Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач 21.07.2014 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача з вимогою визнати за ним, у порядку спадкування за законом після смерті дружини - [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. Позивач, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в позовній заяві зазначає, що після смерті його дружини, [PERSON], яка пмерла [INFO] року, відкрилася спадщина на 1/3 житлового будинку [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину фактично, так як на день смерті дружини проживав та продовжує проживати у спадковому будинку. На початку року позивач звернувся до державного нотаріуса Кілійського району для оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину, на 1/3 частину житлового будинку, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої на вище вказаний будинок. Те, що 1/3 частина вищезазначеного будинку дійсно належала [PERSON], згідно із записом в погосподарській книзі 1 стор. 267, підтверджується довідкою виконкому Лісківської сільської ради від 17.04.2007 року, а також дублікатом Свідоцтва права власності на нерухоме майно, виданого 06.11.2013 року Лісківською сільською радою Кілійського району Одеської області. У зв'язку з тим, що позивач не може оформити на себе право власності на спадкове майно у нотаріуса, він звернувся до суду. Представник відповідача оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області 11.06.2013 року. Згідно дублікату Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 374512 від 17 квітня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Лісківської сільської ради та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 04 вересня 2014 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. Згідно матеріалів технічної інвентаризації, проведеної Кілійським РБТІ та РОН 27 червня 2014 року житловий будинок [ADDRESS] в цілому складається з: літ. А - житлового будинку, літ. а - веранда, літ. а1 - навіс, літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. в - прибудова, літ. Г- убиральня, №1-2 - огорожа, №3 - ворота, №І - замощення. Як вбачається з довідки Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області №182/01-16 від 19.02.2014 року [PERSON], при звернені до державного нотаріуса, надано роз'яснення, що для оформлення спадщини на частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS], та належить дружині, [PERSON], яка померла [INFO] року, необхідно надати правовстановлюючий документ на належну померлій частину житлового будинку. Одна третя частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Лісківської сільської ради Кілійського району 17 квітня 2007 року. Надані документи підтверджують, що замість втраченого свідоцтва про право власності, вже виданий дублікат. Право власності на одну третю частину, що належала померлій [PERSON], не зареєстровано. У зв'язку із зазначеним державним нотаріусом [PERSON] порекомендовано звернутися до суду. При вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Фактичні обставини справи підтверджені належними доказами, права та законні інтереси інших осіб не порушуються. За наведених позивачем обставин та наданих доказів, суд визнає позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню

Outcome: approved