Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач 26 листопада 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] грошових коштів за договором позики за № 2013-05-00004 від 26 листопада 2013 року у розмірі 21580 грн. 00 коп., та сплаченої суми судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26 листопада 2013 року між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] був укладений договір позики за № 2013-05-00004, за яким позивач надав відповідачеві грошові кошти у розмірі 1500 грн., зі сплатою 2,00 % за день користування грошовими коштами, з кінцевою датою повернення коштів 12 лютого 2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. ТОВ «Мігфінанс» виконав свої зобов'язання щодо надання [PERSON] грошових коштів. Однак відповідач не здійснила повернення грошових коштів, порушивши умови договору позики, внаслідок чого, станом на 30 жовтня 2014 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 21580 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за договором позики - 1500 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками - 10170 грн. 00 коп.; пені - 9660 грн. 00 коп.; штрафу - 250 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобов'язань відповідача позивачем були надані боргові розписки, оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні. Суд приймає договір позики в якості належних та допустимих доказів виникнення боргового зобов'язання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростувала. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок . Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір, сплачений позивачем в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved