Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS]., тимчасово проживає в [ADDRESS] , звернувся до суду з позовом до свого батька [PERSON], [INFO], про стягнення на свою, на період його навчання з дня звернення до суду і до досягнення віку 23 років аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку доходу, щомісячно. На обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] та його матір перебували у шлюбі, від якого він народився [INFO] року. Шлюб батьків розірвано 20.08.2003 року. На даний час він навчається на другому курсі денної форми навчання у Державному навчальному закладі «Вище професійне училище №2 м. Херсона» за спеціальністю « електромонтер з ремонту обслуговування електроустаткування , електрогазозварювальник» з 01.09.2017 року по 24.04.2020 року. Відповідач на його утримання ніякої допомоги не надає, хоча офіційно працевлаштований і має реальну можливість надавати таку допомогу Просить стягувати щомісячно 1/6 частку з усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача на його утримання на період навчання до досягнення ним 23 -річного віку за умови навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Суду пояснив, що він на даний час є студентом другого курсу денної форми навчання, проживає в гуртожитку в м. Херсоні, проживання є платним і становить 100 гривень на місяць, Також він несе витрати на харчування у розмірі 250 гривень щомісячно, витрати на поїздки додому на вихідні в загальному 64 гривень на місяць, отримує 490 гривень стипендії. Плата за проживання і харчування в них здійснюється шляхом внесення так званих благодійних внесків. При цьому підручниками їх в училищі забезпечують безоплатно, формений одяг не передбачений. Тому його мати , яка працює за наймом і змушена була виїхати за кордон на заробітки, витрачає на його одежу, взуття, і оскільки мати йому допомагає, він не ставить до неї вимог про стягнення аліментів. Батько зрідка йому допомагає, однак він не може вказати яку суму грошей той надає. Заявлений ним позов просить задовольнити. Відповідач позов не визнав, подав відзив на позов, в якому зазначив свої заперечення, вказавши, що позов є необгрунтований, безпідставний і не підкріплений жодними доказами. Після припинення подружніх стосунків з матір'ю позивача він продовжував надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча не має на підтвердження цього доказів. На даний час він продовжує надавати сину матеріальну допомогу грошима, однак не рахує ці витрати і не може зазначити точну суму. З березня 2018 року по серпень 2018 року він виплатив аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у розмірі 13431.52 гривні,скільки була заборгованість. Також пояснив, що він має другу сім'ю, має на утриманні двоє малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], і пасинка [PERSON], [INFO]. Його співмешканка не працює, зайнята доглядом за дочкою до досягнення трирічного віку. Тому у нього на утриманні є троє осіб. Син же отримує стипендію, допомогу йому також надає мати. Зарплата в середньому у нього становить 3500 гривень, тому підстав для стягнення аліментів на користь позивача не вбачає. У задоволенні позову просить відмовити, оскільки син не потребує додаткової матеріальної допомоги. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали по справі та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано 05.08.2003 року відповідач має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу відповідача з [PERSON] від 05.08.2003 року (а.с.5) та свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 22.06.2000 року, виданого Абрикосівською сільською радою Цюрупинського району, актовий запис №9)( а.с.6) Позивач зареєстрований і проживає окремо від батьків, що підтверджено витягом з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.8), навчається на другому курсі Державного навчального закладу «Вище професійне училище №2 м. Херсона» (ДНЗ) на неповному державному забезпеченні з отриманням стипендії у розмірі 490 гривень щомісячно, строк навчання з 01.09.2017 року по 24.04.2020 року, що підтверджено довідкою вказаного навчального закладу(а.с.10,18). Позивач перебуває на утриманні матері, яка працює за наймом, відповідач періодично надає сину допомогу. Розмір допомоги як зі сторони матері, так зі сторони батька судом не встановлено, оскільки жодна із сторін про це не зазначила. Позивач несе витрати по оплаті гуртожитку в сумі 100 гривень щомісячно, на харчування - 250 гривень щомісячно, які сплачуються у бухгалтерію ДНЗ у вигляді благодійних внесків, що підтверджено копіями квитанції про їх сплату у загальному розмірі 3000,00 гривень від 04.09.2018 року та від 17.09.2018 року (а.с. 12), а також на щотижневі поїздки додому по 16 гривень - це 64 гривень щомісячно за студентським квитком, підручниками позивача забезпечує начальний заклад. Одежу та взуття йому купує мати. Ці обставини відповідачем не заперечувалися, У матері позивача є друга дитина [PERSON], 2012 року народження, у відповідача - дочка [PERSON], 2016 року народження, що підтверджено довідкою Абрикосівської сільської ради від 19.09.2018 року та свідоцтвом про народження дитини відповідача (а.с. 35,47). Також відповідач має на утриманні співмешканку та пасинка, доказів про їх доходи відповідач не надав. Відповідач працевлаштований у вагонному депо м. Херсона, що підтверджено довідкою від 06.09.2018 року №142 (а.с.41) , відповідно до якої останній у серпні 2018 року погасив заборгованість по аліментах на утримання сина [PERSON] до його повноліття , і його середньомісячна зарплата за період з березня 2018 року по серпень 2018 року становила 8205,73 гривень ( 49234,40 : 6 міс.) без урахування стягуваної заборгованості по аліментах. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків , своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника податків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей. Таким чином, виходячи із встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в училищі з моменту звернення позивача до суду і по день закінчення навчання - по 24 квітня 2020 року. При цьому суд враховує розмір доходів кожного із сторін, та наявність у відповідача другої дитини, реальну можливість утримувати сина відповідачем , який працевлаштований і розмір доходів якого станом на дату ухвалення рішення становить щомісячно 8205,73 гривень. Суд враховує і те, що мати позивача також має малолітню дитину, тобто батьки позивача перебувають в однаковому положенні, і при цьому відповідач також утримує свою співмешканку. Розміру допомоги, яку надають батьки позивачеві судом не встановлено, оскільки жодних доказів про це сторони не надали. Тому суд не приймає до уваги у якості заперечення пояснення відповідача, що він надає належну допомогу, оскільки вказане заперечення нічим не підтверджено. Судом встановлено, що позивач отримує стипендію, розмір якої становить 490 гривень, і яка йде на оплату гуртожитку, харчування і поїздки додому на вихідні. Відповідно до його пояснень всі витрати на його утримання несе мати. Тому відповідач має нести поряд з матір'ю позивача обов'язок по утриманню сина на період його навчання, який не працює, оскільки розмір отримуваної стипендії є недостатній для забезпечення його належного проживання, забезпечення себе одежею. З урахуванням цих обставин, наявності у відповідача стабільного заробітку, розміру його доходів, суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу ) щомісячно. На думку суду визначений розмір аліментів не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Аліменти у відповідності до ст.191 СК України підлягають стягненню з дня звернення до суду з позовом. Разом з тим, заявлений позов підлягає частковому задоволенню, оскільки під час розгляду справи встановлено, що строк закінчення навчання позивачем - 24.04.2020 року і доказів, що останній продовжить навчання до досягнення ним 23-річного віку, не зазначено. Тому аліменти з відповідача підлягають стягненню за період з дня звернення позивача до суду з позовом - 04.05.2018 року і по день закінченням ним навчання - 24.04.2020 року. Щомісячний розмір аліментів судом визначено у 1/10 частці з усіх видів заробітку (доходу) При визначенні розміру аліментів судом враховано те, що позивач отримує стипендію, і допомогу на навчання йому надає мати, а у відповідача немає вже аліментних зобов'язань, але у нього є друга малолітня дитина, яку він зобов'язаний утримувати, та непрацездатна співмешканка. Витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача.

Outcome: partial