Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2014р. звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS] і проживала в даній квартирі з дочкою та колишнім чоловіком [PERSON] З 2012р. [PERSON] перестав мешкати з даній квартирі, зараз живе з іншою жінкою, квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Проте, добровільно знятися з реєстрації за спірною адресою відповідач відмовляється, що змушує її звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що квартира є однокімнатною, вона мешкає там зараз з новим чоловіком і народила від нього дитину, тому вона вирішила зняти з реєстрації за даною адресою колишнього чоловіка, оскільки таким чином зменшиться розмір комунальних витрат, які їй важко платити. [PERSON] пішов з квартири добровільно у грудні 2012р. і з того часу у квартирі не навідувався. Відповідач у судове засідання не з»явивися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та свідків, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Згідно до довідки про склад сім»ї, наданої 20.09.2013р. КП «Жилкомсервіс», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач -[PERSON], [PERSON]- її колишній чоловік та [PERSON]- дочка. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11.04.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 липня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Красноліманського МУЮ Донецької області, розірвано. Суд не приймає до уваги пояснення позивача, щодо того, що [PERSON] втратив право користування спірною квартирою, оскільки відповідно до вимог ст.405 ЦК України був відсутній за даною адресою без поважних причин понад один рік. Оскільки дані пояснення спростовуються поясненнями свідка [PERSON], яка є матір»ю позивача [PERSON], і пояснила у судовому засіданні, що останній раз [PERSON] був у спірній квартирі у грудні 2013 року, після того, як він пішов, її дочка змінила замки у квартирі і у відповідача не має нових ключів від даної квартири, отже потрапити до квартирі він не має можливості. Також сама позивач [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що квартира однокімнатна, зараз в ній мешкає вона, її новий чоловік і двоє дітей, тому колишньому чоловіку [PERSON] «не має чого робити» в даній квартирі і його туди ніхто пускати не збирається. До того ж, [PERSON] не є на даний час членом сім»ї власника квартири [PERSON] Пояснення свідка [PERSON] суд також не приймає до уваги, оскільки показання даного свідка про відсутність відповідача за вищезазначеною адресою ґрунтуються на її припущеннях, зроблених на тому, що оскільки вона не бачила його ніколи у будинку [ADDRESS], то він не мешкає у спірній квартирі. Таким чином, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено під час судового розгляду справи його позовні вимоги, і у суду не має підстав вважати, що відповідач [PERSON] відсутній за зазначеною вище адресою без поважних причин. Отже, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed