Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітні 2017 року звернувся з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за ним, спадкоємцем першої черги право власності на 3/6 частки квартири № 25 за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. №102, корпус 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом міської ради народних депутатів від 08.08.1997 року та зареєстроване в МБТІ за № 39п-135 позивачу та його батькам [PERSON] та [PERSON] на приватної спільної власності належить квартира № 25 за адресою: м. Дніпро, будинок № 102 корп. 2, вулиця Калинова. Після смерті батьків [PERSON] звернувся до нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 15.03.2017 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON], родинні стосунки якої зі спадкодавцем, із наявних в спадковій справі документів встановити не має можливості. На письмову вимогу нотаріуса щодо надання документів які б підтверджували родинні відносини із [PERSON] відповіді не надано, а тому у нотаріуса наявні обєктивні перешкоди щодо встановлення кола спадкоємців по спадковій справі. Позивач вказує, що [PERSON] безпідставно претендує на спадкове майно, чим перешкоджає позивачу оформити право власності на квартиру в порядку спадкування. У судовому засіданні, яке відбулось 17 жовтня 2017 року, позивач та представник відповідача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити вказуючи на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилась про час та місце його проведення повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. В процесі розгляду позовної заяви судом було встановлено, що свідоцтвом про право власності на житло від 08 серпня 1997 року Виконком міської Ради народних депутатів (а.с. 9) посвідчено, що квартира яка знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. №102, корп. №2, кв.25 дійсно належить на праві спільної власності громадянці [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть 1-КИ № 432470 від (а.с. 11), [PERSON] померла 26 лютого 2002 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка квартири №25 яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. №102, корп. №2. Дана спадщина була прийнята [PERSON] та [PERSON] в порядку передбаченому ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, як такими, що проживали в той час за вказаною адресою та фактично вступили в користування та володіння спадковим майном. Місце проживання зазначених осіб підтверджується довідкою (а.с. 13) від 07.07.2016 року виданою виконавчим директором КВЖ РЕП Індустріального району, на день смерті [PERSON] разом із нею були зареєстровані чоловік [PERSON], син [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини [PERSON] є таким, що прийняв спадщину [PERSON] у розмірі ? від частки спадкодавця, тобто, [PERSON] набув право власності на 1/6 частки всієї квартири оскільки спадкодавцю [PERSON] належала 1/3 частка квартири. Батько позивача [PERSON] також прийняв спадщину після смерті дружини у тій же частці. [PERSON] та [PERSON] стало належати по 1/2 або по 3/6 частки квартири №25 яка знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. №102, корп. №2. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-КИ №691763 від 07.06.2016 року [PERSON] помер 07 червня 2016 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року задоволено заяву представника позивача про витребування доказів та витребувано з Шостої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 757/2016, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 63-90). Дослідивши матеріалами спадкової справи судом встановлено наступні обставини. 29 листопада 2016 року [PERSON] звернувся із заявою до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом (а.с. 64). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/6 частки квартири №25 яка знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. №102, корп. №2, що належала спадкодавцю [PERSON] (а.с.89). Вищевказану постанову, мотивовано тим, що в матеріалах спадкової справи знаходиться заява [PERSON], родинні стосунки якої зі спадкодавцем, із наявних у спадковій справі документів, встановити не має можливості. На письмову вимогу нотаріуса щодо надання документів, які б підтверджували родинні відносини із [PERSON], відповіді не надано (а.с.85). Так у нотаріуса наявні обєктивні перешкоди щодо встановлення кола спадкоємців по зазначеній справі. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про народження яке видано повторно 12.07.2016 року, серія І-К № 593809 [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, батьки. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] жодних заперечень, доказів які підтверджують її родинні стосунки з [PERSON] за час судового розгляду не надала, в судові засідання не зявлялась. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, згідно з вимогами статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати по сплаті судового збору в розмірі 1250 грн., понесені при зверненні до суду з цим позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved