Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 лютого 2014 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживала в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7,36 га, згідно Державного акту Серії IV - ХР № 091826 на право власності на земельну ділянку. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку. Також в державному акті наявні виправлення. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку. Мати позивача [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини на користь сина померлого - [PERSON], що підтверджується заявою посвідченою нотаріально. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. В відкрите судове засідання позивач та його представник, що діяв на підставі довіреності, не прибув, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Колонтаївської сільської ради Краснокутького району Харківської області в відкрите судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 13 вересня 2013 року відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, що складається із земельної ділянки площею 7,36 га, згідно Державного акту Серії IV - ХР № 091826 на право власності на земельну ділянку. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має, що підтверджено витягом із спадкового реєстру. Крім того в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява [PERSON] - дружини спадкодавця про її відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Заяву посвідчено приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1352 13 вересня 2013 року . Факт, що позивач являється сином померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] виданого повторно відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, де в графі батько зазначено [PERSON]. Судом встановлено що до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ХР № 091826 внесені виправлення, а саме прізвище [PERSON] виправлено від руки на [PERSON]. Зазначена обставина також унеможливила отримання спадщини позивачем. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спад щини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Окрему увагу суд приділяє тій обставині, що позивачем заявлено вимогу, що до встановлення факту. Однак, суд вважає, що вона не підлягає розгляду в позовному провадженні. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має право на земельну ділянку та грошові заощадження в порядку спадкування за законом відповідно до чинного законодавства, оскільки він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial