overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач 27 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2007 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2007 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Горківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 03 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Жадан» на «Табачук» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач 27 вересня 2017 року звернулася до Малинського районного суду з вимогами до відповідача . В судове засідання не зявилася, в заяві, яку направила до суду позов підтримала повністю, просить вимоги задовольнити. Пояснила, що 26 травня 2012 року в с. Тростяниця Малинського району Житомирської області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,00 га на території Устинівської сільської ради Малинського району та на земельну ділянку площею 0,78 га на території Устинівської сільської ради Малинського району. На день смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі та проживав разом з дружиною [PERSON], яка померла 27 листопада 2012 року в м. Фастів Київської області, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,81 га на території Устинівської сільської ради Малинського району та на земельну ділянку площею 0,64 га на території Устинівської сільської ради Малинського району . [PERSON] спадщину не прийняла з поважних причин, оскільки тривалий час хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , в поданій суду заяві не заперечує по суті позову. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування », особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, 26 травня 2012 року помер [PERSON] та 27 листопада 2012 року померла [PERSON] ( а.с. 5,9). Відповідно до листа Малинської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2017 року встановлено, що спадкова справа до майна померлих [PERSON] та [PERSON] не заведена. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначила підставу для задоволення позову, те, що вона тривалий час хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні, дані обставини підтверджуються випискою із медичної картки хворої [PERSON] Враховуючи вищевикладене суду вважає , що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач просить суд не стягувати судові витрати з відповідача. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач 27 грудня 2013 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 01 вересня 2001 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №697. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 вересня 2001 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №697 (а.с.7). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Встановлено також, що з січня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач 27 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 396 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 27 грудня 2018 року звернувся\~ до Малинського районного суду з вимогами до відповідача.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~З підстав, передбачених статтями 391,405 Цивільного Кодексу України просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання не зявився, в заяві, яку направив до суду позов підтримав повністю,просить розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~Зазначив, що він є власником жилого приміщення квартири [ADDRESS]. \~ \~ \~ \~Разом з позивачем у квартирі зареєстрована його дочка [PERSON] ,яка з 2009 року у квартирі не проживає та не користується житлом. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. \~ \~ \~ \~За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК Украйни. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 10 грудня 1992 року, зареєстрованого в Коростенському міському бюро технічної інвентаризації 16 лютого 1993 року, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. (а.с.8-9). Як вбачається з довідки про склад сімї від 03 жовтня 2018 року, виданої ТОВ « Малин Енергоінвест » в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та онук [PERSON] ( а.с. 10). Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, [PERSON] зареєстрована [INFO] з 01 жовтня 1996 року. Довідкою депутата Малинської міської ради [PERSON] від 29 жовтня 2018 року,яка виготовлена зі слів сусідів [PERSON], підтверджується, що [PERSON] з 2009 року за місцем реєстрації м. Малин по вул. Гагаріна,29/33 , не проживає з 2009 року. ( а.с. 11). Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає вимоги позивача доведеним та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач 27 жовтня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 28 лютого 1998 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №ІІІ. Від шлюбу вони мають доньку:[PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки та припинено ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 лютого 1998 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №ІІІ. /а.с.5/ Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач 27 жовтня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю , просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі ? частки заробітку (доходу ) відповідача. Зазначила в заяві, що під час шлюбу з відповідачем народились діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , хоча працює водієм в ПАТ « Прожектор » та має реальну можливість таку допомогу надавати. Відповідач в засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій позов визнав повністю, просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі , визначеному позивачем. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей підтверджується , що їх батьком є відповідач.( арк..с. 4-6). Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В Постанові Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 « Про судове рішення » зазначено , що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб , тому судом приймається визнання позову відповідачем. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач 27 жовтня 2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, у якому зазначив, що сторони уклали шлюб 27 січня 2012 року та мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні характери, у зв'язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено, позивач просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та згоду з позовом. Оскільки відповідачка визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач 27 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2006 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2012 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2006 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 520. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «Федоренко» на «Кузякову». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач 27 квітня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2012 року. Шлюб зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 98 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Ніколенко» на «Кадимову» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з жовтня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved