Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач 21.08.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3). В обґрунтування вимог позову послався на такі обставини. 08.07.2005 року [PERSON], як клієнту [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПриватБанк»), була оформлена кредитна картка VIZA ELEKTRON NKMZ №4149605313422990 з кредитним лімітом 1500,00 грн. з базовою процентною ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. 31.03.2015 року Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором у розмірі 11906 грн. 65 коп. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 02.03.2017 року по цивільній справі № 182/3415/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], було стягнуто зі [PERSON] заборгованість в сумі 11906 грн. 65 коп. та судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року залишено без змін. 22.06.2017 року на виконання рішення суду він сплатив заборгованість в сумі 11906 грн. 65 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанціями. Вважає, що повністю виконав свої зобовязання по кредитному договору, тому грошові зобовязання перед Банком є припиненими. Однак, з відповіді відповідача від 31.07.2017 року за № 20.1.0.0.0./7-20170705/6355, вбачається, що впродовж строку від дати звернення до суду до дати повного виконання рішення суду зобовязання за кредитним договором не було виконано повністю, на неповернену суму кредиту продовжували нараховуватися відсотки за його користування, на даний час існує заборгованість. Протягом слухання справи № 182/3415/15-ц ПАТ КБ «ПриватБанк» жодного разу не уточнював свої позовні вимоги та не збільшував розмір заборгованості, такими своїми діями сприяв виникненню заборгованості. Позивач, враховуючи викладене, просить на підставі ст. 599 ЦК України визнати договір б/н, укладений 08.07.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виконаним та таким, що припинив свою дію з 22.06.2017 року, стягнути сплачені ним судові витрати. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку з зайнятістю у судових засіданнях в Апеляційному суді Дніпропетровської області, проти задоволення позову заперечує (а.с.26). У матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача проти позову з додатками (а.с.20-23). Вважає вимоги позивача необґрунтованими. Зазначив, що винесенням рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року спірний кредитний договір не припинив свою дію, оскільки позовна вимога про його розірвання або припинення не заявлялась та не розглядалась. ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнув заборгованість станом на 31.03.2015 рік. З 31.03.2015 року по теперішній заборгованість становить 67360 грн. 75 коп. і є непогашеною, зобовязання по кредитному договору тривають і є невиконаними. Банк має право стягнути в судовому порядку заборгованість за період з 31.03.2015 року по 22.06.2017 року, це буде інший предмет спору. Просив відмовити у задоволені позову. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У судовому засіданні встановлено наступне. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року (справа №182/3415/15-ц, провадження №2/0182/1117/2017) за позовом [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання договору від 08.07.2005 року, визнання обставин, що свідчать про те, що угода від 08.07.2005 року не є укладеною і не породжує правові наслідки для сторін, позовну заяву [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено; стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 08.07.2005 року за сумою кредиту 8764 грн. 00 коп. (вісім тисяч сімсот шістдесят чотири\~ грн. 00 коп.), за процентами за користування кредитом 1799 грн. 48 коп. (одна тисяча сімсот девяносто девять\~ грн. 48 коп.), за комісією 300 грн. 00 коп. (триста грн. 00 коп.), штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. (пятсот грн. 00 коп.), штраф (процентна складова) 543 грн. 17 коп. (пятсот сорок три\~ грн. 17 коп.), а всього до стягнення 11906 грн. 65 коп. (одинадцять тисяч девятсот шість грн. 65 коп.); стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.); у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено (а.с.30-34). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року залишено без змін (а.с.35-39). Постановою державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/0182/1117/2017, виданого 02.03.2017 року (а.с.28-на звороті), про що сторони було повідомлено відповідно до супровідного листа №50702 від 12.09.2017 року (а.с.28). Як вбачається з квитанцій №0.0.791894737.1 та №0.0.791897792.1 від 22.06.2017 року, позивачем сплачено борг в сумі 11906 грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.4). Постановою державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/0182/1117/2017, виданого 02.03.2017 року у звязку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом було закінчено (а.с.29-на звороті), про що сторони повідомлено відповідно до супровідного листа №53127 від 21.09.2017 року (а.с.29). 03.07.2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з заявою про надання довідки про відсутність заборгованості (а.с.8), яка була отримана банком 05.07.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.9). [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 31.07.2017 року за № 20.1.0.0.0/7-20170705/6355 (а.с.10) [PERSON] було повідомлено про існування заборгованості, враховуючи те, що впродовж строку від дати звернення до суду до дати повного виконання рішення суду зобовязання за кредитним договором не було виконано повністю (не повернута вся сума отриманого кредиту і відсотки за його користування, а також інші передбачені договором суми), на неповернену суму кредиту продовжували нараховуватися відсотки за його користування. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року (справа №182/3415/15-ц, провадження №2/0182/1117/2017) (а.с.30-34) було встановлено, що 08.07.2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (за Кредитним Договором Банк) та [PERSON] (за Кредитним договором - Клієнт) був укладений Кредитний договір № б/н (далі Кредитний договір). Згідно Заяви, [PERSON] ознайомився та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування карткою та Тарифами Банка, про що свідчить підпис [PERSON] у Заяві. Своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду, що дана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У порушення умов Кредитного договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконав. Станом на 31.03.2015 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором склала 11906 грн. 65 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 8764 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1799 грн. 48 коп., заборгованість за пенею та комісією 300 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 543 грн. 17 коп. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Факт ознайомлення [PERSON] з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування карткою та Тарифами банку, зокрема і з прологацією Кредитного договору, є доведеним. У рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року (справа №182/3415/15-ц, провадження №2/0182/1117/2017), суд звертав увагу на те, що [PERSON] користувався карткою, погашав заборгованість, знімав кошти, тобто повністю погоджувався з умовами Кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Після набуття рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року (справа №182/3415/15-ц, провадження №2/0182/1117/2017) законної сили, [PERSON] 22.06.2017 року сплатив присуджену до стягнення суму боргу, а саме 11906 грн. 65 коп., яка виникла станом на 31.03.2015 року, про що було встановлено рішенням суду і про що позивачу було відомо. Враховуючи викладене, суд вважає, що постановлення судом рішення щодо стягнення заборгованості, що виникла станом на 31.03.2015 року та виконання рішення в цій частині не припиняє зобовязань за кредитним договором після 31.03.2015 року, а тому відсутні підстави для визнання кредитного договору виконаним та таким, що припинив свою дію. Посилання позивача на те, що під час розгляду справи №182/3415/15-ц, провадження №2/0182/1117/2017 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» не скористалось своїм правом, передбаченим ч.2 ст.31 ЦПК України, щодо збільшення або зменшення розміру позовних вимог, суд не бере до уваги, так як збільшення або зменшення розміру позовних вимог є правом, а не обовязком позивача в розумінні ст.31 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed