Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Каліч Є.А. звернулася до суду з позовом до ТОВ «Електро Лізинг» про стягнення заборгованості за договорами оренди. В обґрунтування позову зазначив, що 26 липня 2019 року між ним та відповідачем ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № 26-07-2019-15/1 від 26 липня 2019 року (далі Договір купівлі-продажу). Відповідно до Договору купівлі-продажу, додатком до якого є Специфікація № 1, Позивач прийняв у власність обладнання станцію заряджання електромобілів змінного струму № 1810, модель АЕ-1 («Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00», клас 1, тип 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п`яти провідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабеля КВГ 5х6), вартістю 50880 гривень, що є еквівалентом 2000 доларів США, відповідно до курсу НБУ на дату оплати. Того ж дня, 26 липня 2019 року, позивач уклав з відповідачем Договір оренди обладнання з обов`язковим викупом № 26-07-2019-15/2 від 26 липня 2019 року (далі Договір оренди). За умовами п. 1.1 Договору оренди, [PERSON] (Орендодавець) передав, а ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» (Орендар) прийняв у строкове платне користування зарядний пристрій (станцію) для електромобілів № 1810, модель АЕ-1, встановлений за адресою: м. Київ, яким, відповідно до Специфікації № 1, що є додатком до цього договору, є станція заряджання електромобілів змінного струму «Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00», клас 1, тип 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п`яти провідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабеля КВГ 5х6. Відповідно до п. 1.1.1 пункту 1.1 Договору оренди, загальна вартість об`єкту оренди становить 50880 гривень, що на дату укладення цього договору, становить 2000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ на дату підписання Договору. Відповідно до п. 3.1 Договору оренди, термін оренди складає 2 (два) роки з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 26 липня 2021 року. Відповідно до п. 4.1 Договору оренди, розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2,33 відсотки в місяць від суми, яка зазначена у п.1.1.1 даного договору, з щомісячною капіталізацією, а саме: кожного місяця протягом строку користування об`єктом оренди відсоток включає в себе суму капіталізації відповідно до п. 4.3. Відповідно до п. 4.3 Договору оренди, виплата орендних платежів (відсотків) протягом 730 днів з дати заключення Договору не проводиться, а сума щомісячних нарахованих відсотків, яка підлягає виплаті щомісяця капіталізується (рефінансується) шляхом додавання до загальної суми обов`язкового викупного платежу в розмірі 1477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) доларів США та до суми орендних платежів, нарахованих за попередні періоди і підлягає виплаті на 731 день з дати укладення цього Договору, а саме 26 липня 2021 року. Відповідно до п. 8.1. Договору оренди, орендар зобов`язався викупити Об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково в будь-який час на вимогу Орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 2 (два) місяці до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є Об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього Договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 2000 (дві тисячі) доларів США, за офіційним курсом Національного банку України на день повернення коштів. Сплата всієї суми Орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного законодавства. 26 липня 2021 року позивач пішов до відповідача за адресою, що зазначена у договорі оренди: пр-т Повітрофлотський, 66Л, м. Київ, для отримання коштів за викуп обладнання та орендних платежів. Однак, за вказаною адресою відповідача вже не було. Станом на 20.08.2021 року відповідач добровільно у повному обсязі за договором оренди не розрахувався та не викупив обладнання. На підставі викладеного позивач просить стягнути з ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» на його користь заборгованість за Договором оренди обладнання з обов`язковим викупом № 26-07-2019-15/2 від 26 липня 2019 року в загальному розмірі 122\~469 гривень 25 копійок, з них: вартість обладнання у сумі 53 300,80 грн., орендна плата у сумі 29 805,81 грн., капіталізація у сумі 39 362,64 грн., а також судовий збір у розмірі 1224,69 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5000 грн. Ухвалою судді від 14.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідач в судове засідання, призначене на 25.10.2021 року, 24.11.2021 року повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст.\~247, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 липня 2019 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» було укладено Договір купівлі-продажу обладнання № 26-07-2019-15/1 від 26 липня 2019 року (далі Договір купівлі-продажу). Відповідно до Договору купівлі-продажу, додатком до якого є Специфікація № 1, Позивач прийняв у власність обладнання станцію заряджання електромобілів змінного струму № 1810, модель АЕ-1 («Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00», клас 1, тип 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п`яти провідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабеля КВГ 5х6), вартістю 50880 гривень, що є еквівалентом 2000 доларів США, відповідно до курсу НБУ на дату оплати. Також 26 липня 2019 року, позивач уклав з відповідачем Договір оренди обладнання з обов`язковим викупом № 26-07-2019-15/2 від 26 липня 2019 року. За умовами п. 1.1 Договору оренди, [PERSON] (Орендодавець) передав, а ТОВ «ЕЛЕКТРО ЛІЗИНГ» (Орендар) прийняв у строкове платне користування зарядний пристрій (станцію) для електромобілів № 1810, модель АЕ-1, встановлений за адресою: м. Київ, яким, відповідно до Специфікації № 1, що є додатком до цього договору, є станція заряджання електромобілів змінного струму «Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00», клас 1, тип 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п`яти провідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабелю КВГ 5х6. Відповідно до п. 1.1.1 пункту 1.1 Договору оренди, загальна вартість об`єкту оренди становить 50880 гривень, що на дату укладення цього договору, становить 2000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ на дату підписання Договору. Відповідно до п. 3.1 Договору оренди, термін оренди складає 2 (два) роки з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 26 липня 2021 року. Відповідно до п. 4.1 Договору оренди, розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2,33 відсотки в місяць від суми, яка зазначена у п.1.1.1 даного договору, з щомісячною капіталізацією, а саме: кожного місяця протягом строку користування об`єктом оренди відсоток включає в себе суму капіталізації відповідно до п. 4.3. Відповідно до п. 4.3 Договору оренди, виплата орендних платежів (відсотків) протягом 730 днів з дати заключення Договору не проводиться, а сума щомісячних нарахованих відсотків, яка підлягає виплаті щомісяця капіталізується (рефінансується) шляхом додавання до загальної суми обов`язкового викупного платежу в розмірі 1477 (одна тисяча чотириста сімдесят сім) доларів США та до суми орендних платежів, нарахованих за попередні періоди і підлягає виплаті на 731 день з дати укладення цього Договору, а саме 26 липня 2021 року. Відповідно до п. 8.1. Договору оренди, орендар зобов`язався викупити Об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково в будь-який час на вимогу Орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 2 (два) місяці до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є Об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього Договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 2000 (дві тисячі) доларів США, за офіційним курсом Національного банку України на день повернення коштів. Сплата всієї суми Орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного законодавства. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на\~захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше\~як за зверненням особи, поданим\~відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в\~належній формі досягли згоди усіх\~істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.\~ 627 ЦК Українивідповідно до\~ст. 6 цього кодексу\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст.\~628 ЦК\~України\~становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. ст.\~ 526,\~527\~ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч.1 ЦК України). Згідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Станом на час подання вказаного позову до суду, відповідач не сплатив позивачу кошти за оренду обладнання, як і не виплатив вартість такого обладнання, що свідчить про те, що відповідач добровільно умови договору не виконує, а відтак у ході судового розгляду цивільної справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди обладнання з обов`язковим викупом. Статтею 533\~ ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає\~сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. При вирішенні справи суд також враховує правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-284цс17. Так, згідно ст.\~524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно ч. 1\~ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим, ч. 2 ст.\~524\~та ч. 2 ст.\~ 533 ЦК України\~допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу,\~якщо інший\~порядок її\~визначення не встановлений\~договором\~або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, за договором оренди обладнання з обов`язковим викупом № 26-07-2019-15/2 від 26 липня 2019 року в загальному розмірі 122\~469 гривень 25 копійок, з них: вартість обладнання у сумі 53 300,80 грн., орендна плата у сумі 29 805,81 грн., капіталізація у сумі 39 362,64 грн. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено копією договору про надання правничої допомоги від 13.08.2021 року, актом приймання-передачу наданих послуг, загальна сума, яка сплачена позивачем складає 5000 грн.. Відповідачем не подавався відзив на позов та не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також не зазначено про необґрунтованість чи не співмірність вказаних витрат. Враховуючи викладене, з урахуванням характеру та обсягу наданих послуг,

Outcome: approved