Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 червня 2020 року звернулась до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бункерінг Груп Україна» (надалі - ТОВ «Бункерінг Груп Україна»), Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила суд: визнати припиненими трудові відносини між ТОВ «Бункерінг Груп Україна» та директором [PERSON] з 18.05.2020, у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 18.05.2020; зобов`язати Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію, в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості стосовно [PERSON] , як чинного керівника ТОВ «БУНКЕРІНГ ГРУП УКРАЇНА» (40821785), шляхом внесення відомостей про припинення повноважень з 18.05.2020, у зв`язку зі звільненням з посади директора (керівника), стягнути судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 19.09.2016 року була призначена на посаду директора ТОВ «Бункерінг Груп Україна» згідно протоколу загальних зборів учасників товариства №3 від 18.09.2016 року. У зв`язку з призначенням на посаду, приступила до виконання обов`язків директора відповідно до наказу від 19.09.2016 року та з цього моменту перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Бункерінг Груп Україна». У зв`язку з тим, що ТОВ «Бункерінг Груп Україна» не веде господарської діяльності, не має інших працівників, вона втратила заінтересованість перебування у трудових відносинах, тому звернулась 25.03.2020 року зі заявою до Товариства, в особі його вищого органу - загальних зборів, які складаються з єдиного учасника, про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника та звільнити її з посади директора за власним бажанням з 18.05.2020, у порядку ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України. Нею 25.03.2020 направлено повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників Товариства із зазначенням часу та місця проведення таких зборів та порядку денного зборів, який передбачає розгляд заяви директора товариства про звільнення з посади директора та вирішення інших пов`язаних із цим питань, який надіслано цінним листом на адресу учасника, який вручений адресатові 14.04.2020 року. Проте, відповідач жодних дій щодо її звільнення не вчинив,тому просить суд задовольнити її вимоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2020 року справу передано головуючому судді Белоконній І.В . Ухвалою суду 19 червня 2020 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі, якою також позов підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував. ВідповідачТОВ «Бункерінг Груп Україна у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином. ВідповідачОболонська районна в місті Києві державна адміністрація в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу №1-09/2016 від 19 вересня 2016 року [PERSON] призначена на посаду директора ТОВ «Бункерінг Груп Україна» на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства №3 від 18.09.2016 року. Приступила до виконання обов`язків директора 19.09.2016 року (а.с.27). З протоколу загальних зборів учасників товариства ТОВ «Бункерінг Груп Україна» № 3від 18.09.2016 року, видно що на посаду директора товариства призначено [PERSON] з 19 вересня 2016 року (а.с.26). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, засновником ТОВ «Бункерінг Груп Україна» є [PERSON] . Зі заяви, яка датована 25 березня 2002 року [PERSON] звернулась до [PERSON] про звільнення її з посади директора за власним бажанням на підставі ст..38 КЗпП з 18 травня 2020 року(а.с.28). Також цього ж дня, 25 березня 2002 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства на 18 квітня 2020 року, яким є одноосібно [PERSON] (а.с.29,30). Повідомлення та заяву [PERSON] отримала 14 квітня 2020 року (а.с.31). Як видно з акту від 18 травня 2020 року, складеного директором ТОВ «Бункерінг Груп Україна» [PERSON] , про те, що позачергові загальні збори учасників товариства. Які призначені на 11.00 год. 18 травня 2020 року щодо розгляду її заяви про звільнення не відбулися у зв`язку з не прибуттям до місця їх проведення засновника [PERSON] (а.с.32). Між сторонами виник спір стосовно права [PERSON] на припинення трудових відносин шляхом звільнення з посади директора, що відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства, які не відбуваються через не прибуття засновника. Згідно з частини другої статті 8 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. З наведених приписів чинного законодавства вбачається, що елементом конституційного права особи на працю - є й право бути звільненим. За змістом статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Відповідно до розділу 6 статуту ТОВ «Бункерінг Груп Україна» вищим органом управління товариством є загальні збори учасників товариства, виконавчий орган управління товариством - директор, контролюючий орган- ревізійна комісія (а.с.16). Згідно положення п.п. 6.1.3.1,6.1.3.2 збори учасників товариства скликаються у разі потреби, але не рідше двох разів на рік. Позачергові збори учасників товариства скликаються у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку. Позачергові збори учасників товариства скликаються також за вимогою виконавчого органу товариства. Згідно положення 6.1.9 статуту збори учасників товариства мають право вирішувати будь-які питання, пов`язані з діяльністю товариства, у тому числі, що передані до компетенції виконавчого органу, зокрема (п.3) обрання ( призначення) та відкликання ( припинення повноважень) директора, голови та членів ревізійної комісії товариства, а також визначення їх повноважень. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Отже, на підставі викладеного, з урахуванням порушення права позивача на звільнення через відсутності волевиявлення загальних зборів учасників товариства, а саме засновника ТОВ «Бункерінг Груп Україна» - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає у Белорусії , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання припиненими трудові відносини між ТТОВ«БУНКЕРІНГ ГРУП УКРАЇНА» та директором [PERSON] з 18.05.2020, у зв`язку зі звільненням останньої з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 18.05.2020. Що стосується заявлених [PERSON] позовних вимог до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в особі відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців про зобов`язання внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про припинення повноважень [PERSON] , як чинного керівника ТОВ «БУНКЕРІНГ ГРУП УКРАЇНА», шляхом внесення відомостей з 18.05.2020, у зв`язку зі звільненням з посади директора (керівника), суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Стаття 19 Конституції передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок державної реєстрація змін до відомостей та інших реєстраційних дій про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань проводиться в порядку встановленому ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зокрема пунктом 2 частини 1 передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 3 Частини 5 зазначеної вище статті передбачено, що суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини 1 цієї статті проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру. На підставі викладеного, суд приходить до переконання що на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, суб`єкт державної реєстрації вносить зміни відомостей в Єдиному реєстрі щодо виключення запису керівника відповідного товариства. Суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру, що буде порушенням дискреційних повноважень цього органу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 1681,60 грн. за дві вимоги не майнового характеру. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача ТОВ «БУНКЕРІНГ ГРУП УКРАЇНА» на її користь підлягає стягненню судовий збір в сумі 860,80 грн. На підставі викладеного, ст. 21,22 КЗпП України,

Outcome: partial