Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

позивач 11 липня 2014 року звернулася до суду з заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина [PERSON] без згоди батька, вказавши, що з 02.07.2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.08.2009 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказаний відповідач. На теперішній час син проживає разом з нею, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, фізичний, духовний розвиток. Відповідач ніякої участі у житті сина не приймає, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Більше того, відповідач чинить їй перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я сина. Зокрема відповідач відмовляється надати їй дозвіл на виїзд сина за кордон для відпочинку та оздоровлення, який за рекомендаціями лікарів потребує періодичного перебування на морі, так як [PERSON] хворіє застудними хворобами. Позивач вважає, що позиція відповідача перешкоджає оздоровленню дитини, тому просить надати їй дозвіл на виїзд сина [PERSON] за кордон без дозволу батька дитини з жовтня 2014 р. по грудень 2014 р. та дозволити їй без згоди відповідача оформлювати документи для тимчасового виїзду сина за межі України за кордон. 26 грудня 2014 року позивач свої вимоги уточнила, просила зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітнього [PERSON] без дозволу батька [PERSON] у супроводі матері дитини та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради Березуцька Н.І. вважала, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Представник ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 20-21). Вислухавши позивача, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.07.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.08.2009 року між ними розірвано (а.с.8 - копія рішення суду). В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження), який проживає разом з матір'ю (а.с. 10 - копія довідки). Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на оформлення документів із перетинанням державного кордону України на виїзд малолітнього [PERSON] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved