Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.12.2015 р. звернулась до суду з позовною заявою, що була уточнена, в якій зазначила, що 1 червня 2015р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики за яким вона надала відповідачу 800 Євро на строк до 19.09.2015 р. На підтвердження договору відповідач власноруч склав та надав їй розписку. Однак кошти до теперішнього часу не повернені. У звязку з цим вона змушена звернутися до суду за захистом свого права. Просить стягнути з відповідача на свою користь 30180 грн.14 коп., з якої 22928 грн. сума боргу, що еквівалентно 800 євро, 6790,44 грн. - проценти за користування позикою, 461,70 грн. - 3% річних. Також просить стягнути на свою користь сплачений судовий збір. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Зважаючи на достатність наданих позивачем документів, неповідомлення відповідачем поважних причин незявлення в судове засідання, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 1 червня 2015р . позивач надав у борг відповідачу 800 євро на строк до 19.09.2015 р., що за курсом НБУ станом на 11.05.2016р. становить 22928 ,00грн. з розрахунку 28,66 за 1 євро. Борг не повернутий. Отже, право вимоги боргу у розмірі 22928 ,00грн. у кредитора виникло. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач надав розрахунок заборгованості на підставі ст.625 ЦК України, відповідно до якого 6790,44 грн. становлять проценти за користування позикою, 461,70 грн. - 3% річних. Тому сума боргу разом становить 30180 грн.14 коп. (22928 ,00грн. + 6790,44 грн.+ 461,70 грн.) Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Так як позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Так як позивач при подачі позовної заяви сплачував судовий збір у розмірі 487,20грн., дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved