Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Дельта Банк» 15.02.2016 року ( згідно поштовому штампу на конверті) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 червня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 406/ад-06-07, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8099,01 дол. США з розрахунку 11,5% річних за користування кредитом на строк з 12 червня 2007 року по 11 червня 2014 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених Договором, Укрпромбанк передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк»») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору № 406/ад-06-07 від 12 червня 2007 року. Виконання позивальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 406/ад-06-07/р від 12.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник). Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 08.02.2016 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 287346,37 грн., в тому числі: тіло кредиту 114560,05 грн.; відсотки 76107,76 грн.; комісія 6284,53 грн.; пеня 85439,91 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту 3009,66 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 1944,47 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. На підставі викладеного позивач просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 287346,37 грн. та судові витрати в розмірі 4310,20 грн. 13.04.2016 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим, в якому просила визнати припиненим договір поруки № 406/ад-06-07/Р від 12.06.2007 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] з 11 грудня 2014 року та стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн., посилаючись на те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України початком перебігу встановленого законом шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 406/ад-06-07 від 12.06.2007 року є 11 червня 2014 року, тобто дата закінчення строку дії кредитного договору, а кінцевий термін звернення Кредитора з вимогами до поручителя відповідно сплив 11 грудня 2014 року. Позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вимогами до [PERSON] була подана в лютому 2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку, тому слід вважати договір поруки № 406/ад-06-07/Р від 12.06.2007 року припиненим з 11 грудня 2014 року. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі, на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягали, просили їх задовольнити. Просили суд застосувати до заявлених ПАТ «Дельта Банк» позовних вимог строк позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦПК України. Заслухавши пояснення відповідачів, представника відповідачів, з»ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд встановив, що 12 червня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 406/ад-06-07, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8099,01 дол. США з розрахунку 11,5% річних за користування кредитом на строк з 12 червня 2007 року по 11 червня 2014 року (а.с. 7-15). 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених Договором, Укрпромбанк передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ТОВ «Укрпромбанк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк»») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 26-31). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору № 406/ад-06-07 від 12 червня 2007 року. Виконання позивальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного Договору поруки № 406/ад-06-07/р від 12.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник) (а.с. 16). Позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 08.02.2016 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 287346,37 грн., в тому числі: тіло кредиту 114560,05 грн.; відсотки 76107,76 грн.; комісія 6284,53 грн.; пеня 85439,91 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту 3009,66 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках 1944,47 грн. (а.с. 23-25). Згідно розрахунків заборгованості за кредитом, наданих позивачем, вбачається, що останній платіж відповідачем було здійснено в липні 2010 року. Зазначена обставина підтверджується і поясненнями відповідачів [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до п. 2.4 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 96,42 доларів США по 20 число включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Згідно розрахунку вимог Банку у звязку з неповерненням боржником коштів, заборгованість за кредитом утворилася з 31.07.2010 року. Відповідачами заявлено клопотання про застосування до вимог Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором строку позовної давності. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі цього договору. За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша, третя статті 264 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] виконував свої зобовязання за кредитним договором до липня 2010 року, Банк звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості 15.02.2016 року, надавши розрахунок заборгованості станом на 08.02.2016 року. Оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, за пунктом 2.4 кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 20 числа кожного місця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, аналізуючи умови кредитного договору та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» № 6-160цс14 від 19.11.2014 року. З урахуванням вищеперерахованих норм права заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом в межах строку позовної давності (три роки до предявлення позову) складає наступну суму: 82985,21 грн., з яких тіло кредиту - 40709,53 грн., відсотки 38125,92 грн., комісія 4149,76 грн., згідно розрахунку: заборгованість по тілу кредиту: 1638,87 доларів США ( 4420,95 доларів США 2782,08 доларів США) Х 24,84 (курс НБУ на день ухвалення рішення) = 40709,53 грн.; за відсотками: 1534,86 доларів США (39 + 43,18 + 41,79 + 43,18 + 41,79 + 43,18 + 43,18 + 41,79+ 43,18 + 41,79+ 43, 18+ 43, 18 + 39+ 43,18+ 41,79+ 43,18+ 41,79+ 43,18+ 43,18+ 41,79+ 43,18+ 41,79+ 43,18+ 43,18+ 39+ 43,18+ 41,79+ 43,18+ 41,79+ 43,18+ 43,18+ 41,79+ 43,19+ 41,79+ 43,18 + 43,06 + 9,72) Х 24,84 (курс НБУ на день ухвалення рішення); комісія 4149,76 грн. (64,74 + 64,74+ 64,74+ 64,74 + 64,74 + 64, 74+ 64,74+ 64,74 + 64,74+ 64,74+ 64,74 + 64,74 + 80,88 + 88,72 + 92,34 + 95,37 + 97,98 + 110,19 + 104,88 + 104,89 + 121,24 + 127,71 + 130,86 + 224,85 + 189,86 + 170,46 + 170, 47 + 170,2 + 175,03 + 171,58 + 174,35 + 185,5 + 193,44 + 194,38 + 203,7). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором заборгованості за кредитним договором № 406/ад-06-07 від 12 червня 2007 року підлягають частковому задоволенню у розмірі 82985,21 грн., з яких тіло кредиту - 40709,53 грн., відсотки 38125,92 грн., комісія 4149,76 грн., Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересні 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач проживає у м. Красноармійську (Покровську) Донецької області, м-н Южний, 6/20. Згідно із пунктом 11 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому вказаний населений пункт м. Красноармійськ. Виходячи з наведеного у позивача не було правових підстав для нарахування пені за прострочення виконання зобовязань з 14 квітня 2014 року. Згідно наданого позивачем розрахунку пені за договором кредиту № 406/ад-06-07 від 12 червня 2007 року (а.с. 23-25) нарахування штрафних санкцій (пені та суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу та відсотках) було проведено позивачем з 09.02.2015 року, тобто після 14.04.2014 року, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання припиненим договір поруки № 406/ад-06-07/Р від 12.06.2007 року, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] з 11 грудня 2014 року підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Початком перебігу встановленого законом шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 406/ад-06-07 від 12.06.2007 року є 11 червня 2014 року, тобто дата закінчення строку дії кредитного договору, а кінцевий термін звернення Кредитора з вимогами до поручителя відповідно сплив 11 грудня 2014 року. Позовна заява ПАТ «Дельта Банк» до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вимогами до [PERSON] була подана в лютому 2016 року, тобто після спливу шестимісячного строку, тому слід вважати договір поруки № 406/ад-06-07/Р від 12.06.2007 року припиненим з 11 грудня 2014 року. В зв»язку з визнанням припиненим договору поруки, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідача [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» частково на суму 82985,21 грн., розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем з розрахунку 1,5 % від ціни позову на час предявлення позову позивачем складав 82985,21 Х 1,5% = 1244,78 грн., то саме в такому розмірі підлягає стягненню судовий збір з відповідача на користь позивача. Крім того, з ПАТ «Дельта Банк» на користь [PERSON] відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial