Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 жовтня 2016 року звернувся до районного суду з позовом до відповідача і прохав стягнути з нього борг по оплаті праці в сумі 58275,97грн та 10608,73грн компенсації втрати частини доходу у зв»язку із порушенням термінів їх отримання, а разом 68884,7грн. При цьому вказував, що працює у відповідача на посаді чергового із 01.07.2011 року по теперішній час. Відповідач, не зважаючи на звернення позивача, з 01.06.2014 року по 01.09.2016 року не виплачував заробітну плату, чим порушив його права. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував та і прохав його задовольнити у повному розмірі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання представника не направив, про місце і час повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без участі представника та заперечення проти позову не надіслав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 01.07.2011 року був переведений на посаду чергового Кременчуцької комплексної геологічної експедиції Казенного підприємства «Південукргеологія» та працює у відповідача до теперішнього часу, що підтверджується копією трудової книжки БТ-1 № 3106926 ( аркуші 6- 7). За розрахунком, наданим відповідачем, позивачу за період з 01.06.2014 року по 1 квітня 2016 року нарахована заробітна плата в сумі 46846,43грн без утримання податків та компенсація в сумі 10085,64грн, яка з урахуванням утриманих податків підлягає виплаті в сумі 8118,93грн. Враховуючи, що відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач зобов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця, а зазначені вимоги закону не виконав, з нього підлягає стягненню невиплачена заробітна плата та всі інші нарахування. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача борг по зарплаті за період з 01.06.2014 року по 01.04.2016 року в сумі 46846,43грн, з якої підлягають утриманню передбачені законом податки та збори. Пунктами 2 та 3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, передбачена у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року, компенсація грошових доходів разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Перевіряючи наданий відповідачем розрахунок компенсації втраченого позивачем доходу за період затримки виплати заробітної плати з червня 2014 року по 1 кевітня 2016 року, суд приходить до висновку про його відповідність вимогам закону, а тому з відповідача підлягає стягненню компенсації в сумі 10085,64грн. З урахуванням утриманих податків до видачі позивачу належить 8118,93грн. Відповідно до ст. 10 ЦПК України на сторону покладається обов»язок доводити підстави своїх вимог і заперечень. Зазначена позивачем сума компенсації понесених ним втрат у розмірі 10608,73грн не підтверджена розрахунками, а тому судом не приймається до уваги. Також суд вважає недоведеним розмір невиплаченої заробітної плати за період з 01.04.2016року по 1.09.2016 року, а тому не вбачає підстав для задоволення вимоги в цій частині. За статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено часткового, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,2грн, від сплати якого звільнений позивач. З урахуванням викладеного, ст.115 КЗпП України, пунктами 2 та 3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 та

Outcome: partial