Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач 30.07.2014 року звернулася до суду з позовною заявою та просила суд - позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дитини, його доньки [PERSON], [INFO]; - стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу ( заробітку) відповідача, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття; - встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] опікуном. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що від фактичних шлюбних відносин доньки позивача [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилася [PERSON]. [INFO] її - позивача донька [PERSON] померла, а батько [PERSON] - [PERSON] зі своєю донькою не спілкується, уваги вихованню доньки, її розвитку та життю не приділяє, матеріальної допомогу на її утримання не надає. [PERSON] проживає у своєї матері, власного житла не має, не працює. На підставі заяви батька [PERSON] малолітня [PERSON] була передана на вихованню позивачу де і проживає на даний час. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а позивачу самостійно складно утримувати онуку, яка навчається, потребує коштів на придбання підручників, проїзд до учбового закладу, харчування в учбовому закладі, тому потребує утримання. Позивач зазначала, що вона завжди приймала участь в житті онуки [PERSON], після смерті доньки та матері [PERSON], - [PERSON] оформила всі документи на спадщину на ім'я онуки, отримала відповідні свідоцтва. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволена позовних вимог не заперечував (а.с.72). Прокурор, який представляв інтереси малолітньої дитини в цивільному процесі, проти задоволення позовних вимог позивача та позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], призначення опікуна та стягнення аліментів не заперечував, вказуючи, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Представники третьої особи - Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 49,50). Суд, вислухавши пояснення позивача, думку прокурора, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.01.2002 року виконкомом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та актовим записом про народження дитини з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження(а.с. 13,69-71). Мати [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла (а.с. 12,13, 69,71). Малолітня [PERSON] проживає разом з бабусею за адресою [ADDRESS], а не з батьком, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.08.2014 року (а.с.10,51). Той факт, що батько [PERSON] - [PERSON] не приділяє належної уваги доньці знайшов своє підтвердження в характеристиці Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на [PERSON], з якої вбачається, що останній доньці належної уваги не приділяє, не утримує (а.с.16). З висновку ради опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 14 від 18.07.2014 року вбачається, що дійсно дитина знаходиться на вихованні бабусі, батько її життям не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає, дитину не навідує, не телефонує їй, одружився та вважає, що в новій сім»ї донька йому не потрібна, передав дитину, відповідно до його заяви, на виховання бабусі (а.с.26), тому, оскільки батько не займається вихованням доньки, визнали за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.25). [PERSON] не займається навчанням та вихованням доньки, оскільки як видно із до довідки директора Криворізької загальноосвітньої школи № 40, [PERSON] навчається у восьмому класі, зарекомендувала себе як дисциплінована, уважна учениця, учбовий матеріал засвоює на достатньому рівні, але після смерті матері увагу дитині приділяє лише бабуся [PERSON], яка і забезпечує її матеріально (а.с.14,17). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно його малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], а саме він не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що підтверджується вищезазначеними доказами, то суд вважає за необхідне, в інтересах дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Щодо призначення опікуном [PERSON] її баби [PERSON], то судом встановлено наступне. [PERSON] за місцем проживання [ADDRESS] характеризується позитивно (а.с.15), згідно акту обстеження житлових умов від 18.07.2014 року житло [PERSON], в якому проживає і [PERSON] знаходиться в нормальному санітарному і технічному стані, наявний природний газ, вода, каналізація, гаряче водопостачання, загальний дохід сім»ї складає 1400 грн. на місяць, річний дохід 20 000 грн. (а.с. 54), має підсобне господарство - дві корови, дві свині, домашню птицю, земельний пай 4,47 га та 0,11 га городу (а.с.18). [PERSON] раніше не судима, в розшуку не перебуває (а.с.56), за станом здоров»я може бути опікуном (а.с.60). Висновком № 15 від 05.08.2014 року рада опіки та піклування Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області визнала за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON] (а.с.33), служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області надавши 26.09.2014 року лист також не заперечували проти призначення [PERSON] опікуном [PERSON](а.с.50). Відповідно до ст.. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1,3 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1,2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Також, на підставі ст. 164,165 СК України, приймаючи до уваги точку зору [PERSON] (а.с.58) та [PERSON], який проживає разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с.58), висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном [PERSON] (а.с.64), враховуючи матеріальний стан останньої, особисті якості (а.с.15), її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд вважає можливим встановити над [PERSON], [INFO] опіку та призначити [PERSON] опікуном. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до положень ч. 2 ст. ст.. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є людиною працездатного віку, має можливість утримувати свою малолітню дитину, яка потерубє матеріальної допомоги, доказів протилежного суду не надав, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малотіньої дитини, доньки [PERSON] на користь опікуна [PERSON], починаючи стягнення з 30.07.2014 року.

Outcome: approved