Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач 21.12.2018 року звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просила розірвати договір від 29.05.2018 року, за умовами якого відповідач взяв на себе зобовязання посередницьких робіт по виготовленню та доставці меблів, в вона оплатити і прийняти даний виріб та стягнути з нього грошові кошти попередньої оплати у сумі 6 200 грн. і неустойку за порушення зобовязання в сумі 446,60 грн. [PERSON] вимоги обґрунтовує тим, що 26.06.2018 року вона звернулась до відповідача з проханням виготовити їй шафу і цього ж дня вона та відповідач підписали договір за умовами відповідач взяв на себе зобовязання посередницьких робіт по виготовленню і доставці меблів, а вона оплатити і прийняти готовий виріб. Вартість замовлення складає 6\~200 грн. і в день укладення договору вона сплатила 70% вартові виробу, що складає 5\~000 грн. 23.07.2018 року на вимогу відповідача вона сплатила ще 500 грн., а 02.10.2018 року останній платіж в сумі 700 грн. Станом на даний час, відповідач так і не надав для огляду вказані вище вироби, так само як і не надав підтверджуючих факт виконання робіт документів. Нею були направлені претензії відповідачеві на адресу його місця роботи та на адресу його зареєстрованого місця проживання з вимогою про повернення коштів у звязку з невиконання ним своїх обовязків, але вказані претензії відповідачем проігноровано. Вона також зверталась до ГУ Держспоживслужби у Кіровоградській області, де їй було запропоновано звертатись в суд. Вважає, що має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання обовязків відповідачем та отримати від нього сплачені кошти, а також неустойку і посилаючись на вказані обставини, вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена, при цьому, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.06.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач зобовязався виконати посередницькі послуги по виготовленню та доставці кухонних меблів. Згідно п.2.1 договору вартість виробів складає 6 200 грн. Відповідно до п.2.2 договору завдаток становить 70%, тобто 5 000 грн. Судом встановлено, що суму у розмірі 5 000 грн. позивачем було сплачено під час підписання договору. В подальшому 23.07.2018 року на вимогу відповідача позивач сплатила ще 500 грн., а 02.10.2018 року останній платіж в сумі 700 грн., що підтверджується відміткою та підписом відповідача на договорі, із зазначенням про відсутність боргу. Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд приходить до висновку, що фактично між позивачем та відповідачем укладено оплатний, двосторонній, консесуальний договір про виготовленню та доставці меблів за ціною виробника, який регулюється положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», що також відповідає п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів». Відповідно до\~ч.1\~ст.\~509\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другі сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1\~ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 655\~ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі\~статтею 663\~ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до\~частини першої\~статті 664\~ЦК України, обов'язок\~продавця передати\~товар покупцеві\~вважається виконаним\~у момент:\~1.\~вручення товару\~покупцеві,\~якщо договором\~встановлений обов'язок\~продавця доставити\~товар;\~2.\~надання товару\~в розпорядження\~покупця,\~якщо товар\~має бути\~переданий покупцеві\~за місцезнаходженням\~товару.\~Договором купівлі-продажу\~може бути\~встановлений інший\~момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Частинами другою\~та третьою\~статті 693\~ЦК України\~визначено,\~що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що при укладенні договору сторонами погоджені усі істотні умови його договору відповідно до предмету, у тому числі стосовно вартості замовленого товару, внесення завдатку тощо. \~ \~ \~ \~За правилами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк, одностороння відмова від його виконання не допускається. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1, 2, 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. На даний час зобовязання відповідача перед позивачем не виконано. Відповідно до п.4.2 укладеного між сторонами договору, в разі невиконання виконавцем пункту 3.2 , виконавець зобовязаний виплатити неустойку в розмірі 0,3% від вартості договору за кожен день прострочки. Суд погоджується із розрахунком позивача щодо розміру неустойки, який становить 6\~200: 100% х 0,3% х 24 дні прострочення = 446,60 грн. \~ \~ \~ \~Оскільки до моменту розгляду судом справи та ухвалення рішення роботи за договором не виконані, відповідач не приступив до їх виконання, тим самим допустивши істотне порушення умов договору, позивач не бажає продовжувати договірні відносини та наполягає на відшкодуванні збитків, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав позивача як споживача, які підлягають захисту обраним нею способом шляхом стягнення з відповідача сплачених нею грошових коштів за вказаним договором в сумі 6 200 грн. та неустойки в розмірі 446,60 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1 921,00 грн. щодо вимог майнового характеру та 768,40 грн. щодо вимог немайнового характеру.

Outcome: approved