Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 30.08.2003 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Шепелівка Глобинського району Полтавської області по пров. Залізничному, 6. Він, його дружина [PERSON] та сестра [PERSON] є спадкоємцями майна померлої за заповітом в рівних частках. Його сестра ( дочка спадкодавця) заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала та померла 23.10.2015 року. Його дружина (невістка спадкодавця) з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася і не бажає звертатися. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як виявилося що при житті мати не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. Згідно записів в погосподарських книгах Глобинської міської ради за [PERSON], як за власником, з 1948 року значиться вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями , розташований на приватизованій земельній ділянці. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Глобинської міської ради, представники третіх осіб відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори, сектору державної реєстрації Глобинської РДА, треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав, прохав розглянути справу без участі представника Глобинської міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON]М.(залучена до участі у справі за ухвалою суду) , також направили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 30 серпня 2003 року померла [PERSON] мати позивача. За життя 3 березня 1997 року вона склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Глобинської держнотконтори [PERSON], за реєстровим №1-110, згідно якого усе належне їй майно заповіла сину - [PERSON], дочці [PERSON], невістці [PERSON] в рівних частках кожному. [PERSON], дочка померлої, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала та померла 23.10.2015 року. Невістка померлої - [PERSON] заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.2016 року [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини померлої матері до трьох місяців з моменту набрання рішенням законної сили. З дослідженої судом спадкової справи № 675/2004 після померлої 30.08.2003 року [PERSON], вбачається, що спадщину по заповіту, посвідченому приватним нотаріусом [PERSON] 27 грудня 2000 року, зареєстрованому в реєстрі за № 3363, а саме, право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Мічуріна, розміром 3,45 умовних кадастрових га, прийняла онука померлої - [PERSON]. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 1 липня 2016 року відмовила [PERSON]І у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у селі Шепелівка Глобинського району Полтавської області по пров. Залізничному, 6, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця, який посвідчує її право власності на вказане нерухоме майно. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А-1» - було побудовано у 1964 році, погріб літ. «В», сарай літ. «Б» - у 1962 році, гараж літ. «Г» - у 1968 році, огорожу літ. №1 - у 1965 році. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. У 1965 році питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Згідно записів в погосподарській книзі Глобинської міської ради № 2 за 2001-2005 роки, с. 54 за [PERSON] значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Шепелівка Глобинського району Полтавської області по пров. Залізничному, 6, на земельній ділянці площею 0,47 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 05.07.2016 року № 899/02-04 вбачається, що спадковий житловий будинок та господарські будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Шепелівка Глобинського району Полтавської області по пров. Залізничному, 6, суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину в установленому законом порядку, має право на успадкування названого майна. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved