overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач 21.12.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.08.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя. Почуття любові ними втрачено. Вони з відповідачем проживають окремо з 20.03.2016 року. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини немає. Просить шлюб розірвати. Між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини з нею. Оплату аліментів на утримання дитини ними узгоджено добровільно. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Вказала, що шлюбні відносини припинені з 20.03.2016 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Мельникова. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.16). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з березня 2016 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.08.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача з 20.03.2016 року, за посиланнями відповідача з березня 2016 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя. Почуття любові між сторонами втрачено. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач 21.12.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 23.06.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач частково надає матеріальну допомогу. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів, поглядів на життя, що призводило до виникнення сварок та до повного відчуження. На даний час кожен з них живе своїм життям. Фактично шлюбно-сімейні відносини були припинені з вересня 2016 року. Вважає, що за таких обставин зберегти сімю неможливо. Майно буде розділено в добровільному порядку, в іншому випадку через суд. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Лощонова, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Лощонова. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.06.2012 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача з вересня 2016 року, за посиланнями відповідача з серпня 2016 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали несумісність характерів, різні погляди на життя, виникнення сварок з цього приводу. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Як вбачається з заяв сторін, майнового спору на час розгляду справи немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач 21.12.2016 року звернулась до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 20.09.1997 року зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на цей час проживає з позивачем. Сімейні відносини між сторонами припинилися з лютого 2015 року. На даний час сім'я існує формально, кожен живе своїм життям. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява відповідача про те, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.09.1997 року Білківською сільською радою Тростянецького району Сумської області, актовий запис № 9 (а.с.7). [INFO] року у сторін народився син [PERSON] (а.с.4). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 Сімейного кодексу України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, а тому шлюб необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ураховуючи вимоги указаної норми процесуального закону, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач 21.12.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сімї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: - [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~хоча був\~повідомлений належним\~чином про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить рекомендоване\~поштове повідомлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач 21.12.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 08.01.20 р.. Спільних дітей не мають. Зазначає, що причиною звернення з розглядуваним позовом до суду стало те, що відповідач постійно зловживає спиртними напоями, внаслідок чого у сім`ї виникають постійно сварки, скандали, непорозуміння. Неодноразові спроби до збереження шлюбу не дали бажаного результату. Шлюб розпався фактично. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 21.01.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 01.02.21 р.. За станом на 22.02.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають, не мають спільних дітей, позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви; вона ж переконана у неможливості примирення сторін, а відповідач проти позову не заперечив засобом подання будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 08.01.20 р. виконкомом Дубівської сільради Ковельського району Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 08.01.20 р., актовий запис № 1. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач 21.12.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 29.04.17 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки - [PERSON] , 18 р. н., та [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що причиною звернення з розглядуваним позовом до суду стало те, що сторони не знайшли між собою порозуміння у вирішенні сімейних проблем, мають різні характери і погляди на сімейне життя. Спроби до збереження шлюбу не дали бажаного результату. Шлюб розпався фактично. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 21.01.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 22.02.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви та її переконання про неможливість примирення сторін; відповідач проти позову не заперечив засобом подання будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 29.04.17 р. Ковельським міськвідділом ДРАЦС ГТУ у Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 29.04.17 р., актовий запис № 150. Та обставина, що у сторін є вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копією свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач 2.12.2016р. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\2 частини заробітку щомісяця.. Позовні вимоги обгунтовані тим, що подружжя проживають окремо, відповідач добровільної участі у забезпеченні дитини не приймає, при цьому має можливість надавати допомогу. В судовому засіданні позивачка, представник позивача [PERSON] підтримали вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вимоги позивача визнала частково, вказуючи на те, що відповідач отримує заробітну плату, отже не взмозі сплачувати аліменти у запропонованому розмірі, не заперечує проти виплати аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. Вислухавши пояснення сторін, представників сторін , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 9.11.2007 року , мають доньку [PERSON] , [INFO] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно наданої довідки відповідач працює в ТОВ «ТАЙНЕК» « та отримує заробітну плату в розмірі 12500 грн. (а.с.22) Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, при цьому має обов'язок встановлений ст. ст.84 , 180 СК України. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач працює, за станом здоров'я здатний працювати , отримує регулярний , стабільний дохід , тому підлягають стягненню з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення повноліття . Крім того , позивачка не позбавлена права звернення про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. При таких обставинах позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий зібр в розміоі 551,20 грн. не сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач 21 березня 2014 року звернувся з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи позов тим, що вони з відповідачкою з 06 травня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це його повторний шлюб. [INFO] у них з відповідачкою народився син [PERSON]. З самого початку подружнього життя взаємини між ними були нормальними, але поступово стосунки почали погіршуватися, він зовсім перестав розуміти свою дружину, а вона його. З серпня 2013 року вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, на примирення не згідний. В судове засідання відповідачка не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала, на примирення не згідна. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області зроблено запис за № 2. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про заміну прізвища відповідачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач 21 березня 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства між подружжям припинені, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.11.1997 року /а.с.8/, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач 21 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1998 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2010 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 1998 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис за № 947. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «Осипенко». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2010 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач 21 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце проживання неповнолітнього сина разом із матірю та стягнути аліменти на утримання дитини, посилаючись на те, що 22 вересня 2001 року між Позивачем та Відповідачем було укладеного шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 662. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Представник позивача в судовому засіданні відмовилася від позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Та просила суд розірвати шлюб між сторонами. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Таким чином, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Залізничного районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 662. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сімї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сімї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах \~шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved