overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.10.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.07.1993 року. Шлюб зареєстровано 10.07.1993 року виконавчим комітетом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 27. Від спільного шлюбу в них є спільні вже повнолітні діти. На теперішній час сторони проживають разом, але з 12 червня 2015 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 10.07.1993 року виконавчим комітетом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 27. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будучі присутнім в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд надати строк для примирення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.1993 року, згідно свідоцтва про шлюб серія І-НО № 427080 від 04.09.2015 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського МУЮ у Донецькій області, номер актового запису № 27. Від спільного шлюбу подружжя має повнолітніх дітей. Ухвалою Селидівського суду Донецької області від 22.10.2015 року провадження по справі було зупинено в зв'язку з наданням строку для примирення. Станом на 22.12.2015 року сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.10.2017 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказано, що 07 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оржицького районного управління юстиції Полтавської області позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, їх погляди на життя та сімейні стосунки почали різко розходитися, вони не можуть знайти спільної мови навіть в дрібних побутових питаннях та почали віддалятися один від одного. Позивач вказує, що з початку вересня 2017 року вони з відповідачем припинили спільне проживання та не підтримують шлюбні стосунки. [PERSON] вважає, що їх шлюб припинив своє існування, зберегти його неможливо, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, кожен живе своїм життям. Вони не переймаються проблемами один одного, не ведуть спільного бюджету та не будують спільних планів на майбутнє. Збереження шлюбу неможливе, оскільки їх відносини носять лише юридичний характер та суперечать їх інтересам. Посилаючись на вищевикладені обставини, [PERSON] просила суд шлюб розірвати, після розірвання залишити їй прізвище «Павловська». В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без його участі, зазначив, що позов визнає повністю. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності\~ учасників судового процесу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , 12.10.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 14.10.2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №22. Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Відповідач часто виїжджає на заробітки за кордон, на її прохання повернутися додому останній не реагує та не бажає прживати разом з нею. Як наслідок з лютого місяця 2016 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу своє прізвище бажає залишити без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2011 року (а.с.5). Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами, внаслідок чого сторони з лютого місяця 2016 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.11.2015 звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 02 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області (актовий запис № 56).Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через зникнення взаєморозуміння, неповагу з боку відповідача, постійні сварки. Близько півтора року сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.11.2015р звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що на він являється власником житлового будинку №23 по вул.Дитяча в м.Краматорську. Зазначає, що у вказаному будинку зареєстрована [PERSON], відповідач у справі, яка з 04.07.2014р в цьому будинку не проживає, не оплачує комунальні послуги й не приймає участі в утриманні будинку та де знаходиться відповідачка йому не відомо. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: вул.Дитяча, буд.23, м.Краматорськ. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні та надав суду пояснення, зазначені у позові. Відповідач [PERSON], яка про слухання справи повідомлена належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надавала. Суд, зі згоди позивача, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вислухав пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2008р, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 1371, житловий будинок за адресою: вул.Дитяча, буд.23, м.Краматорськ, належить [PERSON] Згідно акту про не проживання від 05.11.2015р, виданого комітетом мікрорайону № 5 м.Краматорська, власником будинку за адресою: вул.Дитяча, буд.23, м.Краматорськ, являється [PERSON], та в даному будинку з 04.07.2014р по теперішній час [PERSON] не проживає. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт непроживання відповідачки [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул..Дитяча, 23, з липня 2014 року. Застосовуючи норми процесуального та матеріального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З аналізу досліджених доказів у справі, судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в належному позивачу будинку, не проявляє інтересу до житла, не сплачує комунальні послуги понад рік без поважних на те причин, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.11.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, оскільки добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, до суду надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився , до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, зазначаючи про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина син - [PERSON], 13.07. [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про одруження, серія 1-БК № 067913 виданого 30.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 65 (а.с.- 4); копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], серія 1-ОК № 246031 від 19.07.2013 р. виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с.- 5), довідкою виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 11.11.2015 року № 6416 ( а.с- 6) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні сина, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] 12.12.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи, що 30 квітня 2011 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також позивач має сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним алкогольних напоїв, відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні сім'ї. Просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також просить визначити місце проживання малолітньої дитини з нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Пояснила, що не бажає проживати з відповідачем однією сім»єю, строк на примирення ніяких результатів не да, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв»язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, 30 квітня 2011 року сторони уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 61. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], також позивач має сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть зі слів позивача з березня 2018 року. Наміру до примирення з відповідачем позивач не має. Наданий ухвалою суду сторонам строк на примирення позитивних результатів не дав, що свідчить про остаточний розпад сім»ї. Шлюб носить формальний характер, а тому на розірванні шлюбу наполягає. \~ \~ \~ \~Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.12.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що від спільного проживання життя з відповідачем вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає з позивачкою. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходів ) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, а відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з'явився, поважності причин своєї неявки не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані суду матеріали, суд встановив, що сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області, про що свідчить актовий запис № 179. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував такі твердження позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про розмір стягнень суд враховує, майновий стан сторін, стан здоров'я як дитини так і відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.12.2019 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з травня 2018 року з відповідачем проживають окремо, сім`я припинила своє існування. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 10.10.2014 шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2019 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 06.02.2020. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.02.2020 закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не з`явилася, але зверталася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подавав, 12.02.2020 звернувся в суд з заявою, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 10 жовтня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved