Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якого діє адвокат Панкратов П.В., звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні колишнього колгоспного двору та на спадщину за заповітом, посилаючись на наступне. Зазначає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», веранди - літ. «б», ганку з козирком - літ. «б-1», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е, Ж», вбиральні - літ. «З», криниці - №1 та знаходиться в [ADDRESS] . Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,25 га, яка не приватизована. Зазначене домоволодіння станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії «колгоспний двір», де проживали та були зареєстровані зазначені вище особи, отже кожен з них набув право власності на ј частку кожен. Вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на ј частку вищевказаного домоволодіння. Також зазначає, що спадкодавець [PERSON] при житті 25.10.2012 року склав заповіт на його ім`я, який не змінювався та не скасовувався. Вказує, що він, будучи спадкоємцем за заповітом, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, крім того, постійно проживав зі спадкодавцем, однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину не може, оскільки [PERSON] при житті не зареєстрував за собою право власності на належне йому майно. Крім позивача, спадкоємцями за законом першої черги є відповідачки по справі: [PERSON] та [PERSON] , які на спадщину не претендують та відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] . В зв`язку з цим позивач просить визнати його власником спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», веранди - літ. «б», ганку з козирком - літ. «б-1», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е, Ж», вбиральні - літ. «З», криниці - №1. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, його представник адвокат Панкратов П.В. надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, надали суду заяви, посвідчені 31.08.2021 року старостою Снячівського старостинського округу Великокучурівської сільської ради Ващук С.Д., відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, на спадщину після смерті [PERSON] не претендують та відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь [PERSON] . Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачками подано заяви про визнання позову, і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. «А-І», літньої кухні - літ. «Б», веранди - літ. «б», ганку з козирком - літ. «б-1», сараїв - літ. «В, Г, Д, Е, Ж», вбиральні - літ. «З», криниці - №1, станом на 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», де були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,52 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,27 га для ведення особистого селянського господарства. Дані обставини підтверджені копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, витягом з погосподарської книги №7 Снячівської сільської ради станом на 1991-1995 роки, довідками, виданими Снячівським старостинським округом Великокучурівської сільської ради №501 від 30.08.2021 року, №375 від 22.06.2021 року. Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вказане домоволодіння в частці по 1/4 кожен. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії витягу з рішення Сторожинецького районного суду від 08.10.2004 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 08.10.2004 року було розірвано. [INFO] в с. Снячів, Сторожинецького району, у віці 67 років, помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 25.10.2012 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON] . Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідним написом на ньому, вчиненим 22.06.2021 року. Відповідно до довідки, виданої Снячівським старостинським округом Великокучурівської сільської ради 30.08.2021 року за №499, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] з 1975 року по день смерті - [INFO] та разом з ним на день його смерті були зареєстровані та проживали: колишня дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . З довідки, виданої приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б. 05.10.2021 року за №162-02-14 вбачається, що у провадженні нотаріуса є спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті [INFO] із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65522218 від 09.07.2021 року встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстрована спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 97953157). Спадкодавець [PERSON] при житті право власності на належне йому нерухоме майно не зареєстрував у відповідних органах, через що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №272390534 від 30.08.2021 року, відповідно до якої право власності, інше речове право на будинок [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач [PERSON] володіє 1/4 часткою у майні колишнього колгоспного двору, є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, вчасно подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися та відмовляються від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача [PERSON] , що підтверджується їх заявами, поданими до суду. Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України). Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача, який внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння позбавлений можливості оформлення спадкових прав у нотаріуса. Обставин, які б свідчили про порушення права інших осіб внаслідок задоволення позовних вимог, судом не встановлено. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.12, 15, 16, 1216, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved