Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач 12.04.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 16.10.1994 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Мостиським РВ РАГС Львівської області за актовим записом №69. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON], яка на даний час вже досягла повноліття, та дочка [PERSON], 22.04.2007року народження. Стверджує, що спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через постійні непорозуміння. З відповідачкою проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб існує лише формально. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, будь-яке примирення між ними неможливе. Крім того зазначає, що між ними існує спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON]. Стверджує, що дитина має чудові умови проживання разом з ним (батьком) в м.Мостиська, де ходить до школи, має друзів. Тому вважає, що є доцільно щоб дитина проживала разом з ним. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, а також визначити місце проживання дитини - дочки [PERSON], 22.04.2007року народження, разом із ним та передати її на його утримання та виховання. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначає, що позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування в судове засідання не зявилася, однак подала до суду висновок органу опіки та піклування №02-29/1014 від 05.05.2017року щодо визначення місця проживання дитини малолітньої [PERSON] разом із батьком [PERSON], а також заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначає, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 16.10.1994 року Мостиським РВ РАГС Львівської області за актовим записом №69. За час даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 28.12.1994року народження, та дочка [PERSON], 22.04.2007року народження. Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, примирення не бажає. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами серії І-СГ №251349 від 16.10.1994 року та копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дитини, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON], 22.04.2007року народження. Так, на даний час малолітня дочка [PERSON] проживає разом із батьком - позивачем [PERSON] без реєстрації за адресою: м.Мостиська, вул. В.Великого,3, Львівської області, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї від 24.04.2017року. Відповідачка [PERSON] проживає окремо за зареєстрованою адресою: м.Мостиська, вул.16 Липня, 21А/18, Львівської області. Статтями 155, 157 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обовязків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.ст.160, 161 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно висновку Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування № 02-29/1014 від 05.05.2017 року вирішено після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], 22.04.2007року народження, з батьком за адресою: м.Мостиська, вул.В.Великого, 3, Львівської області. Із поданої відповідачкою [PERSON] до суду заяви від 24.04.2017року вбачається, що така погоджується на визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] разом із батьком. За таких обставин, зокрема беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, а також враховуючи те, що позивач є рідним батьком дитини є працездатним, має постійне місце праці та стабільний регулярний заробіток (працює військовослужбовцем державної прикордонної служби), мешкає в належних для проживання та виховання дитини умовах, наполягає на реалізації свого права доглядати та піклуватись дочкою, має можливість та бажання займатись її вихованням, про що свідчить даний позов до суду, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини дочки [PERSON], 22.04.2007року народження, після розірвання шлюбу між сторонами слід визначити з батьком позивачем [PERSON] та передати дитину на його утримання та виховання. Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Таким чином, визначаючи місце проживання малолітньої [PERSON] з батьком, позивачем по справі, суд не позбавляє матері, відповідачки по справі, права та можливості особистого спілкування з дитиною, обовязку брати участь у її вихованні. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1280 (640+640=1280) гривень. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved