Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.08.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31.01.1997 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області за місцем свого постійного мешкання помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з земельної частки /паю/ розміром 2, 93 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в межах території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. За життя 27.02.1975 року батько залишив заповіт на її користь, вона є спадкоємцем за заповітом. 31.01.1997 року також померла її мати [PERSON], тобто спадщину після смерті чоловіка, батька позивачки, мати не прийняла,так як батьки померли в один день. У встановлені законом строки для прийняття спадщини вона з відповідною заявою до нотаріуса не звернулася, свідоцтва про право власності на спадщину за законом не отримувала. На даний час вона пропустила встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини, вважає, що з поважних причин, оскільки не знала порядку та строків звернення до нотаріуса, хоча провела поховання батьків та розпорядилася їх майном. Тому прохає визначити їй додатковий строк достатній для прийняття спадщини. 01.10.2015 року позивачка подала додаткову позовну заяву, в якій вказала, що як виявилося отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, так як оригінал правоустановчого документу на земельну частку /пай/ втрачений. Отримати його дублікат на померлу особу не має можливості. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку /а.с.16/. Позивач у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.16/. Відповідач у судове засідання надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.20, 26/. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.31/, проти позову не заперечує. Суд, з урахуванням думки представника третьої особи, вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 31 січня 1997 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці 74 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.4/, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 2, 93 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлому на праві власності відповідно до Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0132790, зареєстрованого за № 538 від 16.12.1996 року, вартість земельної ділянки складає 15\~351, 86 гривні /а.с.25 /. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] на користь позички 27.02.1975 року та посвідченим Добрянською сільською радою /а.с.5/. Відповідно довідок Добрянської сільської ради [PERSON], померлий 31.01.1997 року, був постійним мешканцем с. Добрянське Великописарівського району, вул. Горького, 16, на день його смерті разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], померла теж 31.01.1997 року, заповіт від його імені, посвідчений сільською радою 27.02.1975 року, не змінювався та не відмінявся /а.с.6-7/. Оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.19 /. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті /ч. 1 ст. 1223 ЦК/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини і визнання права власності на майно у порядку спадкування, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що вона є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці відсутні. Оформити спадщину у нотаріальній конторі за відсутності оригіналу правоустановчого документу на земельну частку /пай/ неможливо, тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Outcome: approved