overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач 14.03.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 03.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 31.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 20911,94 грн. них: - 8220,00 грн. заборгованість за кредитом; - 10492,13 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 965,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 250,00 грн. штраф (фіксована частка); - 983,90 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 03.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /10-16/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 31.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 20911,94 грн. них: 8220,00 грн. заборгованість за кредитом; 10492,13 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 965,91 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. штраф (фіксована частка); 983,90 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 31.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 20911,94 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач 14.03.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 08.05.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у розмірі 17500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 30.12.2015 року створилась заборгованість в сумі 90000,00 грн. з них: - 31283,91 грн. заборгованість за кредитом; - 58716,09 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530,651 ЦК України. Судом встановлено, що 08.05.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у розмірі 17500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /11-21/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 30.12.2015 року створилась заборгованість в сумі 90000,00 грн. з них: 31283,91 грн. заборгованість за кредитом; 58716,09 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 30.12.2015 року створилась заборгованість в сумі 90000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач 14.03.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 26.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив. Таким чином станом на 31.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 12 582,27 грн. них: - 7031,29 грн. заборгованість за кредитом; - 4613,76 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 250,00 грн. штраф (фіксована частка); - 587,25 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідачів та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які регулюються ст. ст. 509,510,526,527,530, 651 ЦК України. Судом встановлено, що 26.06.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. /9-15/. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 31.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 12 582,27 грн. них: 7031,29 грн. заборгованість за кредитом; 4613,76 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. штраф (фіксована частка); 587,25 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В порушенні умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання і станом на 31.01.2016 року створилась заборгованість в сумі 12 582,27 грн. Відповідно до вимог ст. 523 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до вимог ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач 14.03.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 10.08.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, саме через це постійно відбували чвари, свідком яких нерідко стає їх дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Відповідач зловживав алкоголем та наркотичними засобами, не приділяв їй та дитині уваги, не давав коштів на утримання дитини. Вона була змушена звернутись до суду про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитина. 09.08.2015 року вона з дитиною переїхала проживати до своїх батьків. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Примирення вважає неможливим. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.14). На розірванні шлюбу наполягає. Вказала, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище „Стовбун. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.11). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 15.08.2016 року о 08.30 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.17). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.08.2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за на критерії шлюбу, на життя та сімю, мають різні погляди на сімейне життя та обовязки подружжя, часті сварки з цього приводу. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач 14.03.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Вона з 09.04.2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року шлюб між ними розірваний. Дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Його місце роботи їй невідоме. Інших дітей відповідач не має. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.14), на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву (а.с.13) про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Вказав, що аліментів нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.180 -183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.12.2014 року, яке набуло чинності 22.12.2014 року (а.с.5,7). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач 14.03.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 19.07.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З весни 2016 року вони з відповідачем посварились і почали проживати окремо. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Зазначила, що звернулась до суду з позовом зо відповідача про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.10). Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки з викликом на 27.04.2017 року о 12.00 год. (а.с.9). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, суду не надав. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.07.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з позивачем (а.с.2) та перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач 14.03.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.4), посилаючись на такі обставини. Вона з 17.09.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя не склалось через те, що відповідач не мав постійного місця роботи, матеріально не забезпечував сімю, за характером виявився конфліктною людиною, через що у них виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. Він ображав та принижував її, допускав рукоприкладство по відношенню до неї, завдавав їй тілесні ушкодження, що змушувало її звертатися до поліції. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з липня 2016 року, з цього часу проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Вказала, що між ними існує майновий спір. Добровільно розірвати шлюб в орган ДРАЦС відповідач не бажає. Тому вона вимушена була звертатися до суду з даним позовом, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.17). Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Агаркова». Зазначила, що майновий спір розглядається в суді в іншому провадженні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.10) та місцем фактичного проживання за адресою, вказаною у позовній заяві. До суду повернулися конверти з судовими повістками з викликом на 06.10.2017 року о 08.15 год., як не вручені у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.21,22). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається врученою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.09.2011 року зареєстрували шлюб, від якого дітей не мають (а.с.7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в липні 2016 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння, конфлікти на побутовому ґрунті, рукоприкладство з боку відповідача. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майновий спір вирішується в іншому судовому провадженні. Добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не бажає. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом, що відповідає положенням ч.1 ст.88 ЦПК України (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач 14.03.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 01.10.2010 року зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2942. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2010 року, Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2942 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач 14.04.2014 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.11.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 238. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Сім'я не склалася через різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно та місце проживання дітей відсутній. Прізвище позивач просила залишити шлюбне. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 06.11.2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обов'язки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спору щодо розділу майна, місця проживання дитини, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved