Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 серпня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 03 червня 2008 року помер її батько [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,880 га та земельна ділянка площею 2,8798 га, які розташовані на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державні акти на спадкові земельні ділянки було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки після смерті [PERSON], який помер 03 червня 2008 року. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити позов та розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 03 червня 2008 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 127094 (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2,880 га, яка складається із земельної ділянки площею 2,580 га та земельної ділянки площею 0,300 га, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 2,880 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 322319 (а.с.10) та земельна ділянка площею 2,8798 га, яка складається із земельної ділянки площею 2,5799 га та земельної ділянки площею 0,2998 га, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 2,8798 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 314486 (а.с.11). Позивач [PERSON], [INFO] є дочкою померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії ІV-БК № 288637 (а.с.7). Відповідач [PERSON], [INFO] є сином померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії V-БК № 397760 (а.с.8). Відповідно до довідок, виданих в.о. Держаного нотаріуса [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 03.06.2008 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки було втрачено (а.с.13), в звязку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.12), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved