Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.11.2017 р. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути з Комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» на його користь майнову шкоду на загальну суму 24403,76 грн., в тому числі: вартість матеріального збитку - 15931,76 грн.; транспортні послуги евакуатора по транспортуванню пошкодженого автомобіля позивача - 7572,00 грн.; вартість проведення експертизи - 900,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що 11.12.2016 р., керуючи автомобілем марки «Peugeot Expert», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в м. Києві по Естакаді біля станції метро «Шулявська», потрапив у вибоїну, внаслідок чого його автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.06.2017 р. чергового майстра підприємства «Київавтошляхміст» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, а тому позивач вважає, що на підставі ст. 1166 ЦК України, саме підприємство «Київавтошляхміст» зобов`язане відшкодувати завдані збитки. Згідно з звітом № 42-1120 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, державний реєстраційний номер [NUMBER] від 11.12.2016 р. вартість матеріального збитку становить 15931,76 грн. Крім того, позивач посилається на те, що ним були оплачені транспортні послуги евакуатора по транспортуванню пошкодженого автомобіля на суму 7572,00 грн., що підтверджується квитанцією № 002371 від 11.12.2016 р. та вартість проведення експертизи на суму 900 грн., що підтверджується актом від 20.12.2016 р. прийому-передачі звіту про визначення вартості матеріального збитку. Таким чином, на думку позивача, загальна сума завданих йому збитків внаслідок ДТП становить 24403,76 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 03.11.2017 р. зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 28.03.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до комунального підприємства по утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 08.10.2018 р. призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.02.2019 р. до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, посилається на наступне. Відповідач вважає, що позов є необґрунтований та не відповідає нормам матеріального права. Посилається на те, що між відповідачем та ПрАТ «СК «НОВА» було укладено договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами суб`єкта господарської діяльності №18/1-27 від 13.01.2016 р., предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать Закону, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб під час ведення страхувальником своєї господарської діяльності згідно з чинними документами про право на здійснення такої діяльності. Таким чином, на думку представника відповідача, у випадку настання страхового випадку саме на ПрАТ «СК «НОВА» в силу взятих на себе Договірних зобов`язань покладається обов`язок щодо прийняття рішення та виплати потерпілим особам страхового відшкодування за завдані збитки, що спричинені третім особам під час здійснення підприємством «Київавтошляхміст» господарської діяльності. Вважає також, що заявлена позивачем вимога щодо відшкодування витрат на послуги евакуатора у розмірі 7572,00 грн. жодним чином не підтверджена, а інформація зазначена в квитанції №002371 від 11.12.2016 р. не підтверджує сплату коштів позивачем за послуги евакуатора на транспортування його автомобіля пошкодженого в результаті ДТП 11.12.2016 р. на Естакаді біля станції метро «Шулявська». Зазначає також те, що ч.4 ст. 140 КУпАП та ч. 1 ст. 1166 ЦК України не встановлюють обов`язку відшкодування саме підприємством «Київавтошляхміст» заявлених позовних вимог, а отже позовні вимоги до підприємства «Київавтошляхміст» належним чином не доведені і документально не підтверджені. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.02.2019 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. 08.07.2019 р. ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова». В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник 3-ї особи: ПрАТ «СК «НОВА» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджкється свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 14.06.2017 р. постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відпповідно до постанову суду встановлено, що 11.12.2016 року о 07 год. 27 хв. за адресою: м. Київ, Шулявський шляхопровід, черговий майстер підприємства «Київавтошляхміст» [PERSON] порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні шляхопроводу, не вживши заходів щодо своєчасного ліквідування вибоїни, що спричинило пошкодження транспортного засобу Peugeot Expert, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Згідно з п 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). Естакада - інженерна споруда для руху транспортних засобів та (або) пішоходів, підняття однієї дороги над іншою у місці їх перетину, а також для створення дороги на певній висоті, яка не має з`їздів на іншу дорогу; У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 р. № 198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Указані правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів (п. 1 зазначених Правил). Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», які чинні від 01.01.1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими. Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (п. 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил). Встановлено, що Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» є балансоутримувачем естакади біля станції метро «Шулявська», тому на нього як на балансоутримувача автомобільної дороги покладається обов`язок постійного контролю за станом усіх елементів дорожніх об`єктів, негайного усунення виявлених пошкоджень, а також відшкодовування збитків власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Належний позивачу автомобіль отримав ушкодження в результаті неналежного утримання вулично-дорожньої мережі (естакади біля станції метро «Шулявська»), балансоутримувачем якої є відповідач, що останнім не спростовано доказами у відповідності ст. ст. 76-81 ЦПК України. Не вжиття відповідачем заходів щодо належного утримання вулично-дорожньої мережі (естакади біля станції метро «Шулявська») призвело до пошкодження належного позивачу транспортного засобу марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а тому понесені позивачем збитки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з винними діями (бездіяльністю) відповідача, а тому підлягають відшкодуванню відповідно до статті 1166 ЦК України. Між відповідачем Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» та ПрАТ «СК «НОВА» було укладено договір добровільного страхування відповідальності перед третіми особами суб`єкта господарської діяльності №18/1-27 від 13.01.2016 р., предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать Закону, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної майну, життю та/або здоров`ю третіх осіб під час ведення страхувальником своєї господарської діяльності згідно з чинними документами про право на здійснення такої діяльності. Відповідно до п. 5.3 договору, підтвердженням страхового випадку є заявлена у письмовій формі претензія, яка була визнана страхувальником за погодженням зі страховиком у зв`язку з її обгрунтованістю, відповідністю чинному законодавству і відсутністю будь-яких підстав для заперечень щодо такої претензії, або рішення суду за позовом заявленим у відповідності до норм чинного законодавства України, яке передбачає обов`язок Страхувальника відшкодувати заподіяну шкоду третім особам. Крім того не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо наявності у ПрАТ «СК «НОВА» обов`язку щодо відшкодування шкоди позивачу, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» виконало умови договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами суб`єкта господарської діяльності №18/1-27 від 13.01.2016 р. щодо отримання страхового відшкодування, а саме в частині повідомлення ПрАТ «СК «НОВА» про настання страхового випадку. Згідно звіту № 42-1120 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, державний реєстраційний номер [NUMBER] від 11.12.2016 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу становить 15931,76 грн. Вартість проведеної оцінки, яка була сплаченої позивачем становить 900 грн., що підтверджується актом від 20.12.2016 р. прийому-передачі звіту про визначення вартості матеріального збитку. На спростування вказаного звіту доказів надано не було. Разом з цим, вимога позивача про відшкодування транспортних послуг евакуатора по транспортування пошкодженого автомобіля на суму 7572,00 грн. не підлягають до задоволення, оскільки ним не було доведено належними та допустими доказами факту понесення таких витрат. При цьому квитанції від 11.12.2016 р. № 002371 не містить інформації на підтвердження зазначених вимог позивача. Крім того не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо наявності у ПрАТ «СК «НОВА» обов`язку щодо відшкодування шкоди позивачу, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» виконало умови договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами суб`єкта господарської діяльності №18/1-27 від 13.01.2016 р. щодо отримання страхового відшкодування, а саме в частині повідомлення ПрАТ «СК «НОВА» про настання страхового випадку. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., а також понесені позивачем витрати на проведення оцінки вартості матеріальної шкоди в сумі 900 грн.

Outcome: partial