Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], іпн:[NUMBER], звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,58 га., кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського (колишня назва Котовського) району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 367/05 від 05.08.2005 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. В зв'язку з тим, що з листопада 2008 року по день смерті [PERSON], померлого [INFO], тобто більше п'яти років, вона дійсно постійно проживала разом з ним однією сімє'ю за адресою: с. Точилове, Ананьївського району Одеської області, то за законом фактично прийняла спадщину після його смерті, як спадкоємиця четвертої черги, що підтверджується рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 12 січня 2018 року справа №491/1307/17. Крім нього інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], або фактично прийнявших спадщину - не має. Також, за життя [PERSON] заповітів не складав. Однак, протягом встановленого законом шести місячного строку, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась та своїх спадкових прав на вищезазначене спадкове майно не оформлювала. Згодом, в березні 2018 року вона звернулась до Ананьївської районної державної нотаріальної контори, яка розташована за адресою: [ADDRESS], щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в вигляді вищезазначеної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,58 га., кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського (колишня назва Котовського) району Одеської області, яка належала [PERSON], який помер [INFO] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], як спадкоємиця четвертої черги за законом. Але, в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], був втрачений і надати його нотаріусу вона не змогла, в наявності була лише його копія, отримана нею в орендаря вищезазначеної земельної ділянки, то державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О., їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно [PERSON], померлого [INFO]. У зв'язку з цим просила постановити рішення суду яким: визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на спадкове майно - [PERSON], померлого [INFO], в вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,58 га., кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, була передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 367/05 від 05.08.2005 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], як за спадкоємицею четвертої черги за законом. В підготовче судове засідання позивач та її представник не зявились, через канцелярію суду надали заяву в якій позов підтримали. Справу просили рзглянути у їх відсутність. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18 січня 2017року, видане Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,58 га., кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району (колишня назва Котовського району) Одеської області, була передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 367/05 від 05.08.2005 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. 12 січня 2018 року рішенням Ананьївського районного суду Одеської області встановлено факт, що [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка с. Точилове Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 16 грудня 1996 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER], дійсно постійно проживав однією сім'єю з [PERSON] з листопада 2008 року по день смерті останнього - [INFO], тобто, більше п'яти років. Таким чином, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом. Однак, вона позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO], у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена об'ява в газеті «Котовська реклама». У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved