Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач 18.01.2017 звернулася до суду з позовною заявою та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 29.03.2009, на земельну ділянку площею 3,9156 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 12:218:840:00:03:023:0021, яка належала за життя [PERSON], на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 040550 від 20.07.2004. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що 29.03.2009 померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі й на вище вказану земельну ділянку. При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 29.03.2009, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку перешкоджає позивачу реалізувати її спадкові права, у звязку з чим, позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом Представник позивача [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити у повному обсязі (а.с.55,67). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.59). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.03.2009 померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої від 30.03.2009 (а.с.3). Родинні відносини між померлою та позивачем підтверджуються матеріалами справи, а саме свідоцтвом про народження позивача від 22.11.2000, відповідними Витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян, довідками відділу ДРАЦС (а.с.3,4-7,8,9,10-15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй за життя майно, зокрема, на належну їй на підставі Державного акту на право власності на землю серії ДП № 040550, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412103071, земельну ділянку площею 3,9156 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 12:218:840:00:03:023:0021 (а.с.28). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] за життя заповітів не складала, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.02.2017 (а.с. 74). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.02.2017 слідує, що після смерті [PERSON], померлої 29.03.2009, заведено спадкову справу № 51058571, видані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою вул. Свято-Миколаївська, 26, с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 0,35 га, яка розташована за вказаною адресою (а.с.20,23,73). Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття, окрім позивача [PERSON], ніхто не звертався (а.с.72). При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 29.03.2009, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.30). Як вказувала позивач та даний факт нічим не спростований, Державний акт на право власності на землю серії ДП № 040550, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412103071 на спірну земельну ділянку був втрачений ще за життя спадкодавця (а.с.1). З відомостей Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 17.02.2017 слідує, що дійсно за життя [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 040550, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412103071, належала земельна ділянка площею 3,9156 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.64). Отже відсутність оригіналу Державного акту перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаної земельної ділянки має здійснюватися в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне визнати за позивачем, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON], померлої 29.03.2009, право власності на земельну ділянку площею 3,9156 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої станом на 26.12.2016 складає 74005,00 грн. (а.с.32), та належала останній на підставі Державного акту на право власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010412103071, виданого 20.07.2004 на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації від 30.09.2003 № 872-р.

Outcome: approved