overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач 17 січня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 22.01.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені строки позичальник не повернув кредитні кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У звязку з цим сума боргу станом на 31.10.2016 року складає 16252,34 грн., яку [PERSON] просить стягнути з [PERSON] разом з компенсацією судового збору в сумі 1600,00грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] який вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України,\~ в судове засідання не зявився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності.\~ Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач 17 травня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2014 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2016 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2014 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 393 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Наумович» на «Янчій», і після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися цим прізвищем. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2016 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач 17 червня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2008 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено у квітні 2014 року. Незважаючи на те, що з відповідачем вона зареєстрована за однією адресою спільне господарство не ведеться. Родина розпалась з причини того, що сторони не знаходили взаєморозуміння між собою. Вона прийшла до висновку, що шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне «[PERSON]», справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 15.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видане повторно 17.06.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області, зареєстроване 15.08.2008 року за №10 Виконавчим комітетом Новокатеринівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, зберегти неможливо з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітних сферах подружнього життя, що свідчить про те, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач 17 червня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 28 грудня 1991 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС виконкому Ленінської райРади народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1992. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2010 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином через засоби масової інформації газету «Урядовий кур'єр» . Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 грудня 1991 року. Шлюб був зареєстрований відділом РАЦС виконкому Ленінської райРади народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1992./а.с.3/ Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]./а.с.5,6/ Встановлено, що з 2010 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач 17 червня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову не заперечував. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач 17 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2014 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 396 /а.с.5/. Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з жовтня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач 17 червня 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що 17 грудня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Кошти на утримання дитини надає не регулярно, є побоювання, що відповідач може взагалі перестати їх давати. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява, в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 грудня 2011 року (а.с.3). В даному шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). [PERSON] зазначила, що на даний момент вони з відповідачем ще не розлучені, але вона вже подала заяву на розлучення. Позивач проживає з дитиною за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди житлового приміщення (а.с.5). Відповідач офіційно працевлаштований та працює в CorumGroup на посаді менеджера з охорони праці та екології. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Часиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Такою датою є 17 червня 2016 року, відповідно до вхідного номеру на першій сторінці позовної заяви (а.с.1). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач 18.01.2015 року звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 28.07.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Вона працює, отримує заробітну плату, але її недостатньо для належного утримання дочки. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає частково, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.07.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Дитина на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 13). Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі п. 2 ч.3 ст. 79, ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. 00 коп., сплачені останньою при отриманні консультаційних юридичних послуг та складанні юридичних документів по даній справі (а.с.5-6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач 18.01.2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що вони з відповідачем 18 вересня 2010 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції уклали шлюб, актовий запис № 738. Від даного шлюбу мають сина-[PERSON], [INFO] Із серпня 2015 р. відповідач пішов із сім'ї, матеріальну допомогу не надає. Прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони уклали шлюб, актовий запис № 738. Від даного шлюбу мають сина-[PERSON], [INFO]. Із серпня 2015 р. відповідач пішов із сім'ї, матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач 18.01.2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому зазначає, вона в 1997 році вступила з відповідачем у шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину доньку, [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від виконання обов'язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає, у зв'язку із цим вона потребує допомоги з боку відповідача й просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву якою прохала стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісяця, оскільки він на даний час не має постійного місця роботи. Також прохала розглянути справу без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Проте також надав суду письмову заяву де уточнені позовні вимоги визнав повністю та прохав розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебувають в шлюбі. Від шлюбу позивачка народила доньку, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд ураховує й вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved