Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, виконавчий комітет Глобинської міської ради, як орган опіки та піклування, в яком просив зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому, батькові дитини брати участь у вихованні та вільному спілкуванні, з сином [PERSON] , [INFO] , визначити наступний порядок його участі у вихованні дитини кожної суботи та неділі без обмежень у часі. Вимоги мотивує тим, що з вересня 2017 року вони з відповідачкою припинили шлюбно - сімейні відносини і ведення спільного господарства. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області шлюб розірвано 07.06.2018 року. Дитина проживає разом з матір`ю. З позивача стягуються аліменти на утримання дитини. Відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною і не дозволяє дитині бувати в нього вдома, порушуючи його батьківські права. В зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до служби у справах дітей органу опіки та піклування Глобинської райдержадміністрації Полтавської області з заявою про захист його батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області було відмовлено [PERSON] у встановлені днів побачень з сином [PERSON] Тому він змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заявою до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згодний на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Батьками [PERSON] , [INFO], є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 07.06.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 1018/13.3.34 від 22.03.2019 року виданої Глобинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина - [PERSON] починаючи з 12.10.2017 року, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Також відповідно до довідки № 1017/13.3.34 від 22.03.2019 року виданої Глобинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дружини починаючи з 08.08.2018 року до досягненнями сином [PERSON] трьох років, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Рішенням Виконавчого комітету Глобинської мілської ради Полтавської області від 15.09.2018 року № 210 [PERSON] (позивачу) відмовлено у встановлені днів побачень з сином [PERSON] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] , він облаштував місце для відпочинку сина [PERSON] Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст. 141 СК України. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. В силу ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині. Враховуючи, що дитина на час розгляду справи має вік понад 3 роки, вона може перебувати з позивачем без присутності матері, і зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки буде слугувати покращенню їх стосунків. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Визначаючи час та тривалість побачень батька, як способу участі у вихованні, суд враховує малолітство (вік) дитини, постійну потребу у догляді, фізичні потреби, а саме харчування, відпочинок, необхідності забезпечення постійного зв`язку з матір`ю, спроможності батька щодо прийняття участі у вихованні у зв`язку з зайнятістю, суд прийшов до переконливого висновку про визначення спілкування з батьком, що на переконання суду позитивно впливатиме на розвиток дитини та унеможливить виникнення негативних психологічних наслідків. Таким чином, суд вважає необхідним надати можливість спілкуватися позивачу зі своєю дитиною, задовольнивши позов. При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача з сином не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться. На підставі викладеного,

Outcome: approved