overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , 12 червня 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ними практично припинились шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за відсутності позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 07 жовтня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 13 Колодненською сільською радою Збаразького району Тернопільської області. Судом встановлено,\~що від\~даного шлюбу\~в подружжя\~неповнолітніх дітей\~немає, сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , 12 червня 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами припинились шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Також, просила відновити прізвище після розірвання шлюбу належне їй до реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 01 грудня 2000 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №4 Полянською сільською радою Золочівського району. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати та відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.01.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем від шлюбу, який 23.01.2008 року рішенням Тетіївського районного суду розірвано, мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.01. 2014 року до [INFO] року, а з 01.03. 2014 року до повноліття дитини в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. В судовому засідання відповідач позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 23.01.2008 року рішенням Тетіївського районного суду Київської області було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Із копії рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19.10.2012 року вбачається, що з [PERSON] стягнено аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів на утримання повнолітнього сина, що навчається з 24.09.2012 року по [INFO] року. Встановлені судом факти підтверджуються: поясненням сторін, копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.01.2008 р. серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області ( а.с.- 5), копією свідоцтва про народження дитини виданого Росішківською сільрадою Тетіївського району Київської області від 29.05.2003 р. серія [NUMBER] ( а.с.- 6 ), довідкою Росішківської сільської ради від 03.01.2014 року № 1, із якої встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері ( а.с- 7) , копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 19.10.2012 року з якого вбачається , що з відповідача стягнено аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається (а.с.-18-19). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243 гр. 60 коп. судового збору, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.01.2016 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 07.11.2006 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розлучення прізвище позивачу залишити незмінним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 07.11.2006 р. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.01.2016р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.09.1993р. Панфіловською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 08. В суд сторони не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримуються та визнаються. Тому суд розглядає справу без участі сторін, за ст.ст. 130, 174 ЦПК у підготовчому засіданні, без технічної фіксації. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, сторони уклали шлюб 28.09.1993р., який було зареєстровано Панфіловською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження, у сторін від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] та повнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON], [INFO] (а.с. 7-10). З серпня 2015р. між сторонами перервані сімейно-шлюбні відносини, бажання до примирення у сторін немає. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Суд вважає, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам сторін. Згідно ст.111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не бажають продовжувати сімейно-шлюбні відносини. На вказаних підставах суд вважає позов обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу прізвище сторони не змінюють. Спір про розподіл майна та проживання дітей відсутній. Про відшкодування судових витрат не заявлено, суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.01.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 13.09.2008 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, так як вони не зійшлися характерами, у звязку з чим шлюбні відносини між ними на даний час припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву від 12.02.2016 року про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просить шлюб з відповідачкою розірвати (а.с.22). Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву від 12.02.2016 року, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та повідомила, що з позовними вимогами згодна. Також у своїй заяві відповідачка просила суд відновити їй дошлюбне прізвище «Горбурова» (а.с.22). Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 13.09.2008 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, і в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачкою порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.02.2014 року звернувся до районного суду з позовом до відповідача і прохав стягнути з нього борг по оплаті праці і моральну шкоду. При цьому вказував, що працював у відповідача охоронником і слюсарем з механоскладальних робіт 4-го розряду з 01.03.2000 року згідно наказу №14-к від 28.02.2000 року. Відповідно до наказу №126-П від 11.08.2013 року звільнений за власним бажанням. При розрахунку позивачу не виплачена заробітна плата в сумі 1543,19 грн. Відповідач після звільнення до цього часу не розрахувався з боргом, що примусило позивача звертатись до суду за примусовим стягненням. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримував, погодившись з наданою відповідачем довідкою про розмір боргу по заробітній платі і прохав стягнути борг і 300грн моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не з»явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив листа, в якому прохав справу розглядати без представника Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач наказом №14-к від 28.02. 2000 року прийнятий на роботу на посаду охоронника, 19.02.2009року переведений слюсарем з механоскладальних робіт на ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» і звільнений з роботи 19.08.2013року. Із наданої відповідачем довідки вбачається, що заборгованість по заробітній платі становить 1543,19грн. Відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач обов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця і за ст.116 КЗПП України в день звільнення працівника виплатити йому всі належні від підприємства суми. Дані вимоги закону відповідач не виконав, через що утворилась заборгованість, яку не виплачено позивачу при звільненні, а тому його вимога підлягає задоволенню в частині стягнення боргу по заробітній платі. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по зарплаті. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вимога про виплату маральної шкоди позивачем не доведена, доказів спричинення моральної шкоди він не надав, а тому вона задоволена бути не може. З урахуванням викладеного, ст.ст. 115, 116 КЗпП України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.02.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що 10 вересня 2007 року рішенням Тетіївського районного суду Київської області було позбавлено батьківських прав [PERSON], який є відповідачем по справі відносно своєї дочки [PERSON] [INFO]. Розпорядженням Тетіївської РДА Київської області від 30.08.2012 року № 625 було встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] та призначено опікуном на нею [PERSON] З 30.08.2012 року [PERSON] проживає та перебуває на утриманні позивачки, а поскільки відповідач добровільно не бажає сплачувати кошти на утримання дочки, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що 10.09.2007 року рішенням Тетіївського районного суду Київської області було позбавлено батьківських прав відповідача відносно своєї дочки [PERSON] [INFO]. Розпорядженням Тетіївської РДА Київської області від 30.08.2012 року № 625 встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] та призначено опікуном на нею позивачку. З 30.08.2012 року [PERSON] проживає та перебуває на утриманні позивачки. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про народження [PERSON] 13.08.2000 р.н, серії 1-БК № 275504 виданого Черепинською сільською радою Тетіївського району Київської області (а.с.-3), копією розпорядження № 625 від 30.08.2012 року виданого Тетіївською РДА Київської області про встановлення опіки та призначення опікуном [PERSON] (а.с.-4), довідкою виданою Черепинською сільською радою Тетіївського району Київської області про знаходження [PERSON] на утриманні позивачки (а. с.-5) Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, [PERSON], як особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, то ж суд у відповідності зі ст.ст. 166, 181 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.02.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 18. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя остаточно припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримала позов та просила суд слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та просив суд слухати справу у його відсутність. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб І-НО № 222862 від 11.09.2010 року, виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 18. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дослідив матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.02.2018 року звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказав, що 03.11.1978 року у відділі ДРАЦС Біляївського РУЮ Одеської області позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей на даний час сторони не мають. Розірвати шлюб з [PERSON] в державних органах реєстрації шлюбу [PERSON] не має можливості, оскільки на даний час не підтримує ніяких звязків з відповідачем та адреса теперішнього місця її проживання позивачу не відома. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у нього з відповідачкою не склалося, з 1990 року сторони не проживають разом. Причиною розпаду сімї стали несхожість характерів, різні погляди на життя. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, представник позивача надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 16.05.2018 року повторно не зявилася, з матеріалів справи вбачається, що вона належним чином повідомлена про розгляд справи. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників судового процесу,

Outcome: approved