Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Братівник І.В., звернувся з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з такого моральну шкоду у розмірі 150000 грн та понесені ним судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 15 серпня 2018 року на засіданні сесії Бучацької міської ради відповідачем було здійснено висловлювання неправдивих, принизливих тверджень стосовно нього. Так, відповідач, який на той час обіймав посаду голови Бучацької міської ради, розпочав засідання сесії міської ради із безпідставних, всупереч Конституційним гарантіям прав людини, звинувачень його у пошкодженні автомобіля, належного Бучацькій міській раді Тернопільської області «Шкода Октавія». Пізніше, промова відповідача звелась до ствердження про крайньо негативну його поведінку та характеристику із твердженнями, що «завтра він поб`є вікна», «післязавтра спалить хату». Дані висловлювання мали яскраво виражений публічний характер та знайшли підтримку у присутніх в залі людей. Такі висловлювання відповідача супроводжувались некоректними, привселюдними обвинуваченнями у вчиненні протиправних діянь, а також запевненні у тому, що він є суспільно небезпечною особою та вчинятиме протиправні діяння в майбутньому, образливими зверненнями, а також спробами залякати, в тому числі, шляхом вчинення різного роду владного тиску, а саме на правоохоронні органи, з вимогами проведення протиправних розслідувань стосовно нього. Позивач зазначає, що такі твердження є безпідставними та така інформація щодо нього завдала шкоди його честі та гідності, а також діловій репутації, наслідком чого стали тривалі, душевні страждання та переживання, внутрішнього, гнітючого ставлення до себе. Зазначає, що він є порядним, чесним та добросовісним громадянином м. Бучач, раніше він не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності за будь-які дії, в яких його обвинувачував і стверджував про вчинення таких дій, як доконаний факт, відповідач, здійснює підприємницьку діяльність та сплачує податки, а тому публічні принизливі заклики, які порушують його права на повагу до честі, гідності та ділової репутації були безпідставними, та водночас такими, що завдали йому моральної шкоди. Крім того, вказує на те, що негативні твердження зі сторони відповідача в його бік мали вплив на рівень підтримки його кандидатури на посаду депутата з боку громади, оскільки вибори, в яких він брав участь як депутат Бучацької міської ради (25.09.2020 він набув статусу кандидата), що відбулись 29.10.2020 та був першим номером списку від політичної партії «Сила людей» були програні. Значного негативного впливу зазнала також його ділова репутація, як приватного підприємця, який таку здійснює з 2003 року. Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області у справі №595/2147/19 від 10.07.2019 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме у пошкодженні автомобіля Бучацької міської ради «Шкода Октавя». Проте, дане рішення переглянуто та постановою Тернопільського апеляційного суду від 15.10.2019 скасовано та провадження по справі відносно нього закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. За наведених обставин просить суд позовні вимоги задовольнити. 05 травня 2021 року від представника відповідача адвоката Бахіра Р.Д. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого такий вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відзив мотивує тим, що відповідач, будучи міським головою, реалізуючи свої законні повноваження у зв`язку з пошкодженням майна громади, а саме службового автомобіля, у своєму зверненні до органу поліції та прокуратури просив провести перевірку вказаного ним факту. Сукупність очевидних фактів, доказів та обставин (пояснення [PERSON] , [PERSON] , які були очевидцями того, як [PERSON] пошкодив службовий автомобіль 29.07.2018, пояснення [PERSON] від 31.07.2018, який підтвердив свою безпосередню причетність до пошкодження авто, однак в подальшому це заперечив з метою ухилення від відповідальності), огляд автомобіля та експертний висновок про вартість його пошкодження, рапорт працівника поліції Мариняк Н.Г. від 30.07.2018, протокол судового засідання, інші матеріали адміністративної справи №595/2147/19) свідчать про законні підстави звернення міського голови до органу поліції щодо пошкодження [PERSON] службового автомобіля та розгляд і обговорення цього питання на сесії міської ради. Висловлювання «завтра поб`є вікна», «після завтра спалить хату» є узагальнюючими припущеннями та відносяться до оціночних суджень, за висловлювання яких, згідно ст. 30 ЗУ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності. Вважає, що відсутні підстави для визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та ділову репутацію позивача, оскільки відповідач звернувся до Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області із заявою про неправомірні дії позивача, як до компетентного органу, який уповноважений провести таку перевірку та в прокуратуру, для перевірки законності дій поліції. Позивачем не надано жодного доказу некоректного висловлювання в брутальній, принизливій чи непристойній формі відповідача в адресу позивача на сесії міської ради. Також, позивачем не надано жодного доказу, що відповідач будь-яким чином вплинув на рівень підтримки кандидатури позивача на посаду в депутати, твердження є абсолютно надуманими і безпідставними. Щодо заявленої моральної шкода в розмірі 150000 грн, то вона нічим не підтверджена. Окрім того, доданий диск з відеозаписом не може бути визнаний належним доказом, оскільки містить візуальні ознаки монтажу (на початку та в кінці запису є титри, запис розпочинається та завершується обривками фраз), відеозапис фрагментарний, неможливо зробити висновок яка подія відображена, відсутні дані про дату, час, місце зйомки, невідомо ким виконано і на який технічний пристрій здійснено запис. Ухвалою судді Бучацького районного суду від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 травня 2021 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник\~адвокат Братівник І.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Представник відповідача адвокат Бахір Р.Д. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких мотивів. Як зазначає позивач, відповідач, який на той час обіймав посаду голови Бучацької міської ради (повноваження припинені з обранням на посаду іншого міського голови на місцевих виборах, які відбулись 29 жовтня 2020 року), розпочав засідання сесії міської ради, із звинувачень в його сторону у пошкодженні автомобіля належного Бучацькій міській раді Тернопільській області марки «Шкода Октавія», промова якого звелась до ствердження про крайньо негативну його поведінку та характеристику із твердженнями, що «завтра він поб`є вікна», «післязавтра спалить хату» на підтвердження чого надав суду відео. Позивач вважає, що вищевказаними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності, ділової репутації, заподіяної неправдивими вищенаведеними твердженнями. Представник відповідача на спростування заявлених позовних вимог посилається на наступне. Зокрема, лист начальника Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області Побуринного Я.Б., адресований міському голові Мосціпану Й.М., відповідно до якого такий повідомив, що звернення з приводу пошкодження службового автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , жителем м. Бучач, зареєстровано в Журналі єдиного обліку Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області за №1942 від 29.07.2018 та прийнято рішення згідно ЗУ «Про звернення громадян». В ході проведення перевірки встановлено, що дана подія не містить ознак кримінального та адміністративного правопорушення, а становить цивільно-правові відносини, тому з приводу відшкодування матеріальних збитків [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб голові міської ради рекомендовано звернутись в суд в порядку приватного обвинувачення. За даними рішення Бучацької міської ради №1517 двадцять шостої сесії сьомого скликання від 15 серпня 2018 року, на сесії міської ради, заслухавши та обговоривши інформацію начальника Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області Побуринного Я.Б. (лист №7662 103/01/2018 від 01.08.2018) про відсутність в діях [PERSON] ознак кримінального або адміністративного правопорушення, та наявність цивільно-правових відносин, міська рада висловила незгоду з такою позицією Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області, та вирішила звернутись до начальника ГУНП в Тернопільській області Богомола О.М. та прокурора Тернопільської області Перч В.О. з пропозицією вжити заходів для притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] у відповідності до ст.173 КУпАП та відшкодування ним матеріальних збитків, нанесених Бучацькій міській раді. Як вбачається із протоколу №26 двадцять шостої сесії сьомого скликання Бучацької міської ради Тернопільської області, за питання, яке слухалось на сесії міської ради, а саме про звернення до начальника ГУНП в Тернопільській області Богомола О.М. та прокурора Тернопільської області Перч В.О. «за» проголосували 18 присутніх на сесії осіб, «проти» - 0 осіб, «утримались» - 0 осіб. Згідно листа №271 від 15 серпня 2018 року, Бучацька міська рада направила вищевказане рішення сесії міської ради №1517 від 15.08.2018 начальнику ГУНП в Тернопільській області Богомолу О.М. та прокурору Тернопільської області Перч В.О. та просить посприяти у притягненні до адміністративної відповідальності [PERSON] у відповідності до ст.173 КУпАП та відшкодовуванні ним матеріальних збитків, нанесених Бучацькій міській раді. Крім того, до матеріалів справи долучено поясненна, яке [PERSON] надав 30.07.2018 Бучацькому ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області, згідно якого такий пояснив, що з 2010 року працює водієм ТзОВ «Бучачагрохлібпром». Так, 23.07.2018 близько 23.00 год. він з [PERSON] знаходились в автомобілі марки «Лексус», н.з. [NUMBER] , неподалік від них знаходився автомобіль марки «Шкода Октавія», який належить Бучацькій міській раді. В цей час, коли вони розмовляли, до автомобіля марки «Шкода Октавія» підійшов [PERSON] , який заглянув через лобове скло і з зігнутою рукою пройшовся повз автомобіль не відриваючи руки. [PERSON] сказав: «Подивися, [PERSON] пошкоджує автомобіль». Після чого, [PERSON] пішов по тротуарі. Рівний в цей час завів автомобіль і наздогнав останнього, запитав для чого він пошкодив даний т/з, на що він відповів, що це його автомобіль, після чого пішов в сторону парку. Що було у руці в [PERSON] він не бачив, однак такий пошкодив праву сторону даного автомобіля. Вказав, що те, як [PERSON] пошкодив автомобіль, окрім нього та [PERSON] не бачив ніхто. За клопотанням представника відповідача свідок [PERSON] був допитаний в судовому засіданні та пояснив, що дана подія трапилась три роки назад на святкуванні дня міста Бучача, ввечері. Він, разом із водієм [PERSON] перебували в автомобілі «Лексус, який був припаркований неподалік церкви Святої Покрови, приблизно через три автомобілі стояв службовий автомобіль «Шкода Октавія», яким керував водій [PERSON] . Вони сиділи, розмовляли, при цьому машину бачили чітко. Навпроти них на зустріч проїхав автомобіль чорного кольору марки «Мерседес», після чого, вони побачили як пан [PERSON] пройшов повз них по тротуару швидким ходом та підійшов до автомобіля «Шкода», нагнувся та заглянув через лобове скло всередину і не відриваючись від автомобіля та не виходячи на тротуар, пройшов. Що було в руках у нього не знає. [PERSON] одразу зауважив, що той дряпає автомобіль. Після чого, [PERSON] наздогнав автомобілем пана [PERSON] і запитав навіщо він подряпав т/з, на що той відповів, що це його транспортний засіб. Потім вони з [PERSON] підійшли до автомобіля «Шкода» та побачили, що подряпина була свіжою. [PERSON] зателефонував до голови міської ради та в поліцію. За даними письмових пояснень [PERSON] наданих Бучацькому ВП ГУНП в Тернопільській області від 29.07.2018, він пояснив, що працює водієм Бучацької міської ради, 29.07.2018 близько 23.00 год. він припаркував службовий автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , біля церкви Св. Покрови та на короткий період відійшов від даного т/з. Також може додати, що біля автомобіля перебував [PERSON] , житель м.Бучач. Коли це привернуло його увагу, він побачив, як вищевказаний громадянин притиснув чимось по кузові автомобіля з правої сторони, яка була від тротуару. Коли підійшов до автомобіля, то виявив пошкодження, а саме: подряпину лако-фарбового покриття. Про те, що [PERSON] пошкодив авто може підтвердити [PERSON] , житель м.Бучач. Згідно письмових пояснень [PERSON] , долучених представником відповідача до матеріалів справи, такий пояснив, що 29.07.2018 біля 24.00 год. він вирішив припаркувати свій автомобіль і піти подивитись концерт до дня м. Бучач. Паркуючись з правої сторони, він зачепив бампером автомобіль, який стояв попереду. Він побачив, що на іншому авто ніяких пошкоджень немає, в нього незначна подряпина на бампері. Нікого із власників цього авто не було, він замкнув свій т/з і пішов в бік проходження заходу святкування. Через хвилину повернувся, так як дещо забув, і вирішив пересвідчитись чи є хтось з власників, щоб вирішити питання нанесеної шкоди автомобілю, що стояв попереду. Знову нікого не було і він пішов на свято. Біля магазину «Копійочка» його зупинив водій із двома пасажирами і запитав, що він зробив, на що той відповів, що нічого не сталось і що це його автомобіль. 30.07 - на наступний день, він дізнався, що було пошкоджено авто голови міста. Проте не розуміє, чому службовий автомобіль має бути на дорозі. По-друге, він є одним із тих, хто вважає дії голови міста, управління містом неправильними, з ціллю власної користі, і він це заявляє вже більше 4-х років. У зв`язку з цим, сам голова і вирішив перевести на нього вину. Крім того, зазначив, що службове авто використовується в позаробочий час, тримається в приватному гаражі, обслуговує приватні інтереси голови міста і тому пошкодження є на відповідальності самого голови міста. Відповідно до рапорту від 29.07.2018, 29.07.2018 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що біля церкви Св. Покрови гр. [PERSON] пошкодив (поцарапав) службовий автомобіль, який належить Бучацькій міській раді, марки «Шкода Октавія» д.н.з. [NUMBER] . Виїздом на місце події працівниками поліції Бучацького ВП зі слів заявника було встановлено, що 29.07.2018 біля 23.05 год. в м.Бучач біля церкви Св.Покрови до службового автомобіля Бучацької міської ради марки «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , підійшов [PERSON] та пошкодив гострим предметом ліву частину автомобіля, зробивши подряпину та заподіявши матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн, після чого попрямував у невідомому напрямку. В телефонному режимі вказувати своє місцезнаходження та надавати пояснення по даному факту [PERSON] відмовився. Згідно постанови Бучацького районного суду від 10 липня 2019 року (справа №595/2148/18) [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме у тому, що він 29.07.2018 приблизно о 23.00 год., перебуваючи біля церкви Св. Покрови, що в м. Бучач по вул. Галицькій Тернопільської області, безпричинно пошкодив лако-фарбове покриття транспортного засобу «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , чим порушив громадський порядок. Однак, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року постанову Бучацького районного суду від 10 липня 2019 року відносно [PERSON] за ст.173 КУпАП скасовано, а провадження в даній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова мотивована тим, що оскаржувана постанова Бучацького районного суду Тернопільської області не містить мотивів незгоди з доводами [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON] , а також відсутні обґрунтування, чому саме одні докази судом приймаються до уваги, а інші ні. Крім того зазначено, що судове рішення не містить конкретизації того, у чому проявилось порушення діяння [PERSON] громадського порядку і спокою громадян, оскільки сам по собі факт спричинення шкоди майну іншої особи, за умови, що це не порушувало громадського порядку та спокою громадян, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. За правилами частини першої\~статті 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною четвертою\~статті 32 Конституції України\~встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст.ст.3,\~28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності. Згідно з положень\~статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У\~статті 201 ЦК України\~передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до\~ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі\~статтею 299 ЦК України\~фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно зі\~статтею 275 ЦК України\~фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими\~главою 3 цього Кодексу. Частиною другою\~статті 16 ЦК України\~серед інших передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як: 9) відшкодування моральної (немайнової шкоди). У пунктах 4, 19, 30\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією фізичних осіб розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Позови про захист гідності, честі та ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пленум Верховного Суду України у пункті 15\~Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»\~роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. З матеріалів справи вбачається, що позивач, звернувшись до суду з позовом, не заявляв вимоги до відповідача із зазначенням інформації, яка має бути визнана недостовірною та такою, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Обраний позивачем спосіб для захисту своїх прав, в цьому випадку не передбачає самостійного застосування, а є похідною вимогою, яка може бути задоволена судом лише у випадку обрання позивачем такого способу захисту, як спростування поширеної недостовірної інформації і виключно у випадку, якщо судом за наслідками розгляду справи буде встановлено факт порушення особистого немайнового права позивача та визнано конкретну інформацію недостовірною та такою, що порочить честь, гідність чи ділову репутацію позивача. Позивачем не заявлено жодної вимоги до відповідача з вказівкою на інформацію, яка має бути визнана недостовірною та такою, що порочить честь, гідність чи ділову репутацію позивача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги у заявлений позивачем спосіб не можуть бути задоволені. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Положеннями\~статті 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Якщо законодавством встановлені межі відшкодування моральної шкоди, суд визначає її розмір з урахуванням цих меж. Визначивши розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. Також, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно із частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями\~1166,\~1167 ЦК України\~доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Суд звертає увагу, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. За наведених обставин підстави для застосування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 лютого 2021 року (справа №761/24143/19) на який посилається позивач, відсутні, оскільки між сторонами у наведеній справі існували договірні зобов`язання. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як встановлено судом, постановою Тернопільського апеляційного суду від 15.10.2019 (справа №595/2148/18) провадження по справі відносно [PERSON] за ст.173 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, наведена вище постанова свідчить лише про відсутність в діях позивача [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та сама по собі не може бути достатнім доказом завдання позивачу моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та заподіяною шкодою, яку має довести позивач. Перевіряючи наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивач не надав відповідних доказів заподіяння йому моральної шкоди, зокрема, доказів понесених позивачем моральних страждань, переживань, втрат немайнового характеру тощо, не довів наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями її заподіювача, не надав доказів на підтвердження вини відповідача у її заподіянні. Так, позивач в обґрунтування заподіяння відповідачем шкоди його честі та гідності, а також діловій репутації, посилається на те, що змінилося ставлення жителів громади міста Бучач до нього, він неодноразово відчував на собі негативні настрої та осуд осіб, негативну оцінку діям, яких він не вчиняв. Наслідком такого суспільного осуду стали тривалі душевні страждання та переживання, а також внутрішнє, гнітюче ставлення до себе. Проте, на обґрунтування своїх тверджень позивач не надає суду жодних доказів, які б свідчили про таке. Крім того, позивач також вказує, що особливий тиск з боку відповідача він відчув при використанні ним свого конституційного права встановленого ст. 36 Конституції України на участь у місцевому самоврядуванні, а саме вказав, що будучи кандидатом в депутати, був включеним до єдиного виборчого списку та територіального виборчого списку, територіального виборчого округу від ПП «Сила людей» Бучацької міської ради, що підтверджує посвідченням кандидата в депутати №267 від 25 вересня 2020 року, проте вибори були програні. Однак позивач, стверджуючи про те, що саме з вини відповідача він програв вибори, не наводить причинного зв`язку із подіями, на які посилається, та вважає такі наслідком поразки на виборах, а саме висловлювання відповідача, які мали місце 15 серпня 2018 року. Також позивач зазначає, що значного негативного впливу зазнала його ділова репутація як приватного підприємця на підтвердження чого до матеріалів справи долучає інформацію, відповідно до якої він здійснював підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець з 08.04.2003, вид діяльності 47.19 «Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний)», яку припинив здійснювати 14.03.2017 (номер запису 26410060007001295, підстава власне рішення). 02.12.2019 позивач знову зареєструвався як фізична особа-підприємець (номер запису: 26410000000004871), вид діяльності: 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний). Інформація про припинення позивачем підприємницької діяльності відсутня. Проте, такі його посилання суд оцінює критично, оскільки саме в той період, коли, як зазначає позивач, мали місце негативні висловлювання відповідача щодо нього, а саме, починаючи з 15.08.2018, часу коли відповідач здійснював висловлювання щодо позивача на сесії Бучацької міської ради і до прийняття 15 жовтня 2019 року Тернопільським апеляційним судом постанови відносно [PERSON] за ст. 173 КУпАП про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, останній зареєстрований як фізична особа-підприємець не був (а саме, з часу припинення підприємницької діяльності за власним рішенням з 14.03.2017 й до 02.12.2019, повторної реєстрації, як фізичної особи-підприємця), інші докази та обґрунтування, зокрема порівняльні дані, які б свідчили про погіршення стану його підприємницької діяльності, що перебували б у причинному зв`язку з подіями, на які посилається та виною відповідача, позивач не наводить, а тому суд вважає, що відсутні докази, які б свідчили про заподіяння шкоди діловій репутації позивача як підприємця. Крім того, слід зазначити, що позивач, визначаючи в якості компенсації моральної шкоди суму у загальному розмірі 150000 грн, не зазначив, з яких обставин він виходив при визначенні такого розміру. Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Зважаючи на вищевикладене, позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами факт заподіяння йому моральної шкоди, причинний зв`язок між діями відповідача та настанням тих негативних наслідків про які він вказує, суд доходить висновку, що законні підстави для задоволення позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації відсутні, з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed