Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.02.2015 року звернувся в суд із позовною заявою, уточненою 02.04.2015 року у ході судового розгляду справи, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1) загальною площею 59, 1 кв. м. (з яких житлова площа - 33, 1 кв. м. та допоміжна площа - 26, 0 кв. м.) з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а») та сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1», а також господарськими будівлями та спорудами - сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою В), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Г), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Д), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К) та огорожею № 1, який розташований у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], котрий помер [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що право на спірний магазин належало її покійному чоловікові [PERSON], котрий помер [INFO]. Заповіту [PERSON] щодо розпорядження своїм правом на зазначене нерухоме майно не складав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] за законом є вона, як його дружина та відповідача у справі - [PERSON], як його дочка. Інших спадкоємців, які б претендували на частку у спадкових правах та обов'язках після смерті [PERSON], немає. Таким чином, на даний час вона та їх дочка [PERSON] є єдиними спадкоємцями прав та обов'язків, що залишилися після смерті [PERSON]. Дочка відмовляється від права на свою частку у спадку у її користь, тобто користь своєї матері, спадщину в установленому порядку не прийняла. Натомість вона спадщину прийняла, так як на день смерті свого чоловіка фактично проживала з ним в одному будинку у [ADDRESS] і здійснювала за ним догляд. Незважаючи на це, оформити право на спірне нерухоме майно вона не може у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння, так як покійний [PERSON] за життя не встиг його виготовити, про що, відповідно, отримала відмову у нотаріуса. З огляду на вказане, вона була змушена звертатися до суду із даним позовом за захистом своїх порушених спадкових прав. Належним чином повідомлений представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання 08.04.2015 року не з'явився, однак перед продовженням судового розгляду справи по суті подав заяву вх. № 1479 від 02.04.2015 року (а. с. 37), в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 4-5) та заяві про уточнення позовних вимог (а. с. 24-26), а справу розглянути у його відсутності за наявними у ній доказами. Належним чином повідомлена відповідач [PERSON] у судове засідання 08.04.2015 року також не з'явилася, однак перед продовженням судового розгляду справи по суті подала заяву вх. № 1480 від 02.04.2015 року (а. с. 38), в якій проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечувала, визнала їх повністю, а справу просила розглянути без її участі. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Опорецька сільська рада Сколівського району Львівської області явку компетентного представника у судове засідання 08.04.2015 року не забезпечила, однак перед продовженням судового розгляду справи по суті від сільського голови Яцик І.В. надійшла заява вх. № 1545 від 06.04.2015 року (а. с. 39), в якій він проти задоволення позовних вимог не заперечував, а справу просив проводити у його відсутності та відсутності компетентного представника сільської ради. Повноваження сільського голови підтверджені належним чином. Таким чином, у судове засідання, що відбулося 08.04.2015 року, не з'явилися всі учасники судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень вказаного Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу даної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 03.06.1977 року (а. с. 7), гр. [PERSON] та позивач (до одруження - [PERSON].) зареєстрували шлюб. Як вбачається з копії свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER], виданого с. Опорець Стрийським рай бюро ЗАГС Львівської області 15.01.1965 року (а. с. 27), батьками відповідача є [PERSON] та [PERSON]. згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 30.07.1983 року (а. с. 28), відповідач змінила прізвище на [PERSON]. Таким чином встановлено, що позивач є дружиною, а відповідача - дочкою [PERSON]. Судом також встановлено, що чоловік позивача, а батько відповідача - [PERSON], після якого позивач має намір оформити спадщину, помер [INFO] у с. Опорець Сколівського району Львівської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Сколівським відділом РАЦС у Львівській області 04.10.2007 року (а. с. 11). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Розпорядження своїм майном на випадок смерті [PERSON] не зробив, заповіту за місцем проживання не складав, що підтверджується довідкою Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області за вих. № 103 від 02.02.2015 року (а. с. 13). Відтак, спадкування після смерті [PERSON] повинно відбуватись за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 вказаного Кодексу діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, а також його батьки, мають право на спадкування у першу чергу за законом. Як уже йшлося вище, позивач є тою з подружжя, яка пережила спадкодавця [PERSON], а відповідач є рідною дочкою спадкодавця [PERSON], а тому обоє є спадкоємцями першої черги за законом. Це ж підтверджується і довідкою Опорецької сільської ради Сколівського району Львівської області за вих. № 111 від 06.02.2015 року (а. с. 12), за змістом якої інших спадкоємців першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON], окрім як позивача та відповідача, немає. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Позивач є спадкоємцем прав та обов'язків після смерті чоловіка [PERSON] і у встановлений законодавством строк та порядок прийняла спадщину, так як на день смерті останнього була зареєстрованою та фактично проживала з ним в одному житловому будинку - у [ADDRESS], що стверджується довідкою, виданою Опорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 25.03.2015 року за вих. № 252 (а. с. 31). Факт реєстрації позивача у с. Опорець Сколівського району Львівської області з 28.06.1977 року стверджується також копією паспорта громадянина України останньої серії [NUMBER], виданого Сколівським РВ УМВС України у Львівській області 02.03.2001 року (а. с. 6) та копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] (а. с. 14-16). За змістом ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідач є спадкоємцем прав та обов'язків після смерті батька [PERSON], однак у встановлений законодавством строк та порядок не прийняла спадщину, так як на день смерті останнього була зареєстрованою та фактично проживала у [ADDRESS]. Остання також не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом визначеного законом строку. З огляду на вказане, відповідач при наведених обставинах не вправі спадкувати належну їй частку після смерті батька [PERSON]. Більше того, остання не має наміру приймати спадщину, про що безпосередньо вказала у поданій нею на адресу суду письмовій заяві, визнавши позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 38). Як встановлено судом, позивач у визначеному порядку звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], у тому числі і на спірне нерухоме майно, однак державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюком В.І. 23.03.2015 року у листі-відмові за вих. № 169/01-16 (а. с. 36) з вказаного приводу відмовлено у зв'язку із відсутністю всіх необхідних документів та рекомендовано звертатися до суду. Судом встановлено, що спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON] є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок збудований [PERSON] за особисті кошти у 1960 році на законних підставах, а, відтак, не вважається самочинним будівництвом, що підтверджується копією дозволу, виданого йому особисто 01.03.1960 року районним відділом по будівництву у колгоспах Сколівської районної Ради депутатів трудящих та плану садиби (а. с. 34, 35). Спірне домоволодіння збудоване на земельній ділянці площею 0, 088 га.. що заздалегідь була надана [PERSON] для цієї мети. Згідно з витягом з погосподарської книги с. Опорець за вих. № 254 від 25.03.2015 року та копії особового рахунку [NUMBER] погосподарського обліку форми № 1 с. Опорець станом на 2008 рік (а. с. 32), головою господарства по [ADDRESS] рахувався [PERSON]. З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 07.02.2008 року (а. с. 17-19) вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами дійсно збудований у 1960 році з добудовами господарських споруд у 1970 та 1980 роках. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1 загальною площею 59, 1 кв. м. (з яких житлова площа - 33, 1 кв. м. та допоміжна площа - 26, 0 кв. м.), з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а») та сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1». Наявні також наступні господарські будівлі та споруди - сарай (позначений у технічному паспорті літерою Б), убиральня (позначена у технічному паспорті літерою В), сарай (позначений у технічному паспорті літерою Г), сарай (позначений у технічному паспорті літерою Д), колодязь (позначений у технічному паспорті літерою К) та огорожа № 1. Такий будинок в цілому не являється самочинним будівництвом і відповідна відмітка з вказаного приводу на технічному паспорті відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред'явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити. З огляду на вказане, а також враховуючи той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка у встановленому порядку прийняла спадщину і протягом визначеного законом строку не відмовилася від неї, а також встановлений судом факт побудови спірного домоволодіння спадкодавцем за особисті кошти, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності на цілий житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1) загальною площею 59, 1 кв. м. (з яких житлова площа - 33, 1 кв. м. та допоміжна площа - 26, 0 кв. м.) з верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а») та сходами (позначені у технічному паспорті літерою «а1», а також господарськими будівлями та спорудами - сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), убиральнею (позначена у технічному паспорті літерою В), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Г), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Д), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К) та огорожею № 1, який розташований у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], котрий помер [INFO].

Outcome: approved