Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач 19 червня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому зазначив, що відповідач проживав у гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Караваєва, 3 кімната № 124, що знаходиться на балансі ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна». За період з 01.01.2011 р. по 01.02.2014 р. відповідач не сплачує плату за користування житловою кімнатою, станом на день звернення до суду заборгованість складає 3680,17 грн. Відповідач 01.02.2014 року виїхав з гуртожитку, заборгованість за комунальні послуги не сплатив. Згідно договору оренди житлової кімнати в гуртожитку від 09.01.2012 року ПАТ «ДЗМК ім. І.В. Бабушкіна» передало, а [PERSON] прийняв в у тимчасове користування житлову кімнату № 124 у будинку № 3 по вул. Караваєва в м. Дніпропетровську. Пунктом 3.2. вказаного договору встановлено обовязок наймача вносити щомісячну плату за найм житла і надані житлово-комунальні послуги. Просили стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3\~680,17 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у його відсутність позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових заяв не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.01.2012 року між ПАТ «Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» та [PERSON] було укладено договір найму житла, пунктом 1.1 якого, сторони погодили, що наймачу у строкове платне користування передається окрема кімната № 124, площею 26,3 кв.м., розташована на вул. Караваєва, 3 в м. Дніпропетровську (а.с.5-6). Пунктом 3.2. вказаного договору встановлено обовязок наймача вносити щомісячну плату за найм житла і надані житлово-комунальні послуги. Нормою ст.810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Положеннями ст.821 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років. За змістом ст.ст. 815, 820 ЦК України, ст.162 ЖК України встановлено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Згідно ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208 плата за користування жилою площею у гуртожитках для одиноких проводиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується. Згідно розрахунку заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг [PERSON], загальний розмір заборгованості станом на 01.02.2014 року складає 3\~680,17 грн. (а.с.7). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, оцінюючі належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved