Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач 16.05.2019 року звернувся до суду з позовом. в якому просив звільнити з-під арешту 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона від 18.02.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. В обгрунтування позову зазначив, що він є власником 1/6 частини трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Нещодавно дізнався, що на його частку квартири накладено арешт на підставі рішення від 23.06.2003 р. виданого Суворовським районним судом м. Херсона у цивільній справі №2-3625/03 за позовом ЖЄК 2 ЖСК Суворовського району про стягнення заборгованості по квартирній платі в сумі 698,15 грн. станом на 01.03.2003 року. Державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ при примусовому виконанні рішення, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На момент накладення арешту на його майно, виконавцем не було взято до уваги, що в постанові відсутні повні анкетні дані [PERSON] . Вказує, що на момент винесення рішення йому було 10 років, та він не мав та не має ніякого відношення до квартири [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2019 р. замінено відповідача у справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. За відомостями паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] (арк. справи 11). [PERSON] є власником 1/6 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25.11.1997 р., витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №25774306 від 06.04.2010 року (арк. справи 16-17). Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 23 червня 2003 року стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ЖЕК 2 ЖСК Суворовського району м. Херсона в рахунок погашення заборгованості станом на 01.03.2003 року 698,15 грн., а також державне мито в дохід держави в розмірі 51 грн (арк. справи 26). Постановою державного виконавця Суворовського РВДВС при примусовому виконанні виконавчого листа №2-3625 від 03.09.2003 р. накладено арешт на майно, що належить [PERSON] . Вказана постанова не містить відомостей щодо боржника, а саме дати його народження, РНОКПП тощо (арк. справи 27). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №165382824 від 03.05.2019 р., на майно, що належить [PERSON] постановою Суворовського ДВС м. Херсона від 18.02.2004 року накладено арешт та заборону на його відчуження (арк. справи 18-20). Відповідно до листа Суворовського Районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №16963 від 27.10.2016 р., на заяву [PERSON] повідомлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] , в рамках якого накладено арешт на майно боржника постановою б/н від 18.02.2004 відсутні. Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно (арк. справи 24). За відомостями паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] ( [NUMBER] . справи 11). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Враховуючи, що позивач [PERSON] не міг бути відповідачем у розгляді справи, на підставі якого накладено арешт, в силу того, що йому було 10 років, постанова про арешт майна боржника не містить відомостей щодо особи боржника, дати його народження, суд приходить до висновку про необгрунтованість накладення арешту на майно особи, яка не є стороною виконавчого провадження та необхідність зняття арешту з майна позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 01 листопада 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved