Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.12.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що з 15 квітня 2014 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і має від нього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач працює, не є інвалідом, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 02 листопада 2014 року, у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня предявлення позовної заяви до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від нього надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі (а.с. 23). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 15 квітня 2014 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. Відповідно до актового запису № 484 від 12 листопада 2014 року, батьком [PERSON], 02 листопада 2014 року, є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач проживає окремо від родини, матеріально родину не підтримує, грошей на утримання неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.ст.182-183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюються судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини,сімейного та матеріального становища сторін, їх доводів, інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку (доходу) відповідача по справі. Відповідачем заперечень проти позову не надано. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому мають бути стягнуті з відповідача починаючи з 23 грудня 2016 року, тобто з дня звернення [PERSON] до суду з позовною заявою. Таким чином, аналізуючи надані позивачем та дослідженні судом докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та достатньо обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved