overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач 17.12.2013 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 24 575,07 грн. Згідно позову, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею в спірній квартирі до 11.06.2013 року значилася зареєстрованою, також, відповідач [PERSON] З 01.10.2008 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам. Відповідачі не оплачували надані послуги, допустив виникнення заборгованості за період з 01.10.2008 року по 01.07.2013 року в сумі 24 575,07 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, але причину неявки не повідомили. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по обов'язкам, що випливають з вказаного договору. Судом встановлено, що відповідачі користувалися послугами позивача з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до квартири [ADDRESS] та зобов'язані вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, загальна заборгованість відповідачів за період з 01.10.2008 року по 01.07.2013 року складає 24 575,07 грн., яку необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати при зверненні до суду в розмірі 245,75 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач 17.12.2013 року звернулась до суду з позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в період шлюбу з відповідачем, який розірвано 26.07.2001 року, [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідач з моменту розірвання шлюбу не приділяє жодної уваги синові, не надає коштів на його утримання, фактично відсторонився від виконання своїх батьківських обов»язків і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Крім того, з 2003 року перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON], має спільну дочку марину, [INFO], і син [PERSON] сприймає її цивільного чоловіка як батька, який займається його вихованням та забезпечує матеріально. В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на мотиви, викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, засвідченою приватним нотаріусом заявою не заперечує слухати справу у його відсутності і не заперечує проти позову. Представник Служби у справах дітей Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з»явився, про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином, поданою заявою просить слухати справу у його відсутності і позовні вимоги підтримує. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутності нез»явившихся осіб, оскільки відповідач ССД Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації просять слухати справу у їх відсутності, яким задовольнити заявлені вимоги, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.07.2001 року (а.с.-4), [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторонни (а.с.-3). Заявою від 16.10.2013 року, засвідченою приватним нотаріусом КМНО Громовою О.П., відповідач не заперечує проти позбавлення його батькіських прав на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], (а.с.-7). Комісія з питань захисту прав дитини Сятошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.11.2013 року рекомендує, що відповідач може бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], (а.с.-8). Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один із батьків. Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, станом здоров'я, підготовкою до самостійного життя, матеріально не утримує. Крім того, відповідач відмовляється від батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дитини. З урахуванням викладеного та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач 17.12.2014 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 27.09.1975 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Просить суд розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу просить присвоїти її дівоче прізвище «[PERSON]», стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 14.09.2012 року управлінням ЗАГС адміністрації міста Нижньовартовська Ханти-Мансійського автономного округу - Югри (Тюменської області), сторони перебувають з 27.09.1975 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 605. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог [PERSON] про присвоєння її прізвища дівочого «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач 17.12.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що стосунки поступово погіршувались, з відповідачем відсутні спільні інтереси, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснила, що з січня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, примирення не можливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Майнових спорів немає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що в сім»ї виникали непорозуміння через різні характери та погляди на життя, з січня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Дитина залишиться проживати з позивачем. Майнових спорів немає. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.07.2007 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з січня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач 17.12.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона надала [PERSON] в борг гроші в сумі 13000 грн., які він зобов»язався повернути, про що написав розписку. Але борг не повернув. Просить суд, стягнути з [PERSON] на її користь борг в сумі 13000 грн. та судові витрати по справі. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно розписки - 01.09.2013 р. [PERSON] взяв у [PERSON] у борг гроші в сумі 13000 грн., які зобов»язався повертати щомісяця по 500 грн.(а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач отримав позику, але належним чином не виконував свої обов'язки за договором позики. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач 17.12.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що з 15.02.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Шлюбні відносини припинились у серпні 2012 року. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, просив суд розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем та розглядати справу без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб I-ЖД №348256, виданого 15.02.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Селидівського міського управління юстиції, сторони перебувають з 15.02.2003 року у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено актовий запис № 07. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження І-НО №368338, видане 09.03.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі\~ст. 112 СК України, бере до уваги те, що обидва бажають розірвати шлюб, фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, те, що шлюбні відносини припинились у вересні 2012 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач 17.12.2018 звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 16.11.2002 вона із відповідачем зареєструвала шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції зроблено запис №104. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Взаємні відносини із відповідачем ускладнились, не має взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Відновлювати шлюбні відносини не бажає. Збереження сім'ї є неможливим і не доцільним. Підтверджує, що нею не подано позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом з тим самих підстав. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У підготовче засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підримання позову (а.с.9). У підготовчому засіданні відповідач позов визнав, про що подав заяву, наслідки ухвалення рішення у підготовчому засіданні та визнання ним позову йому зрозумілі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв'язку з чим суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та може бути прийняте судом. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач 17.12.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 11 липня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 262. Зазначав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. Спільне життя не склалось внаслідок непереборних суперечностей і несхожості характерів. Фактично стосунки припинені з жовтня 2019 року, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Позивач у судове засідання нез`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує, стосунки припинені з жовтня 2019 року, дитина залишається проживати після розірвання шлюбу із матір`ю, питання утримання дитини вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити, сплачений судовий збір просила не стягувати. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, зазначала, що згодна на розірвання шлюбу, стосунки припинені в жовтні 2019 року, але фактично причиною розірвання шлюбу є те, що у позивача ще в червні 2019 року появилась інша жінка, про це він їй повідомив у жовтні. Просила залишити прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] , дитина залишається проживати із нею. Питання стягнення аліментів на утримання дитини, поділу майна, має намір вирішувати в судовому порядку. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 11 липня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 262. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON] . /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу долучений до матеріалів справи/. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем, після розірвання шлюбу буде проживати із відповідачем, спору між сторонами з приводу цього немає. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Сторонами зазначено, що фактично стосунки припинені в жовтні 2019 року. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Неповнолітня дитина залишається проживати із відповідачем, спору між сторонами з цього питання немає. Питання утримання дитини та поділу майна буде вирішувати в загальному порядку шляхом звернення відповідача до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач 17 березня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 17 вересня 2005 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Горьківської сільської ради, актовий запис №16. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач почав зустрічатися та тимчасово проживати з іншими жінками, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя неможливе. На протязі 2013 -2014 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]».. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 вересня 2005 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Горьківської сільської ради, актовий запис №16 (а.с.10). Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved