Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся в Шевченківський районний суд м. Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримав спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . Зазначає, що вищезаначена квартира складається із однієї житлової кімнати загальною площею 25,8 кв.м., в тому числі житловою площею 17,5 кв.м. Вказує, що в період 2011 року позивачем з метою поліпшення житлових умов були виконанні роботи по переобладнанню квартири [ADDRESS] і самочинно добудовано до неї літ. «А» мансарду, а саме: коридор пл.6,7 кв.м., вбиральня пл.3,5 кв.м., кімната пл. 9,20 кв.м., кімната 8,2 кв.м., а також самовільно добудовано літ. «А» антресоль, а саме: дві гардеробні, площею 3,70 та 10,60 кв.м. В позові посилається на те, що позивачем були самочинно проведенні роботи по переобладнанню квартири [ADDRESS] , що призвело до збільшення загальної площі на 41,90 кв.м. Після проведення реконструкції без дозвільних документів загальна площа квартири складає 67,70 кв.м., в тому числі 3 житлові кімнати площею 34,90 кв.м. Зазначає, що будинок [ADDRESS] складається із восьми квартир, а саме: квартири [ADDRESS] [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , та всі власники квартир надали згоду та не заперечують щодо реконструкції квартир [ADDRESS] . Вказує, що роботи по реконструкції квартири було проведено шляхом добудови мансарди та антресолі без дозволу на виконання будівельних робіт та належно затвердженого проекту. Квартира [ADDRESS] відповідає державним будівельним нормам України, що підтверджується довідкою №Х-7415/0-04/01 від 28.12.2019 року. За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта - вищезазначеної реконструйованої квартири, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Посилається на те, що на даний час відсутній нормативно-правовий акт, який би регулював позасудову процедуру узаконення самочинно збудованих багатоквартирних житлових будинків, а тому Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради листом від 28.10.2019 року прямо вказала на необхідність звернення до суду з даним позовом. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23 січня 2020 року в даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у даній цивільній справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 11 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачем до суду надано відзив, згідно якого відповідач позов не визнав. У відзиві посилається на те, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов`язки співвласників спільного майна багатоквартирного будинку, які не надали згоду на реконструкцію спірної квартири та не залучені до розгляду даної справи. Вказує, що позивачем також не надано доказів, що підтверджують відповідність реконструйованої квартири [ADDRESS] , архітектурним, будівельним, санітарним та екологічним нормам і правилам. Представником позивача подано до суду заперечення на відзив, згідно якого з відзивом погоджується частково. У відзиві звертає увагу на те, що позивачем надано достатні докази того, що реконструйована квартира [ADDRESS] відповідає архітектурним нормам, а також встановлено її надійність та безпечність експлуатації. У зв`язку із відсутністю нотаріального дозволу на реконструкцію вищезазначеної квартири [PERSON] та [PERSON] , просить залучити їх до участі у справі в якості третіх осіб. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. У зв`язку із усуненням позивачем недоліку, зазначеного у відзиві, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 вересня 2004 року (спадкова справа №1116/2004), зареєстрованого в реєстрі за №5-3442, [PERSON] отрмав у спадщину майно, яке складається з квартири [ADDRESS] (а.с.7). 05.10.2004 р. зазначене свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 4729958, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 4948589, дата 05.10.2004 (а.с.8). Відповідно до технічного паспорта ОБТІ на квартиру [ADDRESS] квартира розташована на 2-му поверсі двоповерхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 17,50 кв.м., кухні площею 5,60 кв.м., ванної кімнати площею 2,70 кв.м. (а.с.9). Згідно технічного паспорта ЧМКБТІ на квартиру [ADDRESS] від 24.09.2019 року та довідки ЧМКБТІ №2208 від 26.09.2019 року після проведення реконструкції без дозвільних документів загальна площа квартири складає 67,70 кв.м., в тому числі 3 житлові кімнати площею 34,90 кв.м. (а.с.10-13). Відповідно до відповіді Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 28.12.2019 р. №Х-7415/0-04/01 місце розташування квартири [ADDRESS] відповідає вимогам Державних будівельних норм України, а саме ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території» (а.с.20). Не заперечували та надали свою згоду [PERSON] на реконструкцію належної йому квартири [ADDRESS] , [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] , [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] , [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] , [PERSON] , власник квартир № [ADDRESS] , [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] , [PERSON] , власник квартир № [ADDRESS] , що підтверджується нотаріально завіреними заявами від 04 вересня 2017 року, 16 травня 2012 року, 17 травня 2012 року (а.с.21-24). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж реконструйованої квартири [ADDRESS] від 25 жовтня 2019 року, виконаного експертом М.Г. Прокіпчук, встановлено, що об`єкт був збудований: житловий будинок літ. «А», в т.ч. квартира №8 до 1948 року, реконструкцію квартири [ADDRESS] (надбудову) виконано в 2011 році. Клас наслідків (відповідальності) об`єкта квартири - СС-1. За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта, стан якого оцінюється як придатний до експлуатації, недоліки (дефекти, пошкодження) відсутні, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.27-31). 23.10.2019 р. [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась з заявою про прийняття в експлуатацію самочинно реконструйованої квартири [ADDRESS] (а.с.32). В листі від 28.10.2019 №Б-400/18-01/11 на заяву від 23.10.2019 року про прийняття в експлуатацію квартири [ADDRESS] , після проведення будівельних робіт з її реконструкції Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради зазначила, що механізму та умов прийняття в експлуатацію об`єктів збудованих самочинно, чинним законодавством України не передбачено. Також роз`яснено право відповідно до ст.376 ЦК України звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно (а.с.33). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відносини пов`язані з набуттям права власності на новостворений (збудований) об`єкт нерухомого майна регулюються положеннями ЦК України, зокрема статтею 331 ЦК України, законодавством у сфері містобудування, а також Земельним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно ч.ч.1,2,3,5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята). Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості є наявність у забудовника права власності або права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту не порушення прав інших осіб. Проте, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність у позивача права власності чи користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , за якою було здійснено самочинну реконструкцію квартири шляхом добудови мансарди та антресолю. Згідно пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно переобладнані квартири в багатоквартирних будинках різних житлових фондів, оскільки такі правовідносини врегульовано іншими нормами законодавства, зокрема статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права. Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно з вимогами ст.ст.5, 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Контроль за додержанням законодавства та містобудівної документації при забудові територій здійснюють виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад. Вказані повноваження виконавчих комітетів місцевих рад передбачені ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 14 Закону України «Про основи містобудування». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлень або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт. Так, відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин (2011 рік) було встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт -щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Згідно ч.ч. 5, 7 ст.34, ч. 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діє на даний час) контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Однак суду не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у позивача відповідних документів на проведення переобладнання квартири шляхом добудови мансарди та антресолю, споруда в експлуатацію не введена, а тому з огляду на ці обставини, визнання судом права власності на такий об`єкт нерухомого майна за позивачами суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до чинного законодавства органом, який здійснює прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, є Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діє на даний час) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду. Як встановлено судом, згідно звіту про проведення технічного обстеження вищезазначеної реконструйованої квартири, клас наслідків (відповідальності) об`єкта квартири - СС-1 (належить до об`єктів з незначними наслідками) Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.03.2019 року № 367 (далі - Порядок) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Відповідно до пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Згідно пунктів 18, 19, 20, 21 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. У разі подання декларації через електронний кабінет перевірка повноти даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру під час її заповнення замовником. Реєстрація декларації шляхом внесення до реєстру даних, зазначених у декларації, здійснюється автоматично у день її надходження. У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду. Однак у матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] отримав рішення про повернення декларації Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, визначеному законодавством. Наявний у матеріалах справи лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 28.10.2019 №Б-400/18-01/11, яким надано відповідь на заяву від 23.10.2019 року про прийняття в експлуатацію квартири [ADDRESS] , після проведення будівельних робіт з її реконструкції, не є належним доказом відмови у прийнятті об`єкта в експлуатацію. Крім того, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували наявність спору між ним та Чернівецькою міською радою з приводу відмови у прийнятті в експлуатацію самовільної добудови. Суд враховує, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів отримання дозвільних документів на самочинне будівництво (реконструкцію квартири) та введення об`єкта нерухомого майна (квартири з добудовою мансарди та антресолю) в експлуатацію у встановленому законом порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права. Державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться за заявою державним реєстратором відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не було дотримано визначеної чинним законодавством процедури початку виконання будівельних робіт, прийняття в експлуатацію новоствореного внаслідок реконструкції нерухомого майна та порядку проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього. За вищенаведених обставин та норм права, в задоволенні позову [PERSON] до Чернівецької міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно слід відмовити.

Outcome: dismissed