Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] зареєстровані і проживають у [INFO]. Проживають у квартирі з чоловіком з 1972 року, сином з 1995 року. Бажаючи реалізувати право на безоплатну приватизацію житла звернулася до відповідача з заявою, 10.12.2015 р. відповідач відмовив у здійсненні приватизації, оскільки нею не надано копію ордера про надання житлової площі. Ордер на вселення у квартиру був отриманий її батьком [PERSON], який помер у 1972 році, потім наймачем виступала її матір [PERSON], яка померла 29.04.1998 р. Після смерті матері її визнано наймачем квартири. Звернувшись з заявою до ТОВ «КК «ДомКомСуми» про надання копії ордеру їй повідомили, що зазначений документ в картотеці реєстрації мешканців відсутній. Відмову відповідача в приватизації займаної нею разом з сімєю квартири вважає неправовірною, оскільки відсутність ордеру позбавляє її та членів її сімї реалізувати свої права на приватизацію квартири, а надати його можливості не має. Просить суд зобовязати відповідача вчинити дії по передачі у власність (приватизації) [PERSON] та членам її сімї - [PERSON], [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, її представник [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримав і просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити. Суду зазначила, що будинок за адресою: м. Суми, вул. Горького, 45 перебуває в комунальній власності територіальної громади. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян до органі приватизації подається копія ордеру про надання житлової площі. Ордер є документом суворої звітності, тому ненадання його копії є перешкодою для приватизації квартири. Проживання позивача разом з родиною у квартирі не оспорюють. Треті особи: [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви згідно яких позов підтримали, просили справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] проживають і зареєстровані: наймач - [PERSON] з 17.08.1972 р., чоловік - [PERSON] з 15.08.1972 р., син - [PERSON] з10.07.1995 р. (а.с. 8). З Витягу з рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради від 13.07.98 р. № 320 «Про визнання громадян наймачами житлових приміщень» вбачається, що [PERSON] визнано наймачем жилих приміщень двокімнатної з житловою площею 29,7 кв.м. квартири [ADDRESS], замість попереднього наймача її матері [PERSON], що померла 29.04.98. (а.с. 9). На звернення позивача щодо приватизації квартири, відповідач листом від 10.12.2015 р. № 471/11.04-11 їй відмовив у приватизації квартири [ADDRESS] у звязку з ненаданням копії ордеру, який є однією з обовязкових умов для здійснення приватизації, що передбачено п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396. (а.с. 6, 7). Згідно відповіді ТОВ «КК «ДомКомСуми» № 188/15 від 23.12.2015 р. ордер про надання житлової площі за адресою: [ADDRESS] в картотеці реєстрації мешканців відсутній (а.с. 11). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частино 3 ст. 8 Закону передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до частини 10 вказаної статті органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Отже, перелік підстав для відмови у приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] на законних підставах разом зі своєю сімєю займає спірну квартиру, є її наймачем, право на це житло ніким не оспорюється, що зокрема підтверджено представником відповідача у судовому засіданні. Також судом встановлено, що квартира [ADDRESS], підлягає приватизації і ніяких обмежень щодо її приватизації, зокрема визначених у ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не встановлено. З огляду на викладене, оспорюване відповідачем право позивача, що виникло із житлових правовідносин, підлягаю захисту. Таким чином суд вважає необхідним зобовязати Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії по передачі у власність (приватизації) [PERSON] та членам її сімї - [PERSON], [PERSON] квартири [ADDRESS].

Outcome: approved