Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.03.2019 звернулась до суду з позовною заявою до акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору в частині недійсним та припиненим та просила визнати недійсною з моменту укладення договору умову п.1.11 Кредитного договору № Z06.960.70047 від 22.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» за якою передбачено, що за обслуговування кредиту Банком позичальник, сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором, виключити комісію з Графіку щомісячних платежів за кредитним договором № Z06.960.70047 від 22.11.2017 року., що міститься у пункті 6.1 кредитного договору №Z06.960.70047 від 22.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ІДЕЯ БАНК»; визнати недійсною з моменту укладення договору умову п.6.1 кредитного договору №Z06.960.70047 від 22.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» - «Графік щомісячних платежів за кредитним договором» в частині визначеної в даному «Графіку» комісії, що підлягає до сплати; зобов`язати ПАТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення Кредитного договору № Z06.960.70047 від 22.11.2017 року позивачем [PERSON] платежів, зарахувавши сплачену позивачем в сумі цих платежів з погашення заборгованості комісію (плату за обслуговування кредитної заборгованості) в рахунок інших обов`язкових платежів (зі сплати заборгованості по тілу кредиту та процентах) , що передбачені мовами кредитного договору № Z06.960.70047 від 22.11.2017 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним\~ чином її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити. Представник відповідача акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, однак до суду було подано відзив на позов від 02.04.2019 року № 05/50480, який долучено до матеріалів справи, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову та розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та її представника, суд вважає, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.11.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем . акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Z06.960.70047, відповідно до п.1.3. та п.1.4. визначено, що за користування кредитом Позивач сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49% (маржа банку), станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21,99%. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором (далі «Графік щомісячних платежів»), який передбачено п. 6.1. Кредитного договору. Мотивуючи недійсність (або нікчемність) оспорюваних умов кредитного договору позивач послалася на ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та на те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Однак, відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка набрала чинності на момент укладення оспорюваного кредитного договору), цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом ; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Отже, на момент укладення позивачем кредитного договору набрали чинності Закон України «Про споживче кредитування» та відповідні зміни до Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких не забороняється встановлення комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця. З огляду на зазначене, не може бути застосовано і правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27.12.2018 року у справі № 695/3474/17, оскільки кредитний договір, справа щодо якого переглядалася у касаційному порядку, було укладено до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» та відповідних змін до Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи викладене, у задоволенні позову щодо усіх позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed