Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач 11 лютого 2019 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні вимоги підтримала повністю. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2014 року та стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходів ) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, зокрема у 2014 році дитині був поставлений діагноз плоскостопість, що потребує витрат на лікування дитини. Також [PERSON] пішов у школу, у першій клас, що потребує витрат на його навчання. Крім того у статтю 182 СК України внесені відомості і на даний час розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вищезазначених підстав просить позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечив по суті позову, просить відмовити в задоволенні вимог позивача. Пояснив, що розмір аліментів, що визначений рішенням суду від 26 травня 2014 року є достатнім для забезпечення розвитку та виховання дитини. Відповідно до розрахункового листка по заробітній платі відповідача видно, що з нього у січні 2019 року стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 2017 грн., що вдвічі більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення рішення суду від 26 травня 2014 року та на даний час майновий стан [PERSON] не змінився. Щодо внесення змін у статтю 182 СК України щодо збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 30 до 50 відсотків , то дані обставини не є підставою для зміни розміру аліментів та ухвалення відповідного рішення суду, оскільки зміна на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів.\~В даному випадку питання визначення мінімального розміру аліментів, що підлягають стягненню із боржника,\~належить до повноважень державного виконавця. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків з яким проживає дитина. (ч. 3\~ст. 181 СК України). Судом встановлено, що відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] стягуються аліменти у розмірі ј частки заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ( а.с. 9). Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік » передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище платника аліментів. Позивач в позовній заяві як на підставу для збільшення розміру аліментів посилається на ті обставини, що дитина має захворювання плоскостопість та стала навчатися, що потребує додаткових витрат. [PERSON] з 30 травня 2011 року по даний час працює у на посаді охоронця в ТОВ « Юнігран ». За січень 2019 року його заробітна плата становила 10026 грн., з урахуванням виплат відповідач отримав 5053 грн. Утримано на сплату аліментів - 2017 грн. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи не вбачається і позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, передбачених\~ст.192\~СК України ( зміна майнового стану платника аліментів), які б дали підстави для збільшення розміру аліментів з 1/3 частки на ј частку заробітку (доходу). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року\~№ 037-VIII частину другу\~статті 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». \~ \~ Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж\~50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до\~внесення змін у\~статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). \~ \~ Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України.\~\~ \~ \~ Суд\~не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів,\~\~суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою\~статті 182 СК України.\~\~\~\~ Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року за\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові №459/2181/17З від 12 вересня 2018 року. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed