Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.04.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні. В позовній заяві просив визнати [PERSON] , 1959 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.04.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судовому засіданні повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи повідомлена про дату, час та місце розгляду шляхом оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відзив на позовну заяву не подавала, з клопотаннями до суду не зверталася. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі висновку щодо технічної можливості поділу, виданого 29.09.2020 КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району», рішення Київського районного суду м. Полтави від 20.05.2020 в справі № 552/738/20 є власником будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , знаходиться на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS] , але не проживає. За наявними обліками Реєстру територіальної громади Департаменту з питань реєстрації, підтверджено відомості щодо реєстрації [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , 1959 року народження, не користується жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved