Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач 16 березня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обгрунування позовних вимог зазначила, що з 27 квітня 1996 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від якого мають спільну дитину: доньку- [PERSON], [INFO]. Так склалось ,що шлюбні відносини вони не підтримають більш ніж рік але вимушені мешкати в одному будинку. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не надає що ставить її у скрутне положення. Вона просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2016 року до її повноліття, враховуючи що відповідач має постійний заробіток. В судовому засідання відповідач пояснив, що з точки зору матеріального права він утримує доньку, забезпечує її, з точки зору морального права він не бажає. , що він утримував доньку через сплату аліментів але якщо дружина так бажає не заперечує проти стягнення аліментів в зазначеному розміру. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва ( серія [NUMBER], виданого Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадського стану Харківської області від 27 квітня 1996 року) сторони перебувають у шлюбі. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ,виданного відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського РУЮ Харківської області від 20 лютого 2002 року) [INFO] народилася [PERSON], батьками дитини вказано відповідно: [PERSON], [PERSON]. З довідки №939 Шевченківської селищної ради Харківської області від 16 березня 2016 року, [PERSON], [INFO] - позивач за справою, зареєстрована та мешкає разом з донькою - [PERSON] та чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відомостей щодо матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, відповідачем суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено , що за рішенням суду аліменти можуть бути визначені в частці від заробітку (доходу ) матері , батька дитини. Довідка №79 від 12 квітня 2016 року засвідчує ,що що відповідач працює у приватній фірмі «ГАЛС» (з 04 листопада 2006 року, згідно наказа №311/ОК від 03 листопада 2006 року до теперішнього часу) - водієм автотранспортних засобів, отримує заробітню платню, тому суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення донькою повноліття, з дня подачі заяви. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved