Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON], 14 грудня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що [INFO] року помер чоловік - [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,40 га вартістю 79381,86 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] року [PERSON]. Зазначене спадкове майно чоловік успадкував після смерті своєї баби, згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 07 березня 2007 року, однак, згідно вимог діючого на той час законодавства, не здійснив державну реєстрацію і переоформлення державного акту на право власності на землю, який був виданий на ім'я баби - [PERSON]. Вона, як спадкоємець за законом, як особа, що проживала зі спадкодавцем постійно на час відкриття спадщини, у визначений законом строк, звернулась до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,40 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] року [PERSON], успадковану померлим [INFO] року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача (Баштанківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно статті 10 ЦПК України (ч.1-4) суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,40 га, вартістю 79381,86 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Баштанківської сільської ради за межами села, успадковану ним після смерті баби - [PERSON], померлої [INFO] року, що вбачається з досліджених в судовому засіданні: рішення Кодимського районного суду Одеської області від 07 березня 2007 року (справа №2-243/07) та свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21 листопада 2005 року Баштанківською сільською радою. [INFO] року [PERSON], помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 26 листопада 2008 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №19). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб, виданого 11 серпня 2016 року (повторно), після реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]». Отже, спадкоємцем першої черги за законом є позивач - [PERSON], як дружина спадкодавця. Згідно довідки Баштанківської сільської ради №788 від 12 грудня 2017 року, [PERSON] і [PERSON] проживали в одному житловому будинку. Інші спадкоємці як за заповітом так і за законом - відсутні. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши заяву до нотаріуса про оформлення спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю н ім'я спадкодавця (лист державного нотаріуса №1775/02-14 від 14 грудня 2017 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Докази, надані позивачем є належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті спадкодавця, з'ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно на ім'я спадкодавця. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,40 га вартістю 79381,86 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Баштанківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] року [PERSON], успадковану померлим [INFO] року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.1261 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved