Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.05.2016р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 23.08.2002р перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з липня 2014 року по причині відсутності взаємоповаги один до одного. Зазначає, що у його відносинах з відповідачкою зникли почуття любові, взаєморозуміння та щирість, а замість зявились відчуження і психологічна несумісність. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] підтримав свої вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], яка про слухання справи повідомлена належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надавала. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням міркування позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-НО № 183078, виданого 23.08.2002р відділом РАГС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 606, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2002 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю понад двох років, живуть окремо, відносини не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які не повязані шлюбним побутом, живуть окремо, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також, інтересам. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити «Євстигнєєва». Також, судом встановлено, що позивач у відповідності до ст.5 ч.9 Закону України «Про Судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, передбаченої процесуальним законодавством (посвідчення серії ПС №809099, видане 18.01.2000р УПФУ у м.Краматорську Донецької області, як інваліду II за загальними захворюваннями). Частиною 3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд у відповідності до ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON]Вв дохід держави судовий збір в сумі 551,20грн.

Outcome: approved