Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.04.2016р звернувся до суду з позовом до [PERSON], відповідача у справі, про відсторонення від права на спадщину, в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування по закону після смерті [PERSON], померлого 10.01.2014р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.01.2014р помер його син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? та 1/6 частини квартири [ADDRESS]. В Першій Краматорській нотаріальній конторі відкрита спадкова справа №206/2014, в якій є заява про прийняття спадщини за законом від нього, [PERSON], та його законної дружини, відповідачки [PERSON] Його син був зареєстрований за вищевказаною адресою з 24.11.2000р. та знятий з реєстраційного обліку 11.01.2014р у звязку зі смертю. В 2008р його син зареєстрував брак з відповідачкою-позивачко [PERSON] та проживав зі своєю сімєю з ним в квартирі за вказаною адресою. Відносини між його сином та відповідачкою були погані, вони постійно сварилися. В серпні 2010р. його син отримав побутову травму коліна, впавши в яму гаража, після чого погано себе почував, після чого 09.07.2013р отримав інвалідність 1 групи «А». В грудні 2013р стан здоровя сина різко погіршився, йому поставили діагноз: саркома кісток лівої нижньої кінцівки. Йому відомо, що син [PERSON] був приватний підприємець, займався ремонтом, складанням і продажом персональних комп'ютером і запчастин до них. Під час хвороби сина, сімейним бюджетом розпоряджалась його дружина [PERSON], яка не надавала свою допомогу своєму тяжко хворому чоловіку [PERSON], який був у безпорадному стані. Внаслідок вини відповідачки утворився борг по комунальним платежам в сумі 47475,91грн. Зазначає, що 05.08.2005р. його син вимушений був укласти кредитний договір № KTH3R000271857 з ПАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим утворився борг. Вказує, що він ([PERSON]П.) являється пенсіонером, по причині хвороби ніг та поганого самопочуття йому важко ходити, він потребує допомоги, але відповідачка ніколи йому не допомагала. Після смерті сина він сплачує поточні комунальні платежі і борг за себе. Тому вважає, що відповідачка повинна бути усунута від права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті сина. Відповідачка [PERSON], не погодившись з позовом [PERSON], 20.01.2017р. звернулася до суду з зустрічним позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх: [PERSON], [PERSON], до [PERSON] про розділ спадкового майна, в якому просить визнати за нею, неповнолітніми: [PERSON], [PERSON], відповідачем-позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.01.2014р, по 1/6 частини квартири [ADDRESS], за кожним. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на підставі наявних матеріалів справи, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зустрічні позовні вимог [PERSON] не визнає та не підтримує. [PERSON], представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON], надала до суду письмову заяву про проведення та закінчення розгляду справи у її відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача-відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] Відповідачка за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, та додатково пояснила, що 04.06.2008р вона уклала шлюб з [PERSON], від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Чоловік був власником 2/3 частини квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12.01.1999р за № 32423-П, та свідоцтва про право на спадкування, виданого 03.04.2009р за № 1-2402. 10.01.2014р її чоловік [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: вона, двоє дітей та його батько [PERSON] Доля в спадкуванні кожного спадкоємця складає по 1/6 частини вказаної квартири. У встановлений законом строк вона подала до Першої Краматорської ДНК заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка в інтересах своїх та в інтересах двох дітей. Батько чоловіка [PERSON] також подав в своїх інтересах заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого сина. Була відкрита спадкова справа № 206/2014. Однак відповідач заперечує проти її права на спадкування за законом після чоловіка, у звязку з тим, що вона нібито не надавала допомогу своєму тяжкохворому чоловіку, але це не відповідає дійсності. Коли її чоловік захворів, то вона доглядала за ним, організовувала його лікування, возила на обстеження в клініку міст Донецька, Харкова та Києва, наймала масажиста, маніпуляційну медсестру. Весь цей час вони продовжували жити однією сімєю та вести сумісне господарство. Просить визнати за нею та неповнолітніми: [PERSON], [PERSON], відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.01.2014р, по 1/6 частини квартири [ADDRESS], за кожним. В заявлених позовних вимогах [PERSON] про усунення від права на спадкування просить відмовити. Представник відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Вважає зустрічний позов [PERSON] не обґрунтований, якому треба відмовити. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає первісний позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягаю задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] є батьком [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 135638, виданого 04.06.2008р відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2008р. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком записаний [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-НО №955229 [PERSON] помер 10 січня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді ? та 1/6 частини квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 січня 1999 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 квітня 2009 року. Померлий [PERSON], як встановлено в судовому засіданні, весь час до самої смерті, був зареєстрований у спірній квартирі разом із батьком [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] є позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON], відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] Як вбачається із копії спадкової справи, заведеної 21.03.2014р. у звязку зі смертю спадкодавця [PERSON], до нотаріальної контори за прийняттям спадщини звернулися позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON], відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом) [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.5, 6 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. За змістом вказаної норми закону лише при одночасному настанні обставин\~щодо доведеності факту безпорадного стану спадкодавця, його потреби в отриманні\~допомоги та умисного ухилення особи від надання допомоги і\~доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений\~від права на спадщину. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Тобто, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги,\~полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від\~обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала\~\~можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином,\~ухилення характеризується умисною формою вини. Відповідно до того ж пункту Пленуму безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно довідки № 12/02-25/5, наданої відділом обслуговування громадян УПФУ у м.Краматорську Донецької області, [PERSON], [INFO], який помер 10.01.2014 року отримував пенсію в УПФУ у м.Краматорську Донецької області як інвалід 1 групи «А» в період з 09.07.2013р по 31.01.2014р. Згідно наданих суду медичних документів [PERSON]О протягом 2013 року декілька разів знаходився на лікуванні в травматологічному відділені міської лікарні №3 м.Краматорська у звязку з перенесеною у серпні 2010 року травмою лівого колінного суглоба. В грудні 2013 року знаходився на лікуванні у терапевтичному відділенні з діагнозом: «Саркома лівої нижньої кінцівки». Самостійно покинув відділення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з моменту реєстрації між ним шлюбу постійно проживали разом аж до самої смерті [PERSON]. [PERSON] останні роки хворів на онкологію але пересувався та обслуговував себе самостійно, в безпорадному стані не перебував. Лише за тиждень до смерті він не підіймався з ліжка. Весь цей час [PERSON] була поряд та доглядала за [PERSON], возила його по лікарням. Батько [PERSON] [PERSON] ніякої допомоги сину не надавав. Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено та не доведено позивачем за первісним позовом [PERSON] той факт, що спадкодавець [PERSON] через тяжку хворобу чи каліцтво, знаходився в безпорадному стані, внаслідок чого він не міг фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. В судовому засіданні достовірно і обєктивно встановлено, що спадкодавець з 2010 року звертався до лікарів з приводу наявних у нього хвороб і навіть кілька разів лежав у лікарні, але постійно він виписувався з лікарні в задовільному стані. Жодні медичні документи, які були досліджені в судовому засіданні, не свідчать про те, що [PERSON] через свої хвороби знаходився у безпорадному стані, фізично не міг самостійно забезпечити умови свого життя, і що через свій безпорадний стан він потребував стороннього догляду та піклування. Також суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не доведено той факт, що спадкодавець матеріально не міг самостійно забезпечити умови свого життя. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був приватним підприємцем, а з 09.07.2013 року отримував пенсію по інвалідності і матеріальної допомоги не потребував. Позивачем за первісним позовом [PERSON] також не надано жодного доказу на доведення факту ухилення відповідача [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю. Такі доводи позивача спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків. На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити позивачу за первісним позовом [PERSON]П в задоволенні його позовних вимог щодо усунення від права на спадщину за законом відповідача [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] Одночасно суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] та визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.01.2014 року, по 1/6 частини квартири [ADDRESS], за кожним, оскільки вони всі є спадкоємцями за законом першої черги.

Outcome: approved