Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.12.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] за місцем свого постійного проживання в с. Вільне Великописарівського району Сумської області померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,65 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташованої на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. На день смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були її діти - він та його брати - [PERSON] та [PERSON]. За життя мати склала заповіт, посвідчений Вільненською сільською радою 02.04.2002 року за № 36, на користь брата [PERSON], який не змінювався і не відмінявся. Йому було відомо про даний заповіт і тому він з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса не звертався. Але у встановлені законом строки брат теж не звернувся до нотаріальної контори. Він провів поховання матері, мав на руках правоустановчі документи на спадкове майно, розпорядився речами померлої. Брат [PERSON] помер [INFO], інший брат [PERSON], відповідач по справі, у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини за заповітом на його користь. Таким чином, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно після смерті матері. На даний час він звернувся до Великописарівської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, проте по причині пропуску строку прийняття спадщини йому відмовлено у здійсненні нотаріального оформлення спадщини. Спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою не визнавалася. В зв'язку з юридичною необізнаністю він не мав можливості своєчасно звернутися з заявою до нотаріуса про прийнятття спадщини після смерті спадкодавиці. Вважає, що строк пропустив з поважних причин, так як не знав порядку та строків звернення для прийняття спадщини, спадкоємець за заповітом будь-яких дій для прийняття спадщини не вчинював і про бажання відмовитися від спадщини не повідомляв, про неприйняття спадщини йому стало відомо лише влітку 2015 року. Тому прохає визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а причини пропуску визнати поважними. 29.01.2016 року позивач доповнив свої позовні вимоги, вказавши, що як виявилося в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті матері неможливо, оскільки як виявилося відповідач був зареєстрований у спадковому будинку і таким чином прийняв спадщину, відмову подав після сплину шести місяців. Тому прохає, крім визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, визнати за ним і право власності на спадкове майно /а.с.32-34/. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав аналогічні пояснення. Представник відповідача Вільненської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.22/. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, з урахуванням думки позивача, відповідача [PERSON] вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача Вільненської сільської ради. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Вільне Великописарівського району Сумської області у віці 79 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільненської сільської ради і належить померлій на праві власності відповідно до державного акту на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого за № 545 від 05.09.2001, вартість становить 29 150 гривень /а.с.10, 35/. [PERSON] за життя склала заповіт та заповіла все своє майно [PERSON], посвідчений Вільненською сільською радою 02.04.2002 року, реєстровий номер № 36, який не змінювався і не відмінявся /а.с.8,12/. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача [PERSON] /а.с.10-11/. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син померлої [PERSON], родинні стосунки підтверджені /а.с.9/. Відповідно до довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області [PERSON], померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS]. На день смерті за даною адресою разом з нею були зареєстровані її сини - [PERSON], 1949 року народження, [PERSON], 1951 року народження, невістка [PERSON], 1978 року народження, онук [PERSON], 1998 року народження. Заповіт посвідчений сільською радою не змінювався і не відмінявся /а.с.12/. Згідно до довідки Вільненської сільської ради [PERSON], який був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS], помер [INFO], похований на кладовищі с. Вільне Великописарівського району без актового запису, свідоцтво про смерть не видавалось /а.с.13/. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В зв'язку з юридичною необізнаністю позивач не мав можливості своєчасно звернутися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці. Оскільки інші спадкоємці спадщину не приймали, спадщина ніким до цього часу не прийнята, суд дійшов висновку, що він мав поважну причину пропуску встановленого законом терміну. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач є спадкоємцем за законом першої черги, строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена. Оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved