Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500955276 від 08.08.2014 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 500955276 від 08.08.2014 року [PERSON] отримала кредит у сумі 35567,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за даним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконувала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11.09.2015 року має заборгованість 40295,90 грн., яка складається з наступного: *32635,22 грн. - заборгованість за кредитом; *2608,17 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; *4033,32 грн. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; *1019,19 грн. штраф, розмір неустойки. Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не з'явилась про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи є письмова заява з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача просила проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи сповіщалася належним чином. Надала суду письмову заяву. Якою просила розглянути справу за її відсутністю, позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Матеріалами справи встановлено, що 08.08.2014 року [PERSON] отримала кредит у сумі 35567,00 грн. на підставі кредитного договору № 500955276 від 08.08.2014, укладеному між нею та ПАТ «Альфа-Банк» Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. [PERSON] акціонерное товариство комерційний банк «Альфа-Банк» свої зобов'язання за договором виконав належним чином. Згідно виписки по особовим рахункам з 08.08.2014 по 11.09.2015р. відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 35567,00 грн. [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 11.09.2015 року має заборгованість 40295,90 грн., яка складається з наступного: *32635,22 грн. - заборгованість за кредитом; *2608,17 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; *4033,32 грн. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; *1019,19 грн. штраф, розмір неустойки. За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (ч.1 ст. 614 ЦК України). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Так, статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав відповідачеві кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін узгоджені ними, та умови, що є обовязковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Згідно ст. 549 ЦК України а також умов кредитного договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту, та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.\~ Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'зана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідач не надав суду жодних доказів, підтверджуючих виконання ним обов'язків по кредитному договору, тому з нього необхідно стягнути заборгованість у повному обсязі. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved