Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.02.2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, посилаючись на те, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, ними за сумісні кошти було придбано квартиру F [ADDRESS]. Право власності на квартиру оформлено на відповідача по справі, яка там проживає. Позивач проживає за іншою адресою. Між сторонами спору щодо дійсної вартості спірного майна немає, а фактично наявний спір, щодо належності спірного майна до такого, що є спільною сумісною власністю подружжя, або належить сторонам на праві особистої приватної власності. Позивач просить визнати квартиру F [ADDRESS] спільною сумісною власністю його та відповідача, визнати за ним право приватної власності на 1/2 частку квартири, залишивши за відповідачем право власності на 1/2 частку квартири. 27 лютого 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 28 лютого 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 27 березня 2019 року. У підготовче судове засідання позивач не зFявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у підготовче судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 10 квітня 2019 року. 10 квітня 2019 року розгляд справи було відкладено на 14 травня 2019 року за клопотанням відповідача, Позивач [PERSON] у судове засідання не зFявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не зFявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ F 247727, виданого 27.04.2013 року виконавчим комітетом СловFянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.11). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2018 року шлюб розірвано (а.с.13). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за F 869, сторони 23.04.2015 року придбали квартиру F 32 у будинку F 76 на м-ні «Лазурний» у м.Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області (а.с.14-15). Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності F 36684434 від 23.04.2015 року зазначена квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.16). Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.. 355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обFєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обFєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними внатурі. Оскільки квартира F 32 в будинку F 76 на м-ні «Лазурний» в м.Покровську Донецької області придбана сторонами у шлюбі за сумісні кошти, вона є їхньою спільною сумісною власністю. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved