Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

позивач 21 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS] (Постишева) в м. Кривому Розі, яка належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу квартири від 14.09.2006 р. У зазначеній квартирі зареєстрований член сім'ї колишнього власника квартири відповідач [PERSON], який з моменту придбання нею квартири там не проживає, згідно договору купівлі-продажу квартири колишній власник зобовязувався знятися з реєстрації за вказаною адресою, однак відповідач залишився зареєстрованим. Фактичне його місце знаходження їй невідоме, засоби звязку невідомі. Тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова (Постишева)[ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір (а.с. 2-3). В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його та позивача відсутності, наполягає на задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення про його виклик в газеті «Вісті Придніпровя», про причини неявки в суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (Постишева) м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 6-8 копії договору, інформаційної довідки). В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 9 копія довідки, а.с. 21 - довідка). Пунктом 4.8. договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 2016 року колишній власник квартири [PERSON] зобовязувався виписатися з вищевказаної квартири до 28.09.2016 р., однак щодо реєстрації відповідача питання сторонами договору не вирішене. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є членом сім'ї попереднього власника житла, яке належить позивачу на праві приватної власності, для неї відповідач стороння особа, тому суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (мінімальний розмір).

Outcome: approved