Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.09.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Позов обгрунтовує тим, що на підставі договору купівлі продажу, укладеного 19.11.2014 року між ним та [PERSON], придбав приміщення незавершеного будівництвом трансформаторної підстанції, розташованої на земельній ділянці по вул. Магістральна, 1-а в смт. Любешів Волинської області з цільовим призначенням для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, та відповідно до вимог Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України) набув права користування земельною ділянкою, на якій розташоване придбане ним вказане майно. Вказав, що [PERSON] селищною радою 12.05.2016 року винесено рішення № 7/41 „Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, яке слугувало підставою для продажу [PERSON] земельної ділянки площею 2.0585 га, розташованої по вул. Магістральна, 1-а в смт. Любешів Волинської області. Згідно договору купівлі-продажу № 337 від 01.06.2016 року земельну ділянку площею 2.0585 га, розташовану по вул. Магістральна, 1-а в смт. Любешів Волинської області, [PERSON] селищною радою продано [PERSON] та в подальшому за останнім зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Доповнив, що зазначене рішення [PERSON] селищної ради № 7/41 від 12.05.2016 року є ненормативним правовим актом одноразового застосування, воно не може бути скасоване органом місцевого самоврядування без згоди власника спірної земельної ділянки, який її відмовляється повернути, на його відповідне звернення [PERSON] селищна рада не вжила ніяких заходів для розірвання або зміни договору купівлі-продажу № 337 земельної ділянки, що розташована в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а, укладеного 01.06.2016 року з [PERSON], а тому просить визнати недійсними зазначені вище рішення [PERSON] селищної ради та договору купівлі-продажу земельної ділянки, а також скасувати державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку, проведену за [PERSON], шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29847890 від 01.06.2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у поданій позовній заяві в редакції від 03.03.2017 року уточнили та збільшили позовні вимоги, вказуючи, що після накладення ухвалою Любешівського районного суду від 11.01.2017 року арешту на спірну земельну ділянку, [PERSON] здійснив її поділ на дві земельні ділянки: ділянка № 1 площею 0.0274 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1896, на якій знаходиться належне йому приміщення трансформаторної підстанції В-1, та ділянка № 2 площею 2.0311 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1895, на якій розташовані належні [PERSON] приміщення та приміщення пожежних водойм К-1, Л-1, М-1, Н-1 належні [PERSON], та на які 17.01.2017 року [PERSON] перереєстрував право власності згідно рішення державного реєстратора (з відкриттям розділу) індексний номер 33443839 від 17.01.2017року та індексний номер 33443590 від 17.01.2017 року. Доповнили, що 17.01.2017 року [PERSON] селищною радою на позачерговій сесії прийнято рішення № 15/3 „Про розгляд заяви [PERSON] про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку, розташовану в смт. Любешів, вул. Магістральна 1а, яким вирішено задовольнити заяву [PERSON] про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку площею 0.0274 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1896, яка розташована в смт. Любешів вул. Магістральна 1а; дано згоду на одержання [PERSON] селищною радою вказаної ділянки у власність та уповноважено селищного голову [PERSON] укласти з [PERSON] угоду про передачу права власності на цю ділянку, забезпечивши її нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію. Крім того, вказали, що на проданій [PERSON] ділянці розташовані належні [PERSON] на праві приватної власності приміщення пожежних водойм (згідно доданих технічних паспортів К-1, Л-1, М-1, Н-1), від імені якої [PERSON] має право посвідчувати договір та здійснювати перереєстрації права власності, однак такі повноваження позивач не зміг вчинити через відсутність під цими приміщеннями вільної земельної ділянки, оскільки така виділена [PERSON] Разом з тим, в позовній заяві від 03.03.2017 року вказано, що [PERSON] селищна рада перед прийняттям спірного рішення від 12.05.2016 року № 7/41 не прийняла рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яку бажав викупити [PERSON], також [PERSON] селищна рада повинна була відмовити [PERSON] в продажі спірної ділянки, оскільки в матеріалах по посвідченню договору купівлі-продажу спірної ділянки є схеми, плани (експлікації), на яких показані приміщення незавершеного будівництвом трансформаторної підстанції В-1, що належить на праві власності [PERSON], та приміщення пожежних водойм К-1, Л-1, М-1, Н-1, належні [PERSON] на праві приватної власності. Про наявність на спірній ділянці таких приміщень було відомо [PERSON], а відтак посадовою особою уповноваженою для укладення договору від Любеиіівської селищної ради було виявлено та використано такі недостовірні дані при прийнятті спірного рішення від 12.05.2016 року № 7/41 та при укладенні спірного договору купівлі-продажу № 337 від 01.06.2016 року. [PERSON] в свою чергу, бажаючи викупити земельну ділянку, подав в документах неправдиві відомості, приховавши наявність на земельній ділянці нерухомого майна, яке належить іншим особам ([PERSON] та [PERSON]В.), знаючи про існування таких обєктів нерухомості. На підставі викладеного позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просять визнати недійсним рішення [PERSON] селищної ради Любешівського району Волинської області від 12.05.2016 року № 7/41 „Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, що було підставою для продажу [PERSON] земельної ділянки, площею 2.0585 га, яка розташована в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1-а, Волинської області; визнати недійсним договір купівлі-продажу № 337 від 01.06.2016 року даної земельної ділянки, укладеного між [PERSON] селищною радою та [PERSON]; скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельні ділянки: ділянку № 1 площею 0.0274 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1896, зроблений на підставі рішення про державну реєстратрацію (з відкриттям розділу) індексний номер 33443590 від 17.01.2017 року державним реєстратором [PERSON], та ділянку № 2 площею 2.0311 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1895, зроблений на підставі рішення про державну реєстратрацію (з відкриттям розділу) індексний номер 33443590 від 17.01.2017 року державним реєстратором [PERSON]; визнати недійсним рішення [PERSON] селищної ради Любешівського району Волинської області від 17.01.2017 року № 15/3 „Про розгляд заяви [PERSON] про добровільну відмову від права власності на спірну земельну ділянку; стягнути з відповідачів на користь [PERSON] понесені по справі судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в поданому до суду запереченні та в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, просять в задоволенні позову [PERSON] відмовити, вказуючи, що [PERSON] набув права власності на земельну ділянку кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, розташовану в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області, та провів її розподіл на ділянку № 1 площею 0.0274 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1896, та ділянку № 2 площею 2.0311 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1895, відповідно до норм чинного законодавства без порушення прав та інтересів інших осіб. Доповнили що позов [PERSON] не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки його слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, так як він містить вимоги оскарження дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин. Представники відповідача [PERSON] селищної ради Волинської області [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] також не визнали, в задоволенні його просять відмовити. Вказали, що [PERSON] селищною радою [PERSON] на законних підставах було продано земельну ділянку кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, розташовану в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області, не порушуючи при цьому прав та інтересів інших осіб. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ст. 152 ЗК України 1. держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. В свою чергу згідно п.п. 3, 4, 5, 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт. Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту ГПК України) судам підсудні справи за заявами, зокрема: - з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; - про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку . Згідно п. 11 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником нежитлової будівлі незавершеної будівництвом трансформаторної підстанції загальною площею 27 кв.м, розташованої за адресою: Волинська область, Любешівський район, смт. Любешів, вул. Магістральна, 1А. Право власності на зазначене майно зареєстроване згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2014 року. За вказаною адресою розташовані інші будівлі, а саме: незавершена будівництвом будівля каналізаційної станції загальною площею 62 кв.м, власником якої є [PERSON] та на яке зареєстровано право власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.11.2014 року; незавершена будівництвом пожежна водойма загальною площею 41 кв.м, власником якої є [PERSON] на яку зареєстровано право власності згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 71109251 від 21.10.2016 року; незавершена будівництвом пожежна водойма загальною площею 41 кв.м, власником якої є [PERSON] на яку зареєстровано право власності згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 71109839 від 21.10.2016 року; незавершена будівництвом пожежна водойма загальною площею 41 кв.м, власником якої є [PERSON] на яку зареєстровано право власності згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 70747889 від 18.10.2016 року; незавершена будівництвом пожежна водойма загальною площею 41 кв.м, власником якої є [PERSON] на яку зареєстровано право власності згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 70748548 від 18.10.2016 року; незавершена будівництвом каналізаційна станція загальною площею 33.5 кв.м, власником якої є [PERSON] на яку зареєстровано право власності згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 71109594 від 21.10.2016 року; незавершена будівництвом котельня загальною площею 475 кв.м, власником якої є [PERSON] та на яке зареєстровано право власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2014 року; незавершений будівництвом гараж на три автомобілі з матеріальним складом загальною площею 362 кв.м, власником якої є [PERSON] та на яке зареєстровано право власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2014 року; незавершена будівництвом адміністративна будівля з огорожею загальною площею 179,5 кв.м, власником якої є [PERSON] та на яку зареєстровано право власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2014 року; незавершений будівництвом виробничий корпус з рампою загальною площею 1972 кв.м, власником якого є [PERSON] та на якого зареєстровано право власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2014 року. Наведене, крім того, стверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договорами купівлі-продажу, ситуаційними схемами, експлікаціями земельних угідь та будівель і споруд, технічними паспортами на обєкти нерухомого майна. Відповідно до договору купівлі-продажу № 337 від 01.06.2016 року земельної ділянки, площею 2.0585 га, що розташована в смт. Любешів вул. Магістральна 1-а, укладеного між [PERSON] селищною радою та [PERSON] на підставі рішення сесії [PERSON] селищної ради Любешівського району Волинської області сьомого скликання від 12.05.2016 року № 7/41 „Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод [PERSON]М. та запису в реєстрі земельна ділянка площею 2.0585 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1836, розташована під усіма будівлями по вул. Магістральна, 1-а в смт. Любешів з цільовим призначенням для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, належить одноособово відповідачу [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином доведено, що на момент винесення [PERSON] селищною радою рішення № 7/41 „Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, що було підставою для продажу [PERSON] земельної ділянки, площею 2.0585 га, яка розташована в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1-а, Волинської області, [PERSON] та [PERSON] були власниками будівель, розташованих на цій земельній ділянці і фактичними володільцями частини даної земельної ділянки. Наведене стверджується технічними паспортами з протоколом схемами-планами земельної ділянки, протоколом окремої процесуальної дії від 20.01.2017 року зі схемою до нього. Встановлено, що 29.07.2016 року [PERSON] з метою придбання земельної ділянки у власність звернувся із заявою до [PERSON] селищної ради Волинської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування обєктів незавершеного будівництвом трансформаторної підстанції, орієнтовною площею 0,10 га та каналізаційної станції „Ж-1, орієнтовною площею 0,25 га, що розташовані по вул. Магістральна, 1а в смт. Любешів Волинської області (а.с. 59). Рішенням [PERSON] селищної ради Волинської області № 11/41 від 07.10.2016 року „Про розгляд заяви [PERSON]М. відмовлено [PERSON] у передачі у власність земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування трансформаторної підстанції по вул. Магістральна, 1а в смт. Любешів, у звязку з тим, що селищна рада на даний час не є власником цієї земельної ділянки та не вправі розпоряджатися нею; відмовлено [PERSON] у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування каналізаційної станції по вул. Магістральна, 1а/1 в смт. Любешів, у звязку з тим, що вона не сформована як обєкт цивільних прав. Разом з тим встановлено, що відповідач [PERSON] з метою придбання у власність земельної ділянки для обслуговування належних йому приміщень, розташованих по вул. Магістральна, 1а в смт. Любешів Волинської області, звернувся до [PERSON] селищної ради із заявою про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а, та рішенням [PERSON] селищної ради Волинської області № 6/28 від 30.03.2016 року йому було надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки з метою подальшого викупу земельної ділянки кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, розташованої в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області. Рішенням [PERSON] селищної ради Волинської області № 7/41 від 12.05.2016 року було затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, розташованої в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області, вирішено продати у власність [PERSON] дану земельну ділянку з укладенням договору купівлі-продажу; затверджено ринкову вартість земельної ділянки кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, розташованої в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області у розмірі 522447,00 грн; уповноважено селищного голову укласти та забезпечити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 54). Таким чином, встановлено, що технічна документація для продажу земельної ділянки кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, розташованої в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області, не виготовлялась і [PERSON] із заявою про виготовлення такої технічної документації до [PERSON] селищної ради не звертався. Відповідно до вимог п. 1 ст. 128 ЗК України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, здійснюється державними органами приватизації у порядку, що затверджує Кабінет Міністрів України. Особливості продажу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом. Частиною 2 даної статті передбачено, що громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки продажу земельних ділянок у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для купівлі земельних ділянок у власність заінтересована особа звертається до відповідних органів із заявами на отримання дозволу на виготовлення технічної документації (розроблення проекту землеустрою) щодо відведення земельної ділянки та її продажу, за результатами розгляду яких приймають відповідне рішення. Згідно із ст.ст. 21, 22 Закону України „Про оцінку землі звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності підлягають державній експертизі відповідно до Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації. Крім того, згідно ст. 22 Закону України „Про оцінку землі звіти з експертної грошової оцінки підлягають рецензуванню, порядок якого визначається Кабінетом Міністрів України. Під час судового розгляду встановлено, що процедура викупу земельної ділянки [PERSON] була проведена з грубим порушенням вимог Закону, а саме проект землеустрою на земельну ділянку [PERSON] не розроблявся, не проводилась державна експертиза звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, рецензування звіту не проводилося. Крім того, встановлено, що [PERSON], звертаючись із заявою про намір викупу земельної ділянки, на якій розташовані належні йому обєкти нерухомості, умисно приховав відомості щодо розміщення на даній земельній ділянці обєктів нерухомості інших двох власників, що призвело до порушення їх прав на володіння земельними ділянками, на яких ці обєкти розташовані. Таким чином, встановлено, що [PERSON] у поданих до [PERSON] селищної ради документах для викупу земельної ділянки подав недостовірні відомості щодо відсутності на земельній ділянці обєктів нерухомості інших осіб, що призвело до порушення їх прав, що відповідно до вимог п. б ч. 5 ст. 128 ЗК України є безумовною підставою для відмови в продажу земельної ділянки. Покликання представників відповідача [PERSON] селищної ради на ту обставину, що земельна ділянка, яку бажав викупити [PERSON], була на момент продажу йому сформована, а тому не потребувала виготовлення її проекту землеустрою, не заслуговує на увагу суду, оскільки в суді беззаперечно було встановлено, що такий проект був виготовлений на замовлення [PERSON], яка була одноосібним власником всіх будівель, розташованих на земельній ділянці по вул. Магістральна, 1а в смт. Любешів. Пізніше [PERSON] відчужила частину будівель позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], внаслідок чого змінилися володільці земельної ділянки. Тому, на думку суду, для врахування інтересів всіх власників нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер 0723155100:01:001:1836 площею 2,0585 га для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод в смт. Любешів, вул. Магістральна, 1а Волинської області, необхідним було виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, яка підлягала викупу. При продажу у власність спірної земельної ділянки не було дотримано конституційного принципу законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Приймаючи оскаржуване рішення № 7/41 від 12.05.2016 року „Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод орган місцевого самоврядування відповідно до ст. 59 Закону України „Про землеустрій повинен був враховувати громадські та приватні інтереси при здійсненні землеустрою на місцевому рівні. Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки в ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для викупу земельної ділянки [PERSON] [PERSON] селищною радою Волинської області не вирішувалося, в матеріалах, які додані до договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON], наявна технічна документація на земельну ділянку на імя [PERSON], в якій вказано місце розташування будівель, власниками яких на момент вирішення питання щодо викупу земельної ділянки були [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. та які мали право володіння даною земельною ділянкою, [PERSON] подав до селищної ради технічну документацію, в якій приховав факт розташування на бажаній для викупу земельній ділянці нерухомого майна інших осіб, які були фактичними володільцями частини спірної земельної ділянки, при затвердженні звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод не було проведено експертизу та рецензування звіту, тому, за таких обставин, не було підстав для затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. При затвердженні 12.05.2016 року рішення № 7/41 „Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та надання дозволу на продаж земельної ділянки у власність для обслуговування незавершеного будівництвом обєкта „[PERSON] молокозавод, яким надано дозвіл на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, [PERSON] селищною радою Волинської області було допущено порушення порядку викупу земельних ділянок, не враховано надання [PERSON] недостовірних відомостей в поданих документах, що призвело до порушення суспільного інтересу та права на володіння земельною ділянкою інших власників нерухомого майна, а тому оскаржуване рішення не може вважатись законним та підлягає скасуванню. Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання справедливого балансу в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно „суспільний, „публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (рішення у справах „Спорронґ і Льоннрот проти Швеції, „[PERSON] та інші проти Сполученого Королівства, „Щокін проти України, „Сєрков проти України, „Колишній король Греції та інші проти Греції, „Булвес АД проти Болгарії, „Трегубенко проти України, „East/West Alliance Limited проти України). Суд вважає, що відповідачем [PERSON] право власності на земельну ділянку набувалось внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування протизаконного рішення, тобто був порушений суспільний інтерес щодо правильного застосування законодавства, порушений порядок продажу земельної ділянки громадянам, передбачений законодавством, порушені права інших осіб, які мирно володіють майном, та вважає, що у даному випадку наявна справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника. З огляду на вищевикладене, є незаконним та підлягає скасуванню рішення [PERSON] селищної ради Волинської області від 17.01.2017 року № 15/3 „Про розгляд заяви [PERSON] про добровільну відмову від права власності на земельну ділянку в смт. Любешів, вул. Магістральна 1а, як таке, що прийняте 17.01.2017 року з перевищенням службових повноважень, вимог ухвали Любешівського районного суду від 11.01.2017 року, яку посадові особи органу місцевого самоврядування згідно розписки отримали 13.01.2017 року. Доводи відповідачів про безпідставність позовних вимог та законність оскаржуваних рішень спростовуються дослідженими судом доказами в їх сукупності, аналіз яких дано в мотивувальній частині рішення. Окрім цього, не заслуговують на увагу доводи відповідачів про розгляд справи в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржуваним рішенням, укладеним на підставі нього договором купівлі-продажу порушені приватні права позивача та третьої особи на володіння частиною спірної земельної ділянки, які підлягають судовому захисту саме в порядку цивільного судочинства в тому числій шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування реєстрації прав відповідно до вимог ст. 210 ЗК України. Оскільки [PERSON] після придбання у власність земельну ділянку провів її поділ з кадастровими номерами 0723155100:01:001:1896 та 0723155100:01:001:1895, незважаючи на накладення арешту на спірну земельну ділянку відповідно до ухвали Любешівського районного суду від 11.01.2017 року, тому підлягає скасуванню рішення реєстратора про державну реєстрацію земельних ділянок: ділянки № 1 площею 0.0274 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1896, та ділянки № 2 площею 2.0311 га, кадастровий номер 0723155100:01:001:1895, відповідно до вимог ст. 26 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, якою передбачено порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Питання про розподіл судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved