Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач 17.02.2017 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 січня 2016 року в м. Києві з вини відповідача сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений його автомобіль. Позивач відремонтував автомобіль за власні кошти, після чого звернувся до страхової компанії про стягнення страхового відшкодування. Проте останньому було відмовлено у страховому відшкодуванні, оскільки позивач не дотримав процедуру оцінки заподіяної шкоди відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду внаслідок ДТП в сумі 27 370,00 грн та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з обставин викладених в позові. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити, оскільки вважає свого довірителя не винним у вчиненні ДТП, зазначала, що колір автомобіля її довірителя вказаний невірно в адміністративній справі, вважала, що сторони повинні бути допитані як свідки, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відносно [PERSON] слід скасувати за нововиявленими обставинами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року по справі №3/756/1519/16 [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 340,00 грн (а.с.67.) Відповідно до вищезазначеної постанови 16 січня 2016 року о 22 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 7, не впевнився в безпеці руху, не витримав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Land Rover», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. З місця дорожньо-транспортної пригоди винуватець ДТП поїхав. Власником автомобіля ««Land Rover», д.н.з. [NUMBER], є позивач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.45). Власником автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер [NUMBER], є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.12). 12 червня 2016 року відповідач сплатив накладений Оболонським районним судом м. Києва штраф у розмірі 340,00 грн та судові витрати, що підтверджується квитанціями про сплату, які наявні в справі про адміністративне правопорушення №3/756/1519/16. 17 жовтня 2016 року Апеляційний суд м. Києва відмовив відповідачу у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення №3/756/1519/16. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, суд вбачає винність відповідача у ДТП, що відбулася 16 січня 2016 року о 22 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Героїв Дніпра, 7, та внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача марки «Land Rover», д.н.з. [NUMBER]. 18 січня 2016 року на замовлення позивача фізична особа-підприємець [PERSON] провів оцінку автомобіля позивача «Land Rover» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до Звіту № 2383 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 27 861,94 грн (а.с.7-52) Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно рахунку-фактури № 001271 від 23 лютого 2016 року вартість ремонту автомобіля позивача «Land Rover», д.н.з. [NUMBER], складає 27 370,00 грн (а.с.68). Відповідно до акту № ОУ-00010160 здачі-прийняття робіт за виконання робіт по відновленню автомобіля позивача сплачено 8 870,00 грн (а.с.69). За рахунком-фактурою № 00627 та товарним чеком № 00146 від 22 лютого 2016 року за запчастини на автомобіль «Land Rover», д.н.з. [NUMBER], позивачем сплачено 18 500,00 грн (а.с.70-71). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. 01 лютого 2017 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва було відмовлено у позові [PERSON] до ТДВ «Експрес страхування», третя особа [PERSON], про стягнення страхового відшкодування, оскільки позивач не дотримав процедуру оцінки заподіяної шкоди відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Врахувавши вищезазначені факти та норми законодавства, беручи до уваги те, що внаслідок неправомірних дій відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в сумі 27 370,00 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути судовий збір з відповідача в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 280, 386, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved