Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

\~\~ \~ Позивач 18.08.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові зазначила, що з 08 вересня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На даний час шлюбні відносини між ними припинено, син перебуває на її повному утриманні. Чоловік участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, хоча має високий неофіційний дохід. Крім того, інших утриманців відповідач не має. Домовленості щодо утримання сина між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із наведених в позові підстав. Крім того, пояснила, що з відповідачем не проживають останні два місяці, відповідач офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, а також має зубопротезну лабораторію, за допомогою якої також отримує дохід. За час доки вони не проживали, чоловік пропонував кошти в сумі 1000,00 грн., але вона відмовилися від них, так як хоче, щоб стягнення проводилися офіційно. Крім того пояснила, що дитина часто хворіє, хронічними захворюваннями не страждає, перебуває на обліку у лікаря ортопеда. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували частково, надали суду письмові заперечення. Крім того, відповідач пояснив, що з моменту припинення шлюбних відносин в добровільному порядку надавав допомогу на утримання сина, але дружина не приймала ці кошти, оскільки вважала суму в 1000,00 грн. замалою, пропонував придбати дитині одяг. Він дійсно зареєстрований як фізична особа-підприємець, працює в сфері нігтьової естетики, але отримувані ним доходи становлять близько 3000-3500 тисяч щомісячно. На його утриманні перебувають його непрацездатні батьки, він не має належного йому житла, тому вимушений сплачувати за оренду житла, сплачує податки. Інших заробітків чи доходів від здійснення підприємницької чи будь-якої іншої діяльності він не має. Доводи позивача щодо наявності у нього зубопротезної нічим не підтверджуються. Враховуючи викладене, а також те, що окрім аліментів він бажає купувати одяг дитині, надавати кошти на її лікування, відповідач просив стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач не ухиляється від утримання дитини, разом з тим розмір який просить позивач є занадто великим у порівняні з його доходами. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно, оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-КЕ №097352, виданого 08 вересня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 734 (а.с.3). Від вказаного шлюбу у сторін 02 жовтня 2013 року народився син [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія І-КЕ № 189725, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 22 жовтня 2013 року, актовий запис 667 (а.с.6). Судом встановлено і не заперечується сторонами, що дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно податкової декларації та свідоцтва платника єдиного податку, дохід [PERSON] за звітний 2016 рік як фізичної особи-підприємця становить 26842,00 грн. ( а.с. 13,14). Копіями пенсійних посвідчень підтверджено, що батьки відповідача є непрацездатними особами ( а.с. 16). Договору про розмір та порядок сплати аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено в ст. 182 Сімейного кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ч. 1, 2\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що останній офіційно працевлаштований, разом з тим має мінливих дохід, інших дітей на його утриманні немає, проте батьки відповідача є непрацездатними особами пенсійного віку. Суд критично відноситься до твердження позивача, що відповідач має високий неофіційних дохід, оскільки воно не підтверджене жодними доказами. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов\~ про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню, а аліменти підлягають стягненню з відповідачав твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не вважає таке стягнення аліментів на утримання дитини виходом за межі позовних вимог, оскільки мінімальний розмір аліментів на утримання дитини чітко встановлений законом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вирішення питання судових витрат. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, в дохід держави з відповідача підлягає стягненню 640 грн. 00 коп. У відповідності до\~ст. 367 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial