overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач 25.07.2019 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 18.08.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER] , виданого 18.018.2012 року виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області сторони перебувають з 18.08.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 51. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана 14.01.2014 року виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач 25.08.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), який уточнювала (а.с.17,18), посилаючись на такі обставини. Вона з 01.07.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, що призводило до виникнення сварок. Почуття любові та поваги одне до одного ними втрачені. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2015 року. Дитина проживає з нею. Подальші подружні стосунки, спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Мончинська. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.24). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з лютого 2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Мончинська. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.22,23). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначив, що майнового спору немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01.07.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 року з причини різних поглядів на сімейне життя, відсутності взаєморозуміння, сварок з цього приводу. Почуття любові та поваги між сторонами втрачені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач 25.08.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.01.1992 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні обовязки, ведення спільного господарства та виховання дітей. Між нею та відповідачем втрачені всі фізичні та духовні звязки. Шлюбні відносини та спільне проживання між нею та відповідачем припинені з 23.02.2013 року. Діти залишились проживати з нею. Протягом двох років відповідач проживає з іншою жінкою. Вважає подальше збереження сімї неможливим. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Вказала, що шлюбні відносини припинені 23.02.2013 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Коваленко. Зазначила, що повідомляла та нагадувала відповідачу про судове засідання, однак відповідач сказав, що на судове засідання не прийде. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 20.11.2015 року о 14.15 год. (а.с.14). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.01.1992 року зареєстрували шлюб (а.с.6), від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.13). Неповнолітня дочка проживає з позивачем (а.с.7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 23.02.2013 року з причини відсутності між ними взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні обовязки, ведення спільного господарства, виховання дітей. Між сторонами втрачені фізичні та духовні звязки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Неповнолітня дочка після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач 25.08.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 19.08.2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.07.2011 року. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. 19.09.2011 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідач під час розгляду справи про розірвання шлюбу обіцяв надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, однак своїх обіцянок він не виконав. Їй не відомо чи проводяться з відповідача стягнення по іншим виконавчим листам. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 16.10.2015 року о 10.00 год. (а.с.16). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.08.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.07.2011 року, яке набуло чинності 19.07.2011 року (а.с.5,7). Сторони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). 19.09.2011 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.8). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач 25.08.2021 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вони 24.07.2010 зареєстрували шлюб, сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, та відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарства та спільне проживання припинено з 2017 року, а через невідоме на даний час місце перебування відповідача, шлюб розірвати в позасудовому порядку не можливо. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними. 27.08.2021 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. При цьому, позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій просить розгляд цивільної справи проводити у її відсутність, а свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, а як вбачається з конверта з судовою повісткою, така повернута до суду без вручення, через відсутність адресата, який за вказаною адресою не проживає. Крім цього, відповідача [PERSON] повідомлено про розгляд даної цивільної справи за допомогою оголошення, яке розміщено за десять днів до розгляду на веб-сайті Диканського районного суду, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав. З огляду на подану заяву позивача, суд провів розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони 24.07.2010 зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 728, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Спільних дітей сторони не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на нього та відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені з 2017 року, відновлювати їх позивач наміру не має. Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач 25.09.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 28.08.1999 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Їх подружнє життя не склалось. Вони проживають окремо. Всі обов'язки по утриманню та вихованню дитини вона несе самостійно. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказала, що у відповідача інших дітей немає, аліменти він нікому не сплачує. Дитина проживає з нею та повністю перебуває не її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.08.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.09.2012 року, яке набуло чинності 02.10.2012 року (а.с.5,6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам у матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач 25.09.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 01.12.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння між ними, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено, що є перешкодою для подальшого існування повноцінної сімї. Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2013 року. Спільне господарство ними не ведеться тривалий час. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити йому прізвище „Горбонос. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю, про що досягнута домовленість. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку з відїздом, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити (а.с.13). Відповідач у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою, зазначеною у позовній заяві (Нікопольський район, с. Павлопілля, вул. Колгоспна, буд. 29) та за адресою реєстрації (Нікопольський район, с. Павлопілля, вул. Колгоспна, буд. 58), про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові повідомлення (а.с.17,18). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не надала, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01.12.2004 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2013 року з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. \~ За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач 25.09.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.11.1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено, що є перешкодою для подальшого існування повноцінної сімї. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2015 року. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Кордіна. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, про що між нею та відповідачем досягнута домовленість. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з червня 2015 року. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Кордіна. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з червня 2015 року. На даний час майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.11.1998 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2015 року з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Примирення між ними неможливе. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач 25.09.2017 р. звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07.11.2016 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після її смерті є лише позивач. Позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що ним пропущено строк з поважних причин. Просить суд винести рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 16.03.1929 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник\~\~відповідача Територіальної громади Селидівської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши докази, судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть ІІ-НО №000414, виданого 02.08.2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]\~померла 16.03.1929 року, актовий запис № 408. [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО №749583, виданого 28.07.2017 р. Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], померлої 07.11.2016 року. Сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою 18.08.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON]Я, померлої 07.11.2016 року у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно інформації наданої Сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою від 27.10.2017 №278/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 07.11.2016 року, спадкової справи не заводилось. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустив з поважних причин строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої \~07.11.2016 року. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved