Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач 29.01.2015 року звернулась до суду з позовною заявою та просила розірвати шлюб укладений 14.07.2007 року між нею та відповідачем по справі, зареєстрований виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 9 від якого є малолітня дитина, донька, [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідача на користь позивача - [PERSON] судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що причиною розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння, почуття любові та поваги одне до одного, різні погляди на взаємовідносини у сім'ї на життя та на виховання дитини. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімені стосунки не підтримують з 2012 року, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору немає, спір щодо проживання дитини відсутній. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.21). Відповідач до суду повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток на 18.03.2015 року, на 30.04.2015 року, які отримані відповідачем особисто 18.02.2015року та 23.04.2015 року відповідно (а.с.17,20). Згідно з ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи думку позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2007 року Виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 9, від якого є малолітня дитина, донька, [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2007 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з 2012 року, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не має, майновий спір відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 14.07.2007 року виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 9, від якого є малолітня дитина, донька, [PERSON], [INFO], - розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час реєстрації шлюбу. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, то згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved