Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , 30.07.2019 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб між ними було розірвано і на теперішній час вони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивача, матеріальної підтримки від батька не отримує. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та добровільно аліменти сплачувати відмовився. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи від дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву, в якій підтримала позов, просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить суд слухати справу за його відсутності. В зв`язку з чим, відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 08.03.2003 року, який зареєстровано у виконкомі Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 06, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.03.2003 року. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08.05.2007 року, яке набрало законної сили 21.05.2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15.05.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved