Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.04.2019 року звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем [PERSON] з 01.06.2001 року по 28.07.2011 року перебувала у шлюбі, від якого мають дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду на утримання дітей з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу). Однак, станом на 01.03.2019 року сума заборгованості по аліментах склала 164684,51грн. Відповідач не працевлаштовується з метою ухилення від сплати аліментів, не виконує своїх обов`язків по утриманню дітей. Вона, позивач, зверталася до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області стосовно умисного ухилення [PERSON] від сплати аліментів, однак на думку правоохоронних органів, склад кримінального правопорушення в його діях відсутній. Батько дітей їхньою долею, розвитком та станом здоров`я не цікавиться, не відвідує дітей, батьківські обов`язки не виконує. Менша дочка є дитиною з інвалідністю, потребує додаткових витрат для догляду за нею. Діти мешкають разом із нею, знаходиться на її утриманні; вона працює, отримує заробітну плату, але її доходів не вистачає на утримання двох дітей. Враховуючи, що батько дітей ухиляється від виконання ним батьківських обов`язків, вона звернулася до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, повідомлений за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, судова повістка повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, про причини неявки суд не повідомив. Правом надання відзиву не позов не скористався. Представник третьої особи, - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Будучи присутнім у попередніх судових засідання не заперечував проти позову, надав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку загального позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 165 СК України встановлено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що сторони перебували з 01.06.2001 року в шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.07.2011 року (а.с.7, 8). Рішення не оскаржено, набрало законної сили 08.08.2011 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 11), які мешкають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.12 ). На утримання дочок з відповідача стягуються аліменти за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2010 року в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18.08.2010 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). Станом на 01.03.2019 року заборгованість по аліментам складає 164684,51грн. за відомостями Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управлення юстиції у Дніпропетровській області. За період з червня 2012 року по лютий 2019 року загальна сума сплачених аліментів становить 0,00грн. (а.с.14-16). Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частинами 7, 8 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З акту мешканців будинку буд. [ADDRESS] , посвідченого ОСББ «Домнобудівників 2» №2931 від 04.04.2019 року, вбачається, що [PERSON] не зареєстрований та не мешкає за адресою: [ADDRESS] , участі у вихованні дітей не приймає (а.с.18). Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей також підтверджується характеристикою на [PERSON] , складену адміністрацією КЗШ№122 (а.с.18), характеристикою на [PERSON] , складену адміністрацією КЗШІ №1 (а.с.19), довідкою КЗШ№108 за вих.№458 від 17.06.2016 року (а.с.20), довідкою КЗШ№122 за вих.№956 від 17.08.2018 року (а.с.21), довідками КЗШІ №1 за вих.№614 від 15.08.2018 року, №227 від 02.04.2019 року (а.с.23, 24). Позивач працює у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» екіпірувальником у цеху ремонту рухомого складу (а.с.28), отримує заробітну плату, однак грошових коштів на утриманні дітей не вистачає, сім`я отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.29). Крім того, дочка [PERSON] [INFO] народження є дитиною з інвалідністю (а.с.10). У зв`язку з ухиленням від сплати аліментів на утримання дітей позивач зверталася з заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, проте листом Жовтневого РВ КМУ у Дніпропетровській області від 17.01.2015 року їй роз`яснено, що склад кримінального правопорушення в діях [PERSON] відсутній (а.с.27). Згідно ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Як роз`яснив Верховний Суд України в узагальненні «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року, при розгляді справ про позбавлення батьківських прав для встановлення обставин справи суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції та обґрунтувань. Також згідно із ч.4 ст.19 СК обов`язковою є участь у справі органу опіки та піклування. Суду слід витребувати від цього органу письмовий висновок відповідно до ч.5 ст.19 СК, а також може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради, як органом опіки та піклування, надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в якому комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач з 2011 року не спілкується з дітьми, не бере участі у їх вихованні, не турбується про фізичний та духовний розвиток; має заборгованість по аліментах станом на 01.03.2019 року 164684,51грн.; батьківські збори не відвідує , не цікавиться навчанням дітей, зв`язок з класними керівниками не підтримує . Намагання з`ясувати думку батька дітей щодо його ставлення до об`єктивності висунутих [PERSON] проти нього аргументів щодо невиконання батьківських обов`язків виявилися безрезультатними, оскільки [PERSON] за місце реєстрації не мешкає, фактичне місце його перебування невідоме (а.с.47). При вирішенні даного спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд вважає, що спілкування з обома батьками та їх сумісне піклування про дитину відповідає найкращім інтересам дитини, проте відповідач уникає спілкування з дітьми, не цікавить вихованням дітей, не турбується станом їхнього здоров`я. Залишив без підтримки дітей, які, не зважаючи на те, що позивач працює, докладає значних зусиль для забезпечення їх всім необхідним для виховання й розвитку, перебувають у скрутному матеріальному становищі. Тим більше менша дочка відповідача є дитиною з інвалідністю, догляд за якою потребує додаткових матеріальних витрат. Також суд бере до уваги, що з 2012 року загальна сума сплачених аліментів складає 0,00 грн., а відтак відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved