Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.11.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 27.10.2014 року помер її чоловік - [PERSON], який за свого життя, 17.02.2009 року, отримав у Глобинській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого успадкував після свого батька [PERSON], ? частину земельної ділянки площею 3,93 га, розташованої на території Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Державну реєстрацію земельної ділянки на своє імя не провів. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за законом і прийняла спадщину. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на назване спадкове майно, Глобинська державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, розташовану на території Петрівської сільської ради Глобинського району, площею 1,9653 га, кадастровий номер 5320686100:00:005:0115, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 017371 від 26.03.2001 року. У судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Петрівської сільської ради Глобинського району у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. В заяві до суду позовні вимоги визнав, прохав проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Представники третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору Глобинської державної нотаріальної контори, сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. На адресу суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень на позов не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 01 лютого 2006 року помер [PERSON]. За життя 28 листопада 2005 року, він склав заповіт, посвідчений секретарем Петрівської сільської ради,згідно якого все належне йому майно в рівних частках заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON]. 27.10.2014 року помер [PERSON] чоловік позивача . За життя він на передбачених законом підставах успадкував після померлого батька [PERSON] ? частину земельної ділянки розміром 3,93 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим на його ім»я 17.02.2009 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-394. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 017371, виданого Петрівською сільською радою Глобинського району 26 березня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 205. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] (перша черга спадкування за законом) є дружина померлого [PERSON] (позивач у справі). Згідно інформації наданої Глобинською державною нотаріальною конторою, після померлого 27.10.2014 року [PERSON] заведена спадкова справа № 97 за 2015 рік. При дослідженні її належно завіреної копії суд встановив, що [PERSON] єдина із спадкоємців по закону в установленому порядку прийняла спадщину. Діти померлого від прийняття спадщини відмовилися. Глобинська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, розмір ? частки земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту від 26.03.2001 року (нині спадкової ділянки), становить 1.9653 га, кадастровий номер 5320686100:00:005:0115. З повідомлення відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що на земельну ділянку кадастровий номер 5320686100:00:005:0095, видано державний акт на право власності серія ЯЖ № 50734, зареєстрований за № 010855300010 від 19.08.2008 року на ім»я [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON], який був власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ПЛ № 017371 від 26.03.2001 року. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Глобинською державною нотаріальною конторою 29 серпня 2006 року, підтверджено, що [PERSON] успадкувала після [PERSON] ? частину вищеназваної земельної ділянки. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. За приписом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Це означає, що видача документу про право власності на земельну ділянку на імя померлого 27.10.2014 року [PERSON] неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Встановивши, що за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на спадкову нині земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а [PERSON] прийняла його спадщину за законом, суд дійшов до висновку, що її позов підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved