Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] міськрайсуду Кіровоградської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою м. Світловодськ вул. Українська, 51 Кіровоградської області та стягнення 17000 грн. моральної шкоди за рахунок державного бюджету України, мотивуючі, що рішенням [PERSON] міськрайсуду від 20.12.2007 року по справі №2-2726/2007 на його користь було присуджено право власності на спірний житловий будинок. Рішення набрало законної сили та було виконано, однак сестри позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON], з моменту коли позивач юридично оформив свої права на спадковий будинок, стали вимагати своєї долі у спадщині, звернулись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, внаслідок чого попереднє рішення було безпідставно скасовано та прийняте нове рішення, яким позивача позбавлено права на 2/3 частини спадкового будинку, чим судовою владою грубо порушені вимоги ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу першого до Європейської Конвенції, ст.ст. 321, 328 ЦК України та заподіяно моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представники відповідачів [PERSON] міськрайсуду та Апеляційного суду Кіровоградської області в судове засідання не зявились, від представника суду першої інстанції надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, з позовом не згоден. Представник Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області, якому делеговані повноваження представника Держави України, позов не визнав і пояснив, що рішенням [PERSON] міськрайсуду Кіровоградської області від 20.12.2007 року по справі №2-2726/2007 було визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 510 кв.м. в м. Світловодську по вул. Українській, б. 51 Кіровоградської області за [PERSON] Проте зазначене рішення було скасовано за нововиявленими обставинами та рішенням [PERSON] міскрайсуду від 30.09.2010 року визнано право власності на спадкове майно по 1/3 частині за всіма спадкоємцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.01.2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25.10.2011 року рішення [PERSON] міскрайсуду від 30.09.2010 року залишено без змін, що свідчить про те, що поділ спадкового майна визнано законним обґрунтованим та таким, що винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, та підстави для задоволення позову відсутні. Суд вислухавши сторони та вивчивши письмові матеріали справи, встановив, що позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 510 кв.м. в м. Світловодськ вул. Українська, б. 51 Кіровоградської області, після смерті їх батька [PERSON] Рішенням [PERSON] міськрайсуду Кіровоградської області від 20.12.2007 року по справі №2-2726/2007 за позивачем [PERSON] було визнано право власності на спадковий житловий будинок, однак ухвалою цього ж суду від 28.11.2008 року зазначене рішення було скасовано за нововиявленими обставинами за заявою відповідачів [PERSON] та [PERSON] 30.09.2010 року [PERSON] міськрайсудом прийняте нове рішення, яким в позові [PERSON] відмовлено, а зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] задоволено, визнано за кожним зі спадкоємців право власності по 1/3 частині на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.01.2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25.10.2011 року рішення [PERSON] міскрайсуду від 30.09.2010 року залишено без змін. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Рішенням судів першої, апеляційної та касаційної інстанції визнано за спадкоємцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться на земельній ділянці площею 510 кв.м. в м. Світловодськ вул. Українська, б. 51 Кіровоградської області, після смерті їх батька [PERSON] Відповідно до ст.ст. 223, 319, 349 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Цивільно-процесуальним Кодексом України передбачено, що законність процесуальних рішень суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального контролю. Згідно з положеннями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності суддів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим Процесуальним законом порядком у справі не допускається. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач звертаючись до суду з окремим позовом до Світловодського міськрайонного суду, Апеляційного суду Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно, фактично намагається оспорити рішення судів першої, апеляційної так касаційної інстанції за межами передбаченого законом процесуального контролю, тому позов в частині визнання права власності на спадковий житловий будинок до задоволення не підлягає. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного, що відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Однак позивачем не наведено обставин якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно моральну шкоду, з огляду, що рішення суду про поділ спадкового майна визнано законним обґрунтованим та таким, що винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тобто права позивача не порушувались відповідачами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed