Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач 24.07.2014 року звернулась до суду з позовною заявою та уточнюючи позовні вимоги просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повнолітня. Також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказувала, що під час перебування у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем вона народила доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, посилалася на те, що з відповідачем вони разом не проживають, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Також позивач вказувала, що її доходу на належне матеріальне забезпечення доньки, гідних умов її життя та розвитку, а також ведення домашнього господарства не вистачає. Відповідач, в свою чергу, є фізично здоровою людиною, інших аліментних зобов'язань немає, тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частині від усіх видів доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною повноліття, витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала (а.с.36). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача (а.с.35). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що під час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах позивач народила доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до копії актового запису про народження № 03 від 18.03.2004 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04.11.2014 року батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, відомості про батька записані на підставі спільної заяви батьків (а.с.32-34). Відповідно до довідки № 172 від 22.07.2014 року, виданої виконавчим комітетом Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 5) донька [PERSON] проживає разом з позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом також встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач фізично здоровий чоловік, інших аліментних зобов'язань не має, а доходу позивача на належне матеріальне забезпечення доньки, гідних умов її життя та розвитку, а також ведення домашнього господарства не вистачає, сам відповідач також не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку). Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180-182,183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь позивача, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду 24.07.2014 року. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь 300 грн. в рахунок відшкодування витрат за надання правової допомоги, то суд дійшов до висновку, що ці вимоги також підлягають задоволенню, в силу ст.. 61, п.2 ч.3 ст.79, ст. 84, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки визнані відповідачем та документально підтверджені актом виконаних робіт з надання юридичних послуг від 24.07.2014 року адвокатом [PERSON], де на складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини він витратив 1 годину, тобто надавав правову допомогу 1 годину, та відповідно до розрахунку, складеного відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», де погодинна оплата праці за годину роботи адвоката складає 40 % від мінімальної заробітної плати витрати склали 487,20 грн., але позивач сплатила 300,00 грн. за знижкою адвоката (а.с. 6,7), які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved