Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просять визнати за нею право власності на самовільно збудовану нежитлову прибудову літ. «а3», «А3-1» загальною площею 27,80 кв.м до житлового будинку літ. «А-1», що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову представник [PERSON] вказував, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0581 га за адресою: [ADDRESS], та співвласником у розмірі 33/100 часток житлового будинку літ. «А-1», розташованого на земельній ділянки за вказаною адресою. Іншим співвласником житлового будинку є [PERSON], з якою у грудні 2004 року був укладений договір конкретного користування будинком. У 2010 році позивач [PERSON] розпочала будівництво до своєї частини будинку нежитлової прибудови, згоду на збереження якої відповідач [PERSON] відмовилася надавати, не зважаючи на раніше досягнуту усну домовленість. Між співвласниками будинку склалися неприязні стосунки, наслідком чого було звернення відповідача у 2011 році до суду з позовом про знесення нежитлового прибудови, в задоволенні якого [PERSON] було відмовлено. Як зазначає представник [PERSON], виявлені під час розгляду справи за позовом [PERSON] порушення будівельних норм і правил при будівництві нежитлової прибудови позивачем за минулий час були усунені в повному обсязі, а тому завершена будівництвом нежитлова прибудова до житлового будинку на даний час не порушує прав та інтересів відповідача. Однак, звернувшись до Інспекції ДАБК у Харківській області, [PERSON] отримала в січні 2014 року відмову в реєстрації декларації введення в експлуатацію об'єкта самочинного будівництва. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, як власник земельної ділянки, на якій ним зведена нежитлова споруда, яка не порушує прав інших осіб. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В своїх поясненнях [PERSON] посилався на обставини, викладені в позові, наголошуючи на обставини, встановлені в рішенні Люботинського міського суду Харківської області від 24 квітня 2013 року по справі № 2026/2-289/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про знесення самочинно побудованої прибудови літ. «А3-1». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, про що подала письмові заперечення. В обґрунтування свої позиції [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] здійснила будівництво прибудови літ. «А3-1» до житлового будинку без отримання її згоди на такі дії, як співвласника житлового будинку. Крім цього, позивач [PERSON], здійснивши самовільне будівництво прибудови, не отримала відповідного погодження з боку Люботинської міської ради щодо на початок будівництва та, в подальшому, у 2010 році, на збереження спірного об'єкту; відмову органу місцевого самоврядування позивач не оскаржувала. До того ж, з приводу дозвільних документів, отриманих [PERSON], відповідач зверталася до правоохоронних органів через сумніви у їх достовірності. На даний час перевірка дозвільної документації на предмет підробки підписів посадових осіб триває. Також відповідач в своїх запереченням наголошувала на чисельні приписи Інспекції ДАБК на адресу [PERSON] про усунення порушень будівельних норм і правил, допущених при будівництві, та які завдають шкоди її правам та інтересам, як співвласника житлового будинку. На даний час позивачем порушення будівельних норм і правил фактично не усунуті, а тому не має підстав для задоволення позову. Відповідач по справі, Люботинська міська рада Харківської області, в судове засідання не з'явився, але направив листа про розгляд справи за відсутності її представника. Третя особа, Інспекція ДАБК у Харківській області, в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була сповіщена про час і місце розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. На земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], розташований житловий будинок, який на праві спільності часткової власності належить в 33/100 частинах [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Люботинської міської ради 15 серпня 2001 року на підставі рішення виконкому Люботинської ради Харківської області № 893 від 14 серпня 2001 року. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 1106 кв.м, з яких 581 кв.м належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення виконкому Люботинської міської ради № 952 від 11 вересня 2001 року. Цільове призначення вказаних земельних ділянок - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Доказом цього є державний акт про право приватної власності на землю серії Р1 № 682133, виданий 20 листопада 2001 року на ім'я [PERSON] Між [PERSON] та [PERSON], як співвласником інших 67/100 частин житлового будинку, 29 грудня 2004 року укладено договір конкретного користування, посвідчений Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 грудня 2004 року, реєстровий № 1668, згідно з яким [PERSON] виділяється в конкретне користування в основній частині житлового будинку літ. «А-1»: кухня 1-3, площею 6,9 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 15,4 кв.м, в сінях літ. «а»:сіні літ. «І», площею 3.8 кв.м, кладова ІІ, площею 3,10 кв.м, тамбур літ. «а1», гараж літ. «Л», сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Ж», льохліт. «Г», частина паркану № 1,2, паркан № 5, хвіртка №7; а [PERSON] в конкретне користування виділяється в основній частині житлового будинку літ. «А-1»: кухня 2-3, площею 6,6 кв.м, житлова кімната 2-4, площею 15,6 кв.м, прибудова літ. «А-1», в сінях літ. «а»: кладова ІІІ, площею 1,8 кв.м, веранда літ. «ІV», площею 7,70, вбиральня літ. «Е», душ літ. «З, сарай літ. «В», льох літ. «Д», частина паркану № 1,2, паркан № 5, хвіртка № 3. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 15 липня 2013 року, позивачем [PERSON] на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], в 2012 році була збудована нежитлова прибудова літ. «А3-1» загальною площею 27,80 кв.м з ганком літ. «а3» до житлового будинку літ. «А-1». Згідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поняття самочинного будівництва, а також правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені в. ст. 376 ЦК України, яка є спеціальною в врегулюванні спірних правовідносин, оскільки урегульовує правовідносини, що виникають у тих випадках, коли вимоги закону та нормативно-правових актів при створенні нової речі, тобто самочинному будівництві, були порушені. Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. При таких обставинах, виходячи з положення ст. 376 ЦК України, право власності на самочинне будівництво може бути визнано за особою, яка здійснювала таке будівництво, виключно в судовому порядку шляхом звернення цієї особи з відповідним позовом, та з підстав і в порядку, передбаченому Законом, за умови наявності права власності чи права користування земельною ділянкою, що знаходиться під самочинно зведеною прибудовою, та за відсутності обставин, пов'язаних з істотним відхиленням від проекту чи істотного порушення будівельних норм і правил. Так, предметом розгляду Люботинського міського суду Харківської області у справі № 2026/2-289/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] була вимога позивача про знесення самочинно побудованої прибудови літ. «А3-1» до житлового будинку літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS], з підстав здійснення такого будівництва з порушення будівельних норм і правил. Так, судовим рішенням по даній справі від 24 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2013 року, було встановлено на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4572 від 27 вересня 2012 року, що здійснення [PERSON] прибудови до житлового будинку не відповідає чинним будівельним нормам та порушує права та інтереси співвласника житлового будинку [PERSON] (а.с. 7-11). Але встановлені судовим експертом порушення будівельним нормам не визначені як істотні. В дослідницькій частині висновку № 4572 від 27 вересня 2012 року судовим експертом визначений перелік робіт, виконання яких рекомендовано для усунення несприятливих умов, викликаних порушеннями будівельних норм. Так, рекомендовано виконати замощення вздовж зовнішнього боку стін прибудови літ. «А3-1» для захисту фундаментів від атмосферних опадів; виконати гідроізоляцію в місцях примикань покрівлі до стін та в місцях з'єднання дахів житлового будинку та прибудов; влаштувати засоби водовідводу для прибудови літ. «А3-1», які забезпечать організацію водостоку повною мірою; влаштувати гідроізоляцію незахищеної ділянки верхньої частини цегляної стіни, що знаходиться між двома при карнизними жолобами; та усунути потрапляння вологи у простір між суміжним несучими стінами прибудов літ. «А3-1» та літ. «А2-1» (осадовий шов), виконавши заповнення та ущільнення осадового шву. В ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З метою виконання рекомендацій судового експерта позивачем [PERSON] були замовлені робочі креслення з облаштування зовнішнього організованого водовідводу з покрівлі прибудови літ. «А3-1», виконання яких здійснено ТОВ «ПБП «Укрбудреконструкція» в квітні 2013 року (а.с. 28-40). Виконання робіт з облаштування зовнішнього організованого водовідводу за розробленими кресленням виконані позивачем в серпні 2013 року, що підтверджується актом про прийому виконаних робіт № 37 від 16 серпня 2013 року, складений між замовником робіт [PERSON] та виконавцем ФОП [PERSON] (а.с. 41-43). Про виконання позивачем [PERSON] інших рекомендацій судового експерта свідчить технічний висновок від 25 березня 2014 року, складений інженером-експертом ТОВ «Зодчій» [PERSON], який має кваліфікаційний сертифікат на виконання робіт, пов'язаних з технічним обстеженням будівель. Крім того, у висновку визначено, що частина житлового будинку літ. «А-1», яка належить [PERSON], з прибудовою літ. «А3-1» перебувають у жилому стані та придатні для подальшої експлуатації за своїм призначенням. Під час розгляду справи по суті відповідач [PERSON] стверджувала, що позивачем роботи по усуненню недоліків, виявлених судовим експертом у 2012 році під час обстеження прибудови, фактично не виконані або виконані неналежним чином та без погодження з нею. Судом надавались роз'яснення відповідачу про належні їй права та обов'язки, передбачені ЦПК України, щодо подання належних та допустимих доказів, які стосуються предмету доказування по даній справі, та того, в який спосіб вона може це зробити. Але відповідач [PERSON], не зважаю на роз'яснення, належних та допустимих доказів, які б спростували твердження позивача про усунення порушень будівельних норм і правил, допущених при будівництві нежитлової прибудови, які порушують права, як співвласника, суду не надала. З приводу прийняття в експлуатацію збудованої прибудови [PERSON] зверталася з відповідною декларацією від 16 грудня 2013 року до Інспекції ДАБК у Харківській області. Але позивач [PERSON] отримала від Інспекції ДАБК письмову відмову від 27 грудня 2013 року з мотиву невідповідності року забудови об'єкту, зазначеному в документації - 2012 рік, вимогам п. 1.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 19 березня 2013 року № 95. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON], а тому визнає за нею право власності, як за власником земельної ділянки, на самочинне збудоване на ній нерухоме майно, яке не порушує права інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved