Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 29.08.2005 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № АВ 063/2005 від 29.08.2005 року, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 36342,00 грн.; відсоткова ставка за користування кредитними коштами -15% річних, та кінцевим строком погашення до 10.08.2011 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, в строки та на умовах кредитного договору. В зв»язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 13.12.2017 року складає 38383,75 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 14998,57грн.; - сума заборгованості за відсотками 19050,23 грн.; -інфляційні витрати за кредитом-1979,81грн. -інфляційні витрати за відсотками-2355,14грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь вказані суми заборгованості за договором та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився,надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.22,29). Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет. (а.с.35-37). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання, не надав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що 29.08.2005 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № АВ 063/2005 від 29.08.2005 року, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 36342,00 грн.; відсоткова ставка за користування кредитними коштами -15% річних, та кінцевим строком погашення до 10.08.2011 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, в строки та на умовах кредитного договору. ( а. с. 4-7). Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобовязаний виконувати зобовязання згідно кредитного договору у повному обсязі, у тому числі але обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку погашення кредиту. В зв»язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 13.12.2017 року складає 38383,75 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 14998,57грн.; - сума заборгованості за відсотками 19050,23 грн.; -інфляційні витрати за кредитом-1979,81грн. -інфляційні витрати за відсотками-2355,14грн. ( а.с. 10-13). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 536 ЦК України передбачено, що користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов»язань, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань від 17.12.2013 року №14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. З урахуванням обставин справи, вищезазначених норм права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, судовий збір, у розмірі 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved