Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач 24.05.2019 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 943,12 грн. та судових витрат з підстав не виконання умов договору відповідачем, відповідно до ст.ст. 610-611 Цивільного кодексу України. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 28.05.2019 вказану справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2019 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те що, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 30.07.2010 №324 відповідача з 27 липня 2010 прикріплено до кафедри ХНУВС для складання кандидатських іспитів і написання кандидатської дисертації в якості здобувана, що працюватиме над дисертацією поза ад`юнктурою за спеціальністю 12.00.03 - цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право на платній основі. Згідно витягу з протоколу № 10 засідання Вченої ради ХНУВС від 27 грудня 2010 року відповідачу затвердили тему дисертаційного дослідження на підставі заяви від 24.12.2010 року. Вартість навчання в аспірантурі за семестр встановлено у розмірі 3807 грн. 61 коп.,що підтверджується калькуляцією вартості навчання за період навчання з 30.07.2010 по 19.10.2014 відповідачем проведено оплату у сумі 15239 грн. 22 коп. Наказом ХНУВС від 19.11.2014 № 593 відповідача відраховано у зв`язку із несплатою за навчання згідно з Положенням про підготовку науково - педагогічних та наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України від 02 грудня 2013 року №1177. Згідно Довідки-розрахунку оплати за надання освітніх послуг від 26.02.2019 № 4/171 д загальна сума заборгованості на день звільнення відповідача становить 943 грн. 12 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв на адресу суду не подавав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 27.07.2010 року відповідача [PERSON] на підставі наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 30.07.2010 №324 відповідача прикріплено до кафедри ХНУВС для складання кандидатських іспитів і написання кандидатської дисертації в якості здобувача, що працюватиме над дисертацією поза ад`юнктурою за спеціальністю 12.00.03 - цивільне право і цивільний процес; сімейне право; міжнародне приватне право на платній основі.(а.с. 3) Таким чином, навчання відповідача в ХНУВС здійснювалося на умовах надання платних послуг. Згідно витягу з протоколу № 10 засідання Вченої ради ХНУВС від 27 грудня 2010 року відповідачу затвердили тему дисертаційного дослідження на підставі заяви від 24.12.2010 року. Вартість навчання в аспірантурі за семестр встановлено у розмірі 3807 грн. 61 коп.,що підтверджується калькуляцією вартості навчання за період навчання з 30.07.2010 по 19.10.2014 відповідачем проведено оплату у сумі 15239 грн. 22 коп.(а.с. 6) Відповідача було відраховано з ХНУВС з 20.11.2014 у зв`язку з несплатою за навчання, на підставі інструкції про організацію підготовки науково - педагогічних та наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України від 02 грудня 2013 року №1177. (а.с. 7) Зобов`язання по сплаті вартості навчання у розмірі 943,12 грн. відповідач перед ХНУВС не виконав, що підтверджується довідкою бухгалтерії ХНУВС від 26.02.2019.(а.с. 7а) Таким чином, на дату звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед ХНУВС за договором становить 943,12 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 903 ЦК України, передбачено, що У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Також, суд звертає увагу на те, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв, відзиву і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості, строку сплати сум. Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання послуг. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором про надання освітніх послуг в сумі 943,12 грн. підлягають задоволенню повністю. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1920,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved