Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника та позивач [PERSON] звернулись до суду з тих підстав, що 20 листопада 2010 року о 17.40 год. на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка відповідач [PERSON] під час керування автомобілем ВАЗ 2110 д/н [NUMBER], належним відповідачу [PERSON], допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2110 р/н [NUMBER] від керуванням позивача [PERSON] Винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] Внаслідок події позивачам була заподіяна матеріальна та моральна шкоди. Зокрема, матеріальна шкода складається з наступного. З урахуванням відшкодування з боку страхової компанії, залишились невідшкодованими суми в розмірі 13891,52 грн.: невідшкодовані страховою компанією витрати на лікування, пошкоджені будівельні матеріали, пошкоджений одяг позивача [PERSON], вартість викраденого з місця ДТП телефону. Крім того, позивачам внаслідок ДТП завдана моральна шкода, яка полягає спричиненні фізичного болю та страждань, перебуванні у стресовому стані, необхідності лікуватись, зміні способу життя. Позивач [PERSON] тривалий час була обмежена в русі, лікувалась. Просили стягнути зі страхової компанії НАСК «Оранта» на користь кожного з позивачів по 2550 грн. відшкодування моральної шкоди. Також стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 13891,52 грн., моральну шкоду в сумі 17450 грн., на користь позивача [PERSON] - моральну шкоду в сумі 17450 грн., а також стягнути судові витрати по справі. У подальшому під час розгляду справи представник позивача [PERSON] уточнював та змінював позовні вимоги, з якими у судовому засіданні погодився позивач [PERSON] В остаточній редакції просив стягнути зі страхової компанії на користь позивачів моральну шкоду у раніше заявленому розмірі, а також - на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 5834,91 грн. Розмір матеріальної шкоди на користь [PERSON] зменшив до 13450,73 грн. В частині стягнення судових витрат доповнив вимогою про стягнення на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. Суму заявленої матеріальної шкоди в розмірі 13450,73 грн. визначив з наступного: 3800 рос.руб. або 938,60 грн. - витрати за договором від 2 січня 2011 року у вигляді витрат послуг на евакуацію, завантаження на вивантаження пошкодженого автомобілю позивачів; 11100 рос.руб.або 2741,70 грн. - витрати за договором від 20 листопада 2010 року - за послуги таксі; 12470 рос.руб. або 3146,78 грн. - за договором від 2 січня 2011 року за стоянку автомобіля; франшиза в сумі 510 грн.; пошкоджені речі на суму 2766,40 грн.; 1285 грн. - вартість мобільного телефону; 1167,49 коп. - вартість придбаних будівельних матеріалів; витрати на проїздні квитки до санаторіїв - 349,84 грн., 222 рос.руб. або 54,83 грн., 1784,20 рос.руб. або 440,69 грн., 100 рос.руб. або 24,70 грн., 100 рос.руб. або 24,70 грн. Представник [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю і суду пояснила, що позовні вимоги повністю необґрунтовані. Зокрема, доказом про вартість пошкодженого одягу є довідка фізичної особи-підприємця, яка не є експертом та не може визначити вартість пошкодженого одягу. В протоколах огляду факт пошкодження речей не відображений. Не підтверджено доказами наявність у потерпілої на час події мобільного телефону та факт його викрадення у рапорті працівника ДАІ. Невідшкодована страховою компанією матеріальна шкода в сумі 13891,52 коп. розрахунками та доказами не підтверджена. Позовні вимоги про стягнення з відповідачів по 17450 грн. моральної шкоди також доказами не підтверджені, порядок їх солідарного чи пропорційного стягнення не визначений. Позивачі повинні були ці витрати заявити та отримати від страхової компанії. Транспортні витрати в національну валюту України не переведені. Крім того, до [PERSON] відсутні підстави для стягнення з нього будь-якої шкоди через відсутність його вини. В частині витрат на правову допомогу також вважає їх заявленими безпідставно, бо представник [PERSON] не є професійним адвокатом, а правову допомогу повинні надавати виключно захисники, які здійснюють адвокатську діяльність. Представник ВАТ НАСК «Оранта» суду пояснив, що 22 листопада 2010 року [PERSON] подав заяву про настання страхового випадку - ДТП 20 листопада 2010 року. Потім, 23 листопада 2010 року до страхової компанії звернувся [PERSON] з заявою про пошкодження автомобіля та отримання [PERSON] тілесних ушкоджень. НАСК «Оранта» сплатила [PERSON] страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль в сумі 37732,91 грн. та 12273,70 грн. відшкодування за лікування. В частині відшкодування моральної шкоди позивачі до страхової компанії не звертались. Максимальний ліміт такої відповідальності для страхової компанії складав 2550 грн. Крім того, просив при винесенні рішення в цій частині врахувати те, що тяжкість ушкоджень у позивачів різна, тому і ступінь моральних страждань різниться. За наведених обставин підстави для стягнення максимального розміру моральної шкоди на користь обох позивачів відсутні. В частині стягнення з компанії матеріальної шкоди на користь позивача [PERSON] з позовом не згодні, бо між ними відсутні договірні правовідносини, [PERSON] на протязі трьох років після події не звертався до них з заявою про її відшкодування, тому підстави для її задоволення за рахунок страхових виплат відсутні. Заслухавши пояснення представників сторін, позивача [PERSON], дослідивши матеріали даної справи та матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року близько 17.30 год. на 346 км автодороги Київ-Суми-Юнаківка Сумського району сталось зіткнення автомобіля ВАЗ 21101 р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля ВАЗ 2110 р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Внаслідок події постраждало шестеро осіб (ЖРЗПЗ, а.с.1). В тому числі, водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: «ЗТГК. Забій грудної клітини. Забій грудного відділу хребта. Забій правої легені. Больовий синдром. Травматичний шок 1-2 ступеня. Садна в області лоба». Дані тілесні ушкодження кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження (ЖРЗПЗ,а.с.27). Пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: «ЗЧМТ. Струс головного мозку, Забій - підшкірна гематома області лоба. Забій грудної клітини справа, правої кісті. Садна лоба». Дані тілесні ушкодження кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, та легкі тілесні ушкодження (ЖРЗПЗ, а.с.28-29). Крім того, у подальшому у неї виявлений перелом остистого відростка хребця зі зміщенням як наслідок закритої травми шийного відділу (спр.,а.с.24-25,32). За наслідками перевірки інспектора дізнання ДАІ, в діях водія [PERSON] виявлені порушення п.11.2, 14.2 «в» Правил дорожнього руху: п.11.2 - нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини; п.14.2 «в» - перед початком обгону водій повинен переконатись у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані. В порушенні кримінальної справи за даним фактом було відмовлено за відсутністю складу злочину, передбаченого ст.286 КК України, відносно водія [PERSON] складено протокол про адмінправопорушення, передбачене ст.124 КупАП (ЖРЗПЗ, а.с.31). Постановою суду [PERSON] було притягнуто до адімнвідповідальності за даною статтею та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (спр., а.с.10). Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 листопада 2010 року, на місці події виявлені транспортні засоби, сліди колес, осипання ґрунту, скла і пластмас, а також розливання ГММ (ЖРЗПЗ, а.с.15). Протоколами огляду транспортних засобів встановлені пошкодження обох автомобілів (ЖРЗПЗ, а.с.17-18). Водій [PERSON] керував автомобілем, належним [PERSON], на підставі права на керування, вказаного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована відповідно до полісу №ВЕ/1807056 у Сумському відділенні ВАТ НАСК «Оранта» (ЖРЗПЗ, а.с.25). Після події позивач [PERSON] лікувалась стаціонарно та амбулаторно, витрачала кошти на придбання медикаментів. (спр.,а.с.11, 14-16,18-43). З цього приводу страховою компанією НАСК «Оранта» на її користь сплачене страхове відшкодування в сумі 12273,70 грн. (а.с.54). Крім того, сплачене страхове відшкодування за пошкодження автомобіля в сумі 37732,91 грн. (а.