Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області про\~\~ визнання права власності на\~ спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 23.06.2005 року в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області. В обгрунтування позову посилається на те, що 23.06.2005 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок\~ з господарськими будівлями і спорудами,\~ що знаходиться за адресою вул. О.Кобилянської,11\~ в с. Кадубівці\~ Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради 24 січня 1995 року та зареєстрованого в реєстрі №02, який на час відкриття спадщини скасовано та змінено не було, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла йому. Чоловіка у [PERSON] не було, а він був єдиним сином. При даних обставинах, він являється єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкового майна [PERSON] Позивач зазначає, що спадщину після смерті матері прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.06.2005 року в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №007815 від 23.06.2005 року (а.с. 13). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання вул. О.Кобилянської,11 в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кадубовецької сільської ради 24 січня 1995 року та зареєстрованого в реєстрі №02, який на час відкриття спадщини скасовано та змінено не було, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла позивачу. Чоловіка у [PERSON] не було, а позивач був єдиним сином, тому при даних обставинах, він являється єдиним спадкоємцем за заповітом, спадкового майна [PERSON] [PERSON] бажає прийняти спадщину за заповітом, після смерті матері, в звязку з чим звернувся до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №512/2005. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом позивач звернувся до нотаріуса із заявою (а.с.47 спадкової справи), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по вул. О.Кобилянської, 11 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.10.2017 року (а.с.25). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О.Кобилянської, 11 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON] що підтверджується довідкою виконкому Кадубовецької сільської ради №192 від 03.11.2017 року. Дане господарство збудоване за власні кошти, колгоспним двором не рахується. Документи на право власності на будинок сільська рада не видавала. (а.с.16), В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON] як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 27-32), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №338 від 17.10.2017 року (а.с. 33), житловий будинок, розташований по вул. О.Кобилянської, 11 в с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1968-1980 роки, його вартість становить 92076 (девяносто дві тисячі сімдесят шість ) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved