Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 27.08.1997 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO] (повнолітня ососба) та син [PERSON] [INFO] . Як зазначає позивач, протягом останнього року між ними виникали постійні сварки з приводу влаштування обставин подальшого сімейного життя. Позиція відповідача під час намагання знайти спільну мову часто зводилась до прояву агресії в бік позивача. Відповідач не має наміру йти на компроміс із позивачем. Фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, кожен з них призвичаївся жити своїм життям. Існування шлюбу юридично давно не відповідає фактичним обставинам, суперечить інтересам однин-одного. Розірвання шлюбу не завдає та не завдасть шкоди інтересам дитини, навпаки створить сприятливий психологічний клімат для всіх, оскільки остаточно усуне причини конфліктів, не обмежуватиме жодного з подружжя у прийнятті самостійних рішень в подальшому. У зв`язку з наведеним позивач [PERSON] просить шлюб, укладений 27 серпня 1997 року між нею та відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Середнянської селищної ради Ужгородського району, про що було зроблено відповідний актовий запис № 13, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , розірвати. Позивач - [PERSON] в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у його відсутності. Судове засідання у справі було призначене на 27.04.2021 року на 15 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6\~ст. 259 ЦПК України\~складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 05.05.2021 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 серпня 1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської обалсті, та зроблено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] (повнолітня особа) та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Протягом останнього року між ними виникали постійні сварки з приводу влаштування обставин подальшого сімейного життя. Сторони протягом тривалого чачу стали чужими людьми, між ними відсутнє спілкування. Кожен з них живе окремим життям, не приймаючи участі у вирішенні справ одне одного. На даний час між ними припинено ведення спільного господарства, разом вони не проживають. Фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, кожен з них призвичаївся жити своїм життям. Існування шлюбу юридично давно не відповідає фактичним обставинам, суперечить інтересам однин-одного. Розірвання шлюбу не завдає та не завдасть шкоди інтересам дитини, навпаки створить сприятливий психологічний клімат для всіх, оскільки остаточно усуне причини конфліктів, не обмежуватиме жодного з подружжя у прийнятті самостійних рішень в подальшому. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved