Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач 26.06.2013 р. звернувся до суду з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником земельної ділянки площею 0,0473 га у садово-городньому товаристві «Відпочинок», яка межує з земельною ділянкою [PERSON], яка відноситься до садово-городнього товариства «Автомобіліст». Ці два товариства знаходяться на території Жирівської сільської ради. У вересні 2012р. [PERSON] самовільно, без будь-яких дозволів та погодження з нею, побудувала на частині належної їй земельної ділянки фундамент під огорожу, внаслідок чого її земельна ділянка зменшилась на 11 кв.м. . Вона зверталась до [PERSON] з вимогою про усунення зазначених перешкод, яка залишилась без належного реагування. Тому просить зобов»язати відповідача усунути зазначені перешкоди шляхом знесення самовільно збудованої огорожі та приведення земельної ділянки до попередніх розмірів та конфігурації, згідно державного акту, відступити на 1,15 м по стороні від «В» до «Б» і звільнити протипожежний розрив від новозбудованої огорожі, який знаходиться між їх спірними земельними ділянками, а також витримати протипожежний розрив відповідно до вимог будівельних норм. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала повністю з вище зазначених підстав та просить його задовольнити. Крім того пояснила, що після того, як [PERSON] самовільно встановила зазначений фундамент під огорожу, за її заявою на місце виїздила постійна земельна комісія Жирівської сільської ради, та в присутності [PERSON] провела перевірку, під час якої підтвердився факт самовільного влаштування огорожі. [PERSON] обіцяла ліквідувати згаданий фундамент на її частині земельної ділянки, але такий не ліквідований до даного часу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнала, в задоволенні якого просить відмовити. Пояснила, що з 1997 року являється власником земельної ділянки в кооперативі «Автомобіліст», яка межує в одній її частині з земельною ділянкою [PERSON] Вважає, що раніше невірно було визначено розміри та конфігурацію належної їй земельної ділянки, тому коли вона у 2012 р. влаштовувала фундамент під загорожу, самовільно виправила ті помилки. Стверджує, що межі належної їй земельної ділянки відповідають виданому їй Державному акті. На даний час погоджується відступити від межі на 0,5 метра зі сторони земельної ділянки [PERSON], а також пропонувала [PERSON] раніше та згідна на даний час відшкодувати вартість зайнятої нею частини земельної ділянки, належної [PERSON] Представник третьої особи - Жирівської сільської ради Пустомитівського району, в судове засідання не явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при прийнятті рішення покладається на суд. Представники третіх осіб - садово-городніх кооперативів « Відпочинок» та «Автомобіліст», будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не явились та не повідомили причини неявки. З»ясувавши повно та всебічно обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №19685 від 25.01.2000 р., [PERSON] в порядку спадкування , з 02.08.2011р. являється власником земельної ділянки площею 0,0473 га, призначеної для ведення садівництва, яка знаходиться в садово-городньому кооперативі «Відпочинок», розміщеному на території Жирівської сільської ради, та зі сторони від «А» до «Б» межує з землями садово-городнього товариства «Автомобіліст»( а.с.4). Також , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №15519, виданого 11.06.1997р., [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0638 га, призначеної для ведення садівництва, яка знаходиться в садово-городньому кооперативі «Автомобіліст», розміщеному на території Жирівської сільської ради, зі сторони від «Б» до «В» межує з землями садово-городнього товариства «Відпочинок» ( а.с. 5, 64). Згідно Акту постійної комісії з питань земельних відносин Жирівської сільської ради Пустомитівського району, 08.11.2012р. комісія за участю [PERSON] та [PERSON], на місці провела обміри суміжних земельних ділянок та встановила, що фактична площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,0462 га ( замість 0,473 га згідно Акту) , а земельної ділянки [PERSON] - 0,0696 га ( замість 0,638 га згідно Акту). Також встановлено, що сторона від «А» до «Б» земельної ділянки [PERSON] збільшена на 1 метр, а сторона від «Г» до «В» збільшена на 6 метрів, фундамент під огорожу збудований в протипожежній зоні. Комісією рекомендовано [PERSON] привести розміри і конфігурацію земельної ділянки відповідно до державного акту , відступити по стороні від «В» до «Б» на 1,15 м., звільнити протипожежний розрив від новозбудованої огорожі, яка знаходиться між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON], витримати протипожежний розрив відповідно до протипожежних норм ( а.с.3). З повідомлення голови земельної комісії Жирівської сільської ради Пустомитівського району від 15.04.2014р. слідує, що [PERSON] до даного часу не привела розміри і конфігурацію належної їй земельної ділянки відповідно до державного акту, не звільнила протипожежний розрив від новозбудованої огорожі, її земельна ділянка збільшена на 58 кв.м, а земельна ділянка [PERSON] зменшена на 11 кв.м. в порівнянні до площ згідно державних актів ( а.с.77). Факт самовільного влаштування відповідачем [PERSON] фундаменту під огорожу на частині належної позивачу [PERSON] земельній ділянці, також підтверджується наданими позивачем фотознімками ( а.с.35). Статтею 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно зі ст.376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає значенню особою, яка здійснила самочинне будівництво. Згідно статей 3, 4, 11 ЦПК України, кожна особа має право у визначеному порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які суд захищає у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сторонам роз»яснено їх права та обов»язки щодо подання доказів, і позивач скористалась таким правом та довела суду існування факту порушеного її права власника земельної ділянки зі сторони суміжного землекористувача [PERSON] Відповідач же, не визнавши позов, не надала суду доказів на спростування тверджень позивача та заперечуючи позов, одночасно фактично його визнала в судовому засіданні, оскільки погодилась відступити на 0,5 м. та частково відшкодувати позивачу вартість зайнятої нею земельної ділянки. Що стосується позовних вимог в частині зобов»язати [PERSON] витримати протипожежний розрив відповідно до вимог будівельних норм, то позивач не змогла довести суду, які саме дії в даному випадку повинна вчинити [PERSON], та не довела суду існування порушених , невизнаних або оспорюваних її прав, свобод чи інтересів в цьому. Тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Outcome: partial