Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач 21.06.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнювала (а.с.14,15,19). В обґрунтування вимог позову послалась на наступні обставини. Вона з 27.09.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має, її рідні надавати матеріальну допомогу не мають можливості. Відповідач працює та має змогу утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку, однак добровільно цього не робить. Зазначила, що також звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.22,23). Позивач у судовому засіданні 01.10.2018 року зменшила розмір позовних вимог та остаточно просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с.31). Суду пояснила наступне. Відповідач пішов жити до своєї матері, з 21.06.2018 року жодним чином не допомагав ні їй ні дитині. Шлюб між ними не розірваний, однак нею подано позов о суду про розірвання шлюбу. Син залишився проживати разом з нею. У серпні 2018 року відповідач на дитину перевів 4000,00 грн., у вересні - 2000,00 грн. Їй матеріально не допомагає. Вона не працює, оскільки дитина ще мала, отримує лише 860 грн. соціальної допомоги на місяць. Судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина переданий нею на виконання до державної виконавчої служби, за судовий наказом з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини. Зазначила, що на її утриманні ще дитина від першого шлюбу. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Вказав, що позивачу допомагає її батько, який щорічно отримує значний дохід. Шлюб ще не розірваний, з позивачем мають одну дитину, на утримання якого він сплачує аліменти за судовим наказом. Він працює, отримує заробітну плату приблизно 6000 грн. на місяць, має зобов'язання по кредиту. Інших дітей не має, інші стягнення з нього не проводяться. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 84,91 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 27.09.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Як вбачається з довідки квартального комітету №24 від 14.06.2018 року (а.с.8), [PERSON], [INFO] мешкає в [ADDRESS]; її сім'я складається з трьох осіб: вона та її діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки № 256/в від 10.07.2018 року, виданої відділом з виплати соціальних допомог Управління соціальної політики Нікопольської міської ради (а.с.18), [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860,00 грн.; в період з січня по червень 2018 року отримано 5160,00 грн. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно положень ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, інших офіційних доходів, крім соціальних виплат не має. Відповідач працездатний, працевлаштований. Тому, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача, який може надавати матеріальну допомогу, але добровільно такої допомоги не надає. З [PERSON] на підставі судового наказу від 22.08.2018 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) на його користь в особі матері [PERSON], до досягнення дитиною повноліття (а.с.28). З виконання судового наказу відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2018 року, ВП № 57149661 (а.с.29,30). Враховуючи викладене, суд при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, що буде відповідати діючому законодавству. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved