Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] ЖЕП «Стимул-Сихів» звернулось до суду з позовом до відповідачів, в якому з уточненням позовних вимог просить стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 1218,12 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою [INFO]. Відповідно до розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради вказаний будинок перебуває на балансі та утриманні [PERSON] ЖЕП «Стимул-Сихів», який забезпечує надання житлово-комунальних послуг, зокрема щодо централізованого постачання гарячої води, а також утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі не оплачують вказані житлово-комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості: за гарячу воду 220,29 грн. за період із травня 2013 року по грудень 2014 року, за утримання будинку та прибудинкової території 997,83 грн. за період із січня 2004 року по грудень 2014 року. Відповідачам скеровувалось попередження та пропозиції щодо оплати боргу, про те вони борг не оплатили. На даний час заборгованість перед [PERSON] ЖЕП «Стимул-Сихів» відповідачами не погашена. В судових засіданнях 23.03.2015р., 04.08.2015 р., 31.08.2015 р. представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Пояснили, що відповідачі оплачують лише частину комунальних послуг, що спричинило утворення заборгованості. Просили суд позов задоволити в повному обсязі. В судове засідання 05.10.2015 р. представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідачі подали до суду заперечення проти позову та в судовому засіданні 23.03.2015р. [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, згідно з якими позовні вимоги не визнали, покликаючись на те, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.09.2005р. №1032 визнано незаконним. Відтак вважають, що позивач повинен був нараховувати плату за утримання житла в розрахунку 0,41 грн. за 1м. кв. загальної площі, як це встановлено рішенням виконкому Львівської міської ради №484 від 06.06.2003р., яке діяло до моменту прийняття рішення №1032 від 30.09.2005р., а не в розмірі 0,73 грн за 1м. кв., як це було передбачено скасованим рішенням. Про дане рішення їм стало відомо у січні 2010 року. Після чого вони звернулись до позивача із заявою про здійснення перерахунку сплачених коштів за період з 01.10.2005р. по 15.03.2008р. та зарахування переплачених коштів за утримання будинку та прибудинкової території у платежі майбутніх періодів. Проте позивачем було проігноровано дану заяву. Відтак їм довелося самим здійснити перерахунок надмірно сплачених коштів, та опираючись на даний перерахунок вони припинили сплату коштів [PERSON] ЖЕП «Стимул-Сихів» за утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2010р. по 01.09.2010 р. Щодо вимог позивача по оплаті за гаряче водопостачання, то вважають, що позивач порушив чинне законодавство, нарахувавши мешканцям будинку в яких відсутні лічильники плату за воду, якою вони не користувались, оскільки мав місце витік води. Заборгованості за централізоване постачання гарячої води в них немає, оскільки вони вчасно здійснювали проплату за дані послуги. Вважають, що позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір заборгованості, а тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причин своєї неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Заслухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст.67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.68 ЖК УРСР наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться в володінні відповідачів. Згідно з відомостями про нарахування та оплату послуги за утримання будинку та прибудинкової території, наданих позивачем [PERSON] ЖЕП «Стимул-Сихів», станом на грудень 2014 року відповідачі заборгували за період з січня 2004 року по грудень 2014 997,83 грн. Відповідно до ст.10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992р. №572 (діяли до 02.02.2006р.), п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діють з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги власники квартир зобовязані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків плата розподіляється, зокрема, за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Як вбачається з письмових пояснень позивача, плата за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з жовтня 2005р. по лютий 2008р. нараховувалася позивачем згідно тарифів, встановлених рішень виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. Однак, рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м.Львова визнано незаконним постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006р., тому розрахунок плати повинен був здійснюватися за період з жовтня 2005р. по лютий 2008 р. на підставі тарифів, які були встановлені розпорядженням голови ЛОДА №455 від 20.05.2003р. (з додатком №1) зі змінами від 10.12.2004р. №1017 та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №484 від 06.06.2003р. Про плату за користування житлом (квартирну плату) та за утримання житла для населення у м.Львові. Структура усередненого розміру квартирної плати (плати за утримання житла) на 2003 рік за утримання 1 кв.м заг.площі для шестиповерхових будинків та вище становить (коп.): прибирання сходових кліток, підвалів, технічних поверхів та прибудинкових територій 13,52; витрати на освітлення місць загального користування - 1,64; обслуговування внутрібудинкових електоромереж - 0,38; техобслуговування внутрібудинкових водопровідних і каналізаційних мереж 3,72; обслуговування підприємства паспортним столом 0,94; вартість дератизації у житлових будинках 0,16; вартість обслуговування вентиляційних каналів 0,67; вартість утримання міської та районних аварійних служб 0,78; вартість газозварювальних робіт 0,53; витрати на виконання ремонтних робіт з урахуванням вартості матеріалів 0,07; усереднена базова плата з ПДВ 22. Доплати до базової плати за утримання 1 кв.м загальної площі (з ПДВ) є наступними: технічне обслуговування та електроенергія ліфтів 11 коп., обслуговування систем диспетчеризації ліфтів 1 коп.; техобслуговування внутрібудинкових систем теплопостачання - у будинках з центральним опаленням та гарячим водопостачанням 3 коп.; вивезення та знешкодження твердих побутових відходів 5 коп. Відтак, за період з жовтня 2005 р. по лютий 2008 року тариф за утримання будинку та прибудинкової території повинен був становити 0,42 грн. Як вбачається з письмових пояснень позивача, плата за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вказаний період, повинна була становити 873,19 грн., Разхом з тим, за даний період позивачем нарохована плата в розмірі 1493,45 грн. Таким чином, суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за цей період, слід зменшити на 620,26грн. (1493,45 - 873,19). Як вбачається з розрахунку позивача, сума заборгованості відповідачів за утримання будинку та прибудинкової території з січня 2004 року по грудень 2014 року становить 997,83 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 377,57 грн.( 997,83 - 620,26). Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з центрального постачання гарячої води за період з травня 2013 року по грудень 2014 року у розмірі 220,29 грн., то такі підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з наданих суду відомостей, заборгованість за послуги з центрального постачання гарячої води за період з травня 2013 року по грудень 2014 року становить 220,29 грн. Про те, позивачем у даний період включена заборгованість за центральне постачання гарячої води у сумі 167,07 грн., яка виникла у відповідачів до оспорюваного періоду, тобто до травня 2013 року. Як вбачається з відомостей позивача, останнім нараховано за оспорюваний період 3141,06 грн, відповідачі мають пільгу в розмірі 182,12 грн. та оплатили 2905,72 грн. Відтак суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути заборгованість за центральне постачання гарячої води за період з 01.05.2013 р. по 31.12.2014 р. у розмірі 53,22 грн. (3141,06 182,12 2905,72). У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, з позивача слід стягнути в користь держави 157,44грн. судового збору. Крім цього, з відповідачів слід стягнути в користь держави по 28,72 грн. судового збору з кожного. На підставі ст.ст. 11, 16 ЦК України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу, ст.ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45 та

Outcome: partial