Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач 21.05.2015 року звернувся в Краматорський міський суд Донецької області з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], який обгрунтовує тим, що відповідач відповідно до укладеного договору б/н від 16.08.2011 р. отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В порушення умов договору відповідач свої зобов?язання належним чином не виконував. Станом на 28.02.2015 року виникла заборгованість в розмірі 20197,77 грн., яка складається з: 13551,20 грн. - заборгованість за кредитом; 4708,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - заборгованість з комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 937,99 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.08.2011 р. у розмірі 20197,77 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 16.08.2011 року відповідач отримала платіжний ліміт на кредитну картку з правом банка змінювати розмір ліміту, користувався цими коштами, погашав кредит, проценти та ознайомившись з правилами банку відповідач прийняв на себе конкретні кредитні зобов'язання. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, а саме на суму 1652,28 грн. та пояснила, що відповідач дійсно отримував кошти та користувався кредитною карткою, але письмовий договір між відповідачем та банком укладено не було, а тому вимоги банку про сплату процентів, пені та штрафів необґрунтовані. Анкета- приєднання та довідка про умови кредитування не є договором в порядку ЦК України. Зробивши свій розрахунок, представник відповідача вказує, що відповідачем з кредитної карти було знято 69038,87 грн. Покладено на картку 67386,59 грн., а отже заборгованість перед банком складає 1652,28 грн. В іншій частині позову просить відмовити, як недоведеному. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.549 ЦК Україна неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК Україна, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 16.08.2011 року, [PERSON] виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 3000 грн. та дав згоду та не, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та надав згоду на виконання цих Умов та правил, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Відповідач зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх зміною на сайті Приватбанку. На вказаному договорі мається підпис відповідача та уповноваженої особи банку, тотбо підписи обох сторін за договором (а.с.7) Відповідно до довідки про умови кредитування з використання картки « Кредитка Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг, позивач надав строковий кредит відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та правом в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт) в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії в зазначені Умовах та правилах надання банківських послуг, а також сплату штрафів при порушенні строків платежів, а саме 500 грн. + 5% від суми заборгованості з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а.с.8-31) Відповідно до довідки банку, відповідачу були встановлені наступні ліміти на кредитну картку: 16.08.2011 року - 300 грн.; 16.08.2011 року - 8000,00 грн.; 10.10.2011 року - 8500,00 грн.; 19.10.2011 року - 9000,00 грн.; 25.02.2014 року - 15000,00 грн.; 13.08.2014 року 14080,00 грн.; 07.10.2014 року - 13560,00 грн. (а.с.107,108) Відповідно до банківської виписки, з платіжної картки на ім'я відповідача здійснювалися розрахунки, та в якій детально зазначається, які дії з кредитними коштами здійснював відповідач, що вказує на користування кредитними коштами (а.с.66-91,110-176). Відповідно до фотознімків з електронної програми банку, вбачається, що [PERSON], отримав в руки кредитну картку (а.с.109) Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 28.02.2015 року становить 20197,77 грн., яка складається з: 13551,20 грн. - заборгованість за кредитом; 4708,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - нарахована комісія; 1437,99 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-6). В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Таким чином, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, підтверджений належними та достатніми доказами та підлягає задоволенню повністю. Суд не приймає заперечення представника відповідача про відсутність письмового кредитного договору та як наслідок необґрунтованість нарахування процентів та неустойки, бо надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписана 16.08.2011 року як відповідачем так і позивачем, тобто обома сторонами та відповідає вимогам ст.207 ЦК України, а отже є письмовим договором. Відповідно до вказаного договору, відповідач ознайомився та надав згоду на виконання цих Умов та правил, а також Тарифів банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, регулярно ознайомлюватися з їх зміною на сайті Приватбанку, тобто користуючись карткою прийняв на себе конкретні кредитні зобов'язання, які оформлені належним чином в письмовому вигляді. Розмір кредитних зобов'язань підтверджується довідкою-розрахунком, зауважень на яку не надходило. Крім того, суд не приймає розрахунок заборгованості відповідача, бо він виконаний без врахування заборгованості за процентами, комісією, судовими штрафами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 243,60 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved