Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.09.2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 07.09.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 07.09.2007 року складено відповідний актовий запис №2332. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність спільних інтересів позивача та відповідача, відмінність поглядів на сімейні відносини. Подружжя перестало розуміти та любити один одного. Сторони близько півтора року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач та відповідач неодноразово намагалися обговорити сімейні проблеми, вирішувати їх, проте в сімейних відносинах змін на краще не сталося. Позивач переконаний в тому, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, сторони стали чужими людьми, у кожного з них своє життя та інтереси. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, на примирення та відновлення подружніх відносин не згоден, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Суд, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності та взаємозвязку, приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено півтора року тому, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Згідно ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі до суду позову судовий збір в розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved