Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в заяві до суду просить постановити рішення про стягнення в його користь з відповідачів [PERSON] та [PERSON], солідарно, 8772 гривні 14 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1800 гривень за проведення експертних досліджень, 18 гривень 72 копійки витрат за відправлення відповідачам поштових повідомлень, 429 гривень 25 копійок витрат на паливо для доставку пошкодження його автомобіля для проведення експертних досліджень, 1200 гривень затрачених на правову допомогу та 850 гривень судового збору покликаючись на те, що 08 березня 2016 року, приблизно о 16 годині, повернувшись з міста Львова, він припаркував належний йому автомобіль марки «Ауді-80», реєстраційний номер [NUMBER], на площадці, неподалік дому по місцю свого проживання в [INFO]. Приблизно через 40 хвилин, зі слів свого сусіда, йому стало відомо про те, що його автомобіль пошкоджено і винуватцем цього пошкодження є його інший сусід по під»їзду [PERSON]. При поверхневому огляді свого автомобіля він виявив пошкодження ободвох д верок з лівої сторони, які були загнуті до середини кузова автомобіля, а також пошкодження дверних планок та втрату зовнішнього вигляду транспортного засобу внаслідок порушення цілісності фарбного покриття. В цей час, до нього підійшов сусід [PERSON] і при свідках попросив пробачення за скоєне ним та запевнив, що протягом тижня він відновить його автомобіль і як гарантію щодо відновлення пошкодженого ним автомобіля, залишив свій особистий паспорт та написав відповідну розписку. Також попросив не викликати поліцію та страхових агентів. Оскільки на той час він знаходився з [PERSON] в нормальних сусідських відносинах, він повірив йому на слово і не став повідомляти про цю автопригоду у відповідні органи. Однак, як виявилося згодом, після спливу місячного строку, [PERSON] почав уникати з ним зустрічей, своїх слів щодо відновлення пошкодженого ним автомобіля не дотримався, що і послужило приводом до його звернення в органи поліції. Як було встановлено працівниками поліції, винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON] батько [PERSON]. Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 13 червня 2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та звільнено від відповідальності у зв»язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Зважаючи на те, що винуватець цієї дорожньо-транспортної пригоди не виконав своїх обіцянок по відновленню ним пошкодженого автомобіля, він змушений був залучити, для визначення розміру звданої йому майнової шкоди відповідних спеціалістів, повідомивши винуватцям цієї пригоди про час та місце проведення авто технічного дослідження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 29 липня 2016 року, вартість завданої йому матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, нараховує 8772 гривні 14 копійок, а всього, з врахуванням всіх інших понесених ним необхідних витрат, загальна сума завданої йому матеріальної шкоди нараховує 13090 гривень 11 копійок. Крім цього, в результаті цієї автопригоди йому було завдано також і моральної шкоди, так як він отримав стрес, нервове потрясіння та душевне страждання, побачивши пошкодженим автомобіль. Також було порушено нормальний ритм його життя та роботи і понесені ним незручності і непередбачені додаткові матеріальні витрати. Не зважаючи на обіцянки про добровільне відшкодування завданої йому шкоди, заподіяна йому шкода так і не була відшкодована, тому він змушений був звертатися до суду про примусове стягнення з винних завданої йому шкоди, внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі і просить також слухати справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, причини неявок суду не повідомили, хоч про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що 08 березня 2016 року, о 16 годині, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки Ауді А6, реєстраційний номер RJA56734, під час руху заднім ходом, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], завдавши пошкодження транспортним засобам та залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетний. Згідно постанови Яворівського районного суду Львівської області від 13 червня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та звільнено від відповідальності у зв»язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Як вбачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження №124 від 29 липня 2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки Ауді 80, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження під час ДТП, на момент проведення дослідження становить 8772 гривні 14 копійок. З письмової розписки [PERSON] від 08 березня 2016 року вбачається, що він, у названий день, приблизно о 16 годині 30 хвилин, біля пІд»їзду, в»їхав у автомобіль сусіда, загнувши дверки. Згідно частини 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частина 4 статті 1187 Цивільного Кодесу України передбачає, що якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частині, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON], який неправомірно заволодів транспортним засобом марки Ауді-А6, реєстраційний номер RJA56734 та з відповідача [PERSON], який є володільцем згаданого автомобіля, в користь позивача [PERSON] слід спільно стягнути матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, так як дорожньо-транспортна подія сталася з вини водія [PERSON], а також з вини володільця автомобіля [PERSON], який своєю недбалістю сприяв використанню [PERSON] його транспортним засобом, а тому з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути 4317 гривень 97 копійок, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути 8772 гривні 14 копійок, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. При визначенні моральної шкоди, яку слід стягнути лише з винної особи у вчиненні автопригоди відповідача [PERSON], суд враховує перенесені моральні страждання та нервовий стрес позивача і приходить до висновку, що позов в цій частині слід задоволити частково, оскільки розумний та справедливий розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід визначити в сумі 5000 гривень.

Outcome: partial