Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 лютого 2018 року звернулася до Солом»янського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказавши, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ДЖАНДЖУА [PERSON], [INFO]. Дитина має слабке здоровя, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом : бронхіальна астма та супутнім діагнозом : хронічний тонзиліт та риніт, проживає з матірю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Добровільно про сплату аліментів домовитися сторонам не вдалось. У лютому 2015 року позивач письмово звернулась до відповідача, нагадавши відповідачу про його обовязок утримувати дитину, але жодної допомоги так і не отримала. Як зазначає позивач, на момент звернення до суду вона не має достовірних відомостей про місце роботи відповідача та його дохід, зі слів відповідача позивачу відомо, що останній не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, також не має на утримання інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Позивач зазначає, що на утримання дитини потрібно не менше 4000 грн, внаслідок чого вона повинна нести витрати щомісячно на наступне : ліки -200 грн, на харчування у школи 100 грн., іграшки, видаткові матеріали для навчання 50 грн., на їжу 1500 грн, на одяг, взуття 500 грн., оренда житла та комунальні послуги 1500 грн., санаторне лікування 500 грн. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн. на місяць, починаючи стягнення з дня звернення позивача до відповідача з листом про надання фінансової допомоги, тобто з 01.03.2015 р. і до повноліття дитини. Ухвалою судді Соломянського районного суду м. Києва від 05.05.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про стягнення аліментів разом з додатками направлена до Ямпільського районного суду Сумської області за підсудністю. Ухвалою суду від 25.03.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [INFO] / посвідка на постійне проживання в Україні зворот а.с. 8/ однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст.\~6\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» і відповідно до ст. ст. 128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст.\~280-282\~ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. 01.08.2009 року між [PERSON] [PERSON], громадянином [PERSON] Республіки [PERSON] та [PERSON], громадянкою України, у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1675 /а.с.9/.Сторони є батьками [PERSON] [PERSON], [INFO] /а.с. 10/. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області від 15.02.2018 року № 02-29/184, [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована разом з сином [PERSON] [PERSON], [INFO] за адресою: Сумська області Ямпільський район, с. Воздвиженське, вул. Желткова,6. Проживають разом з сином за місцем працевлаштування матері в Києві /11/. [PERSON] є орендарем квартири [ADDRESS], місячна ставка орендної плати складає 4\~000,00 грн, що є еквівалентом 250 доларів США за курсом НБУ на день укладання договору оренди. /договір оренди від 21.11.2014 року а.с.14/. Малолітній [PERSON] [PERSON] є учнем 1- Г класу спеціалізованої школи I ступеня № 324 м. Києва / довідка № 13 від 16.02.2018 року а.с.13/. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181\~СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] [PERSON] зобов'язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач [PERSON] працює на посаді оператора товарного ТОВ « Двері Білорусії» з 04.09.2008 року / довідка № 8 від 19.02.2018 року, видана ТОВ «Двері Білорусії» а.с.12/. Загальна сума доходу [PERSON] за період з серпня 2017 року по січень 2018 року становить 22\~150 грн. 00 коп./ довідка № 7 від 19.02.2018 року, видана ТОВ « Двері Білорусії» а.с.15/. Малолітній [PERSON] [PERSON], [INFO], страждає на бронхіальну астму, супутні діагнози : хронічний тонзиліт та риніт / медична довідка та консультативний висновок а.с 16-17/. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Наніта» [PERSON] пройшов курс амбулаторного лікування в клініці сімейної медицини « Мілада» в період з 2014 р. по 2018 р. Загальна вартість лікування станом на 21.02.2018 року склала 20\~450 грн,00 коп / а.с.18/. Відповідач [PERSON] [PERSON], [INFO] громадянин [PERSON]. 10.10.2012 року отримав безстрокову посвідку серія СМ № 58 на постійне проживання в Україні, місце реєстрації : с. Воздвиженське, Ямпільський район Сумська область, вул. Желткова,6 / а.с.8/ Відомості, щодо стану здоров'я та матеріального становища відповідача [PERSON] [PERSON], наявності у нього рухомого та або нерухомого майна, непрацездатних дружини, батьків, інших дітей, окрім сина [PERSON] [PERSON], [INFO], у суду відсутні. З урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 2\~000 грн. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: У наведеному переліку витрат на дитину позивачем включені витрати, які є додатковими витратами на дитину і при розгляді справи про стягнення аліментів такі витрати не беруться судом до уваги при визначені розміру аліментів. Зокрема до таких додаткових витрат відносяться витрати повязані з санаторно курортним лікуванням дитини, орендою позивачем житла, в якому вона проживає разом з дитиною, сплата позивачем комунальних послуг. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р., встановлений у 2018 році такий розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно. При цьому слід зазначити, що позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат, відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] [PERSON] за період, що передував зверненню до суду з позовом про стягнення аліментів, а саме з 01.03.2015 року, що є днем звернення позивача з листом до відповідача про надання фінансової допомоги, не підлягають задоволенню виходячи з наступного: згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При цьому, відповідно до ч.2 вказаної статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. При цьому, ухилення може виражатися у тому, що особа приховує своє місце знаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи та інші подібні дії. Отже, обовязковою умовою присудження аліментів за минули час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачем надано суду її лист до відповідача про надання фінансової допомоги, датований 26.09.2014 року /а.с. 19-20/, та доказ відправлення цього листа, разом з малюнком, 27.02.2015 року відповідачу на адресу Чаквал, [PERSON] з повідомленням /а.с.21/. Доказів належного отримання відповідачем, [PERSON] [PERSON] , вищевказаного листа позивачем суду не надано. Суд виходить з вимог ст. ст. 12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, лист позивача до відповідача про надання фінансової допомоги, датований 26.09.2014 року, не є належним доказом, що свідчить про вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом останніх трьох років та ухилення відповідача від їх сплати, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти починаючи дня предявлення [PERSON] позову до Соломянського районного суду м. Києва, а саме з 26.02.2018 року і до повноліття дитини [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» складає 704,80 грн. У відповідності зі ст.\~430\~ч.1\~п.1\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 280-284, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: partial