки раніше було ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Враховуючи те, що у звязку із допущеною заборгованістю зі сплати черговості платежів [PERSON] реалізував своє право на предявлення вимоги до позичальника про виконання зобовязань за кредитним договором шляхом звернення з заявою до відповідача в Березанський районний суд Миколаївської області, яким цю заяву було задоволено суд вважає, що припинилася дія договірних зобовязань, які виникли між сторонами. З урахуванням викладеного позовні вимоги банку є необґрунтованими і підлягають відмовленню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed