Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 липня 2015 року звернулась до Кодимського районного Одеської області суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнила та пояснила, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 21 серпня 2006 року вона призначена опікуном над неповнолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки цим же рішенням мати дітей відповідач [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно вказаних дітей. Відповідач ухиляється від надання дітям матеріальної допомоги, не утримує їх, матеріально не забезпечує, хоча зобовязана це робити. З цих підстав, уточнивши свій позов, просила стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання підопічних [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 100 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать її розписки в отриманні судових повісток, що є в справі. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не надала, тому, вважаючи її належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, суд визнає причину її неявки неповажною і відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним зі згоди позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані нею письмові докази та матеріали цивільної справи, вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю неповнолітніх [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №400785, видане 10 лютого 2003 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД №170222, видане 10 лютого 2003 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області). Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 21 серпня 2006 року відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно вказаних дітей. Цим же рішенням опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від \~неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з відсутності у відповідача постійної роботи та заробітку (доходу) суд, при визначені розміру аліментів, які підлягають сплаті відповідачем, враховує зазначені вище обставини та вважає необхідним визначити аліментів у твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved