overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач 22.12.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 01.03.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у лютому 2012 року. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.9). Проти заочного розгляду справи не заперечує. Зазначила, що аліменти відповідач нікому не платить. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 01.03.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу з відповідачем позивачу було присвоєно прізвище «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. 21.01.2015 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.10,11). Доходів позивача не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Місце роботи відповідача невідоме. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач 22.12.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. Згідно позову, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З 01.01.2007 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачу. Відповідач отримані послуги оплачувала несвоєчасно і не в повному обсязі, допустив виникнення заборгованості за період з 01.11.2013 року по 01.04.2015 року в сумі 5266,76 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена, тому просить стягнути її з відповідача на користь позивача та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщена належним чином, але причину неявки не повідомила. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Судом встановлено, що відповідач користувалася послугами позивача з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до квартири [ADDRESS] та зобов'язана вчасно вносити плату за користування комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, загальна заборгованість відповідача за період з 01.11.2013 року по 01.04.2015 року в сумі 5266,76 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати при зверненні до суду в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач 22.12.2016 р. звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04.10.1986 р. Новоалександрівським сільським ЗАГС Сахновщинського району Харківської області за актовим записом № 18. Сімя не склалася через різні погляди на життя, права та обовязки подружжя, з часом сторони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення не можливе. Спір про майно відсутній. позивач просила стягнути з відповідача судовий збір на її користь. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористався. Ухвалою суду від 13.04.2017 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 04.10.1986 року. На сьогоднішній день сімейні стосунки втрачені, спільне господарство не ведеться. Сторони мають різні погляди на життя, права та обовязки подружжя, шлюбні стосунки між ними припинені, примирення між ними не можливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить їх інтересам. Спір щодо розділу майна, а також щодо прізвищ після розірвання шлюбу сторони не мають. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач 22.12.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 25.01.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя. Вказані обставини призвели до втрати ними почуття любові та поваги одне до одного. З серпня 2013 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Спільне господарство ними не ведеться. Вважає подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливими та такими, що суперечать їх інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Між ними досягнуто домовленість щодо місця проживання дитини з нею. 31.03.2017 року до суду від позивача надійшла телеграма, згідно якої позивач просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.17). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.15). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25.01.2012 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2013 року з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя. Почуття любові між сторонами втрачено. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач 22.12.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 21.09.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач залишив сім'ю та проживає з іншою жінкою. Він працює в Комунальному закладі «Нікопольський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Лебединський фельдшерський пункт, отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини до досягнення ним повноліття. Від позивача до суду надійшла заява (а.с.16) про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява (а.с.15) про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Вказав, що аліменти більш нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.09.1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але згідно поданої ним заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі, визначеному позивачем. Інших стягнень з нього не проводиться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач 22.12.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 31.10.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Вона з відповідачем проживають окремо. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона не працює, отримує соціальну допомогу на дитину, інших доходів не має. Відповідач добровільно на її утримання та на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною трьох років. Від позивача до суду надійшла заява (а.с.12) про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява (а.с.13) про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Вказав, що на дитину платить аліменти 1/4 частину. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.79,80,84 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 31.10.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, однак згідно поданої відповідачем заяви він проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, в розмірі визначеному позивачем, не заперечує. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач 22.12.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у сумі 4 548 ,18 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2019 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23903047, відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з теплопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його імя особового рахунку за період з вересня 2015 року по грудень 2017 року має заборгованість в сумі 4 548 ,18 гривень . Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач 22 березня 2016 року звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька [PERSON], померлого 17 січня 2006 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17 січня 2006 року. До дня смерті батько проживав та був зареєстрований в [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що проживає за межами Одеської області. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] помер 17 січня 2006 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №030062, видане Новодофіновською сільською радою, Комінтернівського району, Одеської області 17 січня 2006 року). Позивач є спадкоємцем за законом як син спадкодавця (свідоцтво про народження серії І-АГ №1244026, видане 06 червня 1968 року Кодимським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого батьком народженого 02 жовтня 1957 року [PERSON] є [PERSON]). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з огляду на те, що проживає за межами Одеської області ( згідно паспорта громадянина України серії ЕО №605054, виданого Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області [PERSON] проживає та зареєстрований в [INFO]). Отже, ту обставину, що позивач проживає за межами Одеської області, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач 22 березня 2016 року звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті тітки його матері [PERSON] віри Федорівни, померлої 03 січня 2005 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті тітки його матері [PERSON], померлої 03 січня 2005 року. До дня смерті спадкодавець проживала та була зареєстрована в [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що перебував в скрутному матеріальному становищі. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 03 січня 2005 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №410120, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 04 січня 2005 року). Позивач є спадкоємцем за законом як внучатий племінник спадкодавця ( рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2015 року (справа №503/1791/15-ц), згідно якого встановлено факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] як племінниці і тітки; свідоцтво про народження серії І-АГ №644031, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одесьокї області 06 травня 1970 року, згідно якого матір»ю народженого 13 квітня 1970 року [PERSON] є [PERSON]). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з тої причини, що перебував в скрутному матеріальному становищі. Отже, ту обставину, що позивач перебував в скрутному матеріальному становищі, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач 22 березня 2016 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 2015 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, різні погляди на ведення спільного побути, способу життя та інших важливих питань. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте в шлюбі- [PERSON]. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2010 року /а.с.5/, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, різні погляди на ведення спільного побути, способу життя та інших важливих питань. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з 2015 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Outcome: approved