Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 квітня 2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 18 травня 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Лялі Убийвовк, 100 в м. Глобине Полтавської області. Вона є спадкоємцем майна померлого за заповітом. При оформленні спадкового майна виявилося, що Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № 611 від 25.04.1978 року, видане Глобинською міською радою Полтавської області на ім»я [PERSON] - втрачено. В зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом батька [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON], не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Глобинської міської ради, представники третіх осіб сектору державної реєстрації Глобинської РДА, Глобинської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Надали до суду заяви, в яких прохали справу розглядати без їх участі, заперечень на позов не надали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 19.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, серія І-КЕ № 132658, 18.05.2009 року помер [PERSON] батько позивача. За життя 31.03.1993 року він склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим №1-775, згідно якого усе належне йому майно заповів своїй дочці [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. З дослідженої судом копії спадкової справи Глобинської державної нотаріальної контори № 507 за 2009 рік , заведеної після померлого 18.05.2009 року [PERSON] вбачається, що позивач в установлений законом строк прийняла спадщину по заповіту. Особи, яка б мали право на обов»язкову частку у спадщині відсутні. Постановою від 11.04.2017 року державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Лялі Убийвовк, 100 в м. Глобине Полтавської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця, який посвідчує його право власності на вказане нерухоме майно. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А», прибудову літ «а» - було побудовано у 1966 році, літню кухню, гараж літ «Б» - у 1975 році, сарай літ «В», колодязь літ. « К», ворота літ. №1, огорожу № 2 - у 1970 році. Відповідно до довідки № 61/4131 від 28.10.2016 року, виданої КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в комунальному підприємстві зареєстровано нерухоме майно, а саме житловий будинок, розташований по вул. Лялі Убийвовк, 100 в м. Глобине Полтавської області за [PERSON], як за власником ( частка 1/1), згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 611, виданого Глобинською міською радою Полтавської області від 25.04.1978 року. Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя мав у власності назване нерухоме майно, але за невідомих обставин правовстановлюючий документ на нього - свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, було втрачено, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Лялі Убийвовк, 100 в м. Глобине Полтавської області, суд прийшов до висновку, що позивач, яка прийняла спадщину за заповітом в установленому порядку, має право на успадкування названого майна. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved