Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

позивач [PERSON] 20 лютого 2017 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила,що 15 листопада 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у позивача з відповідачем різні погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] . М. у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу погодився. З огляду на це, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Матеріалами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2008 року, про що зроблено актовий запис № 359 у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що позивач з відповідачем мають різні погляди на життя та виховання дітей. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання позивачці - [PERSON]. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved