Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 серпня 2018 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 жовтня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобич Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області; актовий запис № 643. В обґрунтування цих вимог вказує, що від шлюбу у них є неповнолітня дочка, яка проживає з ним. Протягом останніх декількох років його стосунки з дружиною розладнались, зникли взаємопорозуміння і взаємоповага. Вони почали часто конфліктувати. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки сторони, в процесі проживання однією сім'єю, виявили несумісність характерів, різні погляд на життя. Фактично, сім'я припинила своє існування. На момент подачі позову вони проживали окремо, спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач та його представник у судовому засіданні вказані вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві. [PERSON] також додав, що з відповідачем він не підтримує спільних стосунків уже більше трьох років, спільно не проживає з 01 вересня 2018 року. Близько чотирьох місяців він підтримує стосунки з іншою жінкою. Проти надання строку на примирення він категорично заперечує, оскільки це не має жодного сенсу. Відповідач проти задоволення позову заперечила та просила надати термін на примирення. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне: 25 жовтня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області 25 жовтня 2007 року складено відповідний актовий запис № 643. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 06 вересня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. [INFO] року від шлюбу сторін народилась дочка - [PERSON]. Про вказане свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 02 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області (актовий запис № 781 від 02 грудня 2009 року). Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносити сторін припинились, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Додатковим доказом того, що примирення сторін неможливе є те, що позивач підтримує стосунки з іншою жінкою. Ситуація, в якій позивач, не розірвавши шлюбних відносин з відповідачем, підтримує стосунки з іншою жінкою, може негативно вплинути на психічне здоров'я їх дитини. Підірвати її повагу до інституту сім'ї, що є неприпустимим. Щодо доводів відповідача про надання часу для примирення, слід зазначити, що вперше таке бажання [PERSON] висловила 14 вересня 2018 року, подавши до суду відповідну заяву. З того моменту сплинуло більше двох місяців, однак позиція позивача жодним чином не змінилась. Він як і раніше категорично заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Саме тому суд вважає, що вживання заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та завідомо безрезультатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved