overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2021 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовував тим, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя з відповідачкою не склалось, у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує формально. Тому просив розірвати шлюб із відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с.10). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає та просить шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності (а.с.18). За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29.07.2006 року у селі Вербівці, Городенківського району, Івано-Франківської області, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис №2 (а.с.3). У даному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Шлюб існує формально. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, та стягнути судові витрати з відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності (а.с.16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача надійшла заява в якій він позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с.36-38). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22.01.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис №62 (а.с.8). У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір позивачкою в розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача в її користь. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.09.2009 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 року було розірвано. За час проживання у шлюбі у них народилася дитина син [PERSON] [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 11.04.2016 року позивач [PERSON] предявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд цієї заяви і до виповнення повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON] [INFO], зобовязаний утримувати його до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,2грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.09.2016р звернулась до суду із дійсним позовом, вказуючи, що з [PERSON], відповідачем у справі, має спільну дитину - [PERSON], [INFO], однак у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебуває. Свій позов мотивує тим, що їх спільна донька знаходиться на її утриманні, проживає разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як працює. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги цілком, просила їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, та в заяві зазначив, що згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в заявленому позивачкою розмірі - 1/3 частини з усіх видів його доходів. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд знаходить заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (серія [NUMBER], виданого 29.06.2010р у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №879) батьком дитини записаний відповідач - [PERSON] З наданих до суду письмових заяв вбачається, що позивач підтримала позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання неповнолітньої доньки, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в заявленому розмірі, а саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.09.2016 року звернулася до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В заяві вказала, що 11.05.1996 року між нею та [PERSON], був укладений шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. 16.08.2000 року шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний. На даний час її дочка [PERSON] навчається у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на 3 курсі денного відділення державної форми навчання природничого факультету. В звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, в добровільному порядку батько матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму до закінчення навчання. Позивач у судове засідання не зявилася, прохала розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причини неявки не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів , що містяться в справі Судом встановлено, що 11.05.1996 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. 16.08.2000 року шлюб між [PERSON] та відповідачем був розірваний відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського РУЮ м. Полтави, актовий запис № 507. Відповідно до довідки виданої начальником житлово-комунального відділу дочірнього підприємства «Кроки» ТОВ «Крокуль» [PERSON] знаходиться на утриманні матері - [PERSON] На даний час її дочка [PERSON] навчається у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на 3 курсі денного відділення державної форми навчання природничого факультету, що підтверджується довідкою № 6213/07 від 07.09.2016 року за підписом декана факультету [PERSON]. Термін навчання, згідно довідки триватиме до 30.06.2018 року. В звязку з навчанням [PERSON]С потребує матеріальної допомоги, мати не має змоги самостійно утримувати дочку в добровільному порядку батько матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] до закінчення терміну навчання - 30.06.2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.09.2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 27.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 27.08.2010 року зроблено відповідний актовий запис №1849. Позовна заява мотивована тим, що протягом останнього часу відносини між подружжям погіршилися, вони перестали розуміти та любити один одного, з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. Відповідач створював стресові ситуації, пред`являв позивачу необґрунтовані претензії, ображав її, принижував честь та гідність. З січня 2015 року подружжя припинило спільне проживання та ведення спільного господарства. Позивач дійшла переконання, що сім`я фактично перестала існувати, її відновлення неможливе, шлюб існує формально. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини. Під час шлюбу в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який за спільною згодою сторін після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Майнових спорів між подружжям немає. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив, просив справу розглядати у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Судом використано надану процесуальним законом можливість з надання строку для примирення подружжя, разом з тим, у наданий судом термін примирення не відбулось, про що свідчить позиція позивача, викладена у її заяві від 03.03.2017 року (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.10.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення нарахованих аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів. В заяві вказала, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 22.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття-12.07.2024 р. Станом на 26.10.2015 року [PERSON] заборгував по сплаті аліментів перед [PERSON] на утримання сина Дмитра-5102,63 грн. Сума за прострочення сплати аліментів складає 1523,61 грн. Загальна сума заборгованості, що включає в себе тіло заборгованості та пеню, складає 6626,24 грн. Прохала стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 5102,63 грн., неустойку(пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 1523,61 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач позов визнав та прохав розстрочити виконання рішення суду у звязку із скрутним матеріальним станом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 22.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття-12.07.2024 р. Станом на 26.10.2015 року [PERSON] заборгував по сплаті аліментів перед [PERSON] на утримання сина Дмитра-5102,63 грн. Сума за прострочення сплати аліментів складає 1523,61 грн. Загальна сума заборгованості, що включає в себе тіло заборгованості та пеню, складає 6626,24 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає, в процесі виконання рішення суду відповідач не позбавлений можливості перераховувати позивачу заборгованість частками по мірі надходження коштів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.10.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі протягом п»яти років перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попереднє судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] протягом п»яти років перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved