Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач 13.11.2015 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2009р. помер [PERSON] який доводиться дідом позивача по батьковій лінії, який при житті являвся власником будинковолодіння №8 по вулиці Черешневій у с.Волиця, Пустомитівського району Львівської області та двох земельних земельних ділянок площею 0,0751 гаю та 0,2688 га., обидві з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] 07.11.2001р. склав заповіт, який посвідчений секретарем Чишківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №49, за яким все належне йому майно, заповів позивачу. Станом на даний час заповіт не змінений і нескасований.. Позивач вказує, що на момент смерті спадкодавця, він постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідками №765 від 12.06.2015 року та №1116 від 25.08.2015р. видані Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Про свою відмову від права на спадкування у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України позивач не заявляв і від свого права на спадкування не відмовлявся. Таким чином, зважаючи на постійне проживання із спадкодавцем на момент його смерті, позивач вважає, що він фактично прийняв спадщину та набув право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Проте оформити право власності на успадковане майно через нотаріальну контору не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок. З цих підстав просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на зазначений житловий будинок. У судове засідання позивач не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка мати позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву, завірену в нотаріальному порядку секретарем вконкому про визнання позову, справу просить слухати у її відсутність. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. З»ясувавши повно та всебічно обставини справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 27.11.2009 року помер [PERSON], про що зроблено актовий запис № 38, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1СГ № 197985, виданим Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 01.12.2009 року. Встановлено, що [PERSON] постійно до дня смерті проживав у належному йому житловому будинку № 8 по вул.Черешневій в с.Волиця, Пустомитівського району Львівської області. На день смерті разом з ним постійно проживав внук [PERSON], [INFO] З довідок №765 від 12.06.2015р. та №1116 від 25.08.2015р. виконкому Чишківської сільської ради Пустомитівського району слідує, що за спадкодавцем [PERSON] рахується житловий будинок №8, по вул. Черешневій в с.Волиця, Пустомитівського району Львівської області. 07.11.2001р. [PERSON] склав заповіт, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем Чишківської сільської ради Пустомитівського району та зареєстрований в реєстрі за № 49. Батько позивача [PERSON] помер ще 20.11.1990 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-СГ №464785 виданого 20.11.1990 року Чишківською с\\р, актовий запис №29. З технічного паспорту, складеного 30.06.2015 р. на житловий будинок №8 по вул. Черешневій в с. Волиця, Пустомитівського району Львівської області слідує, що за даною адресою знаходиться збудований у 1960 житловий будинок загальною площею 40,3 кв.м. житловою площею 25,5 кв.м., допоміжною 14.8 кв.м, з приналежними до нього будівлями. Таким чином судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], проживав у с. Волиця та являвся власником житлового будинку №8 з допоміжними будівлями, який при житті не оформив за собою право власності на дане нерухоме майно, так як помер. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Судом встановлено, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON], який прийняв в порядку спадкування належний померлому житловий будинок з господарськими будівлями, тобто набув права власності на дане майно, але не може оформити право власності на успадковане майно із-за відсутності правовстановлюючих документів. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, тому суд, з рахуванням встановлено вважає, що позивач потребує захисту невизнаного його прав власності на успадковане майно.

Outcome: approved