с.53). Виходячи з позовних вимог, позивачем заявлені до відшкодування витрати на проїзд до місця санаторного лікування та у зворотньому напрямку. При їх вирішенні суд виходить з того, що після події позивачу [PERSON] було рекомендоване відновлення здоров'я у санаторіях у 2011 та у 2013 роках. Лікування призначене у зв'язку з ушкодженням здоров'я від ДТП (а.с.44,46-51). На проїзд до санаторіїв «Побєда» та «Електроніка» [PERSON] витрачені кошти на придбання залізничних квитків. Загальна сума цих витрат разом з обов'язковим страхуванням складає 349,84 грн. (а.с.45) та 2206,20 рос.руб. (а.с.45,52). Дані витрати, які не враховані страховою компанією, підлягають стягненню з винної особи. При цьому стягнення витрат у російських рублях за рішенням суду повинно бути здійснене у національній валюті України - гривні. При переведенні цих витрат суд виходить з курсу Національного Банку України станом на час прийняття рішення - на 28 травня 2014 року, який складає 3,4182 рос.руб. за 10 грн. (349,84 грн. + 2206,20 рос.руб. (2206,20 : 3,4182) = 349,84 + 645,43 грн.. = 995,27 грн.). Крім того, під час події було пошкоджено одяг [PERSON], а саме, він був забруднений та розрізаний, що підтверджується наявністю у потерпілої рваних ран, фактом госпіталізації та надання допомоги. Наданий позивачем доказ у вигляді довідки від 27 листопада 2010 року від приватного підприємця про ринкову вартість аналогічних речей (а.с.57) суд приймає до уваги, оскільки наведені у довідці ціни відповідають ринковим цінам на території України, не є завищеними. Одяг було пошкоджено внаслідок неправомірних дій водія автомобіля, винного у ДТП, тому вимоги щодо стягнення вартості нового аналогічного одягу є обґрунтованими. Відповідачами не надано доказів на спростування даного доказу позивача. За наведених обставин сума у розмірі 11200 руб. підлягає задоволенню (11200 рос.руб. : 3,4182 = 3276,58 грн.). Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення вартості втраченого під події мобільного телефону на суму 1285 грн. (а.с.58-60) задоволенню не підлягають, оскільки факт його втрати та можливої крадіжки не доводить, що ці дії вчинені відповідачами, а не іншими особами. Крім того, відповідач [PERSON] та його пасажири також отримали тілесні ушкодження, їм надавалась медична допомога, тому вважати, що зникнення мобільного телефону сталось з їх вини підстави відсутні. Позивачами заявлені вимоги щодо стягнення вартості будівельних матеріалів в сумі 1167,49 грн., які ними були придбані у магазині «Віста» м. Суми в день події (а.с.17). Ніяких даних при огляді місця події та фіксації слідів, згідно протоколів, будь-яких предметів на місці зіткнення немає. За наведених обставин, доказів про перебування цих будівельних матеріалів в автомобілі під час ДТП суду не надано, ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оцінюючи позовні вимоги, що витікають з витрат на евакуацію, завантаження та вивантаження пошкодженого автомобілю позивача, його стоянку та витрати за послуги таксі, про що надані договори, рахунки та акти, суд виходить з наступного. Витрати за договором №1 від 2 лютого 2011 року в сумі 3800 рос.руб.(а.с.88-97) полягають у витратах на евакуацію, завантаження та вивантаження автомобілю. Внаслідок події автомобіль позивачів було пошкоджено і вартість відновлювального ремонту перевищувала ринкову вартість автомобілю (а.с.53). За наведених обставин була потреба в його завантаженні, евакуації до місця проживання позивачів та вивантаженні. Тому витрати в сумі 3800 рос.руб підлягають задоволенню (3800 рос.руб. : 3,4182 = 1111,70 грн.). Витрати за договором № 316 від 20 листопада 2010 року в сумі 11100 рос.руб. у вигляді витрат за послуги таксі задоволеною не підлягають з наступних підстав. Подія трапилась 20 листопада 2010 року близько 17.40 год. на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка у Сумському районі. Потерпіла була доставлена до лікарні в м. Суми, де перебувала декілька днів. Договір датований 20 листопада 2010 року. В цей день після ДТП договір не міг бути укладеним. Тому всі рахунки, акти та інше, що витікає з сумнівного правочину не можуть бути підставою для стягнення цих витрат. Крім того, лікарських рекомендації щодо поїздок [PERSON] до м. Суми і у зворотньому напрямку саме на таксі також немає. Витрати за договором №2 від 2 січня 2011 року на суму 12740 рос.руб. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Дані витрати полягають у необхідності перебування пошкодженого автомобіля на стоянці з часу його евакуації. Автомобіль було евакуйовано до м. Суджа 2 січня 2011 року і перебував він на стоянці до 31 грудня 2011 року (а.с.131-144). Підлягають задоволенню витрати на стоянку автомобіля з часу його евакуації з 2 січня 2011 року і до моменту зарахування на рахунок [PERSON] страхової суми відшкодування його вартості (а.с.5) - до 16 серпня 2011 року включно. Подальше збереження проводилось на розсуд власника, тому відповідачі майнової відповідальності за це нести не повинні. Сума відшкодування становить 7945 рос.руб. (7945 рос.руб. : 3,4182 = 2324,32 грн.). Позовні вимоги в частині відшкодування франшизи задоволенню не підлягають, оскільки позивачі не перебувають у договірних правовідносинах зі страховою компанією. Вирішуючи питання щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 5834,91 грн. на користь позивача [PERSON] з НАСК «Оранта» суд враховує наступне. Після події [PERSON] лікувався амбулаторно, перебував на лікарняному (а.с.12-13,78-79). У лютому 2011 року йому було рекомендоване санаторне лікування у зв'язку з захворюванням після ДТП 20 листопада 2010 року (а.с.81-82). На санаторному лікуванні в санаторії «Побєда» він перебував з 25 лютого по 17 березня 2011 року. Сплачена ним доплата до вартості путівки складає 23310 рос.руб (а.с.83-84). На проїзд до місця лікування ним витрачені кошти в сумі 349,84 грн. та 1115 рос.руб. (а.с.86-87) (349,84 грн. + 1115 рос.руб. + 23310 рос.руб. = 349,84 грн. + 24425 рос.руб. (24425 : 3,4182) = 349,84 грн. + 7145,57 грн. = 7495,41 грн). Дані витрати потерпілого підлягають повному відшкодуванню. При цьому суд виходить з того, що [PERSON] в межах визначеного законом строку не подав до страхової компанії заяви про відшкодування понесених матеріальних витрат, але має право заявити їх до винної особи в межах загального строку позовної давності. При вирішенні питання щодо стягнення заподіяної моральної шкоди на користь позивачів у загальній заявленій сумі по 20 тис.грн. на користь кожного з позивачів суд виходить з наступного. Внаслідок події позивачі пережили стрес, фізичний біль та моральні страждання, заподіяна шкода здоров'ю, що призводить до постійного лікування. Змінився спосіб їх життя, витрачені час та кошти на відновлення за захисту своїх прав. Тобто, позивачам внаслідок ДТП заподіяна моральна шкода. При визначенні її розміру суд враховує фактичні обставини справи, тяжкість тілесних ушкоджень кожного окремо, термін лікування. За наведених обставин загальний розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивач [PERSON] суд визначає у сумі 8 тис.грн., на користь позивача [PERSON] - у сумі 2 тис.грн. Стягнення моральної шкоди покладається на ВАТ НАСК «Оранта» в межах ліміту страхової відповідальності, сума за межами ліміту покладається на винну особу. При вирішенні питання щодо того, на кого з відповідачів і у якому порядку повинні бути покладені стягнення, суд враховує положення ст.ст.1187, 1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Такою особою у даному випадку є відповідач [PERSON], який на законних підставах керував автомобілем, належним відповідачу [PERSON] Тому вся відповідальність за спричинену шкоду, не відшкодовану страховою компанією повинна бути покладена на нього. В частині стягнення витрат [PERSON] на правову допомогу суд виходить з того, що представник здійснює правову допомогу відповідно до укладеного договору, є особою, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець у сфері права. Суд враховує складання цією особою процесуальних документів та особисту присутність у неодноразових судових засіданнях. Заявлена сума відповідає обсягу роботи і підлягає стягненню в повному обсязі. Питання стягнення судових витрат вирішене відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial