Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач 14.12.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с. 3-5), який згодом уточнила (а.с. 60-62), остаточно просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «Г», загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м. з надвірними будівлями: підвал літ. «Гпд», літня кухня літ. «А», душ літ. «Ж», вбиральня літ. «З», споруди № 1-4, що розташований за адресою: вул. Білоруська, буд. 29 в м. Нікополь Дніпропетровської області, у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлого 20 вересня 2013 року. Свої вимоги мотивує наступним. 20 вересня 2013 року помер її чоловік - [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Білоруська, буд. 29 в м. Нікополь Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу від 16.04.1988 року, реєстровий № 2-1809, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в Нікопольському МБТІ 27.04.1988 року в реєстровій книзі № 80 за реєстровим № 142. Придбаний будинок був непридатний для проживання, складався з будинку літ. А, сараю літ. Б та вбиральні літ. В. За життя померлий [PERSON], згідно рішення виконкому Нікопольської міської ради від 10.06.1988 року № 285, отримав дозвіл на будівництво нового будинку замість старого, який непридатний для проживання, що підтверджується відповідною відміткою в Технічному паспорті на будинок. В 1990 році замість старого будинку було побудовано новий будинок літ. Г загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м. та надвірні будівлі підвал літ. Гпд, літня кухня літ. А (на місці старого будинку), теплиця літ. А1, душ літ. Ж, вбиральня літ. З, споруди № 1-3, а також встановлено металевий гараж літ. Д, який зафіксовано в Технічному паспорті, але який не є капітальною спорудою. [PERSON] Державної технічної комісії з прийняття в експлуатацію квартир, індивідуального житлового будинку, господарських і побутових споруд складеного комісією у складі головного архітектора міста [PERSON], інспектора Держархбудконторолю Осмоловської В.Г., інспектора Держсанепідемнагляду Черних О.С., затвердженого Рішенням виконкому Нікопольської міської ради від 23.06.2003 року № 330 житловий будинок літ. Г загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м. з господарськими будівлями розташований по вул. Білоруська, 29 в м. Нікополь прийняті в експлуатацію. За життя [PERSON] склав заповіт від 25.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3221, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, заповів їй позивачу по справі. Їхні спільні діти та відповідачі по справі - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на час смерті [PERSON] досягли повноліття, тож не мають права на обовязкову частку у спадщині та на спадщину не претендують. Вона фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала у спадковому будинку та була зареєстрована за цією адресою. У звязку з тим, що житловий будинок літ. «Г» побудований замість старого будинку літ. А, згідно даних Нікопольського МБТІ не зданий в експлуатацію, нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] їй було розяснено, що не має можливості видати Свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано для визнання права власності на житловий будинок звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Зазначає, що їй невідомо причину відсутності відомостей щодо введення нового житлового будинку в експлуатацію, оскільки існує [PERSON] про прийняття в експлуатацію житлового будинку. [PERSON] листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи вищенаведене, її померлий чоловік, [PERSON] мав всі правові підстави за умови прийняття будинку в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на новозбудований будинок. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за йогої відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с.65). Відповідачі у судове засідання не зявилися, кожен окремо надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення (а.с. 51-54). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1217,1218,1220-1223, 1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України. У судовому засіданні встановлено наступне. 20 вересня 2013 року помер чоловік позивача - [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. (а.с. 7, 10,15). Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Білоруська, буд. 29 в м. Нікополь Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу від 16.04.1988 року, реєстровий № 2-1809, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в Нікопольському МБТІ 27.04.1988 року в реєстровій книзі № 80 за реєстровим № 142. (а.с. 11-12). Придбаний будинок був непридатний для проживання, складався з будинку літ. А, сараю літ. Б та вбиральні літ. В. За життя померлий [PERSON], згідно рішення виконкому Нікопольської міської ради від 10.06.1988 року № 285, отримав дозвіл на будівництво нового будинку замість старого, який непридатний для проживання, що підтверджується відповідною відміткою в Технічному паспорті на будинок, складеного станом на 16.10.2003 року (а.с. 19). В 1990 році замість старого будинку було побудовано новий будинок літ. Г загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м. та надвірні будівлі: підвал літ. Гпд, літня кухня літ. А (на місці старого будинку), теплиця літ. А1, душ літ. Ж, вбиральня літ. З, споруди № 1-3, а також встановлено металевий гараж літ. Д, який зафіксовано в Технічному паспорті, але який не є капітальною спорудою. За життя [PERSON] склав заповіт від 25.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 3221, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та майнові права та обовязки, які належатимуть йому на день смерті, заповів позивачу по справі. (а.с. 14). Їхні спільні діти та відповідачі по справі - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8-9), на час смерті [PERSON] досягли повноліття, тож не мають права на обовязкову частку у спадщині та на спадщину не претендують. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала у спадковому будинку та була зареєстрована за цією адресою (а.с. 15). На звернення позивача до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Г, отримала лист за вих. № 2365/02-14 від 03.11.2015 року про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] Г з причини, що нею не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене майно. (а.с. 6). Так, згідно [PERSON] Державної технічної комісії з прийняття в експлуатацію квартир, індивідуального житлового будинку, господарських і побутових споруд складеного комісією у складі головного архітектора міста [PERSON], інспектора Держархбудконторолю Осмоловської В.Г., інспектора Держсанепідемнагляду Черних О.С., затвердженого Рішенням виконкому Нікопольської міської ради від 23.06.2003 року № 330 житловий будинок літ. Г загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м. з господарськими будівлями розташований по вул. Білоруська, 29 в м. Нікополь прийняті в експлуатацію. (а.с. 13). Однак за життя померлий 20.09.2013 року [PERSON] Г не зареєстрував своє право власності новозбудоване нерухоме майно в Нікопольському МБТІ.. Так, згідно повідомлення КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.07.2016 року №1244, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 29 по вул.. білоруська у м. Нікополі станом на 31.12.2012 року зареєстроване за [PERSON] в цілому на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.1988 року, р. № 2-1809, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою. Опис обєкта станом на 14.07.2016 року: житловий будинок «Г», підвал літ. «Гпд», літня кухня-сарай-лазня літ. «А», гараж літ. «Д», душ літ. «Ж», вбиральня літ. «З», 1-4 - споруди. Загальна площа житлового будинку літ. «Г» складає 64,7 кв.м., житлова площа 39,3 кв.м. Також згідно примітки зазначеної повідомлення КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок літ. «Г», збудований згідно ріш. № 285 від 10.06.1988 року виконкому Нікопольської міської ради, акт прийомки в експлуатацію затверджений ріш. № 330 від 23.06.2003 року виконкому Нікопольської міської ради, але документи на нього належним чином не переоформленні. Житловий будинок «А» переобладнаний в літню кухню-сарай-лазню не виконано рішень. № 285 від 1988 виконкому Нікопольської міської ради щодо знесення житл. Будинку «А». (а.с. 64). [PERSON] листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється, що по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи вищенаведене, померлий [PERSON] мав всі правові підстави за умови прийняття будинку в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на новозбудований будинок. Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON], померлого 20.09.2013 року, але не може реалізувати своє право. Як вбачається з листа завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, В. .[PERSON] за № 94/01-09 від 26.01.2016 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 4760472, виданої 26.01.2016 року, після смерті [PERSON], померлого 20.09.2013 року за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.46-48). На підставі викладеного, суд вважає за можливе позовні [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved