Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі за текстом - Банк) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08 серпня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 842/1-27/40/8-031, згідно умов якого відповідач отримав для оплати придбаного автомобіля кредит в розмірі 29787 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 11,90% річних з кінцевим терміном повернення до 07 серпня 2015 року. Додатковою угодою №1 від 05 лютого 2009 року про внесення змін до кредитного договору № 842/1-27/40/8-031 від 08 серпня 2008 року, внесено зміни до умов кредитування, зокрема розстрочена суму погашення кредиту та збільшено термін користування кредитними коштами до 07 серпня 2017 року. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 22 квітня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 43305 гривень 99 копійок, що еквівалентно 1098831, 50 грн. по курсу НБУ станом на 22 квітня 2016 року (25,373655 грн. за 1 дол. США), з яких: 24639,26 дол. США, що еквівалентно 625188,08 грн. сума заборгованості за кредитом; 8530,92 дол. США, що еквівалентно 212460,62 грн. сума заборгованості за відсотками; 9276,38 дол. США, що еквівалентно 235375 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 859, 44 дол. США, що еквівалентно 21807,13 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків. Посилаючись на неналежне виконання кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 43305,99 дол. США, що еквівалентно 1098831, 50 грн. по курсу НБУ станом на 22 квітня 2016 року (25,373655 грн. за 1 дол. США), а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 16482, 47 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні позову відмовити. При цьому пояснили про те, що відповідачем по справі здійснювалися платежі за кредитним договором в період з 08 вересня 2008 року по 30 червня 2010 року. В звязку із зміною матеріального становища, відповідач повідомив банк про неможливість здійснювати подальше погашення заборгованості. На підставі рішення Третейського суду 03 березня 2011 року Дніпропетровським районним суду м. Києва видано виконавчий лист, за яким з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором в розмірі 250314,59 грн. Виконавчий лист направлений на виконання державній виконавчій службі Харківського районного управління юстиції для примусового виконання. Згідно протоколу з реалізації арештованого майна з аукціону було продано заставне майно - автомобіль NISSAN QASHQAI та перераховано ПАТ Укрсоцбанк» кошти в сумі 78136,37 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку 09 липня 2013 року було повернуто кошти в сумі 363, 01 грн. та 72154,25 грн. Вказані кошти не є сплаченими безпосередньо боржником, а є перерахованими виконавчою службою в порядку виконання за виконавчим листом про стягнення заборгованості. Тобто, в період з 2011 року по 2016 рік відповідач будь-яких платежів не здійснював, а банк в свою чергу претензій стосовно неналежного виконання зобовязання до відповідача не предявляв. Враховуючи викладене, просили суд застосувати строк позовної давності до заявлених вимог. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлена, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 14 лютого 2017 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що умовами кредитного договору та додатковою угодою №1 про внесення змін до договору кредиту №842/1-27/40/8-031 від 08 серпня 2008 року чітко зазначено кінцевим терміном погашення суми заборгованості 07 серпня 2017 року, тому перебіг позовної давності необхідно застосовувати з 07 серпня 2017 року. Початок обчислення строку предявлення кредитором до відповідача позову про повернення отриманих у кредит коштів, повязаних з моментом настання строку виконання зобовязання в повному обсязі, а не з фактом припинення сплати за кредитним договором. Таким чином, позивач вважає, що оскільки строк виконання зобовязання у повному обсязі не настав, позивач предявив позов до [PERSON] у строки, передбачені діючим законодавством. При вирішенні питання отримання кредиту [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування і вони його влаштовували, бажані грошові кошти він отримав, частково виконував передбачені умовами договору зобовязання і лише в 2016 році отримавши позов банку до нього, вирішив його оспорити. Таким чином, відповідач по справі не надав обґрунтованих підстав для застосування строку позовної давності, відсутні докази щодо порушень прав чи охоронюваних законом інтересів відповідача, а наведені міркування є ніщо інше, ніж підмінювання понять в чинному законодавстві та спроби ухилятися відповідачем від виконання зобовязань за кредитним договором. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 824/1-27/40/8-031, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 29787 доларів США зі сплатою 11,90% річних з кінцевим терміном повернення до 07 серпня 2015 року. Згідно умов п.1.2. кредитного договору, кредит надавався позивальнику для оплати придбаного автомобіля марки NISSAN, моделі QASHQAI 2.0 CVT 5G, 2008 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу №НТ-00932 від 08 серпня 2008 року, укладеним з ЗАТ АККО-ІНВЕСТ». В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, 08 серпня 2008 року сторони уклали договір застави вищевказаного транспортного засобу №842/1-27/40/8-032, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1947. Крім того, згідно п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору сторони домовились, що всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути у звязку з укладанням та виконанням положень цього договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами на рівні їх уповноважених представників. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони,

Outcome: partial