Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про виділ частки, що перебуває у спільній частковій власності. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є власником 3/4 часток у праві спільної власності на житловий будинок загальною площею 62,3 м 2 , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 15.04.2015 року. Право власності на частку у житловому будинку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36308029 від 15.04.2015 р. Власником ј частки вказаного житлового будинку є [PERSON] . Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.03.2018 р. поділено в натурі на два відокремлені об`єкти нерухомого майна житловий будинок [ADDRESS] згідно 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №779/12.17 від 02 січня 2018 року. Внаслідок виділення майна в натурі припинено право спільної часткової власності вищевказаного будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 23.04.2019 року № 59 присвоєно поштову адресу [ADDRESS] та зареєстроване право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , до складу якого входять сарай «Б», гараж «В», вбиральня «У», огорожа - 1. Таким чином, відповідно до правовстановлюючих документів, а також технічного паспорту на житловий будинок у власності позивача перебуває житловий будинок [ADDRESS] . Житловий будинок розташований на двох земельних ділянках, що перебувають у спільній частковій власності Позивача та Відповідача. Позивач є власником ѕ частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 та є власником ѕ частин земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,037 га, за вказаною адресою, кадастровий номер 1822510100:01:006:0453. Оскільки, у володінні та у власності обох сторін перебувають окремі об`єкти нерухомого майна (житлові будинки), проте земельні ділянки, на яких знаходяться ці об`єкти нерухомості перебувають у спільній частковій власності - належне використання у тому числі у подальшому розпорядження цим майном є ускладненим, враховуючи відсутність домовленості у співвласників щодо порядку користування земельними ділянками чи їх поділ у добровільному порядку, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. З врахуванням уточнень позовних вимог позивач просив: виділити йому в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 3/4 частини земельної ділянки із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 відповідно до варіанту № 3 виділу ѕ частки земельної ділянки (додаток № 3 до висновку № 179/01-2020), виділивши [PERSON] у власність земельну ділянку площею 750,0 кв.м. (0,0750 га), що позначена на схемі під № 1 (зображена зеленим кольором). Виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 3/4 частини земельної ділянки із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства площею 0,037 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0453, відповідно до варіанту № 1 виділу ѕ частки земельної ділянки (додаток № 4 до висновку № 179/01-2020), виділивши [PERSON] у власність земельну ділянку площею 277,5 кв.м. (0,02775 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором). Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на земельну ділянку із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 та на земельну ділянку із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства площею 0,037 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0453. Для забезпечення ізольованого користування земельною ділянкою площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 передати у власність [PERSON] вбиральню (літ.«У»), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у зв`язку із передачею у власність [PERSON] вбиральні (літ.«У») у розмірі 3554 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 768,40 грн. та у вигляді половини витрат на проведення судової експертизи, що становить 3768 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. До суду представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явивсь, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади, відзив на позовну заяву не подав, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно з положенням ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] належало на праві власності 3/4 частки у праві спільної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Семенюк В.Ю. 15 квітня 2015 року, реєстраційний номер 248 ( а.с. 10-12). Рішенням Коростишівської міської ради № 1055 від 13.10.2015 р. перейменовано вул. Пролетарську на вул. Паперову ( а.с. 13). Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 березня 2018 року, яке набрало законної сили 22.05.2018 р. поділено в натурі на дві відокремлені квартири № 1 та [ADDRESS] згідно 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №779/12.17 від 02 січня 2018 року. Виділено [PERSON] квартиру № 1 що складає 83/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 44,1кв.м., у складі приміщень: коридору №1-1, площею 4,3 кв.м.; кладової № 1-2, площею 3,6 кв.м.; житлової кімнати №1-4, площею 12,8 кв.м.; житлової кімнати №1-5, площею 17,1 кв.м.; веранди №1-8 площею 6,3 кв.м.; та господарські споруди: сарай «Б», площею 39,6кв.м.; гараж «В» площею 23,1, огорожі №1-2. Приміщення убиральні «У» залишено в спільній частковій власності з визначенням часток у праві власності по 1/2 частині. Припинено право спільної часткової власності на вказаний будинок, який розташований у [ADDRESS] , [PERSON] на дане майно. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у зв`язку із не співмірністю часток у житловому будинку в розмірі 23615 грн. 00 коп. Вирішено питання судових витрат. Рішенням Коростишівської міської ради № 59 від 23.04.2019 р. присвоєно адресу новоутвореному об`єкту нерухомого майна (житловому будинку) [ADDRESS] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 165509258 від 06.05.2019 р. позивачу на праві спільної часткової власності ( розмір частки 1/1) належить житловий будинок, загальною площею 42,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок розташований на двох земельних ділянках. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017 р. № 97933372 [PERSON] є власником ѕ частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0452. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017 р. № 97928654 позивач є власником ѕ частин земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,037 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0453. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Стаття 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому держава не втручається у здійснення власником права власності ( Ст.319 ЦК України). Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права володіння або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном ( Ст. 391 ЦК України). Згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право, зокрема, вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Судом досліджено висновок судової комісійної земельно-технічної експертизи № 179/01-2020. Відповідно до якого, виділ ѕ частки [PERSON] в земельній ділянці кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 загальною площею 0,1000 га та в земельній ділянці кадастровий номер 1822510100:01:006:0453 загальною площею 0,0370 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] є технічно можливим. На розгляд , експертом запропоновано три варіанти виділу ѕ частки [PERSON] в земельній ділянці кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 загальною площею 0,1000 га та один варіант виділу ѕ частки позивачу в земельній ділянці кадастровий номер 1822510100:01:006:0453 загальною площею 0,0370 га. Позивач просить виділити ѕ частки в земельній ділянці, кадастровий номер 1822510100:01:006:0452 загальною площею 0,1000 га. відповідно до варіанту № 3 та передати йому у власність вбиральню (літ. «У»), вирішити питання грошової компенсації. Так, судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.03.2018 р., яке набрало законної сили, приміщення вбиральні залишено в спільній частковій власності з визначенням часток у праві власності - по 1/ 2 частці, вимог про припинення права на частку у спільному майні позивачем не заявлено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачу необхідно виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна ѕ частки в земельній ділянці із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, що розташована за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер 1822510100:01:006:0452, відповідно до варіанту № 2 висновку експертів №179/01-2020 за результатами проведення судової комісійної земельно-технічної експертизи земельну ділянку площею 745,75 кв.м. ( 0,074575 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором) та виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна ѕ частки в земельній ділянці із цільовим призначенням : для ведення особистого селянського господарства плошею 0,0370 га, що розташована за вищевказаною адресою, кадастровий номер 1822510100:01:006:0453, відповідно до варіанту № 1 ( додаток № 4 ) висновку експертів №179/01-2020 за результатами проведення судової комісійної земельно-технічної експертизи земельну ділянку площею 277,5 кв.м. (0,02775 га), що на схемі позначена під № 1 ( зображена зеленим кольором). Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів дає суду підстави зробити висновок про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з підстав, наведених судом вище. Також на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору та 1/2 витрат на проведення експертизи № 179/01-2020, що становить 3768, а всього 4536 грн. 40 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.358, 364 ЦК України, ст. 88 ЗК України,

Outcome: partial