overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач 31.08.2015 року звернулася до суду із даним позовом, вказуючи, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано, від шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Волочиського суду від 22.02.2010 року з відповідача на її користь на утримання сина було присуджено стягувати аліменти в розмірі по 200 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Однак на теперішній час такої суми недостатньо на утримання сина, в зв'язку з економічною ситуацією в країні, підвищенням цін на все та враховуючи, що син йде у школу, тому розмір виплачуваних аліментів по 200 грн. є не співрозмірним з витратами на сина, тому просить змінити розмір аліментів, збільшивши їх розмір до суми 600 грн. щомісячно на дитину. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн., оскільки він не працює, хоча працездатний, сам має на щось жити. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного. Сторони перебували в шлюбі, який між ними було розірвано. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і відповідно перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Волочиського КП ЖЕК. Рішенням Волочиського районного суду від 22.02.2010 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 08.02.2010 року і до досягнення сином повноліття. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру. Враховуючи ту обставину, що син сторін по справі з 1 вересня 2015 року почав навчатися у школі, встановлений судом розмір аліментів 200 грн. є не співрозмірним з витратами на дитину, такої суми недостатньо на утримання дитини, тому позов підлягає задоволенню повністю, враховуючи, що новий розмір не бути перевищувати встановленого державою прожиткового мінімуму на дитину такого віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач 31.08.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), посилаючись на наступні обставини. Вона з 23.05.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Дитину вона виховує сама, чоловік участі у вихованні дитини не приймає, постійно з сімєю не проживає, спільного господарства не веде. Шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2015 року. Вважає, що за берегти сімю не можливо. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Петриченко». Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.15). На розірванні шлюбу наполягає, вказала, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року, майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, прізвище просить залишити «Петриченко». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 15.12.2017 року о 09.30 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.10,14). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 23.05.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня місяця 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного сімейного господарства. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між сторонами неможливе. Майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з даним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач 31.08.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на наступні обставини. Вона 05.05.1984 року уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, внаслідок чого було втрачене почуття любові і поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені з червня 2005 року, спільне господарство не ведеться, тому вважає примирення неможливим. Спору про поділ спільного майна немає. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає, проте відповідач відмовляється розірвати шлюб в добровільному порядку. На підставі наведеного, позивач просить шлюб розірвати, після розірвання залишити їй прізвище «Димарчук». Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.12). На розірванні шлюбу наполягає, вказала, що шлюбні стосунки припинені з 2005 року, майновий спір відсутній, прізвище просить залишити «Димарчук». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 15.12.2017 року о 09.00 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.8,13). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 05.05.1984 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Кіровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9 (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає, проте відповідач добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня місяця 2005 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства, що призводило до систематичних конфліктів. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Майновий спір відсутній. Примирення між ними неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач 31.08.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на такі обставини. Вона з 14.07.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у квітні 2015 року, у звязку з тим, що кожний з них має різні погляди на ведення спільного господарства, обовязки чоловіка та жінки, виховання дитини, частих сварок із-за цього. Вони з відповідачем проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, матеріальну допомогу на її утримання відповідач надає добровільно. Просить шлюб розірвати. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу вона не бажає. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.7). На розірванні шлюбу наполягає. Просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище „Литвинюк. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.9). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14.07.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня місяця 2015 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач 31.08.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на такі обставини. Вона з 20.08.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, із-за чого постійно виникали конфлікти. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачені. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2017 року, з цього часу проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає. Проте добровільно розірвати шлюб в орган ДРАЦС відповідач не бажає. Тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Галайда». Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.10), на позовних вимогах наполягає, проти примирення заперечує. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.11). З позовними вимогами згодний, вказав, що шлюбні відносини припинені в серпні 2017 року, майнового спору між ними немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.08.2005 року зареєстрували шлюб, від якого дітей не мають (а.с.3). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня місяця 2017 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги один до одного між ними втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору не існує. Добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не бажає. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач 31.08.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на такі обставини. Вона з 28.10.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З серпня 2014 року вони припинили подружні стосунки, з цього часу проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Причиною припинення подружніх стосунків стали зловживання відповідачем спиртними напоями та його не бажання працювати. Майнового спору не існує. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з нею. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.9). Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Гладкова. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.14). З викладеними позовними вимогами згодний, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 28.10.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені в серпні 2014 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали зловживання відповідачем спиртними напоями та не бажання працювати. Майнового спору між сторонами не існує. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 31.08.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 101 по вул. С. Бандери в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області. Більше одного року відповідач не проживає у будинку позивача, не сплачує комунальні платежі, його особистих речей в будинку немає. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач, який є сином позивача власника будинковолодіння № 101 по вул. С. Бандери в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання у спірному будинковолодінні, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини\~підтверджуються показаннями\~свідків [PERSON],\~[PERSON]\~та наступними\~письмовими доказами,\~а саме:\~копією витягу\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності(а.с.5), копією будинкової книги (а.с.6-7), довідкою виконавчого комітету Єзупільської селищної ради Тисменицького району (а.с.11), довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.32). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 31.08.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її колишнім зятем, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні № 101 по вул. С. Бандери в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області. З 2012 р. відповідач не проживає у будинку позивача, шлюб між відповідачем та дочкою позивача розірвано 04.05.2012 р. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач, який є колишнім зятем позивача власника будинковолодіння № 101 по вул. С. Бандери в смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання у спірному будинковолодінні, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наступними письмовими доказами, а саме: копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5), копією будинкової книги (а.с.6-7), копією свідоцтва про розірвання шлюбу між відповідачем та дочкою позивача (а.с.12), довідкою виконавчого комітету Єзупільської селищної ради Тисменицького району (а.с.13), довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.36). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач 31.08.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов обґрунтовувала тим, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2014 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно. Розмір аліментів, що їх відповідач сплачує згідно рішення суду, є меншим від мінімального розміру аліментів, який встановлений у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. Тому просила збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з 500 грн. до 2400 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві частково визнав заявлений позов, погодився сплачувати на утримання дочки аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що не має офіційного працевлаштування та постійного доходу, просив розглянути справу в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2014 р. з відповідача стягнуто аліменти у користь позивача на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні спору суд враховує наступні обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова; стан здоровя відповідача, що є задовільним, матеріальне становище відповідача, який не має офіційного працевлаштування та постійного доходу, інших дітей і непрацездатних утриманців не має. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом № 352/3385/13-ц Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, відкликавши вказаний виконавчий лист з Коломийського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 184, ч.1 ст.192 СК України,

Outcome: partial