Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.09.2018 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 10 червня 2017 р. Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 539, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу дітей не мають. З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу, а саме з липня 2018 р. спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Примирення позивач вважає неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Пояснив, що вони з відповідачем з липня 2018 р. шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, а тому примирення позивач вважає не можливе. Від шлюбу дітей не мають. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, погодилася на розірвання шлюбу з позивачем, про що надала відповідну заяву. Пояснила, що вони з позивачем з липня 2018 р. припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Примирення відповідач вважає неможливе. Зазначила, що від шлюбу дітей не мають. Спір щодо майна на час розгляду справи відсутній. Крім того, просила суд відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», про що надала відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») зареєстрували шлюб 10 червня 2017 р., у Святошинському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 539, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з укладенням шлюбу відповідач змінила своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». У судовому засіданні відповідач висловила бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», про що надала відповідну заяву. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved