Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач 19.11.2018 р. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: частиною будинку, що знаходиться за адресою: місто Херсон, вул. Літейна (Ливарна), буд. 47, мотивуючи тим, що йому належить спірна частина житловий будинок, у якому зареєстровані відповідачі, які ніколи не проживали та не проживають в будинку, не сплачують комунальні послуги тощо. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року звільнено позивача від сплати судового збору та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року позов в частині вимог до [PERSON] залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили його задовольнити з підстав в ньому викладених. В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнали, зазначили, що ніколи в спірному житловому будинку фактично не проживали. Суд, заслухав пояснення позивача, його представника, відповідачів, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухав вступне слово позивача та його представника, відповідачів, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 29/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 47 належать на праві власності позивачу - [PERSON], що підтверджено договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 23.08.2012 року за реєстровим №1848 (арк. справи 11). Згідно акту складеного 25.10.2018 року Органом самоорганізації населення квартального комітету №4 Дніпровського р-ну м. Херсона та затвердженого головою Виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 47 [PERSON] та [PERSON] ніколи не проживали (арк. справи 13). Відповідно до довідки №202 від 10.11.2018 року виданої Виконавчим комітетом Дніпровської районної у м. Херсоні ради встановлено, що за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна, буд. 47 [PERSON] та [PERSON] ніколи не проживали (арк. справи 14). З довідки про склад сімї №198 виданої Органом самоорганізації населення квартальним комітетом №4 Дніпровського р-ну м. Херсона від 01.11.2018 року вбачається, що за адресою: м. Херсон, вул. Ливарна (Літейна) буд. 47 зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 16). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі в житловому будинку з моменту реєстрації не проживали, особисті речі в будинку відсутні, позов визнали, вказане визнання позову не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути пропорційно з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в\~повному обсязі\~складене 01\~лютого 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved