Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач 16.07.2020 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси, через адвоката Гупало П.М., з позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] про зменшення розміру аліментів з ј частини усіх видів заробітку до 75% мінімального прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси стягнуто з позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј заробітку (доходу). [PERSON] при зверненні до суду приховала, що на утриманні у позивача знаходиться дві малолітні доньки, непрацездатна мати. Жодної пенсії позивач не отримує. У позивача сумніви у використанні аліментів за призначенням, адже його колишня дружина та її чоловік ніде не працюють. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 19.08.2020 року. Розгляд справи у судовому засіданні 19.08.2020 року було відкладено на 21.10.2020 року з метою повторного повідомлення відповідача про час, дату та місце судового розгляду. У судовому засіданні 21.10.2020 року було задоволено клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначене на 11.11.2020 року. У судове засідання 11.11.2020 року учасники справи не з`явилися, позивач подав клопотання про відкладення, розгляд справи відкладено на 18.01.2021 року. У судовому засіданні 18.01.2021 року було задоволено клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначене на 04.02.2021 року. До суду 02.02.2021 року надійшов відзив [PERSON] , відповідно до якого заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву відзначено, що до заяви про видачу судового наказу не обов`язково мають додаватися відомості про матеріальний стан заявника, наявність у позивача матері не несе обов`язок [PERSON] повідомляти про це суд, більше того твердження, що мати знаходиться на його утриманні не підтверджується. У позивача є соціальна виплата від Ізмаїльської міської ради та розмір аліментів, який отримувала відповідачка менший ј частини доходів позивача. Відповідачка просить залишити 1/6 частину доходів в якості аліментів, з врахування наявності у позивача трьох дітей. Також вказує, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна неповнолітня дитина, а вона закрила свою підприємницьку діяльність. У судове засідання 04.02.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/7020/20 від 04.05.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частин з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з для пред`явлення заяви до повноліття дитини. День пред`явлення заяви 30.04.2020 року. [PERSON] має трьох дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] 04.08.2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . До позову додано довідко про отримання допомоги [PERSON] , втім доказів на підтвердження того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] до матеріалів справи не додано, так само як і відсутні докази перебування матері на утриманні сина. [PERSON] в свою чергу також має доньку: [PERSON] , [INFO] . Посилання відповідача на те, що вона не отримувала аліментів у розмірі ј частини доходів позивача не приймаються судом до уваги, адже не мають значення при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, оскільки нарахування аліментів здійснюється в процесі виконання судового наказу. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч.1 ст.184 СК України). Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На утриманні позивача знаходиться троє дітей, що не було враховано судом при визначенні розміру аліментів. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Половину від заробітної плати платника аліментів варто поділити на трьох дітей, які перебувають на утриманні позивача, тому розмір аліментів становить 1/6 частини доході [PERSON] . Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України) . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За нормами частин 7, 8 ст. 7 СК України 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вимоги позивача про стягнення 75% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є необґрунтованими, а необхідність у стягненні аліментів саме у такому розмірі не доведена позивачем. Не обґрунтованими є вимоги позивача про зменшення розміру аліментів з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, адже рішення підлягає виконанню з моменту набрання законної сили, судовий наказ про стягнення аліментів виконувався, рішення про зменшення розміру аліментів підлягає виконанню у встановленому законодавством порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, тому аліменти, що стягуються з [PERSON] підлягають зменшенню до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial