Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.07.2016 року звернувся до суду з позовом про втрату права користування житловим приміщенням. Посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори він є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] На час отримання спадщини позивач перебував у шлюбі з [PERSON] та проживали у вищевказаному будинку, який ним було отримано як спадкове майно. 07.10. 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано після чого відповідач [PERSON] надалі перебуває на реєстраційному обліку у вищевказаному будинку але фактично в ньому не проживає з 2009 року Позивач прохав визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за адресоюм. Полтава, вулиця Лагоди будинок 31/15 У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримав надав пояснення аналогічні викладеним у позові та прохав його задовольнити повністю. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, прохала відмовити в повному обсязі, посилаючись на те , що позивач створив перешкоди в користуванні житлом відповідачці, фактично виставивши її з даного житла та вселив іншу жінку , з якою створив сім*ю. Вислухавши пояснення позивача та його представника , представника відповідача , свідків дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. На час отримання спадщини позивач перебував у шлюбі з [PERSON] та проживали у вищевказаному будинку, який ним було отримано як спадкове майно. 07.10.2009 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано після чого відповідач [PERSON] надалі перебуває на реєстраційному обліку у вищевказаному будинку але фактично в ньому не проживає з серпня 2009 року. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 червня 2014 року було стягнуто з позивача на користь [PERSON] частину вартості будівельних матеріалів та робіт, використаних при здійсненні реконструкції житлового будинку за адресою [ADDRESS] в розмірі 62109грн. 50 коп. Виконавче провадження по стягненню даних коштів триває. Як встановлено в судовому засіданні після серпні 2009 р. позивач запропонував колишні дружині [PERSON] виселитися , оскільки створив нову сім*ю та є одноособовим власником спірної квартири. [PERSON] позивач вивіз з квартири разом зі всіма її речами та залишив біля будинку її тітки. Після виселення [PERSON] лікувалася в психдиспансері , мала спробу повернутися , звернулася 15.08.2009 р. , але їй було роз'яснено про те , що дані питання необхідно вирішувати в судовому порядку. З цього часу [PERSON] виїхала проживати до своїх батьків за адресою [ADDRESS] , де мешкає до цього часу. Інших спроб [PERSON] вселитися в спірне приміщення не було. Фактично вона вивезла всі свої речі з будинку , отримала компенсацію за частину житлового будинку за рішенням суду , ні є власником будинку та підстави для її проживання разом із сім*єю позивача відсутні. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦПК України член сім'ї , власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як зазначено в постанові Верховного Суду України № 6-57цс11 від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред*явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» , зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. За таких обставин суд вважає, що відповідач, який був відсутній в спірному будинку без поважних причин більше року, втратив право на жилу площу в житловому приміщенні - квартирі, та відсутні достовірні підстави для визнання поважними причини його відсутності в зазначеному житловому приміщенні. Суд встановив, що реєстрація відповідача в спірному будинку, порушує законні права позивача на житло, гарантовані чч.1, 3 ст.47 Конституції України. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на жилу площу, законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved