overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] від імені та в інтересах якого діє [PERSON] звернувся в суд з позовом до Філії Підгаєцький райавтодор дочірнього підприємства Тернопільський облавтодор Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення заборгованості по заробітній платі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник відповідача без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.115\~Кодексу законів\~про працю\~України (далі\~ КЗпП\~України) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач з 12 березня 2018 року і по даний час перебуває у трудових відносинах із відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 01 вересня 2006 року. \~ \~ \~ \~Із довідки про заборгованість перед працівником станом на 01 серпня 2019 року виданої відповідачем за вих.№137 від 21 серпня 2019 року видно, що заборгованість по виплаті заробітної плати відповідача перед позивачем з січня по липень 2019 року включно, становить 16375,45 грн. \~ \~ \~ \~Вказана заборгованість по заробітній платі станом на день розгляду справи в суді, відповідачем добровільно не сплачена, що підтверджено представником позивача в судовому засіданні та не заперечено відповідачем. \~ \~ \~ \~За наведених вище обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~В силу ст.141 ЦПК України стягнути із відповідача в доход держави судовий збір в сумі 1921 грн. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого діє адвокат [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить, уточнивши позовні вимоги, стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої шкоди внаслідок невиконання договірних зобов»язань по договору позики в сумі 18631,20 грн. Позов мотивує тим, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 03.12.2015 року стягнуто з відповідача на його користь 4000 доларів США, що еквівалентно 86960,00 грн. та 3 % від суми боргу 120 доларів США, що еквівалентно 2608,80 грн. Про забезпечення даного позову ухвалою Буського районного суду 13.10.2015 року був накладений арешт на земельну ділянку площею 0.10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою:м.Буськ, вул.Паркова,17 Львівської області, яка належить на праві власності боржнику [PERSON]. 10.04.2017 року дана земельна ділянка на аукціоні торгів була реалізована і кошти поступили на рахунок Буського відділу ДВС. У зв»язку з тим, що курс гривні знецінений просить стягнути з відповідача курсову різницю в розмірі 18631,20 грн. В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги, справу просив розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала заяву про те, що з уточненими позовними вимогами про стягнення з неї курсової різниці в розмірі 18631,20 грн. згідна, справу просить слухати без її участі. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач визнала позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє [PERSON], звернувся до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 жовтня 2004 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1136. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з початку 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, а в подальшому у позивача виникли відносини з іншою жінкою, внаслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем стало суперечити його інтересам. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, строк для примирення сторін просив не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала, строк на примирення з позивачем просила не надавати. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 19 жовтня 2004 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1136 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 лютого 2011 року). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу відповідачем, яка у своїй заяві просить її прізвище «[PERSON]» залишити без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені якої діє адвокат [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок приниження честі і гідності в сумі 5000 грн. Позов мотивує тим, що 19.12.2016 року на загально-шкільних батьківських зборах Соколянської школи Буського району Львівської області в присутності педагогічного колективу і батьків учнів школи відповідачка [PERSON] офіційно безпідставно звинуватила, що вона не може працювати і знаходитись в даній школі серед дітей, так як хворіє небезпечною хворобою ВІЛ/СНІД. Дані звинувачення є безпідставними, оскільки згідно висновку лікувального закладу Буської ЦРЛ № 1708 і № 1709 від 30.12.2016 р. вбачається, що вона на диспансерному обліку в лікаря-інфекціоніста і лікаря-дерматовенеролога в Буській ЦРЛ по діагнозу ВІЛ/СНІД не перебуває і не перебувала. Дані безпідставні звинувачення викликали в неї значний емоційний стан та нервові напруження, що відобразилось на погіршенні її здоров»я. Тому просить стягнути з винної особи за завдані їй страждання, моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 гривень. В судове засідання позивач не з»явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоч була належним чином повідомлена про місце і час слухання справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отриманого нею 13.04.2017 р., 20.04.2017 р., відношення до позову не надала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід частково задоволити, оскільки з витягу з протоколу № 2 загальношкільних батьківських зборів від 19 грудня 2016 року вбачається, що від [PERSON], бабусі учениці 2 класу прозвучала заява про те, що працівниця їх школи [PERSON] хворіє на СНІД та зазначила, що [PERSON] не може знаходитись серед дітей і працювати в школі. З довідок Буської ЦРЛ від 30.12.2016 р. № 1708, 1709 вбачається, що [PERSON] на диспансерному обліку в лікаря-інфекціоніста і лікаря-дерматовенеролога в Буської ЦРЛ по діагнозу ВІЛ/СНІД не перебуває і не перебувала. Згідност.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, суд враховує те, що відповідач проти позову не заперечила, однак вважає, що з відповідача слід стягнути 2000 гривень моральної шкоди. Крім того, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. 00коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якої діє представник позивача адвокат Сенкевич В.І., звернулася 06 грудня 2017 року до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю агрооб`єднання фермерських господарств «Еліта» про стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції. З позовної заяви вбачається, що позивачці на підставі державних актів на право власності на землю серії ІІ ПЛ №059049 від 06.12.2000 р. та серія ІІ-ПЛ №059041 від 03.11.2000 р. належать земельні ділянки площею 2,45 га та 3,16 га відповідно, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. 03 січня 2008 року були укладені договори оренди на зазначені земельні ділянки між позивачкою та відповідачем. ТОВ «АФГ «Еліта» протягом 2014 року використовувало дані земельні ділянки, що підтверджується довідками із Малобакайської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. В свою чергу, незважаючи на використання відповідачем належних позивачці земельних ділянок орендна плата за 2014 рік сплачена не була. Відповідно до п.4.1 договорів оренди землі (з врахуванням внесення змін додатковою угодою) за користування вказаною земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю кожного року орендну плату в розмірі 3% від вартості земельної ділянки. Згідно до п. 4.2 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. З огляду на індекси інфляції з січня 2008 року по квітень 2015 року орендна плата за 2014 рік відповідно до договорів оренди землі становить 756,12 грн * 2,361 індекс інфляції за даний період = 1785,19 грн. Пунктом 4.11 Договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від прострочення суми за кожен день прострочення. Відповідно до наведених позивачем розрахунків суми пені загальна пеня за договором складає 472,26 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач, [PERSON]. (відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.09.2015 року змінене прізвище [PERSON] на дошлюбне - [PERSON]), звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що між позивачем та відповідачем 23.07.2010 року укладено шлюб. В шлюбі народилася донька - [PERSON] 2010 року народження, яка перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач прохає суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, чого не виконує відповідач. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 23.07.2010 року сторони уклали шлюб, який розірвано рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.09.2015 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] 2010 року народження. Судом також встановлено, що дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні матері, позивача по справі. Відповідач офіційно працює охоронцем в ТОВ «АТБ-маркет», отримує близько 2 300 грн 00 коп. заробітної плати на місяць, проте матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивача та дитину в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд вважає, що стягнення аліментів слід почати з 13.10.2015 року, оскільки аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам ст. 191 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] від свого імені та від імені [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду про визнання права власності в рівних частинах на земельну ділянку, площею 7.9340 га, яка при житті належала їх матері [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування. Свої доводи обґрунтовує тим, що їх померлій матері [PERSON] на підставі розпорядження Уманської райдержадміністрації від 22 березня 2004 року №83 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,9340 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Текучанської сільської ради Уманського району Черкаської області. 24 березня 2004 року [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧР №001655. Після смерті матері позивачі фактично прийняли спадщину. Позивач [PERSON] від свого імені та від імені [PERSON] звернувся до Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак, постановою державного нотаріуса від 19 серпня 2014 року позивачам було відмовлено у рівних частках у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх матері [PERSON] у зв'язку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю, а саме через закреслення у ньому ім'я власника земельної ділянки. Встановити право власності на земельну в порядку спадкування іншим шляхом позивачі позбавлені можливості, а тому вимушені звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Сільський голова Текучанської сільської ради на адресу суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: матері позивачів [PERSON], яка померла [INFO] на підставі розпорядження Уманської райдержадміністрації від 22 березня 2004 року №83 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,9340 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Текучанської сільської ради Уманського району Черкаської області. 24 березня 2004 року [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧР №001655. Після смерті матері позивачі фактично прийняли спадщину. Постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори від 19 серпня 2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв'язку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю, а саме через закреслення у ньому ім'я власника земельної ділянки, проти задоволення позову відповідач не заперечує, а тому суд вважає, що у справі мається достатньо доказів для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.328 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року ''Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ'', перехідних положень Земельного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] Вікторорич звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки до [PERSON] посилаючись на те, що сторони знаходяться в шлюбі з 01 вересня 2007 року, зареєстрованого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 512. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, подружні відносини припинено та не ведеться спільне господарство. Тому, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги, зазначенні у позовній заяві, визнала повністю. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 01 вересня 2007 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 512 (свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 083490, видане 01.09.2007 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КГ № 046380 від 12.02.2008 року). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оскільки подружні відносини між сторонами припинено, надії на збереження сімї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розлученні обґрунтовані, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] Віктороричем та [PERSON]. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить продовжити строк для прийняття спадщини за заповітом у нотаріальній конторі, оскільки пропустила визначений законом шестимісячний строк з поважних причин. Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на мотиви, наведені у позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області позовні вимоги позивача визнав та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено наступне. Матеріалами справи встановлено, що 12 жовтня 2011 року померла [PERSON],\~ що підтверджуються свідоцтвом про смерть від 13 жовтня 2011 року серії І-ИД № 127639.\~ День її смерті є часом відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору з поважних причин. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати\~ позивач просить залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Бурдяківської сільської рада про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом на майно після смерті [PERSON], що складається із домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1,37 га, що знаходиться на території Бурдяківської сільської ради Борщівського району, строком два місяці, вказуючи, що [PERSON] пропустив строк з поважних причин, оскільки перебував і перебуває за кордоном. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача Бурдяківської сільської ради в зал судового засідання не з'явився, від нього поступила письмова заява в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. [INFO] в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане Бурдяківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). Після її смерті відкрилася спадщина і право на спадкування виникло в [PERSON], на підставі заповіту від 08.09.2010 року, посвідченого секретарем Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області та зареєстрованого в реєстрі за № 53, яким [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] Спадкове майно складається із домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №882421, та земельної ділянки площею 1,37 га, що знаходиться на території Бурдяківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту серії ЯА №020419. 23 січня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу по питанню оформлення спадщини на майно покійної [PERSON], однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням строку прийняття спадщини (відмова приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу №61/01-16 від 23.01.2014 року). Враховуючи, що [PERSON] 12 вересня 2013 року у Генеральному консульстві України в Неаполі (Італія) посвідчив заяву про прийняття спадщини, однак під час посвідчення було допущено помилку і тому строк подання заяви в нотаріальну контору було пропущено. