Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.07.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори. 14.12.2012 року в будинку був зареєстрований [PERSON] , який за вказаною адресою з червня 2014 року не проживає без поважних причин. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику розпорядитися власністю, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.07.2020 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивача знає приблизно 20 років. Відповідача [PERSON] він знав візуально, як сусіда. Він бував у позивача [PERSON] дома по [ADDRESS] та [ADDRESS] в одному дворі, коли [PERSON] в 2016 році поїхав з міста, він доглядав за будинком та за цей час [PERSON] не з`являвся. [PERSON] не мешкає в будинку приблизно 6 років, його речей в будинку не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він бував у позивача дома за адресою: [ADDRESS] . Відповідач мешкав по [ADDRESS] , однак в 2014 році за зазначеною адресою не мешкає, зібрав речі та поїхав з міста. Він не бачив речей [PERSON] в будинку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.09.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . За реєстровано у реєстрі № 2842. Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 2138000 від 01.12.2003 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до довідки № 07-29д/3592 від 20.07.2020 року, виданої центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 391 УК України\~передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК\~визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України\~є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved