Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.12.2019р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 23 вересня 2017 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідачем у справі, від шлюбу з яким має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем припинено спільне сімейне життя у серпні 2018 року й з того часу спільне господарство вони не ведуть, мешкають за різними адресами. Зазначає, що їх родина розпалась через втрату взаєморозуміння між ними, виникнення різних поглядів на життя, планів на майбутнє. Вважає, що примирення не можливе. Вказує, що після розірвання шлюбу їх донька буде продовжувати мешкати разом з нею ( [PERSON] ), аліменти на утримання дитини стягнуто з відповідача в судовому порядку, спір про розподіл спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] свої вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити « [PERSON] » та судові витрати покласти на неї ( [PERSON] ). Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , на розірвання шлюбу згоден, та надав суду заяву, згідно до якої просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] , складеного і виданого 23.09.2017р в виконкомі Сергіївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис №32), вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 вересня 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.2018р, актовий запис №798). З наданих до суду заяв вбачається, що позивачка підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сім`єю приблизно понад два роки, живуть окремо, відносини не підтримують, спільним побутом не пов`язані, обидва бажають розірвати шлюб, у зв`язку з чим суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, та інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її клопотанням залишити « [PERSON] ».

Outcome: approved