Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач 14 грудня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (на підставі угоди), посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем позивач має двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Добровільно сплачувати кошти на утримання дітей не бажає. Ця обставина і змусила позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 500 грн. щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Погоджується на те, що буде сплачувати аліменти в меншому розмірі, тому, що не має постійного заробітку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №170289, видане 04 квітня 2003 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області)(а.с.8); [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №227735, видане 22 липня 2010 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області)(а.с.6). Таким чином, відповідач зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, проте свій обов'язок добровільно належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Згідно довідки Лабушненської сільської ради №837 від 22 грудня 2016 року, на утриманні [PERSON] перебувають її діти: [PERSON] сергійович і [PERSON] (а.с.7) Згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. Як убачається з дослідженої в судовому засіданні довідки Лабушненської сільської ради №847 від 28 грудня 2016 року, [PERSON] має не має постійного доходу як підсобний працівник (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Статтею 184 СК України (ч.1-3) передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого\~частиною другою статті 182\~цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підсумовуючи викладене, суд констатує, що відповідача належить до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved