Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.05.2019 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 27.09.2003 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Адміністрації Ленінського району м. Мінськ Республіки Білорусь (актовий запис № 751), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносин між ними припинено, проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2019 р., відкритого загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.09.2003 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Адміністрації Ленінського району м. Мінськ Республіки Білорусь (актовий запис № 751). Представник позивача зазначила, що спільне життя сторін не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З травня 2019 р. сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного, а тому примирення між ними не можливе. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, погодився на розірвання шлюбу з позивачем, про що надав відповідну заяву. Пояснив, що спільне життя з позивачем не склалося з різних причин, з травня 2019 р. вони з позивачем припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство. При цьому, вказав, що він намагався примиритися з позивачем. Разом з тим, примирення не відбулося. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 вересня 2003 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Адміністрації Ленінського району м. Мінськ Республіки Білорусь, про що складено відповідний актовий запис за № 751, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.09.2003 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 03.03.2007 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved