Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач 25.01.2016 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, уточнивши позовні вимоги заявою від 20.11.2018 року, просив: - зобов`язати [PERSON] не перешкоджати позивачу в питаннях, пов`язаних з спілкуванням а вихованням сина [PERSON] , [INFO] ; - встановити такий спосіб участі батька у виховані сина: систематичне його находження з позивачем по місцю його проживання ( [ADDRESS] ) з 14.00 кожної першої та третьої п`ятниці до 17.00 годин кожної першої і третьої неділі; систематичне перебування сина з батьком протягом 30 днів серпня кожного року; систематичне перебування сина разом з батьком через кожен рік в період з 15 по 18 вересня, також з 30 грудня по 8 січня, починаючи з 2019 року; систематичне перебування сина з батьком кожен рік в період з 28 квітня по 3 травня. В обґрунтування позовних вимог відзначив, що 19.07.2012 року між ним та [PERSON] відділом РАЦС Івано-франківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №823. [INFO] у них народився син - [PERSON] . З моменту народження до осені 2013 року дитина проживала спільно з батьками в Івано-Франківську, де позивач працював, пізніше переїхали до м. Одеси та проживали у квартирі матері позивача за адресою [ADDRESS] . Проте, відносини між позивачем та відповідачем погіршились та були прийнято рішення, що [PERSON] разом з сином та братом переїде до квартири, що належить матері відповідачки ( [ADDRESS] ). Між сторонами була досягнута домовленість, що дружина [PERSON] не буду перешкоджати (обмежувати) позивачу у спілкуванні з дитиною, у тому числі, що син буде залишатись декілька разів на тиждень у позивача. Втім, не зважаючи на домовленості, відповідачка перешкоджає нормальному спілкуванні позивача з сином, з 04.12.2015 року вона дала побачитись з дитиною лише декілька разів. За уточненою позовною заявою [PERSON] зазначив, що рішенням органу опіки та піклування ПРА ОМР від 12.05.2016 року зобов`язано [PERSON] не чинити позивачу перешкод у спілкуванні та зустрічах з сином, визначено наступний порядок: систематичні зустрічі з сином кожного вівторка, п`ятниці та неділі з 09.00 до 18.00 год., а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю між батьками. Проте, навіть вказане рішення органу опіки та піклування відповідачкою не виконується, починаючи з грудня 2015 року позивач не бачив сина. У зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутись до суду. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою якої від 26.01.2016 року провадження у справі відкрите. До суду (т.1 а.с.50-53) надійшли заперечення на позовні вимоги від [PERSON] , згідно яких просила частково задовольнити позовні вимоги, а саме встановити порядок спілкування батька з сином щовівторка та четверга з 17.00 до 20.00 годин поза межами місця проживання батька. Заперечення мотивовані тим, що після знаходження сина з позивачем вдень поведінка дитини змінилася, він став збудженим та істеричним, а колишній чоловік став відмовляти їй у поверненні дитини. Після побиття відповідачки на очах у сина, [PERSON] почав зустрічатися з [PERSON] у вихідні дні в присутності матері. У зв`язку з тим, що дитина частко хворіє, за рекомендацією лікарів, син не ходить до садочку та потребує домашнього догляду, у зв`язку з чим відповідач категорично проти залишення дитини на ніч у батька. Вказує, що не заперечує проти спілкування батька з сином, втім вважає, що таке спілкування негативно відображається на дитині. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року позовні вимоги задоволено частково: зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у вихованні та спілкуванні їз сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] . Встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] наступний: встановити порядок спілкування та побачень [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] за місцем його проживання ( [ADDRESS] ) кожного вівторка, четверга з 09.00 до 18.00, та кожну першу та третю п`ятницю з 19.00 год. по 19.00 год. суботи (першої та третьої) щомісяця; а у святкові дні та дні народження батьків ( [PERSON] та [PERSON] ) - за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, до стабільного покращення стану здоров`я дитини, що буде сприяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини. [PERSON] не погоджуючись з рішенням Приморського районного суду м. Одеси подав 25.07.2016 року апеляційну скаргу. Також 29.07.2016 року [PERSON] подала апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року апеляційні скарги сторін відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року залишено без змін. [PERSON] подала касаційну скарги на рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанції. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2017 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій суд касаційної інстанції вихдив з того, що не було встановлено можливості знаходження дитини з батьком у нічний час. Справа повернулася до Приморського районного суду м. Одеси та 28.03.2017 року була передана судді Нікітіній С.Й. На підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 21.09.2017 року по справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого справа надійшла до провадження судді Загороднюка В.І., ухвалою якого від 22.09.2017 року була прийнята до провадження. На підставі розпорядження керівника апарату суду №776/19 від 04.02.2019 року, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] , по справі проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я. та ухвалою від 06.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.03.2019 року. У підготовчому засіданні 04.03.2019 року було прийнято до провадження заяву про зміну позовних вимог (т.2 а.с.170-171). Протокольною ухвалою від 04.03.2019 року було витребувано від органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМ висновок. Протокольною ухвалою від 09.04.2019 року залучено до участі у справі Тарутинську райадміністрацію в якості третьої особи та витребувано від останньої висновок щодо можливості систематичного знаходження сина з батьком. В результаті проведеного підготовчого засідання 20.06.2019 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 31.07.2019 року. У судовому засіданні 31.07.2019 року було задоволено заяву [PERSON] про відкладення розгляд справи, розгляд справи відкладено на 27.08.2019 року. У зв`язку з неявкою сторін до судового засідання 27.08.2019 року, розгляд справи було відкладено до 26.09.2019 року. У судовому засіданні 26.09.2019 року закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, оголошено перерву для підготовки до судових дебатів до 30.10.2019 року. У судове засідання 30.10.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Надала письмову промову, згідно якої просила встановити зустрічі дитини з батьком у присутності матері у вівторок та четвер з 15.00 до 17.00 годин. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши докази, заслухавши учасників справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 19.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 823. Від шлюбу в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (т.1, а.с.54). Спільне життя сторін не склалося, тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини й з жовтня 2015 року мешкають окремо, а їх син [PERSON] залишився проживати з матір`ю [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] . Станом на час розгляду справи [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2016 року було розірвано шлюб між сторонами. Відповідно до частини 3 статті 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятковими випадками коли це суперечить інтересам дитини. Добровільно сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку зустрічі батька з малолітнім сином. Позивач вказує, що з часу окремого проживання неодноразово звертався до [PERSON] з проханням встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте відповідачка у зустрічах з дитиною відмовляла. З метою врегулювання порядку зустрічей батька з дитиною позивач звернувся до органу опіки та піклування. Відповідачем долучено до справи довідки з яких вбачається, що дитина сторін [PERSON] , часто хворіє, зокрема з Висновку лікарської контрольної комісії Комунальної установи «Тарутинський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Одеської області від 04.10.216 року вбачається, що [PERSON] стоїть на обліку в лікарні як дитина, що часто хворіє (т.2 а.с.21). У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. За ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Прийняте рішення органу опіки та піклування є обов`язковим для батьків. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, і тому і батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки га піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 23 травня 2016 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, надала висновок №01-11/438 (т.1 а.с.72-73). Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вирішила зобов`язати [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька [PERSON] з його малолітнім сином [PERSON] , [INFO] ; визначити способи участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною щовівторка, щоп`ятниці та щонеділі з 09.00 до 18.00 години, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю батьків. Втім, згідно висновку органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області №01/01-12/933 від 24.06.2019 року систематичне знаходження [PERSON] за місцем проживання батька є не доцільним. Органі опіки та піклування вважають за доцільне [PERSON] відвідувати сина [PERSON] , [INFO] , за згодою сина та у присутності матері, у будь-який визначений судом час. Згідно висновку дитина через хворобливий стан потребує особливого догляду та з дитинства перебуває на спеціальній дієті, а [PERSON] повідомляв, що батько давав йому їжу, яку мама забороняє. Також за результатами бесіди дитини з психологом встановили, що батько у [PERSON] викликає негативні емоції та страх втрати матері. Дитина проживає разом з матір`ю в смт Тарутин Одеської області, в той час як батько дитини проживає в м. Одесі. Висновок Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, який є точнішим, у зв`язку з перевіркою стану дитини та ведення розмов з батьками у 2019 році, по відношенню до висновку Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, який складений у 2016 році, передбачена не доцільність нічних перебувань [PERSON] з батьком та спілкування з батьком виключно в присутності матері та за згодою сина. Суд враховує проведені розмови психолога з дитиною та рекомендації щодо відвідування психолога, відповіді [PERSON] щодо зустрічі з батьком, тому приходить до висновку про неможливість задоволення вимог [PERSON] в обсязі, викладеному в заяві про зміну позовних вимог. Беручи до уваги підстави скасування рішення суду, суд відзначає, що нічне перебування та добові перебування [PERSON] у батька [PERSON] можуть негативно вплинути на стан психічного та фізичного здоров`я дитини, адже дитина відчуває страх втрати матері під час перебування з батьком, також [PERSON] потребує систематичного та особливого догляду за рекомендаціями лікарів. [PERSON] станом на день вирішення справи виповнилося 7 років, тому дитина навчається або буде навчатися в навчальному закладі (відомостей суду не представлено), що позбавляє можливості батька бачитися з дитиною в першій половині дня, тому графік запропонований [PERSON] з 15:00 год. до 17:00 год. кожного вівторка та четверга, на думку суду, є таким, що забезпечить інтереси дитини та відповідатиме медичним рекомендаціям. Втім, побачення батька з дитиною лише за бажанням дитини, на думку суду, є обмеженням для позивача, оскільки дитини, що виховується тривалий час лише матір`ю в такому віці, з огляду на психологічні характеристики, може не виявити зовсім бажання зустрічей з батьком. За таких обставин, враховуючи побажання сторін та забезпечуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, та встановити зустрічі [PERSON] з [PERSON] кожного вівторка та четверга з 15 до 17 години у присутності матері - [PERSON] .

Outcome: partial