overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач 18.07.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вони з відповідачем проживали у шлюбі, який розірвано 30.01.2014 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з нею, знаходиться на її утриманні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, їй самій важко утримувати дочку, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі по 1000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона працює офіційно. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти, однак не в заявленому розмірі, а в розмірі 500 грн., оскільки він не працює, має лише періодичні заробітки, тому не зможе сплачувати аліменти в заявленому розмірі, інші аліменти з нього не стягуються, інших утриманців він немає, він є працездатним. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.01.2014 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, який проживає окремо від дочки, а вона проживає разом із позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2.стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4.інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї дитини, однак як встановлено судом, він не виконує цей обов'язок, працездатний, однак не працює, інших утриманців немає, а дитина знаходиться на утриманні позивачки, тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак враховуючи також обмежені можливості відповідача, великий розмір аліментів, які просить стягувати позивач, те, що обов'язок по утриманню дочки лежить не лише на відповідачу, а й на позивачу, яка працює та регулярно отримує заробітну плату, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, присудивши стягнення аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно по 700 грн., що не буде перевищувати встановленого державою розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а вказаний розмір не позбавить відповідача на прожитковий мінімум та можливість забезпечувати себе матеріально для задоволення фізіологічних потреб. Визначений розмір аліментів, а також зарплата позивача дозволять забезпечити необхідний прожитковий мінімум на дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач 18.07.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що дочка проживає із нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 183, 191 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відякого мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню своєї дитини, працює, отримує заробітну плату, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач 18.07.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 22.09.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з лютого 2016 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER], виданого 22.09.2007 року виконкомом Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області, сторони перебувають з 22.09.2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 35. Подружжя є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.04.2008 року, та копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 01.07.2010 року виконкомом Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач 18.07.2017 р. звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 22.11.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб та залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER], виданого 22.11.2013 року виконкомом Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, сторони перебувають з 22.11.2013 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 2. Подружжя є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17.09.2013 року. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з початку 2015 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Що стосується позовних вимог про залишення прізвища «[PERSON]», суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 640 грн. 20 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач 18.07.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 2013 року сумісне проживання та ведення спільного господарства між ними припинено, мешкають окремо. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував та зазначив, що з травня 2013 р. не підтримують шлюбні стосунки. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно вимог ст. 280 Цивільного процесуального Кодексу України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.11.2003 р. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач 18.07.2019р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час вона з відповідачем мешкає окремо, діти проживають з нею. Відповідач на утримання дітей не надає належної допомоги, тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітніх дітей. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.07.2019р.виданою Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради. \~ \~ Згідно\~ст.180\~СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Відповідно до\~ч.2\~ст.182 СК\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що діти проживають із матір`ю, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи те, що відповідач визнав позов та обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач, 18.07.2019 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідачки [PERSON] з зазначеними позовними вимогами. Ухвалою судді Шишацького районного суду від 22.07.2019 року, було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні 15.10.2019 року, представник позивача [PERSON] - адвокат Віннік В.М., підтримав своє клопотання, яке надійшло до суду 26.09.2019 року, про заміну первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] , яке було задоволено ухвалою суду від 15.10.2019 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 02.08.2018 року, в 13 годин 50 хвилин, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ ГАРЗ -3309, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , рухаючись по автошляху Лубни - Миргород - Опішня в Шишацькому районі Полтавської області, порушуючи вимоги п.10.1 Правил Дорожнього руху України, на перехресті вказаної автодороги, при виконанні повороту ліворуч у напрямку с. Ковалівка Шишацького району, не переконався в безпеці свого маневру, в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем CHEVROLET Captiva, 2014 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , доньки позивача, яка виконувала маневр обгону. В наслідок даної ДТП автомобіль CHEVROLET Captiva, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить позивачу, отримав значні технічні ушкодження і вартість матеріальної шкоди, завданої йому як власнику автомобіля, становить 141323,64 гривень, що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № 042/2018 від 09.10.2018 року. Національна акціонерна страхова компанія « Оранта», за вказаним страховим випадком, відшкодувала позивачу 59000,00 гривень і таким чином сума невідшкодованих йому збитків складає 82323,64 гривень, які підлягають стягнення з відповідача, як винної особи в ДТП. Крім майнової шкоди, позивач вважає, що йому була завдана і моральна шкода, яку він оцінює в 30000,00 гривень та яку обґрунтовує тим, що він пережив страх за життя доньки та онуки, які їхали в належному йому автомобілі під час ДТП, він тривалий час не може користуватися автомобілем, що створює значні незручності в побуті, водій [PERSON] винним себе в ДТП не визнавав і його вину було доведено тільки рішенням Полтавського апеляційного суду від 04.12.2018 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач 18.07.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України ухвалити рішення у справ.\~ \~ \~ \~ Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сім`ї, позивачка прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідно до ч. 1 ст.142\~ЦПК України та ч. 3 ст.7З аконуУкраїни «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач 18.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 31.07.09 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: дочка [PERSON], [ADDRESS].. Зазначає, що на протязі останніх кількох років стосунки між сторонами розладнались, взаєморозуміння і взаємоповага зникли, частими стали сварки. Сторони проживають окремо, шлюб розпався фактично. На примирення не згідна. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, додатково пояснила, що шлюб розпався остаточно та вона категорично заперечує проти можливості примирення сторін, просить позов задовольнити; відповідач не зміг за час, наданий судом для примирення сторін, забезпечити стабільно краще ставлення до дитини сторін, сім»ї; строк, наданий судом для примирення, не дав бажаних результатів, вона категорично настоює на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що має намір на збереження шлюбу, просить надати строк для можливого примирення сторін. За час для примирення, наданий судом, він став приділяти більше уваги сім»ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають одну спільну неповнолітню дитину, але позивач не бажає збереження цього шлюбу і наданий судом строк для можливого примирення сторін не дав бажаних результатів, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 31.07.09 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 31.07.09 р., актовий запис № 294. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище - «[PERSON]». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач 18.08.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 3938,31 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 23.06.2012р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем укладено кредитний договір №003-08006-230612, згідно якого Банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому додаткова угода не укладалась. Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 05.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 3938,31 грн., що складається з: 1933,04 грн. - тіло кредиту; 1066,96 грн. - прострочене тіло кредиту; 938,31 грн. - заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 23.06.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (а.с.10) та відповідачем укладено кредитний договір №003-08006-230612, згідно якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. (а.с.3-7). Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 05.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 3938,31 грн., що складається з: 1933,04 грн. - тіло кредиту; 1066,96 грн. - прострочене тіло кредиту; 938,31 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 9). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 3938,31 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved