Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 березня 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача в її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року з відповідача в її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Дочка [PERSON] скористалася своїм правом на зміну прізвища та змінила його на Уманців. Розмір аліментів, установлений судом, є меншим за мінімальний розмір, встановлений Законом та недостатнім для забезпечення необхідних умов життя дочки. З цих підстав просить збільшити розмір аліментів на утримання дочки, визначивши їх у розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою судді від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 08 квітня 2020 року на 14 годину 30 хвилин. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання в зазначену дату і час розгляд справи відкладено на 05 травня 2020 року на 12 годину 00 хвилин. 08 квітня 2020 року від позивача [PERSON] надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. Як убачається з позовної заяви сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 січня 2020 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи з 10 листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з довідки про отримання аліментів №4448 від 09 січня 2020 року, виданої Тернопільським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), 08 грудня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2-7982/2008 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 10 листопада 2008 року до досягнення дитиною повноліття. Як слідує з позовної заяви, дочка сторін [PERSON] скористалася своїм правом на зміну прізвища та змінила його на [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 січня 2020 року, виданим повторно. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом установлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2008 року стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи з 10 листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позовній заяві посилається не те, що розмір аліментів, установлений судом, є меншим за мінімальний розмір, встановлений Законом та недостатнім для забезпечення необхідних умов життя дочки. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може сплачувати аліменти на неповнолітню дитину в розмірі ј частини всіх його доходів (заробітку). Позивач вправі одержувати аліменти у частці від доходу відповідача відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. У пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) зазначено, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Таким чином, судом установлено наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. В силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав та будь-яких доводів на спростування вимог позивача суду також не надав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити, змінити спосіб стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх у розмірі ј частини всіх його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved