Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Виноградський А.П., звернулася до суду, після уточнення позовних вимог, з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить усунути [PERSON] перешкоди в користуванні житловим приміщенням, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового приміщення, а саме 9/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Третейського суду міста Вінниці від 10.12.2004 року, зареєстрованого Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 10.12.2004 року, записано в реєстрову книгу №119 за реєстровим №1534. В цьому житловому приміщенні зареєстрована відповідач як член сім`ї позивача (мати), однак з дати реєстрації і по теперішній час вона не проживає за місцем реєстрації, постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , речей відповідача за адресою реєстрації не має, плату за комунальні платежі відповідач не вносить, в утриманні житлового приміщення участі не бере, станом житлового приміщення не цікавиться, перешкод в користуванні відповідачем житловим приміщенням, в якому вона зареєстрована, позивач не чинила. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в повній мірі реалізувати право володіння, користування та розпорядження його власністю, зокрема, оформити соціальну допомогу від держави (житлову субсидію), тому позивач вважає, що відповідач має бути позбавлена права користування житловим приміщенням, яке належить позивачу, що стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. Відзив на позовну заяву відповідач не подала. Ухвалою суду від 06.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.11.2020 року підготовче провадження у справі закрито. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. На запитання суду повідомив, що йому достовірно, від свого довірителя відомо, що відповідач в житловому приміщенні позивача ніколи не проживала, реєстрація її місця проживання за адресою проживання позивача була суто технічною. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, за фактичною адресою місця проживання ( [ADDRESS] ). Згідно доповіді секретаря судового засідання Волхової М.А. в судовому засіданні, відповідач повідомлена про день час та місце розгляду справи в телефонному режимі, про що нею складено відповідну телефонограму. Також на зазначену відповідачем адресу надсилалась судова кореспонденція, однак кореспонденція відповідачем не отримана з причини неявки у поштове відділення. За таких обставин суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність відповідача за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК УРСР в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 9/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Третейського суду міста Вінниці від 10.12.2004 року, зареєстрованого Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 10.12.2004 року, записано в реєстрову книгу №119 за реєстровим №1534 (а.с.34-35). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №346, виданою квартальним комітетом «Центральний» 20.08.2020 року. З цієї ж довідки вбачається, що [PERSON] є матір`ю власника [PERSON] (а.с.42) З довідки Департаменту адміністративних послуг №43363, виданої 15.09.2020 року на запит суду, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Згідно акту про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 13.08.2020 року, складеного мешканцями квартир будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , [PERSON] не проживає за адресою реєстрації з 2004 року по даний час (а.с.41). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном навіть тоді, коли такі порушення не пов`язані із позбавленням володіння. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім`ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч.1 ст.156 ЖК УРСР, яка більш чітко конкретизує такий обсяг прав користування житлом, а саме за відсутності угоди про порядок користування між власником та членом його сім`ї, укладеного при вселенні останнього. Разом з тим, положенням ч.2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом. Враховуючи викладене суд знаходить обґрунтованою вимогу позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача, згідно ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України, захищено положенням про те, що право власності є непорушним. Право позивача суд вважає порушеним та таким, що підлягає судовому захисту. Крім того, судом не встановлено чинення позивачем перешкод відповідачу в користуванні житловим приміщенням, в якому вона зареєстрована, а також, те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації її постійного проживання досить тривалий час без поважних причин (протилежного судом не встановлено), тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved