Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.03.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що після звільнення від відповідача 31.05.2019 року з нею не проведений розрахунок при звільненні. Просить суд стягнути з відповідача ТОВ «УПК-Європлюс» компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати в сумі 125 892,32 грн.. В судове засідання позивач не з`явився , до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «УПК-Європлюс» в стадії ліквідації не перебуває. Поштові повідомлення направлені на адресу підприємства повертаються з відміткою про вручення, тому відповідач повідомлений про день, час та місце судового розгляду своєчасно та належним чином. Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а відповідач уникає суду, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних та доказів, та винести заочне рішення по справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу №14-К від 03.03.2016 року [PERSON] , була прийнятий на посаду менеджера в роздрібній торгівлі нафтопродуктами у ТОВ «УПК-ЄВРОПЛЮС», з яким перебувала у трудових відносинах по 24.05.2019 року, після чого був звільнена за власним бажанням відповідно ст. 38 КЗпП України згідно наказу №38-К від 24.05.2019 року, що також підтверджується відповідними записами у трудовій книжці (а.с.10). Відповідно до довідки №УЕП00000016 від 31.05.2019 року на момент звільнення підприємство мало заборгованість перед позивачем по заробітній платі в сумі 30650,22 грн.(а.с.13). Дана сума зазначена у врахуванням утримань, а тому на думку суду стягненню підлягає саме така сума. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідач не виконав дані вимоги закону та по день звернення позивача до суду розрахунок з позивачем не провів. Відповідно до вимог ч. 1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд погоджується з розрахунком позивача про нарахування середньомісячної заробітної плати оскільки він проведений у відповідності до діючого законодавства. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період за квітень-травень 2019 року становить: 669,64 грн. Х 188 календарних днів = 125892.32 грн.. Разом з тим суд зазначає, що дана сума розрахована без врахування відповідних виплат. За таких обставин суд вважає, що заявлена вимога підлягає до задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved