Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації за яким просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] та стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитини повноліття. У мотивування позовних вимог вказує, що вона є бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] з 11.05.2012 року, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини гр. [PERSON] , померла [INFO] . Батько дитини - [PERSON] з березня 2014 року спільно з сином не проживає, вихованням онуки [PERSON] , [INFO] займається вона, оскільки батько дитини веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. Після смерті доньки - [PERSON] вона займається вихованням онука [PERSON] , виховую його та матеріально забезпечує. Батько не ставить питання про те, щоб дитина проживала разом з ним. Жодних з покладених Законом на батьків обов`язків відповідач не виконує. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України ,батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитиною. В судовому засіданні позивач позов підтримує, з підстав викладених у позові. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Судовий виклик направлений за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача. Представник третьої особи та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання з`явилася, не заперечувала проти задоволення позову, надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши думку сторін, надавши оцінку показам свідків, які підтвердили викладені в позові обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , однак не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не надають матеріальну допомогу на її утримання. Ухиляються від сплати аліментів. Тривалий час, не спілкуються з сином, не цікавляться її його життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Згідно висновку органу опіки та піклування № 107-40/8235від 18.10.2019 року, залученому до матеріалів справи, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] , з якими суд погоджується, так як вони відповідають вимогам законодавства, є обґрунтованими і винесеними після належного з`ясування обставин невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо свого сина, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлені можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Що стосується стягнення аліментів, суд встановив наступне. Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв`язку із позбавленням відповідача батьківських прав, суд стягує з нього аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, останній зобов`язаний утримувати свою дитину, незалежно від її місця проживання, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору за дві вимоги на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved