Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 липня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовувала позов тим, що 29 квітня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина [PERSON]. 27 листопада 2007 року шлюб між ними був розірваний. Як під час шлюбу, так і після його розірвання відповідач ухилявся від виконання батьківських обов'язків, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, не бере участі у підготовці сина до самостійного життя. 23 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Відносини з чоловіком доброзичливі, взаємоповажні, в сім'ї панує любов. До її сина чоловік відноситься як до рідного, піклується про нього. Тому, діючи в інтересах сина, в тому числі й з метою позбавити надалі [PERSON] .Ярославовича прав заснованих на спорідненості з дитиною та враховуючи добровільну відмову відповідача від батьківських прав на [PERSON], посвідчену 04 червня 2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу [PERSON], а також те, що батько дитини [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вважає, що він має бути позбавлений батьківських прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено в описовій частині рішення. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що у нього створена інша сім'я. Прокурор прокуратури Кременчуцького району [PERSON] вважала позовну заяву законною та обгрунтованою, яка може бути задоволена судом. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, прокурора, думку дитини [PERSON] при вирішенні питань, що стосуються його життя, який повідомив суду, що батька [PERSON] він бачить вперше у суді, відповідач з ним взагалі не спілкується, своїм батьком він називає [PERSON], з яким проживає та висловив свою згоду на позбавлення відповідача батьківських прав, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що вони з 29 квітня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27 листопада 2007 року був розірваний (а.с.4,6). Відповідач [PERSON], маючи малолітнього сина [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання покладених на нього статтею 12 Закону України Про охорону дитинства та статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язків по вихованню дитини. Згідно нотаріально посвідченої заяви відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.8). Орган опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина [PERSON] (а.с. 18,19). Згідно ч.2,3 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.\~ Оскільки судом повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано, що відповідач [PERSON] тривалий час не піклується про фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересів до внутрішнього світу дитини, самоусунувся від покладених на нього законом батьківських обов'язків, чого не заперечував в суді відповідач, дитина вперше познайомилася з батьком у суді, суд постановляє рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень (а.с.1), ці витрати позивач не просила стягувати з відповідача на її користь.

Outcome: approved