Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 серпня 2020 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 10 листопада 2018 року у Миколаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 31). Просила залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. На даний час вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав.(а.с.19) . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що що позивачка, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , зареєстрували шлюб 10 листопада 2018 року у Миколаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 31 (серія та номер свідоцтва про шлюб [NUMBER] ) (а.с.4). Від шлюбу з відповідачем мають дочку, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) (а.с. 5). Із відповідачем шлюбне життя не склалося після реєстрації шлюбу, хоча вони спільно проживали ще до народження дочки. З березня цього року шлюбні відносини фактично припинилися, позивачка та відповідач стали проживати окремо. З цього часу спільно господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, шлюб носить формальний характер і його збереження суперечить їхнім спільним інтересам, а тому позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачці змінити на дошлюбне, тобто « [PERSON] ».

Outcome: approved