Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 7354,20 гривень в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22.02.2019 року було встановлено солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість з оплати послуг з теплопостачання, яка утворилась у період з 01.10.2016 року по 01.09.2018 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в загальному розмірі 20300,61 гривень та 1762 гривень сплаченого за подання позову судового збору. Позивачем самостійно сплачено всю суму боргу, що підтверджується платіжними квитанціями від 12.12.2019 року та постановами про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2019 року, в яких встановлено, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено в повному розмірі відповідно до розпорядження №59803649 та №59802985. Претензій про стягнення суми в порядку зворотної вимоги (регресу) до солідарного боржника [PERSON] позивач немає. Відповідач в добровільному порядку свої зобов`язання виконувати відмовляється. Ухвалою суду від 03.03.2020 року було відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до початку розгляду справи надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до суду не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, при вирішенні покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22.02.2019 року було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість з оплати послуг з теплопостачання, яка утворилась у період з 01.10.2016 року по 01.09.2018 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, в загальному розмірі 20300,61 гривень та стягнуто солідарно з вказаних осіб 1762 гривень сплаченого за подання позову судового збору. Рішення суду набрало законної сили 25.03.2019 року (а.с.14-15 - рішення). Позивачем самостійно сплачено всю суму боргу та судовий збір, що підтверджується платіжними квитанціями від 12.12.2019 року та постановами про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2019 року, в яких встановлено, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачено в повному розмірі відповідно до розпорядження №59803649 та №59802985 (постанови на а.с.9-12; квитанції на а.с.13). Згідно розрахунків позивача, відповідач має сплатити позивачу в порядку зворотної вимоги 7354,20 гривень (22062,61:3 боржників = 7354,20 гривень). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 5. ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. На підставі наведеного, враховуючи те, що відповідач є солідарним боржником в рівній частині по сплаті за житлово-комунальні послуги, вимоги позивача є підставними. Витрати по сплаті комунальних послуг, які стягнуті за рішенням суду і сплачені позивачем, становлять 22062,61 гривень, з яких 1/3 частина становить 7354,20 гривень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, оскільки відповідачем не надано належних доказів на спростування наданих позивачами доказів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку зворотної вимоги 7354,20 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved