Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Заповіту померла [PERSON] не вчиняла. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] являється він та брат [PERSON] Вказує на те, що спадщину після смерті матері прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, подали суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Петричанка Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], яка проживала в будинку-інтернаті на повному державному утриманні та була там зареєстрована, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 8), довідки Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату від 02.02.2017 року №45. Наказ №24 від 24.03.2013 року (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою с.М.Кучурів Заставнівського району Чернівецької області. Вказане вбачається із довідки сільської ради №319 від 13.10.2017 року (а.с.30). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіту померла [PERSON] не вчиняла, а спадкоємцями першої черги її майна за законом є син - [PERSON] - позивач, та син [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Малокучурівської сільської ради №318 від 13.10.2017 року (а.с. 15). Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги майна померлої [PERSON] разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини не проживав та в межах встановленого законом строку приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Світличні О.В. подав заяву про відмову від спадщини. Вказане вбачається із матеріалів спадкової справи (а.с. 12), яка витребувана судом та досліджена. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем [PERSON] не проживав разом, оскільки [PERSON] проживала в будинку-інтернаті с.Петричанка Глибоцького району Чернівецької області на повному державному утриманні та була там зареєстрована, що вбачається з довідки Петричанського психоневрологічного будинку-інтернату від 02.02.2017 року №45. Наказ №24 від 24.03.2013 року (а.с.9), однак спадщину після смерті матері вчасно прийняв, подав до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини (а.с.3 спадкової справи). Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивач звернувся до нотаріуса із заявою (а.с. 3) спадкової справи), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по [ADDRESS] нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.07.2017 року №661/02-31 (а.с. 19). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.21-23). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.24). 12.07.1995 року рішенням виконавчого комітету Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області № 4/16 «Про призначення права власності на житловий будинок» було вирішено і признано право особистої власності на житловий будинок за [PERSON], згідно запису у погосподарській книзі Малокучурівської сільської Ради народних депутатів за №5 стор.10. Згідно по господарської книги №1 об1єкт по господарського обліку [NUMBER] [PERSON] записана головою домогосподарства, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Даний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №319 від 13.10.2017 року (а.с.30). Спадкодавець [PERSON] оформила документи на оспорюваний житловий будинок і отримала свідоцтво про право власності від 26.07.1995 року, однак не зареєструвала його в органах БТІ. В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-12), згідно довідки про вартість майна від 20.09.2017 року (а.с.33), житловий будинок, розташований по [ADDRESS] його вартість становить 74890,00 (сімдесят чотири тисячі вісімсот девяносто) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved