Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач 19 лютого 2016 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [PERSON], [INFO], є його онуком. Батько онука позивача [PERSON], який є його сином, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а тому не має за об'єктивних обставин виховувати та піклуватись про сина [PERSON]. Відповідач, яка є матір'ю [PERSON] та невісткою позивача, не опікується власним сином, не виховує його, не піклується про його стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. У зв'язку з недбалим ставленням відповідача до сина, його розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 03.02.2014 року влаштовано у Сумський обласний спеціалізований будинок дитини. В подальшому на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Тростянецькій районній державній адміністрації позивачу було надано дозвіл на виховання та проживання в його сім'ї [PERSON]. З 26 серпня 2014 року онук [PERSON] проживає в родині позивача, зареєстрований у його будинку, йому створено всі умови для проживання, він забезпечений одягом, необхідними речами, дитина відвідує дитячий садок. Позивач вказав, що має постійний дохід, має можливість утримувати дитину. Натомість відповідач не має постійного місця проживання, не має речей для дитини, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, проживає у свого співмешканця, що свідчить, що відповідач для сина не створила нормальних умов проживання та розвитку. Посилаючись на указані обставини, позивач просив суд визначити місцем проживання [PERSON], [INFO], разом з ним, тобто його дідом [PERSON]. Позивач у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити. При цьому пояснив, що вже протягом півтора роки його онук [PERSON] постійно проживає з ним, йому створені всі умови для проживання, він перебуває на повному утриманні позивача. Увесь вільний від роботи час позивач, який працює два дні через два, проводить з онуком, займається його вихованням. Відповідач дуже мало відвідує сина, ніяких речей йому не купує, коштів на його утримання не надає, хоча їй ніхто не чинить перешкоди у спілкування з дитиною, в участі в його вихованні. Позивач зазначив, якщо відповідач створить умови для проживання сина, виправиться, він не буде заперечувати проти проживання [PERSON] з нею. Відповідач проти позову не заперечила, пояснила, що має бажання, щоб син проживав з нею, але на цей час вона ще не створила всіх необхідний умов для проживання [PERSON] разом з нею. На цей час відповідач проживає разом зі своїм співмешканцем у будинку останнього. [PERSON] не заперечила проти того, щоб до травня 2016 року місцем проживання її сина було визначено з його дідом [PERSON] Представник служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. У судовому засіданні пояснила, що органом опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дітей надано висновок про те, що доцільно визначити місцем проживання [PERSON] з його дідом [PERSON]. Відповідач зверталась до служби у справах дітей з питання повернення їй дитини, намагається змінитись, має бажання реалізувати себе як мати, проте на цей час не створила умови для проживання сина з нею, а тому враховуючи, що позивач на цей час піклується про малолітнього [PERSON], в інтересах дитини доцільно залишити його проживати разом з дідом, до тих пір поки відповідач не створить всі умови для виховання сина. Представник органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Позивач є дідом малолітнього [PERSON] (а.с.7,8). Батько онука позивача, [PERSON], засуджений вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 03.09.2013 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.9-11). На підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації від 03 лютого 2014 року № 58-ОД [PERSON] був влаштований до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. З 26 серпня 2014 року на підставі рішенні Комісії з питань захисту прав дитини № 2 від 20 серпня 2014 року позивачу надано дозвіл на виховання та проживання у його родині онука [PERSON] (а.с.12,13,14). Відповідач зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.22). Фактично [PERSON] проживає по [ADDRESS] зі співмешканцем [PERSON]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов відповідача за указаною адресою, складеного 10 березня 2016 року, [PERSON] не створено сприятливі умови для повернення дитини в родину: будинок належить померлому батьку співмешканця, не переоформлений, відсутнє газопостачання та водовідведення, опалення пічне, дрова заготовлені. У помешканні різкий запах диму, який зі слів відповідача утворюється, оскільки вона палить не виходячи з будинку, родина засаджує город, господарства не має, дитячі речі відсутні (а.с.33). Позивач проживає та зареєстрований разом зі співмешканкою [PERSON] та онуком [PERSON] по [ADDRESS]. [PERSON] працює водієм маршрутного таксі у приватному підприємстві «[PERSON].» за 2015 рік щомісячна сума нарахованої заробітної плати позивача у середньому складає близько 1500 грн. Відповідно до частин 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За висновком органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації від 17 березня 2016 року за час проживання малолітнього [PERSON], [INFO] року народження, нарікань на умови утримання та виховання дитини дідом з боку соціальних служб не було. [PERSON] забезпечений всім необхідним, відвідує дошкільний навчальний заклад, отримує різноманітне та збалансоване харчування. Зі слів вихователя групи, яку відвідує [PERSON], відповідач приходила до садочка тільки на свято восьмого березня. Допомоги на утримання сина відповідач не надає. Натомість позивач має постійне місце роботи, стабільний дохід, характеризується позитивно, не зловживає спиртними напоями. Умови проживання позивача, які були обстежені свідчать, що останній створив всі необхідні умови для розвитку дитини. З огляду на викладене, орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з дідом [PERSON]. Оцінюючи указаний висновок органу опіки та піклування на відповідність його інтересам малолітнього [PERSON], суд виходить з таких мотивів. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ), як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. За змістом принципу 6 Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 статті 161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Отже, з урахуванням викладеного відповідно до статті 161 Сімейного кодексу України та Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина може бути за рішенням суду розлучена зі своєю матір'ю, коли є виключні обставини. Установлені судом обставини, які також визнані відповідачем, засвідчують, що мати [PERSON] - [PERSON] на цей час не створила належних умов для проживання з нею синав атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Натомість такі умови на цей час створив позивач, який вже тривалий час належно опікується [PERSON], забезпечує все необхідне для повного і гармонійного розвитку онука. Будучи добропорядною людиною, позивач може позитивно впливати на розвиток і виховання онука й не може зашкодити його інтересам. Таким чином, виходячи виключно з інтересів дитини, та наявність виняткових обставин, що вказують на те, що проживання на цей час малолітнього [PERSON] з відповідачем може зашкодити розвиткові дитини, на переконання суду висновок органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації від 17 березня 2016 року є обґрунтованим. За таких обставин, вимоги позивача про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з дідом [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved