Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач 18.10.2019 р. звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником квартири [ADDRESS] , в якій крім нього є зареєстрованим також [PERSON] , який за даною адресою не проживає тривалий час, не приймає участі та не несе витрат по утриманні квартири, особистих речей відповідача в квартирі немає. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу він не чинив і не чинить, але такий відсутній без поважних за місцем реєстрації понад шість місяців, і з цих підстав просить визнати його такими, що втратив право на користування даною квартирою. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомленим, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97016378 від 12.09.2017 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири № [NUMBER] від 12.09.2017 року. Згідно довідок виконавчого комітету Пустомитівської міської ради № 1405 та № 1404 від 31.05.2019 року, в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими позивач, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Аналогічні відомості містяться також в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають у [ADDRESS] . Згідно Актів обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму, складених у період з 20 листопада 2018 року по 19 квітня 2019 року, комісією у складі ДОП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області та жителів м. Пустомити, в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] , не проживає, його особисті речі в будинку відсутні, а місце перебування не відоме. Статтями 71 та 72 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності особи за нею зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З підстав вище зазначених суд вважає, що відповідач понад шість місяців без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації у згаданій квартирі [ADDRESS] , а тому він втратив право на користування жилим приміщенням, яке в даний час належить на праві власності позивачу. Тому він повинний бути визнаний такими, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням .

Outcome: approved