Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

позивач [PERSON] 26.06.2020 р. звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27 червня 2013 року, та щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27.06.2013 р. постановлено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. На даний час вона бажає змінити спосіб та розмір аліментів, з огляду на те, що сума аліментів у розмірі 400 грн. є нижчою від встановленого законом мінімуму, а отже недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, у дитини погіршився стан здоров`я, а саме вона знаходиться на диспансерному обліку із діагнозом «Міопатія слабкої степені обох очей». Також позивач зазначає, що стягнення з відповідача частки від місячного доходу дасть змогу коригувати розмір аліментів від середньостатистичної заробітної плати по регіону. Із покликанням на норми ст.ст. 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити. Ухвалою від 13.07.2020 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 27.07.2020 р. надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, з огляду на таке. Позивачем не наведеного жодних передбачених законом підстав для зміни як розміру, так і способу стягнення аліментів. Зокрема, позивачем не надано медичних документів, які б вказували на проходження лікування доньки, понесення будь-яких витрат матеріального характеру у зв`язку з цим захворюванням. Окрім цього, зазначає, що ним вжиті всі максимально можливі заходи для забезпечення доньці належної медичної допомоги. Так, лікування дитини повністю охоплюється страховими виплатами, які здійснюються згідно страхового полісу №100470460 від 16.11.2017 р. і №100470459 від 16.11.2017 р., таким чином, усі потреби доньки в отриманні медичної допомоги ним забезпечені в повному об`ємі шляхом страхування. Також відповідач вказує, що ним сплачуються аліменти у сумі, яка в п`ять разів і більше перевищує розмір призначених судом аліментів, він більше року перебував в АТО та не дивлячись на те, що у нього немає постійної роботи, не припиняв перераховувати кошти на утримання доньки. Окрім цього, зазначає, що на його утриманні перебуває батько-інвалід [PERSON] , який отримує мінімальну пенсію і не в змозі забезпечити себе необхідними ліками тощо. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали із підстав, що наведені в такому, просять позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , який був допитаний у судовому засіданні у якості свідка, надав пояснення про те, що після розірвання шлюбу із позивачем, вони продовжили підтримувати подружні відносини, відтак дитина перебувала повністю на його утриманні. У подальшому ним щомісячно сплачувались аліменти на утримання доньки в розмірі 100 доларів США за домовленістю між сторонами. Він офіційно не працевлаштований, їздить за кордон на заробітки. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №01. На підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27.06.2013 р.н., вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 11.06.2013 р. і до повноліття дитини. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не приймає до уваги покликання відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання доньки більше, ніж визначено у рішенні Городоцького районного суду Львівської області від 27.06.2013 р. у зв`язку з перебуванням на його утриманні батька-інваліда, оскільки вказане не підтверджується відповідними доказами, зокрема, суду не надано рішення про утримання (сплату аліментів) непрацездатного батька. Окрім цього, як на підставу для відмови у позові, відповідачем надано документи, які підтверджують його участь у витратах на лікування доньки [PERSON] , проте дані витрати в розумінні ст.185 СК України, є додатковими витратами на дитину, у яких батько дитини також має обов`язок брати участь. Таким чином, при визначенні в новому розмірі аліментів, суд враховує вищевказані положення закону, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня донька, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який працездатний та не має на утриманні інших осіб, обов`язок батьків рівною мірою утримувати дитину, а відтак суд прийшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved