Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 11.02.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. У позовній заяві [PERSON] вказано, що він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, за яким 19 червня 2019 року вироком Ленінського районного суду м. Полтави [PERSON] , [INFO] засуджено за ч. 1 ст.115 КК України до восьми років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 20, 93, 94 КК України до останнього застосовані примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання. Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] його брат [PERSON] отримав тілесні ушкодження не сумісні із життям, внаслідок яких помер на місці. На поховання брата позивач витратив значну суму коштів, однак має підтвердження лише на суму 10152 гривень, так як усі чеки не збереглися. У позовній заяві вказано, що внаслідок злочинних дій [PERSON] позивач зазнав моральних страждань. [PERSON] вказує, що [PERSON] був його молодшим братом, з яким із самого дитинства у них склались теплі, дружні братські стосунки. Вони завжди підтримували один одного у складних життєвих ситуаціях та раділи, коли в житті відбувались приємні події. Позивач вказує, що думка про смерть брата і на даний час не полишає його, внаслідок чого в нього періодично погіршується сон та загальне самопочуття. Позивач не може знаходиться у квартирі, в якій було вбито брата, тому він вимушений проживати в іншому місці. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в сумі 10152 гривень та моральну (немайнову) шкоду в розмірі 200000 гривень. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказав також, що у нього відсутні кошти для того, щоб відшкодувати зазначену шкоду. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 19.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді восьми років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 20, 93. 94 КК України, до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання. Вказаним вироком встановлено, що 28.06.2018 року під час спільного вживання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, яка у подальшому переросла у бійку. Під час сварки у [PERSON] виник умисел на протиправне заподіяння смерті [PERSON] Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті [PERSON] , [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою позбавлення життя потерпілого, наніс не менше одного удару рукою стиснутою пальцями в кулак по тулубу [PERSON] , в результаті чого останній впав на підлогу. Не зупиняючись на досягнутому, [PERSON] вийшов із будинку, знайшов на порозі дерев`яну палицю, взяв її до рук та з метою доведення злочинного наміру до кінця, повернувся до будинку, де наніс дерев`яною палицею [PERSON] , який лежав на спині, не менше чотирьох ударів по голові, не менше п`яти ударів у грудну клітину, не менше чотирьох ударів по лівій руці та не менше двох ударів по правій руці, після чого використовуючи дерев`яний табурет придавив ним шию [PERSON] . Внаслідок умисних протиправних дій [PERSON] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження не сумісні із життям, внаслідок яких помер на місці. Згідно висновку експерта № 171-1 від 27.07.2018 року причиною смерті [PERSON] слід вважати механічну асфіксію в результаті стиснення органів шиї тупим предметом. (а.с. 3). Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, цей вирок на момент закінчення розгляду даної цивільної справи набрав законної сили. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Відповідно до долученого товарного чеку від 28.06.2018 року позивач поніс витрати на поховання загиблого брата [PERSON] в розмірі 10152 грн. (а.с. 12-14). Тому, вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди, суд виходить з того, що позивач дійсно поніс витрати, пов`язані з вчиненим кримінальним правопорушенням (витрати на поховання загиблого брата), на загальну суму 10152 грн., а тому його вимоги є обґрунтованими в зазначеній частині. Частина 1 ст. 15 ЦК України, закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Факт проживання позивача та його загиблого брата [PERSON] однією сім`єю підтверджується змістом вироку (а.с. 3), з якого вбачається, що вбивство [PERSON] сталося у його будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також відміткою в паспорті позивача про реєстрацію його місця проживання (а.с. 9 зворот), з якої вбачається, що місце проживання позивача з 24.04.2000 року зареєстроване за цією ж адресою. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує моральні страждання [PERSON] пов`язані з втратою брата, він зазнав тяжких душевних страждань, були порушені його нормальні життєві зв`язки, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з протиправними діями відповідача. При цьому суд враховує пояснення позивача, викладені, зокрема, і в позовній заяві про те, що вбитий [PERSON] був йому молодшим братом, з яким у нього з дитинства склались теплі, дружні братські відносини, вони завжди підтримували один одного у складних життєвих ситуаціях та раділи, коли в житті відбувалися приємні події. Позивач зазначає, що після смерті брата він пережив сильне душевне потрясіння і в той момент ще до кінця не усвідомлював, що вже не зможе допомогти братові, до останнього сподівався, що він живий, думки про смерть брата не залишають його і на даний час, йому важко примиритися із тим, що немає людини, яка із самого дитинства була частиною його родини. Позивач також вказує, що внаслідок цього в нього періодично погіршується сон та загальне самопочуття, а душевне потрясіння та стрес, які він пережив будуть нагадувати про себе до кінця його життя, він не може знаходитися у квартирі, де було вбито брата, де брат зазнав фізичних мук, тому позивач вимушений проживати в іншому місці. Останнє твердження узгоджується з змістом позовної заяви, в якій, крім зареєстрованого місця проживання позивача, зазначене місце його фактичного проживання. Направлена на зареєстровану адресу позивача кореспонденція з судовою повісткою про виклик в судове засідання поверталася працівниками підприємства поштового зв`язку без вручення (а.с. 25), а направлена за вказаним позивачем фактичним місцем проживання кореспонденція була вручена (а.с.а.с. 29, 50), при цьому позивач з`являвся у відповідні судові засідання. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, враховуючи матеріальний стан відповідача, який на момент закінчення розгляду справи відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 200000 грн. задовольнити повністю. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та з урахуванням доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення позову [PERSON] про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати (судовий збір) в розмірі 2840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved