Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 06 листопада 1997 року відповідно із актовим записом за № 1474 зробленим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради . В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що від шлюбу є повнолітній син, [INFO]. дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого із 2000 року вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, що призвело лише до формального існування шлюбу . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04 червня 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 03 липня 2018 року, строк якого було продовжено. 21 серпня 2018 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду цивільна справа призначена до розгляду по суті на 25 вересня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі , не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Глух ) В. І. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 1997 року, про що зроблено актовий запис за №1474 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міського ради , яким 06 листопада 1997 року видане Свідоцтво про одруження серії І-ИД № 027676. Від шлюбу сторін є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, внаслідок чого позивач та відповідач впродовж тривалого періоду часу, із 2000 року разом не проживають , не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а позов [PERSON] до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved