Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач 29.04.2014 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей з дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття. 12.05.2014 року позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог. З позовної та уточнюючої заяв вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008 року по 13.09.2013 року, від якого є спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з позивачкою, відповідач не дає матеріальну допомогу на утримання дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. Оскільки відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який витрачає повністю на свої потреби, аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, позивач просить стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій формі розміром по 500 гривень на кожну дитину щомісячно з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутність. У судове засідання відповідач, який про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що 13.09.2013 року рішенням Кілійського районного суду, справа №502/1579/13-ц, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №44. [INFO] у шлюбі народилась [PERSON], батькам якої записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис №241, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області 04.12.2008 року. [INFO] у шлюбі народилась [PERSON], батькам якої записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області 19.01.2010 року. Згідно довідки про склад сім`ї №7015, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради 29.04.2014 року [PERSON] проживає з дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], які знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved