Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Факторингової компанії «Рантьє», третьої особи на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: нотаріус під час вчинення виконавчого напису не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності безспірності заборгованості; розрахунок розміру невиконаних зобовязань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків та комісій за користування кредитом у виконавчих написах зроблено без урахування думки та позиції позивача; позивач не отримував жодного повідомлення про перехід права вимоги від ПАТ «Ідея Банк» до ТОВ «Факторингової компанії «Рантьє»; у виконавчому написі № 509 від 5 серпня 2016 року нотаріус вказав, що строк платежу за даним договором настав 14.05.2015 року, однак вимоги відповідача підлягають задоволенню з 14.06.2015 року; наданий нотаріусу відповідачем розрахунок не містив інформації щодо окремого розрахунку сум відсотків та комісій, а тому нотаріус не міг правильно розрахувати дані суми. У звязку із зазначеним, позивач просить визнати виконавчий напис від 05.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 509 про звернення стягнення на суму 105669,27 грн. на підставі кредитного договору Р20.200.72051 від 14.05.2015 року таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях від 26.07.2017 року та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Факторингової компанії «Рантьє» [PERSON] у судове засідання не зявився, однак на адресу суду надав письмові заперечення проти позову (а.с.60 - 68), у яких просить відмовити в задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у даних запереченнях. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, однак на адресу суду надав письмові пояснення (а.с. 55-58), згідно яких просив відмовити в задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.08.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Р20.200.72051 (надалі - Договір ), згідно умов якого [PERSON] отримала кредит (грошові кошти) в розмірі 91600,00 грн., строком користування на 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 7.9000% (сім цілих девять десятих) річних від залишкової суми кредиту та щомісячною сплатою за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2.2800% від початкової суми кредиту (п.п. 1.1., 1.2, 1,3., 1.4. Договору). Позичальник зобовязався точно в строки, обумовлені кредитним договором, здійснити погашення кредиту та своєчасно сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобовязань на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завданні збитки (а.с.86-87). Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав Позивачу кредитні кошти, що не заперечувалось сторонами. Однак як вбачається із довідок розрахунків, розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку (а.с.95-98) у звязку із неналежним виконанням [PERSON] кредитних зобовязань, станом на 31.12.2015 рік виникла заборгованість за кредитним договором Р20.200.72051 від 14.08.2014 року в розмірі 104369,28 грн., яка складаються з наступного: 81620,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22748,28 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу № 31/12-2 (надалі - Договір факторингу), згідно умов якого Клієнт (первісний кредитор) відступає (передає у власність) Факторові (новому кредитору) з 31.12.2015 року права вимоги під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта з 31.12.2015 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнта за плату (п.1.1.). Згідно додатку № 2 до договору Факторингу № 31/12-2 від 31.12.2015 року ПАТ «Ідея Банк» передав, а ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» прийняло право грошової вимоги до боржника [PERSON]: а саме право вимоги заборгованості в розмірі 104369,28 грн. згідно договору № Р20.200.72051 від 14.08.2014 року, яка складаються з наступного: 81620,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22748,28 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (91). Згідно положень ст. 1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога. Яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. ТОВ ФК «Рантьє» письмово повідомило позивача про укладення між ними та ПАТ «Ідея Банк» договору факторингу № 31/12-2 та зазначено реквізити для сплати кредитної заборгованості, попереджено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги, ТОВ ФК «Рантьє» здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, що підтверджується листом вимогою від 26.05.2016 року, повідомленням, описом вкладення у цінний лист, списком № 1 ф.103 згрупованих поштових відправлень, поданих в Львів 8, відправник - ТОВ ФК «Рантьє» (а.с.69. 70, 74, 75). 05.08.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою ТОВ ФК «Рантьє» про вчинення виконавчого напису (а.с. 77-78) вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 509, яким запропонував задоволити вимоги ТОВ ФК «Рантьє» за період з 14.06.2015 року по 26.05.2016 року включно, шляхом стягнення з [PERSON] 81620,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22748,28 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями; 1300 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с.5). Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічне визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (надалі - Порядок). Відповідно до п. З Глави 16 Розділу II Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі - Постанова КМ України № 1172). Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» встановлено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додається оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Вищевикладене узгоджується з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015\~року у справі № 6-158цс15. З наданих суду доказів вбачається, що ТОВ «ФК «Рантьє» на виконання вимог Переліку надало нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості відповідно до Договору: оригінал кредитного договору № Р20.200.72051 від 14.08.2014; повідомлення про відступлення права грошової вимоги; вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань від 26.05.2016; довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором № Р20.200.72051 від 14.08.2014, станом на 31.12.2015; довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором № Р20.200.72051 від 14.08.2014, станом на 26.05.2016; виписку по рахунку боржника станом на 20.07.2016; реєстр відправлень ДП «Укрпошта», що підтверджує направлення поштового відправлення на адресу позивача вимоги про усунення порушення кредитних зобовязань від 26.05.2016, а також розрахунковий документ ДП «Укрпошта» про надання послуг поштового звязку та опис вкладення в цінний лист; заяву про вчинення виконавчого напису; довідку про ненадходження платежів станом на 21.07.2016; детальний розрахунок заборгованості згідно кредитного договору № Р20.200.72051 від 14.08.2014 року станом на 26.05.2016 року. Отже, вище перелічені документи повністю встановлюють суму заборгованості боржника перед ТОВ «ФК «Рантьє» з врахуванням усіх сплат визначених умовами кредитних договорів та внесеними боржником. Натомість, позивачем будь яких доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 104369,28 грн. згідно договору № Р20.200.72051 від 14.08.2014 року, суду надано не було. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис здійснений нотаріусом у відповідності до норм чинного законодавства, позивачем не доведено факту того, що існує спір щодо виниклої заборгованості по кредитному договору № Р20.200.72051 від 14.08.2014 року, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2017 року були застосовані заходи забезпечення пощову, - зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 05.08.2016 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 509 про звернення стягнення на суму 105669,27 грн. на підставі кредитного договору Р20.200.72051 від 14.05.2015 року. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження по справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до дня набрання судовим рішенням законної сили. Про суд може те одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Тому суд вважає за скасувати заходи забезпечення позову. В звязку з відмовою в задоволенін позову судові витрати, які складаються із судового збору, слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed