Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Слободянюк П.В., звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.11.2016 року їй на підставі особистої приватної власності належить вказана квартира. Відповідач є її рідним сином, зареєстрований у квартирі, однак з 2017 року не проживає, участі в утриманні квартири та у сплаті платежів за житлово-комунальні послуги не приймає. Фактичне місце проживання відповідача їй наразі не відоме, останній веде аморальний спосіб життя, практично постійно перебуває в місцях позбавлення волі, зв`язок з нею не підтримує, добровільно знятись з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача в квартирі позбавляє її можливості належним чином розпорядитись своєю власністю, зокрема вона не може оформити житлову субсидію, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача та позивач направили до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі , на позовних вимогах наполягають, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду відповідач не повідомив. Відзиву на позов надано не було. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 16.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованому в реєстрі за №3110, спадкова справа №17/2016, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.11.2016 року № 73097894, копії яких знаходяться в матеріалах справи, позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.6-7). З довідки про склад сім`ї від 04.11.2020 року № 57, виданої КП «Житлогосп», вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , і має склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно акту-розпорядження від 04.11.2020 року № 430, складеного комісією в складі майстра - [PERSON] , паспортиста - [PERSON] , в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2017 року, на момент перевірки, тобто на 04.11.2020 року, останній в квартирі був відсутній, його особистих речей немає (а.с. 9). Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 р. № 6-57цс встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою. Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Позивач на розподілі судових витрат не наполягала, тому суд залишає їх по фактично понесеним.

Outcome: approved