Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач 12 жовтня 2016 року звернулась до суду з вказаним позовом до Володарського районного суду Київської області, мотивуючи тим, що відповідно до договорів купівлі-продажу нежитлових будівель від 25.03.2011 року, які укладено між ФГ «Фермер-Філд» та ПОСП «Перемога», ФГ «Фермер-Філд» було придбано нежитлові будівлі в селі Ожегівка, Володарського району Київської області. Нерухоме майно, яке належить позивачу, розміщене на земельних ділянках, що виділені в натурі (на місцевості) згідно кадастрового плану і акту визначення та погодження меж, та земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, ділянки призначені для іншого сільськогосподарського призначення, та відносяться до земель колективної власності. Позивач просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки, які необхідні для обслуговування нежитлових будівель, з цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення, в межах Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, що знаходяться за адресою: Київська область, Володарський район, село Ожегівка, вулиця Шевченка. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідачі та представник Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області подали до суду клопотання, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є засновником та головою фермерського господарства «Фермер-Філд». Іншими учасниками та членами ФГ «Фермер-Філд» є [PERSON] та [PERSON], що стверджено статутом ФГ «Фермер-Філд» (а.с.8). На підставі договорів купівлі-продажу нежитлових будівель від 25.03.2011 року, які було укладено між ФГ «Фермер-Філд» та ПОСП «Перемога», було придбано у власність комплекс нежитлових будівель, що розташовані по вулиці Шевченка, 15-А, 15-Б, 15-В та 111, в селі Ожегівка, Володарського району Київської області, що стверджується копіями договорів купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] (а.с.19-38). З матеріалів справи вбачається, що ФГ «Фермер-Філд» зареєстровано право власності на придбане за договорами нерухоме майно, що стверджується доданими документами (а.с.23, 28, 33, 38). Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно норм діючого законодавства до неї, як до набувача нерухомого майна, перейшло і право власності на всю земельну ділянку, на якій це майно розміщене та яка необхідна для його обслуговування. Як встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка, на якій розміщене належне позивачу нерухоме майно, належить до земель колективної власності ПОСП «Перемога», що стверджується довідкою, яка видана Ожегівською сільською радою Володарського району Київської області. Відповідно до договорів купівлі-продажу та довідки виданої відділом Держгеокадастру у Володарському районі Київської області, земельні ділянки, на яких розташовано нежитлові будівлі по вул. Шевченка, 15-А, 15-Б, 15-В та 111, в с. Ожегівка, Володарського району Київської області, площею 0,2471 га, має кадастровий номер 3221685200:03:002:0002, площею 2,7655 га, має кадастровий номер 3221685200:03:004:0001, площею 1,8214 га, має кадастровий номер 3221685200:03:004:0003, площею 0,4002 га, кадастровий номер 3221685200:03:004:0005, площею 1,6223 га, має кадастровий номер 3221685200:03:004:0006, площею 0,5793 га, має кадастровий номер 3221685200:03:004:0004, площею 0,4915 га, має кадастровий номер 3221685200:03:004:0002 та відносяться до земель колективної власності (а.с.65-69). Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про фермерське господарство», члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю). Громадяни України, які до 1 січня 2002 року отримали в постійне користування або оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, мають переважне право на придбання (викуп) земельних ділянок розміром до 100 гектарів сільськогосподарських угідь, у тому числі до 50 гектарів ріллі, у власність з розстрочкою платежу до 20 років. Згідно правової позиції Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», у разі, якщо учасник не повністю вніс свій вклад до статутного фонду капіталу товариства, йому виплачується дійсна вартість частки пропорційно внесеній частині вкладу. Тож відповідно до статуту ФГ «Фермер-Філд», кошти до капіталу товариства вносились лише [PERSON], інші учасники жодних вкладів не вносили. Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Тобто, несільськогосподарські угіддя /господарські шляхи і прогони, полезахисні смуги та інші захисні насадження, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо/ не паювалися. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах , встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За положеннями ч.1 ст.120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах , встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Отже, при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами, ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Крім того, згідно вищенаведених правових норм, як вважає суд, в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній обєкти. За ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вказано вище в рішенні, позивачем здійснено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у визначеному на час придбання цього майна порядку, а тому до нього перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій розташоване це нерухоме майно без зміни її цільового призначення. Судом при вирішенні спору враховуються ті обставини, що для обслуговування будівель та споруд майнового комплексу згідно кадастрового плану та акту визначення та погодження меж землекористування, визначено площі земельних ділянок, тому, таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на зазначені земельні ділянки з цільовим призначенням для іншого сільськогосподарського призначення в межах Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області за адресою: вулиця Шевченка, 15-А, 15-Б, 15-В та 111, в селі Ожегівка, як за набувачем господарських будівель та споруд. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведеною в ухвалі від 13.03.2013 року. Згідно норм ЗК України до компетенції сільських рад не відноситься право розпоряджатися землями, що знаходяться у колективній власності. Відповідно до п.15 розділу Х «Перехідні положення» до ЗК України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається: купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Тож враховуючи вищевикладене, іншим шляхом крім судового вирішити даний спір неможливо, визнання відповідачами та представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved