Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 12.04.2021 до суду з позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №214/2765/13-ц, виданим 20.05.2013 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з 1/4 частини на 1/6 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини або до зміни матеріального положення сторін. В обґрунтування позову позивач вказує, що у Покровському відділі виконавчої служби у м. Кривому Розі перебуває на виконанні виконавчий лист №214/2765/13-ц від 20.05.2013, яким з [PERSON] на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх його заробітків. На даний час у позивача змінився сімейний стан, а саме, між ним та [PERSON] 11.07.2015 укладено шлюб, від якого у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] . Сплата аліментів у розмірі 1/4 частині від усіх доходів позивача суттєво погіршує матеріальне становище сім`ї позивача. Позивач працює у КП «Міський тролейбус», де отримує стабільний дохід. Однак, після відрахувань аліментів, сплати комунальних послуг на сім`ю позивача, яка складається з 3-х чоловік, залишається від 5 600,00 до 13 000,00 грн. Дружина позивача не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою та отримує щомісячно 860,00 грн. Частина коштів витрачається на лікування доньки. Тому коштів на проживання, забезпечення дитини одягом та продуктами, а також для оплати комунальних послуг не вистачає, у зв`язку із чим позивач просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] з 1/4 на 1/6 частину від усіх його доходів, до досягнення сином повноліття. Судом 28.07.2021 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачкою 22.09.2021 подано відзив на позовну заяву, в якій вона просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] , оскільки її житлові умови не поліпшилися та вона з 2016 року є безробітною (а.с. 43-62). У судове засідання сторони не з`явилися, кожен окремо, подали заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, зміст позову підтримав, відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позовної заяви з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, подані сторонами в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та ч. 7 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції (а.с. 22). Як вбачається з виконавчого листа № 214/2765/13-ц, виданого 04.06.2013 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи стягнення з 16.04.2013 (а.с. 7). За місцем роботи позивача у КП «Міський тролейбус» здійснювалися відрахування по аліментам у жовтні 2020 року у розмірі 2 928,29 грн, у листопаді 2020 року у розмірі 2 797,50 грн, у грудні 2020 року у розмірі 5 685,86 грн, у січні 2021 року у розмірі 1 960,96 грн, у лютому 2021 року у розмірі 5 145,46 грн, у березні 2021 року у розмірі 1 649,36 грн. Загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 без урахування аліментів становить 78 792,34 грн (а.с. 10). Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Крім того, зменшення або збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду, є правом, а не обов`язком суду. У кожному конкретному випадку, суд вирішує вказане питання залежно від встановлених ним обставин справи, які свідчать про наявність значних змін у сімейному або матеріальному стані отримувача чи платника аліментів. Представник позивача у судовому засіданні, підтримуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів позивачу, стверджував, що змінився сімейний стан позивача, у зв`язку з народженням у шлюбі з [PERSON] доньки - [PERSON] , а відтак, змінився і його матеріальний стан, оскільки збільшилися витрати на утримання дитини. Неповнолітня [PERSON] хворіє, що також свідчить про понесення позивачем додаткових витрат. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що обставини у справі, в їх сукупності, не свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] . З 11.07.2015 [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Сам факт повторного одруження позивача та народження у вказаному шлюбі дитини [PERSON] , без доведення перед судом істотності таких змін у його сімейному житті, не може бути достатньою підставою для зменшення розміру аліментів. Як вбачається із довідки ЖБК «Жовтень-11» про склад сім`ї від 26.03.20212 №2603-02 та акту про фактичне проживання особи, складеною 01.04.2021 мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Членами його сім`ї є [PERSON] - теща, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка (а.с. 12, 15). Відповідно до довідки від 01.04.2021 №14 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби та довідки ЖБК «Жовтнень-11» від 01.04.2021 №0104-03, за адресою: [ADDRESS] , заборгованості за комунальні послуги станом 01.04.2021 немає (а.с. 13, 14). Дружина позивача [PERSON] , відповідно до наказу ТОВ «ДИЗЕЛЬСЕРВІС» від 04.01.2019 №5, знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07.01.2019 по 17.10.2021, та, як вбачається із довідки УПСЗН в Покровському районі м. Кривого Рогу від 09.04.2021 №1318, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн (а.с. 11, 17). На підтвердження своїх пояснень щодо витрат коштів на лікування неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , позивачем суду надано виписку, датовану квітнем 2021 року, із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , де вказаний повний діагноз: «соматично здорова. На «Д» (диспансерному) обліку не перебуває». Лікувальні рекомендації відсутні (а.с. 16). Таким чином, суду не надано належних доказів погіршення матеріального стану позивача, який був би значним, зокрема, і з урахуванням стану здоров`я дитини [PERSON] , оскільки, позивачем не надано доказів щодо понесення витрат на лікування неповнолітньої доньки. На підтвердження своїх заперечень щодо позову, відповідач [PERSON] до відзиву на позов подала довідку від 14.09.2021 №26 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби, що склад її сім`ї складається із 7 осіб, а саме: [PERSON] - відповідачки, [PERSON] - матері, [PERSON] - батька, [PERSON] - брата, [PERSON] - сестри, [PERSON] - сина, [PERSON] - доньки (а.с. 50). Однак, як вказано у довідці ОСББ «Ювілейний-10 КР» від 07.09.2021, за адресою: [ADDRESS] , фактично проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51). Як вбачається із відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ за формою ОК-7, останній дохід [PERSON] отримала у жовтні 2016 року від страхувальника ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що також підтверджується трудовою книжкою на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , де 04.10.2016 остання звільнена з посади касира торгівельного залу ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за власним бажанням для догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку (а.с. 48, 52). Довідкою від 07.09.2021 №213 Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області підтверджено, що за виконавчим листом №2/214/1992 від 20.05.2013, виданому Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання сина [PERSON] , [INFO] , відповідачка отримала аліменти у березні 2021 року у розмірі 5 196,91 грн, у квітні 2021 року у розмірі 5 519,31 грн, у травні 20212 року у розмірі 6 665,63 грн, у червні 2021 року у розмірі 5 566,62 грн, у липні 2021 року у розмірі 6 355,65 грн, у серпні 2021 року у розмірі 6 713,51 грн (а.с. 49). Адміністрацією Криворізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №74 надано характеристику на учня 7-Б класу [PERSON] , та характеризують його як уважного, активного, старанного учня. [PERSON] виховується у неповній сім`ї, вихованням займається його мати - [PERSON] . Батько жодного разу не з`явився у школі, успіхами сина не цікавиться, із вчителями не спілкується. У позашкільний час [PERSON] відвідує додаткові заняття з англійської та німецької мов у ФОП [PERSON] (а.с. 53, 54). Щодо стану здоров`я неповнолітнього [PERSON] , відповідачкою надані медичний епікриз № 536 та виписка із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , що з 20.01.2015 по 02.02.2015 він знаходився на стаціонарному лікуванні в ДОРТ 8 міської лікарні з діагнозом: закритий консолідований перелом середньої треті правого стегна після МОС. [PERSON] перебуває на «Д» (диспансерному) обліку у ортопеда з діагнозом: укорочення лівої нижньої кінцівки. «S»-образний сколіоз (а.с. 55-57). Таким чином, представником позивача [PERSON] у судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача, стану його здоров`я в бік погіршення, так само і не наведено інших підстав, які б унеможливлювали сплачувати аліменти в раніше визначеному судом розмірі, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини [PERSON] . Сам факт зміни сімейного стану позивача, а саме, народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Крім того, у § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Враховуючи те, що позивачем не доведено факту істотного погіршення його матеріального становища, стану здоров`я та не наведено інших причин, які могли б унеможливити виконання позивачем своїх батьківських обов`язків зі сплати аліментів у визначеному розмірі, не надано суду належних та допустимих доказів про те, що його спроможність матеріального забезпечення дитини настільки знизилася, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному раніше судом розмірі, виходячи з пріоритету інтересів дітей та їх потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв`язку із чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки позивачу, який на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору, відмовлено у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed