Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.02.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. 01.04.1985 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який є дитина-інвалідом з народження, проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з грудня 2018 року у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є офіційно працевлаштований в Акціонерному Товаристві «Нікопольський завод Феросплавів». Інших стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина\~ [PERSON],\~[INFO]в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою про відкриття провадження від 21.03.2019 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 10.04.2019 року (а.с. 13). Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо її вимог і змісту, клопотань суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України підлягає задоволенню. Згідно з вимогами\~ст. 141 СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов'язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~- батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-184,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, сторони з 10.01.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно висновку ЛКК № 25 від 17.04.2008 року [PERSON] є дитина-інвалідом з народження(а.с. 5). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання позивача, малолітній син [PERSON], [INFO] проживає за однією адресою з позивачкою (а.с. 4). А,\~отже,\~дитина знаходяться\~на повному\~утриманні \~позивачки. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Згідно ч. 3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги відповідача, а, тому, позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.\~\~ Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], суд враховує вимоги ст. 182 СК України згідно якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, ту обставину, що відповідно до положень СК України обов'язок утримувати дитину покладений на обох батьків, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved