Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач 16.04.2021 звернулася до суду з указаним позовом та просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 31.10.2008 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 47, від якого є малолітня дитина, донька [PERSON] , [INFO] . Також, просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір. В обґрунтування позову позивач вказує, з березня 2021 подружні стосунки між сторонами припинено, єдиного бюджету вони не мають, спільного господарства не ведуть, хоча проживають за однією адресою. Як на причину розпаду сім`ї позивач вказує відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на подружні відносини, що, у кінцевому рахунку, призводить до сварок та непорозумінь. Позивач переконана, що можливості примирення та подальшого збереження сім`ї не має, шлюб відновлено бути не може, у зв`язку з чим, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки даний шлюб існує лише формально. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подавши через канцелярію суду заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач пред`явлені вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, відзив на позовну заяву не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.10.2008 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 47 (а.с.6). Після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . У період шлюбно-сімейних стосунків [INFO] у сторін народилася дитина, донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.04.2009 (а.с.7). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено з березня 2021, через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Як вказувала позивач, на даний час вона з відповідачем та їх спільною донькою проживають за однією адресою. Спір щодо майна та місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 31.10.2008 виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 47, - розірвати. Вимога [PERSON] про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », відповідає положенням ст. 113 СК України, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Окрім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 454,00 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову (а.с.2), що складає 454,00 грн.

Outcome: approved