Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач 27.02.2017року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24.04.2016року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме будинковолодіння, яке знаходиться у с.Конюшки, по вул.Сагайдачного, 2, Мостиського району Львівської області, а також три приватизовані земельні ділянки. Стверджує, що мати за життя склала заповіт, яким усе своє майно вона заповіла йому (позивачу). Однак, у звязку із тим, що він хотів поділитися спадковим майном разом зі своєю сестрою [PERSON], то він у встановлений законом строк відмовився від спадщини за заповітом та разом з сестрою, обоє, прийняли спадщину після смерті матері за законом. Зазначає, що згідно угоди про розподіл спадкового майна сестра [PERSON] успадкувала дві земельні ділянки, а він (позивач) одну земельну ділянку та спірний житловий будинок. На земельні ділянки вони, як спадкоємці, отримали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, однак отримати таке на спірний житловий будинок у нього (позивача) немає можливості, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння №2 по вул. Сагайдачного в с.Конюшки Мостиського району Львівської області. В попереднє судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Мишлятицької сільської ради Львівської області у попереднє судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти позову та просить справу розглядати у її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у попереднє судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що 24.04.2016року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON]М.). До складу даної спадщини входить право власності на три приватизовані земельні ділянки, які розташовані на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області площами 2,0581 га, 0,998 га та 0,5185 га. Крім того, до маси спадкового майна входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №2 по вул.Сагайдачного в с.Конюшки Мостиського району Львівської області, проте право власності на таке належним чином за спадкодавцем [PERSON] оформлено не було, правовстановлюючі документи відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №543/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], за життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт від 12.10.2009року, яким усе своє майно заповіла сину [PERSON] (позивачу у справі). Однак, позивач у встановлений законом строк та порядок відмовився від спадщини за заповітом та разом з іншим спадкоємцем за законом своєю сестрою [PERSON] (третьою особою у справі) прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] за законом, подавши до нотаріуса відповідні заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Договору про розподіл спадкового майна від 09.11.2016року, укладеного між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], позивачу [PERSON] 09.11.2016року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,0581 га, а його сестрі [PERSON] - на дві земельні ділянки площами 0,9980 га та 0,5185, які розташовані на території Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, що належали спадкодавцю [PERSON] Щодо іншого спадкового майна, а саме спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №2 по вул.Сагайдачного в с.Конюшки Мостиського району Львівської області, то такий, як слідує зі змісту позовної заяви, за домовленістю між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] успадковує позивач [PERSON] Інший спадкоємець [PERSON] (третя особа у справі) на дане майно не претендує, що також вбачається із поданої нею до суду заяви. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 23.07.1992року; копією матеріалів спадкової справи №543/2016, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], після смерті [PERSON]; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] Вих.№1285/02-14 від 09.11.2016року та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved