Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 12.11.2019 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №96. Сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2014 року. На примирення категорично не згідний, просить позов задовольнити. У судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відзив та інші клопотання до суду не подала, повторно у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин. Ухвалою суду від 27.01.2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини, та визначений зміст спірних правовідносин сторін: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №96 (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, враховуючи те, що за змістом наданої до суду заяви позивач не бажає стягувати з відповідача судові витрати по сплаті судового збору, суд не стягує на користь позивача суму сплаченого нею судового збору за пред`явлення даного позову. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved