overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач 12.07.2018 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стало зловживання ним алкоголем, недбале ставлення до сім'ї. На її неодноразові прохання змінити поведінку відповідач не реагує, внаслідок чого вони припинили спільне проживання та не підтримують подружніх відносин. На даний час їх шлюб існує формально, на примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання з'явилася, заявлені позовні вимоги підтримала та просить такі задовольнити з зазначених у позовній заяві підстав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Крім того пояснила, що відповідач ніде не працює, протягом тривалого часу зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в нетверезому стані б'є її, виганяє з будинку, у зв'язку з чим вона з вересня 2016 року проживає на квартирі. На примирення не згідна, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, враховуючи ставлення сторін до заявленого позов суд вважає, що позов підлягає до задоволення в силу наступного. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 19.11.2011 року зареєстрували шлюб у Чорнушовицькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] яке видане 19.11.2011 року. Від шлюбу у сторін, на час розгляду справи, неповнолітніх дітей немає. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони з 2016 року спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 704,80 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 12.08.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією у сумі 26488,59 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 26.12.2012р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та відповідачем шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №010-08514-261212, згідно якого Банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом укладання договору є дата підписання Банком пропозиції та скріплення її печаткою. Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 26488,59 грн., що складається з: 11052,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3747,51 грн. прострочене тіло кредиту; 2747,32 грн. заборгованість за відсотками; 8941,70 грн. заборгованість за комісіями. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 26.12.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» (а.с.10), та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №010-08514-261212, згідно якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. (а.с.3-6). Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 26488,59 грн., що складається з: 11052,06 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3747,51 грн. прострочене тіло кредиту; 2747,32 грн. заборгованість за відсотками; 8941,70 грн. заборгованість за комісіями (а.с. 8). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 26488,59 грн. заборгованості за кредитною лінією та судові витрати у сумі 264,89 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 12.08.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитною лінією у сумі 10344,99 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 25.11.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та відповідачкою шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08991-251112, згідно якого Банк надає відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 6000 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом укладання договору є дата підписання Банком пропозиції та скріплення її печаткою. Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 10344,99 грн., що складається з: 4344,70 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1654,25 грн. прострочене тіло кредиту; 1102,48 грн. заборгованість за відсотками; 3243,56 грн. заборгованість за комісіями. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 25.11.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» (а.с.11), та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08991-251112, згідно якої банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 6000 грн. (а.с.3-6). Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 10344,99 грн., що складається з: 4344,70 грн. заборгованості по тілу кредиту; 1654,25 грн. простроченого тіла кредиту; 1102,48 грн. заборгованості за відсотками; 3243,56 грн. заборгованості за комісіями (а.с. 9). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 10344,99 грн. заборгованості за кредитною лінією та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 12.08.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитною лінією у сумі 26579,26 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 01.11.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк», та відповідачкою шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08514-011112, згідно якого Банк надає відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом укладання договору є дата підписання Банком пропозиції та скріплення її печаткою. Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 26579,26 грн., що складається з: 10427,02 грн. заборгованість по тілу кредиту; 4572,98 грн. прострочене тіло кредиту; 2997,65 грн. заборгованість за відсотками; 8581,61 грн. заборгованість за комісіями. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 01.11.2012 р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» (а.с.10), та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08514-011112, згідно якого банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. (а.с.3-6). Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 29.05.2014 р. заборгованість за кредитною лінією становить 26579,26 грн., що складається з: 10427,02 грн. заборгованості по тілу кредиту; 4572,98 грн. простроченого тіла кредиту; 2997,65 грн. заборгованості за відсотками; 8581,61 грн. заборгованості за комісіями (а.с. 8). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 26579,26 грн. заборгованості за кредитною лінією та судові витрати у сумі 265,79 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач 12.08.2014 року звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача, в якій зазначив, що Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав, посилаючись на те, що вона ухиляється від виконання обов'язків з виховання та утримання дитини, постійно змінювала місце свого проживання, у зв'язку з чим не могла створити належних умов для проживання та розвитку дитини, державну допомогу, яку отримала при народженні малолітнього, використовувала не за призначенням, не виконувала рекомендації медичних працівників щодо догляду за дитиною. Представник позивача, представник третьої особи та прокурор позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Виконавчим комітетом Житомирської міської ради 20.02.2013 за №57 було прийняте рішення «Про відібрання у [PERSON] малолітнього сина [PERSON], затвердження висновку щодо відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав та направлення малолітнього до державного дитячого закладу» в обгрунтуваннях висновку зазначено, що [PERSON] не досяг однорічного віку і потребує щоденного відповідного належного догляду: дотримання режиму годування, прогулянок, сну, мати в свою чергу не виконувала приписів дільничного лікаря, дитина перебувала у вкрай вразливому стані, подальше перебування малолітнього [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], становило безпосередню загрозу життю та здоров'ю дитини. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 5 червня 2013 року відібранно у [PERSON] малолітнього сина [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав та стягнено аліменти на його утримання. З 21 березня 2013 року малолітній [PERSON] перебуває на повному державному утриманні в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків. За період перебування малолітнього [PERSON] у закладі з січня 2014 року по липень 2014 року [PERSON] відвідала дитину лише двічі: 27.03.2014 р. та 29.03.2014 р. Умови проживання матері дитини за адресою: [ADDRESS], вкрай незадовільні: відсутній газ, вода, світло (комунікації відключено за борги). За рік перебування дитини у державному дитячому закладі [PERSON] не створила нормальних умов для проживання, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов'язків, що є підставою відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Зважаючи на вищенаведене, виходячи винятково з інтересів дитини, та враховуючи наявність факту ухилення відповідача від свого обов'язку виховувати та утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач 12.08.2015 року звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.07.1987 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, вони не проживають однією сімєю з 2005 року, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Спроб до примирення не робила ні вона ні відповідач, примирення не можливо, вони стали чужими людьми, шлюб існує формально. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, але не бажає займатись цим питанням і тому не можливо розірвати шлюб через органи РАГС, що змушує її звернутись до суду з даним позовом, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Галушко», судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надано. Суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе, згідно ст. 224-226 ЦПК України, провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 1987 року в відділі ЗАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 877, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243,60 грн., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач 12.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 12.01.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя та обовязки, що призводило до виникнення сварок, в результаті чого вони стали чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року. З цього часу спільне господарство ними не ведеться. Між ним та відповідачем досягнуто згоди щодо матеріального утримання та виховання дитини. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу такими, що суперечать його інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Безотосна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.01.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року з причини різних поглядів на сімейне життя та обовязки, частих сварок з цього приводу. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач 12.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 21.08.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. З 28.05.2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Як їй відомо, з відповідача стягнень за іншими виконавчими листами не проводиться, аліменти він більше нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.16). Вказав, аліменти більше нікому не сплачує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.08.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.3-6). Діти проживають з позивачем (а.с.5), перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дітей всім необхідним. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно наданої до суду заяви відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачем (а.с.16). По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач 12.08.2016 року звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що від шлюбу з відповідачем є дочка [PERSON], 26.03.2014 року, яка проживає із нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює неофіційно, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний сплачувати аліменти у заявленому розмірі, пояснив, що він працює, але не офіційно. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 180, 183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню своєї дитини, працює неофіційно, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved