Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.07.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.11.2000 року в с. Спірне Великописарівського району Сумської області за місцем постійного проживання помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку та господарських споруд за № 4 по вулиці Ватутіна в с. Спірне Великописарівського району Сумської області, що належить померлому відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.11.1994 року, розташованого на приватизованій земельній ділянці. Батько за життя залишив заповіт на користь своєї дружини, її матері [PERSON], яка померла 29.04.2001 року. Вона є спадкоємцем першої черги за законом як донька померлого, спадщину прийняла фактично шляхом вступу у володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 549 ЦК України /в ред. 1963 року/, який діяв на той час. Інші спадкоємці відсутні. Оформити спадщину в нотаріальній конторі неможливо, оскільки оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачений. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Виготовити дублікат свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала /а.с.24/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.34/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 23 листопада 2000 року в с. Спірне Великописарівського району Сумської області у віці 76 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.6/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та господарських споруд за № 4 по вулиці Ватутіна в с. Спірне Великописарівського району Сумської області, що належить померлому відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 14.11.1994 року, розташованого на приватизованій земельній ділянці, вартість домоволодіння складає 48 460 гривні /а.с.12-19//. 27.06.1998 року батько позивачки склав заповіт на користь [PERSON], посвідчений секретарем Ямненської сільської ради, реєстровий № 46 /а.с.7/. [PERSON] померла 29.04.2001 року у віці 70 років в с. Спірне Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом як донька, родинні стосунки підтверджені /а.с.21-22/. Спадщину після смерті батька прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, так як провела його поховання, розпорядилася речами /а.с.32/. Оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.23/. Відповідно довідки сільської ради рішенням виконкому за № 51 від 16.12.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в с. Спірне Великописарівського району по вул. Ватутіна, 4 загальною площею 0, 60 га. Державний акт на земельну ділянку не виготовлявся /а.с.33/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК України /ред. 1963 р./, який діяв на день смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 23.11.2000 року, позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку із тим, що втрачений оригінал свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок. Визнати право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved