Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.05.2018р звернувся до суду з дійсною позовною заявою, вказуючи, що йому на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстровані його сини [PERSON] та [PERSON], відповідачі у справі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі з 2016 року в належній йому квартирі не проживають, особистих речей не зберігають, добровільно виписатися з квартири не бажають.Зазначає, що на теперішній час він бажає розпорядитися своєю власністю, однак прописані в ній відповідачі не дають такої можливості. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] вимоги позовної заяви визнали цілком, та надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримав свій позов, а відповідачі його повністю визнали. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва на право власності на житло від 29.04.1993р позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки без дати та №б/н, виданої КП «Служба єдиного замовника» м.Краматорська Донецької області, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], його дружина [PERSON], та їх сини [PERSON], [PERSON] З наданого Акту від 29.05.2018р про підтвердження факту не проживання, складених КП «Служба єдиного замовника м.Краматорська», вбачається, що за вищезазначеною адресою відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані, однак, не проживають з лютого 2016р по теперішній час. Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі не проживають з лютого 2016 року по теперішній час. Також, відповідачі позовні вимоги визнали у повному обсязі, у зв'язку з чим, їх слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved