Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.09.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 1999 року по 2008 р. Від шлюбу має сина [PERSON],[INFO]. Після досягнення повноліття син продовжив навчання в університеті, навчається на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, інших утриманців немає, допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] , у розмірі ? частки доходів щомісячно з 19 жовтня 2017 року до закінчення ним навчання , але не більш, як до досягнення ним 23 річного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, додала, що син проживає з нею, в неї виникли матеріальні труднощі з приводу його утримання, вона має інших утриманців. Також зазначила, що відповідач має можливість матеріально допомагати сину. Просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що має мінливий заробіток . Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином , причина неявки суду невідома.. Вислухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24 квітня 1999 року, шлюб розірвано 6 березня 2008 року, про що зроблений актовий запис №110 Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції . Від сумісного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією його свідоцтва про народження, в якому батьком зазначений відповідач по справі [PERSON]. Згідно довідки, наданої Львівським національним університетом імені [PERSON] від 21.09.2017 року за №21, [PERSON] є студентом факультету електроніки та компютерних технологій другого курсу денного відділення . З довідки , наданої ЛКП «Старий Сихів» від 17.07.2017 року, позивач [PERSON] проживає разом з сином [ADDRESS]. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 розяснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Таким чином, позивач має право на отримання аліментів, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно до ст..182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначені розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано відомостей про матеріальне становище відповідача , яке б ускладнювало вимоги позивача.

Outcome: approved