Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач 30.09.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 06.10.2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем, було укладено договір № KIXRFB02730116 згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 1402 грн. 31 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Зактритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним і позивачем Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Позивач виконав умови договору належним чином надавши відповідачу вказані в договорі кошти, а відповідач в свою чергу не виконав належним чином умови договору чим спричинив заборгованість по кредиту яка станом на 28.07.2014 року становить 9926 грн. 13 коп., та складається з: заборгованості по комісії за користування кредитом - 129,45 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 8847,82 грн., штраф фіксована частина - 500 грн. та штраф процентна складова - 448,86 грн.. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідач не сплачує, позивач просить суд стягнути з неї на свою користь заборгованість в сумі 9926 грн. 13 коп. та судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, від представника позивача за довіреністю Гірко Сергій Леонідович до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме просить застосувати положення ст. 551 ЦК України, щодо пені. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 06.10.2008 року між Зактритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № KIXRFB02730116, шляхом заповнення та підписанням заяви позичальника від 06.10.2008 року відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву погодилась на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 1402 грн. 31 коп., шляхом перерахування коштів в розмірі 1279,50 грн. на поточний рахунок [NUMBER]. в Київське ГРУ ПриватБанку з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № БЦ-5936 від 06.10.2008 р. у т.ч. ПДВ 213,25 грн. В сумі 122,83 грн. на сплату страхового платежу на поточний рахунок Страхової компанії ЗАТ СК «Добробут та захист». За користуванням кредиту відповідач зобов'язана була сплатити відсотки у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов і правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт), відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно, однак відповідачем порушено умови договору чим спричинено заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 28.07.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 9926 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості по комісії за користування кредитом - 129,45 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 8847,82 грн., штраф фіксована частина - 500 грн. та штраф процентна складова - 448,86 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит в обумовленій сумі, але умови договору порушила. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Позивач заявила клопотання про застосування до нарахованої пені положення ст. 551 ЦК України. П. 5.1. Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прос рочки, але не менше 1 грн. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховуються. П.5.3 Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено обов'язок Позичальника сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Таким чином, за порушення Позичальником строків виконання зобов'язання за Заявою, Банком одночасно нараховано пеню та штраф. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Отже, пеня і штраф є одним видом цивільно - правової відповідальності особи за неналежне виконання зобов'язання. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем в порушення ЗУ «Про захист прав споживачів», Умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам запропоновані несправедливі умови з істотним дисбалансом договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу, а нарахована пеня значно перевищує розмір основного зобов'язання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Кодексу). Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Кодексу про зобов'язання та договір, так і приписи його частини другої статті 627 щодо необхідності врахування вимог законодавства про захист прав споживачів. Положеннями частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В частинах третій, четвертій статті 18 Закону про захист прав споживачів наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому пунктом 4 частини першої статті 21 Закону про захист прав споживачів встановлено, що для цілей застосування цього закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Тобто, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягує з відповідач на користь позивача заборгованість по комісії за користування кредитом - 129,45 грн., та вважає можливим зменшити розмір пені до 50 % від загального боргу по строковим платежам в розмірі 64,73 грн., всього стягнути заборгованість за договором № KIXRFB02730116 від 06.10.2008 року в сумі 194,18 грн. В порядку ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача компенсуються витрати позивача пропорційно до задоволених вимог, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 4,76 грн.

Outcome: partial