Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач 23.08.19 р. звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою. 31.08.20 р. судом було ухвалено рішення у справі, яким позов було задоволено у повному обсязі. 10.09.20 р. судом з власної ініціативи було ухвалене у справі додаткове рішення щодо судових витрат. Однак 07.09.20 р. - в межах строку, встановленого абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, заявником як позивачем у цивільній справі було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі, що надійшла до суду 11.09.20 р.. У такій своїй заяві заявник просить вирішити питання про судові витрати у справі, що не було вирішено при ухваленні рішення по суті цивільної справи. Зазначає, що його судові витрати у цій цивільній справі складаються із судового збору, у т. ч. - за подання заяви про забезпечення доказів; за подання апеляційної скарги, а також - витрат на професійну правничу допомогу. До заяви подав: квитанцію про оплату професійної правничої допомоги на суму 11 400 грн від 31.08.20 р., квитанцію про оплату професійної правничої допомоги на суму 6 000 грн від 28.03.19 р., а всього на суму 17 400 грн.; дублікат чека про авансовий внесок за виконання ухвали суду від 10.05.19 р. на суму 4 173 грн. Учасники справи у судове засідання не з`явились. Їх неявка, на думку суду, не перешкоджає розгляду порушеного перед судом питання по суті. 18.09.20 р. до суду надійшло заперечення представника відповідачів - адвоката Сороки В.Г. - проти заяви заявника, обґрунтоване тим, що заява не підлягає до задоволення. Зазначено, що позивач у цивільній справі вказав, що орієнтовна сума його судових витрат (судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу) в цілому складає 11 000 грн. Так як витрати позивач у виді судового збору складають 1 536 грн, 88 коп., то сума витрат на професійну правничу допомогу складає 9 463 грн, 12 коп.. Витрати на професійну правничу допомогу, вважає, не є належно доведеними, так як всі процесуальні документи у цивільній справі підписано самим лише позивачем. Витрати про стягнення судових витрат у виді судового збору по оплаті подачі заяви про забезпечення позову та по оплаті подачі апеляційної скарги не підлягають вирішенню в рамках цивільної справи. Оплата участі представника - адвоката у судових засіданнях за 11.08.20 р. (3 год.), 31.08.20 р. (2 год.) є завищеною, так як судові засідання тривали меншу кількість часу. Кошти в сумі 4 173 грн, сплачені позивачем Ковельському МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській обл. стягненню не підлягають, так як вони не пов`язані з розглядом справи і питання сплати та повернення авансового внеску врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Договір про надання правової допомоги укладено позивачем із своїм представником - адвокатом без надання доказів реєстрації останнього в органах ДПІ як самозайнятої особи (платника податків). Тому є сумнів у правомірності отримання цим адвокатом оплати за правову допомогу в сумі 17 400 грн готівкою. Договір про надання правової допомоги, додаткова угода та акти приймання наданих послуг не містять всіх необхідних реквізитів виконавця послуг - адвоката, що викликає сумнів у справжньості оплати. Покликаючись на ст. 141 ЦПК України, судову практику, п. п. 4, 9 ч. 1 ст. 1, ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», просить відмовити у задоволенні заяви заявника про ухвалення додаткового рішення у справі з вказаної у заяві підстави. Заявник попередньо - 24.09.20 р. - подав до суду письмові пояснення по суті своєї заяви, що надійшли до суду 29.09.20 р.. Заявник зазначив, що орієнтовний розмір його витрат у цивільній справі було визначено в сумі 11 000 грн. Розмір заявлених до відшкодування витрат є більшим, так як до цього призвела необхідність підготовки апеляційної скарги на ухвалу від 22.05.19 р.; в ході розгляду складної, на його думку, справи, його представник - адвокат неодноразово прибував з м. Луцька у м. Ковель Волинської обл. у судові засідання. Договірні зобов`язання за договором про надання професійної правничої допомоги, що є чинним та не оспорювався, його сторонами виконано у повному обсязі. Оплата послуг адвоката ним проведена відповідно до наданих суду документів, адвокат здійснює законну адвокатську діяльність. Просить заяву задовольнити. Як зазначено у ч. 1 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши письмові докази у справі, що стосуються розглядуваного питання, та проаналізувавши їх у сукупності та враховуючи доводи учасників справи, що викладені письмово, приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та ухвалення додаткового судового рішення для вирішення питання про судові витрати. Так позивачем в ході розгляду вказаної вище цивільної справи понесені такі витрати: - при зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн, 40 коп. (а. с. 2). - 22.06.19 р. позивачем сплачено судовий збір в сумі 384 грн, 20 коп. при подачі апеляційної скарги у справі щодо апеляційного оскарження ухвали суду від 22.05.19 р. про закриття провадження у справі (а. с. 70). - при подачі заяви про забезпечення позову 01.04.19 р. у справі № 159/1 792/19 провадження № 2 - з/159/7/19 позивачем також сплачено судовий збір в сумі 384 грн, 20 коп. Отже загальна сума судових витрат позивача у справі, що полягає у сплаті судового збору, складає 1 536 грн, 80 коп. Крім того позивачем понесено такі судові витрати, що полягають у оплаті професійної правничої допомоги 11 400 грн та 6 000 грн, а всього: 17 400 грн - за квитанціями про оплату такої допомоги. Є слушними доводи представника відповідачів - адвоката у тій їх частині, що до судових витрат не належать витрати, понесені заявником в якості авансового внеску до Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській обл. так як питання його сплати та повернення врегульовано Законом України «Про виконавче провадження». Суд вважає, що така вимога заявника не ґрунтується на законі, тому суму авансового платежу не відносить до судових витрат у справі. Щодо витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги, то, на думку суду, вимоги позивача є частково підставними з огляду на таке. За договором про надання правової допомоги адвокатом Сорокопудом М.О. від 28.03.19 р., додатковим договором від 28.03.20 р., актом приймання наданих послуг від 31.08.20 р., вказаними вище двома квитанціями про оплату послуг, останнім як адвокатом надано позивачеві послуги у справі, що є відповідними таким критеріям як їх дійсність, так як факт оплати послуг позивачем стверджено відповідним документом; необхідність, так як позивач не має юридичної освіти, а провадження у справі мало місце не лише тривалий час та за участю більше двох учасників, а й у судах першої та апеляційної інстанції, відповідно; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Доводи представника відповідачів - адвоката Сороки В.Г. у тій їх частині, що представник позивача - адвокат, який здійснює свою діяльність офіційно, може мати конфлікт з податковими органами, на увагу суду не заслуговує. Однак його ж доводи у тій частині, що судові засідання 11 та 31 серпня 2020 р. тривали менше часу, вказаного у акті прийняття наданих послуг від 31.08.20 р., на увагу заслуговують частково. З огляду на час призначення справи судом та завершенням судових засідань у ці дні, та те, що 11.08.20 р. сторони та їх представники були викликані у судове засідання на 14 год. та біля 15 год. судове засідання було вже закритим, суд знаходить, що витрата позивача на оплату послуг адвоката за участь у судовому засіданні 11.08.20 р. на протязі 3 - х годин, дійсно, є невідповідною дійсності, що відображена у журналі судового засідання за 11.08.20 р. (тривалість судового засідання тривала лише біля 1 год.). Тому суму саме цих витрат позивача суд зменшує на 2 400 грн (по 1 200 грн за год.). Крім того за додатковим рішення суду від 10.09.20 р. судом було вирішено питання про судові витрати у справі і стягнуто з відповідачів у рівних частках на користь позивача судові витрати останнього, що складаються суто із сум судового збору, у загальній сумі 1 536 грн, 80 коп.. Тому у цій частині підстав до повторного вирішення питання про судові витрати у справі, що складаються із судового збору, суд не вбачає. Задовольняючи частково розглядувану заяву, суд вважає, що слід стягнути з відповідачів у рівних частках суму понесених позивачем витрат, що є витратами на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 15 000 грн (17 400 грн підтверджених документально витрат, за мінусом 2 400 грн невідповідних, на думку суду, витрат на оплату участі представника позивача - адвоката у судовому засіданні 11.08.20 р., що тривало біля 1 год., на протязі біля 3 - х год.; 3 600 грн - 2 400 грн (з розрахунку - по 1 200 грн за 1 год) = 1 200 грн). В решті заяви слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial