Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

позивач [PERSON] до [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.\~В обґрунтування заявленого позову покликається\~на те, що 17 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис №2679, від даного шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції і 10.12.2006. Вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони не підтримують жодних подружніх стосунків з листопада 2009 року, як і не ведуть спільного господарства; бачення спільного подальшого сімейного життя в них немає, як і відсутня можливість зберегти сім`ю. Відтак, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача та відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2005 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис №2679, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.2005 року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 15.12.2006 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись сторони не бажають, таким чином, подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved