Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

Позивач 17.09.2018 року звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], предметом якої є стягнення з нього аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою повноліття. Як на підставу позову позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року, мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживаю з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач сплачує аліменти за рішенням суду на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, а матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. 20.09.2018 року судом направлено запит щодо доступу до персональних даних, на підставі ч.6 ст.187 ЦПК України, з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який отримано 12.11.2018 року. Відповідно до наданої відповіді відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. При цьому, згідно позовної заяви, відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за фактичним місцем проживання відповідача і отримана ним 08.12.2018 року /а.с.19/. Від відповідача відзив на позов не надійшов, тому суд, на підставі ст.280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. При цьому, у відповідності до ч.13 ст.7 ЦПК України, судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2010 року. Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 19.10.2010 /а.с.7/. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Ця обставина підтверджується Свідоцтвами про народження дітей (а.с.5,6). Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти за рішенням суду на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку /а.с.4/,добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Встановленим у судовому засіданні фактам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх дітей. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у визначеному позивачем розмірі - 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved