Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.03.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в [ADDRESS] Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного проживання померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,91 га, що розташована в межах Солдатської сільської ради Великописарівського району Сумської області, майнового паю колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ агрофірми «Прогрес» в розмірі 145 гривні. Після її смерті він являється спадкоємцем за заповітом, складеним 08.07.2010 року та посвідченим секретарем Солдатської сільської ради, реєстровий номер 84, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняв шляхом спільного проживання із спадкодавцем за однією адресою, інші спадкоємці відсутні. Проте отримати свідоцтво на спадщину за заповітом неможливо так як втрачений оригінал правоустановчого документу на землю. На даний час спадщина ні ким не оформлена, відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.20/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.19/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS] Великописарівського району Сумської області у віці 91 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,91 га, яка розташована в межах території Солдатської сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого за № 250 від 28.12.2001 року, вартість земельної ділянки складає 52 217,28 гривень /а.с.9-11/, майнового паю майна ТОВ агрофірми «Прогрес» в розмірі 145 гривні, що належить померлій відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія [NUMBER], виданого 15.04.2002 року Солдатською сільською радою /а.с.12/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 08.07. 2010 року та посвідченим секретарем Солдатської сільської ради, реєстровий номер 84, який не змінювався та не відмінявся /а.с.7-8/. Відповідно довідки сільської ради [PERSON] дійсно була постійною мешканкою [ADDRESS], де проживала і була зареєстрована по [ADDRESS], разом з нею проживав та був зареєстрований [PERSON] /а.с.13/. Оригінал правовстановлюючого документу втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.14/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved