Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» про припинення договору іпотеки №89075 від 26.06.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.06.2007 року між його братом [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту. У забезпечення виконання боргових зобов»язань за договором кредиту між позивачем та Банком було укладено договір іпотеки від 26.06.2008 року, відповідно до умов якого він передав Банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 39,30 кв.м., житловою площею 17,90 кв.м.. [INFO] року його брат помер, отже враховуючи правовідносини, які існують на сьогоднішній день між ним та Банком, він вважає, що укладений договір іпотеки повинен бути розірваний. Просив розірвати договір іпотеки від 26.06.2008 року та виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представники повністю підтримали вимоги позову та просили суд про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази - розписки про отримання судових викликів уповноваженою особою відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду представника відповідача не поважною. Вислухавши пояснення позивача, його представників, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. 26.06.2007 року між братом позивача [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 74 000 доларів США. (а.с. 6-9). У забезпечення виконання боргових зобов»язань за договором кредиту між позивачем та Банком було укладено договір іпотеки від 26.06.2008 року, відповідно до умов якого він передав Банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,30 кв.м., житловою площею 17,90 кв.м. (а.с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 12). Позивач вважає, що враховуючи правовідносини які існують на сьогоднішній день між ним та відповідачем, договір іпотеки повинен бути розірваний, оскільки основне зобов»язання припинилося в зв»язку із смертю його брата - боржника у зобов»язанні. Відповідно до ст. 625 ЦК України договір може бути змінений або розірваний у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому, зміна обставин є істотною, якщо вони змінились на стільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали його на інших умовах. Частиною 2 зазначеної статті передбачено розірвання договору на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів і позбавило заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Статтею 608 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов»язаним з його особою і у зв»язку з цим не може бути виконане іншою особою. З зазначеної правової норми вбачається, що смерть боржника тягне за собою припинення зобов»язання, якщо обов»язок його виконання не переходить в порядку правонаступництва до спадкоємців боржника. Як було з»ясовано при розгляді справи, позивач не поручався за боржника, після смерті позичальника, його спадщину ніхто не прийняв. (а.с. 13). Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред»явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Як було з»ясовано в судовому засіданні, відповідач на адресу позивача не направляв вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору після пропуску шестимісячного строку. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред»явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. Статтею 28 ЗУ «Про заставу» передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов»язання. Верховний Суд України в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин від 07.10.2010 року встановив, що у разі смерті боржника за основним зобов»язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову, згоду поручителя відповідати за виконання зобов»язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов»язанням. Положеннями ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на позивача, як на іпотекодавця, може бути покладено обов»язок щодо належного виконання зобов»язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, зареєстрував право власності на отримане спадкове майно та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксоване, в тому числі в договорі іпотеки. В зв»язку з тим, що позичальник помер, його спадщину ніхто не прийняв і позивач не поручався за боржника, договір іпотеки підлягає розірванню. Зважаючи на все вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved