Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.06.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій зазначив, що він є основним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. В вищевказаній квартирі також зареєстровані його дружина [PERSON] та його син [PERSON]. З липня 1998 року відповідач вибув з даної квартири, пояснивши, що він виїздить на заробітки. По теперішній час відомостей про його місце мешкання не має. За період з 1998 року, відповідач не приймає участі у витратах по комунальним послугам, ніякої участі в утриманні даного житла не приймає, та ним не користується. Просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням слухати справи у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи належним чином повідомлена, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та позовні вимоги позивача підтримує повністю. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Третя особа - представник КП «ЖКС м. Гірник» в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи належним чином повідомлений, надав суду заяву з клопотанням слухати справи у його відсутність та позовні вимоги позивача підтримує повністю. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку с т. ст. 224-225 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справ, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини встановив наступне. Відповідно довідки форми Б, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 389 від 21.05.2014 року, виданої КП «ЖКС м. Гірник» [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], за даною адресою, також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Останні за вказаною адресою не мешкає. Згідно акту про не проживання № 43 від 04.02.2014 року, складеного депутатом Гірницькою міською радою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з липня 1998 року та по теперішні час не мешкає. Згідно довідки від 19.05.2014 року, виданої КП «Селидівське Бюро технічної інвентаризації» квартира за адресою: [ADDRESS] в числі приватизованих не числиться. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 191 ЖК України закріплено, що житлові спори вирішуються відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 8. ст. 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія закону). Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад один рік.

Outcome: approved