Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 02.09.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 29 грудня 2007 року померла його мати - [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1, 8707 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії III -ОД №033319 від 27.07.2004 року. Він є спадкоємцем після смерті матері, доглядав її, проводив поховання, зареєстрований та проживав з нею за однією адресою. Батько [PERSON] помер 27 жовтня 2015 року. Крім нього є ще один спадкоємиць - син померлої [PERSON], 30. 06. [INFO], але він не бажає отримувати спадщину, він не був зареєстрований з матірю на день смерті, та не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В передбачений законом 6-ти місячний термін він звернувся до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття була заведена спадкова справа №365/2008 р. В липні цього року він звернувся до державного нотаріуса в м. Одесса, але йому в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину так, як оригінал Державного акту на земельну ділянку було загублено та відсутній кадастровий номер. Відновити Державний акт він не має змоги, оскільки вони вже не видаються. У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким визнати за ним, [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], як за спадкоємицею за законом після смерті матері - [PERSON], померлої 29 грудня 2007 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 1,8707 га, розташованої на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного серії III -ОД №033319 від 27.07.2004 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в ході судовго розгляду справи на позові наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи у його відсутність в якій позов визнав. Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника. Вислухавши позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається із матеріалів справи 29 грудня 2007 року у віці 52 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області померла [PERSON](актовий запис №01), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №133248 від 01.01.2008 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, земельну ділянку площею 1,8707 га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III -ОД №033319, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 27.07.2004 року, що не заперечується відповідачами та підтверджується копією цього акту долученої до справи. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-3949/0/2-16 від 14.09.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «ім.. Леніна» з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 60860,99 грн. Позивач, як син померлої, вчасно в межах передбаченого законом 6-місячного строку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідач - син померлої [PERSON], 30. 06. [INFO], від спадщини відмовився на користь позивача. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Статтею16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до роз'ярень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.І ст. 81 ЗУ України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Про втрату оригіналу документа на земельну ділянку позивачем зроблена об'ява в газеті «Котовські вісті» №41 від 12.10.2016 року. Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішенню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Отже, відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved