Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач 29.07.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування. Заявлений позов обґрунтовував тим, що учервні 2015 року йому стало відомо, що відділом ДВС Тисменицького РУЮ накладено арешт на його кошти на банківському рахунку. Згідно наявної інформації він вважався боржником, тому звернувся у відділ ДВС про надання копій матеріалів виконавчого провадження. З наданих документів він дізнався про наявність виконавчого напису від 17.03.2015 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1040, виданий приватним нотаріусом [PERSON] на підставі заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» Вважає, що діями відповідача порушені його права, оскільки 22.02.2010 р. рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області було відмовлено в позові ЗАТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № k3XRF602240103. Дане рішення набрало законної сили 05.03.2010р. Просив визнати виконавчий напис від 17.03.2015 р. таким, що не підлягає виконанню та скасувати його, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача повторно не зявився у судове засідання, про час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження юридичної особи, не повідомив суду про причини неявки свого представника у судове засідання, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 17 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 1040, про стягнення з позивача [PERSON] грошових коштів у сумі 30605,56 грн., які є боргом за кредитним договором № k3XRF602240103 від 22.12.2007 р., укладеним між позивачем і ЗАТ КБ «Приват Банк», та 1700 грн. витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису (а.с.5). 08.04.2015 р. старшим державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1040 від 17.03.2015 р. (а. с.7). Крім того, постановою від 23.04.2015 р. накладено арешт на кошти [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановлених законом. Порядок та умови вчинення виконавчого напису нотаріусом передбачені ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2010 р., яке набрало законної сили 05.03.2010 р., у позові ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є відповідач, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № k3XRF602240103 від 22.12.2007 р. відмовлено за недоведеністю, оскільки банк не довів, що вказаний кредитний договір укладено саме з [PERSON] (а.с.16). Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Згідно вимог ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд вважає, що відповідач свідомо приховав від приватного нотаріуса інформацію про наявність судового рішення, яким підтверджено відсутність у стягувача права вимоги до позивача про стягнення боргу за вказаним кредитним договором. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованісь заявленого позову, який підлягає до задволення. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати на суму 365,40 грн. за сплату судового збору (121,80 +243,60 - а.с. 17, 27). На підставі наведеного, відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172,

Outcome: approved