Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась 21 серпня 2020 року до суду із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, та просить встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] сертифікату на земельну частку (пай) із земель КСП «Дружба народів» с. Нестоїта Подільського (Котовського) району Одеської області, розміром 3,30 га серії ОД №0204774 виданого 30 серпня 1996 року Котовською районною державною адміністрацією Одеської області відповідно до розпорядження №250/96 від 29 липня 1996 року, зареєстрований 30 серпня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1027 на ім`я « [PERSON] » та визнати за нею як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0204774 від 30.08.1996 року. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] . Вона фактично прийняла спадщину після її смерті, оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою. Проте, у видачі свідоцтва на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай) їй було відмовлено, оскільки в сертифікаті вказано прізвище власника « [PERSON] », замість « [PERSON] », тому рекомендовано звернутися до суду за встановленням її спадкових прав. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, проте надав заяву про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за відсутності представника. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у с. Нестоїта, Котовського району Одеської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно від 10.05.2017 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на право на земельну частку (пай) розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області із земель КСП «Дружба народів», яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0204774, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1027 від 30.08.1996 року, що підтверджується довідкою Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №М-2857 від 30.09.2019 року. Проте, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ОД №0204774 вказано прізвище власника як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть, серії [NUMBER] виданому повторно, актовий запис №09 від 10.05.2017 року прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] ». Вказана обставина є перешкодою для отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0204774 підтверджується письмовими доказами справи: копією довідки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №М-2857 від 30.09.2019 року, згідно якої за нею на території сільської ради зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0204774 із земель КСП «Дружба народів», про що свідчить запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1027 від 30.08.1996 року; копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0204774; копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 09 від 10.05.2017 року. [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б., зареєстровано у реєстрі за №60635935, яким все своє майно заповіла [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . Позивач є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.05.2017 року та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2018 року, яким встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дочкою відповідно, тому [PERSON] є спадкоємцем першої черги. 10.09.2019 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Проте, 10.09.2019 року листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских Світлани Борисівни за вих. №551/02-14 від 10.09.2019 року, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки наданий сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0204774 видано на ім`я [PERSON] , тому з метою встановлення факту належності вказаного документу померлій, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право на спадкове майно в судовому порядку. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved