Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Позивач повідомила, що самостійно виховує спільних з відповідачем дітей: [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2008 року народження. Згідно рішення Староміського районного суду від 25.04.2012 року по справі № 221/2064/12 відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 500,00 грн. на дитину, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. За усною домовленістю між сторонами, відповідач на протязі 2018 року сплачував щомісячно - по 750,00 грн. на дитину. Позивач працює на МПП «Руслана» бухгалтером та отримує заробітну плату 4650,00 грн., і відповідно не може в повній мірі забезпечити потреби дітей. [PERSON] не відомо де працює відповідач на даний час і отримати таку інформацію самостійно не має можливості, відповідач свої доходи приховує. На даний час потреби дітей значно зросли. Діти навчаються у 4 та 8 класі школи № 11. Додатково діти займаються спортом: донька - у Спортивному клубі « Школа Олімпійського Тхеквондо ВТФ». Один місяць навчання у клубі коштує 400,00 грн., додатково оплачуються атестації, участь у змаганнях, придбання захисної екіпіровки для запобігання травм. Також донька відвідує пришкільні гуртки з хору, танців та декоративного мистецтва. За дані гуртки платити не потрібно, але ж матеріали для виробів, канцтовари та костюми для виступів оплачують батьки. В середньому витрати на місяць становлять близько 300,00 грн. Син займається у Клубі спортивно-бального танцю «Грація», один місяць навчання у клубі коштує 400,00 грн., також додатково оплачуються участь у змаганнях. На даний момент є Чемпіоном Вінницької області у своїй віковій категорії, для розвитку своїх здібностей додатково бере індивідуальні заняття та приймає участь у кваліфікаційних зборах, що в місяць складає суму 1000,00 грн. Окрім того, з часу винесення судом рішення значно зросла вартість продуктів харчування порівняно з 2012 роком, виросли ціни на одяг, взуття, перевізники збільшили тарифи на проїзд, значно підвищилась вартість комунальних. Всі речі, необхідні для дітей позивач купує самостійно, оплачує відвідування секцій, придбає шкільну літературу, навчальні посібники та додаткові матеріали для всебічного розвитку дітей. Син в цьому році закінчує восьмий клас та має намір вчитись у коледжі, що потягне за собою додаткові грошові витрати. Позивач також зазначає, що у доньки виявлено сколіоз 2 ступеня, лікування якого потребує особливої уваги. У зв`язку з вищенаведеним просила збільшити розмір аліментів, а саме: по 1500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дітей повноліття Також просила стягнути додаткові витрати на утримання дітей по 1000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши. що не в змозі сплачувати аліменти на додаткові витрати в такому розмірі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Діти проживають разом із [PERSON] та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки КК «Поділля» від 27.02.2016 року. 25.04.2012 року Староміським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення (цивільна справа № 221/2064/12), згідно якого, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину, щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 29.03.2012 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат. Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та матері і дитини. На виконання вище вказаного рішення Староміським районним судом м. Вінниці 16.05.2012 року було видано виконавчий лист. Позивач [PERSON] з 01.03.2008 року працює на МПП «Руслана» на посаді бухгалтера і її загальна сума доходу за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року становить 25902,24 грн., що підтверджується наказом директора В.П. Башинського № 5 від 01.03.2008 року «Про прийом та звільнення» та довідкою про заробітну плату та інші доходи за 2018-2019 року. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: лівобічний грудний сколіоз ІІ ст. з больовим синдромом, невротичні тіки. Відповідач [PERSON] з 02.04.2008 року працює у ФГ «Елітне-М» на посаді тракториста - машиніста з 02.04.2018 року і його загальна сума доходу за період з 01.05.2018 року по 30.04.2019 року становить 38157,00 грн., що підтверджується наказом голови ФГ «Елітне-М» В.Д. Маринюка № 15 від 02.04.2018 року та довідкою про доходи. Окрім того, [PERSON] має спільну доньку з [PERSON] [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також статтю 183 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1100,00 грн., щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною вимогою щодо зменшення розміру аліментів тощо. Що стосується періоду, з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі, суд враховує, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимог про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Судом встановлено, що донька [PERSON] займається у Спортивному клубі «Школа Олімпійського Тхеквондо ВТФ» і [PERSON] 01.12.2018 року було сплачено за зайняття 1200,00 грн. (грудень, січень, лютий). Згідно довідки № 1 від 01.03.2019 року, виданої [PERSON] , [PERSON] займається в студії «Грація» з 01.09.2018 року по теперішній час. Місячна оплата занять складає 400,00 грн. За період з 01.09.2018 року по 01.03.2019 року було сплачено 2400,00 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача фактично понесених додаткових витрат на доньку [PERSON] у розмірі 1200,00 грн. та сина [PERSON] у розмірі 2400,00 грн. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суду не надано жодних доказів на підтвердження додаткових витрат у майбутньому на кожну дитину по 1000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення 768,40 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial