Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається з права на земельну частку (пай). На вказану спадщину [PERSON] має право як спадкоємець за заповітом. Через те, що сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] був втрачений, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай), хоча спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав Представник відповідача Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, проти заявлених вимог не заперечував. Представник відповідача, Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позов [PERSON] надійшов до суду 18 жовтня 2019 року. 22 жовтня 2019 року прийнято ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. 09 грудня 2019 року закрите підготовче провадження. В зв`язку з тим, що спадкодавець помер у 1999 році, а спадкоємець фактично прийняв спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст.\~534\~Цивільного Кодексу\~України в\~редакції 1963\~року кожний\~громадянин може\~залишити за\~заповітом усе\~своє майно\~або частину\~його (не\~виключаючи предметів\~звичайної домашньої\~обстановки і\~вжитку)\~одній або\~кільком особам\~як тим,\~що входять,\~так і\~тим,\~що не\~входять до\~кола спадкоємців\~за законом,\~а також\~державі або\~окремим державним,\~кооперативним та\~іншим громадським\~організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] являється сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, посвідкою про народження, копії яких додані до матеріалів справи. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується доданими до матеріалів справи довідкою Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 472 від 16 липня 2019 року, повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 1650/02-14 від 10 вересня 2019 року. У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законами\~України. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч.\~3\~ст.\~152\~Земельного кодексу\~України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на\~право на\~земельну частку\~(пай),\~отримані громадянами,\~вважаються правовстановлюючими\~документами при\~реалізації ними\~права вимоги\~на відведення\~земельної частки\~(паю)\~в натурі\~(на\~місцевості)\~відповідно до\~законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай), розміром 2, 30 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Нива» с. МихнівІзяславського району Хмельницької області, про що йому був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0230887, що підтверджується доданими до матеріалів справи витягом з протоколу розподілу земельних часток (паїв) по Михнівській сільській раді Ізяславського району\~Хмельницької області,\~довідкою відділу\~в Ізяславському\~районі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області № 97-22-0,25-985/161-19 від 05 вересня 2019 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0230887, виданий на ім`я [PERSON] , був втрачений, що підтверджується доводами позивача, викладеними у заяві, відповідним текстом оголошення у номері газети «Зоря Надгориння» від 08 серпня 2019 року № 35 (11262). Внаслідок втрати сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0230887 [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 1650/02-14 від 10 вересня 2019 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права [PERSON] підлягають захисту. Відповідно до ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За вимогами ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.\~561\~Цивільного Кодексу\~України в\~редакції 1963\~року свідоцтво про\~право \~на спадщину\~видається спадкоємцям\~за законом\~після закінчення\~шести місяців\~з дня\~відкриття спадщини. При\~спадкоємстві як\~за законом,\~так і\~за заповітом\~свідоцтво може\~бути видане\~і раніше\~закінчення шести\~місяців з\~дня відкриття\~спадщини,\~якщо в\~державній нотаріальній\~конторі є\~дані про\~те,\~що,\~крім осіб,\~що заявили\~про видачу\~свідоцтва,\~інших спадкоємців\~немає. Таким чином суд вважає, що слід визнати право [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Outcome: approved