Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач 30.03.2018 звернувся до суду з указаним позовом, та просив зняти накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції постановою від 24.02.2015 арешт на майно, що належало [PERSON], померлому [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказував, що [INFO] помер його батько, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема і на земельну ділянку площею 8,9198 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, належної останньому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.02.2004. Позивачу відомо про те, що у Криворізькому РВ ДВС на виконанні перебував виконавчий лист № 177/2168 від 10.02.2014. В послідуючому вказане виконавче провадження було закінчено у зв'язку зі смертю боржника та відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. Звернувшись до відповідача з запитом про отримання інформації щодо наявності відкритих виконавчих проваджень щодо [PERSON], останнім у наданні такої відмовлено, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження. Оскільки дані про те, що виконавчий документ повторно надходив на виконання відсутні, строки для повторного пред'явлення виконавчого листа сплинули, а накладення арешту на все майно обмежує законні права позивача, як спадкоємця, останній звернулася до суду за захистом своїх майнових прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю, [PERSON], позовні вимоги підтримала. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що на виконанні у Криворізькому РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 10.02.2014 № 177/2168, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 23450,21 грн., у рамках якого постановою від 13.10.2014 накладено арешт на все майно боржника з оголошенням заборони на його відчуження. Також 16.09.2014 на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року) винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 2345,02 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 53,51 грн., які сплачено не було. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження щодо [PERSON] було закінчено. Відповідач пояснював, що при закінченні виконавчого провадження в окреме провадження постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат не виділялася, будь-які виконавчі провадження щодо [PERSON] на виконанні у відділі не перебувають, разом з тим, законні підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні, оскільки рішення суду не виконано. Третя особа, ПАТ КБ «Приватбанк», участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.53). Причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не надходило, пояснення на позовну заву не подавалися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що на виконанні у Криворізькому РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 177/2168 від 10.2.2014, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 23450,21 грн. Згідно з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.02.2004, власником земельної ділянки ділянку площею 8,9198 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Златоустівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, є [PERSON] (а.с.6) Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.10.2014, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького РВ ДВС на все нерухоме майно [PERSON]. в інтересах ПАТ КБ «Приватбанк» накладено арешт, про що до Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено відомості від 13.10.2014, номер запису про обтяження 43172798 (а.с.12-16). Державним виконавцем 24.02.2015 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) (а.с.8). Виконавчий лист повторно до відділу не надходив та відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] у відділі не перебуває, що не заперечувалася представником відповідача у судовому засіданні. Згідно з наданими представником позивача квитанціями від 28.08.2018 № 0.0.1119661707.1 та № 0.0.1119671934.1, [PERSON] сплачено виконавчий збір у сумі 2345,02 грн. та витрати виконавчого провадження у сумі 53,51 грн. (а.с.54) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2014 (а.с.4). Після його смерті з заявою про прийняття спадщини до Шостої криворізької державної контори звернувся його син, [PERSON], позивач по справі, якому постановою від 15.08.2017 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з наявністю арешту щодо майна, належного померлому (а.с.7). За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.06.2015), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Під час закінчення виконавчого документа дані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» виконані не були, у зв'язку із чим тривалий час питання про зняття арешту не вирішено, що призводить до порушення прав позивача, як власника майна. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент ухвалення рішення), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Арешт з усього майна боржника знімається виконавцем з підстав, визначених у частині 4 цієї статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено належність [PERSON] майна, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті батька, [PERSON], арешт на яке, позбавляє спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 16 ЦК загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Наявність вказаного арешту порушує право приватної власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оскільки у даному виконавчому провадженні державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.02.2015, повторно на виконання до органів ДВС виконавчий лист не надходив, будь-яких виконавчих проваджень, у тому числі щодо стягнення виконавчого збору та витрат з [PERSON] у провадженні Криворізького РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області не перебуває, суд вважає, що правові підстави для арешту майна відсутні, а його наявність порушує права позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved