Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач 23 жовтня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 березня 2013 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861467201/Т/973816 на споживчі потреби, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмір 0,01% річних, щомісячної комісії за користування у розмірі 2,40% від суми кредиту, строком користування до 24.03.2018 року. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але в порушення умов кредитного договору відповідач допустив порушення своїх зобовязань, у зв'язку із чим, станом на 24.02.2016 року має заборгованість перед банком в сумі 141\~623,63 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 80\~158,96 грн., в тому числі прострочена заборгованість 38\~486,09 грн.; заборгованість по відсоткам 14,70 грн., в тому числі прострочена заборгованість 14,70 грн.; заборгованість по комісії 55\~500,00 грн., в тому числі прострочена 53\~100,00 грн.; штраф 5\~950,00 грн. Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутись до суду та просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~0861467201/Т/973816 на споживчі потреби від 25.03.2013 року в сумі 141\~623,63 грн. та судовий збір у розмірі 2\~124,35 грн. Позивач в особі представника діючого на підставі довіреності [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив суд, розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.35,40). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав. Крім того, до суду повернулися конверти з відправленням, що направлявся відповідачу із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 25 березня 2013 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861467201/Т/973816 на споживчі потреби, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмір 0,01% річних, щомісячної комісії за користування у розмірі 2,40% від суми кредиту, строком користування до 24.03.2018 року (а.с. 9-10). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, про що свідчить квитанція про видачу готівки від 25.03.2013 року (а.с.11). Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконав, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого за ним, станом на 24.02.2016 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 141\~623,63 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 80\~158,96 грн., в тому числі прострочена заборгованість 38\~486,09 грн.; заборгованість по відсоткам 14,70 грн., в тому числі прострочена заборгованість 14,70 грн.; заборгованість по комісії 55\~500,00 грн., в тому числі прострочена 53\~100,00 грн.; штраф 5\~950,00 грн. (а.с. 7-8). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 0861467201/Т/973816 на споживчі потреби від 25.03.2013 року в сумі 141\~623,63 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2\~124,35 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved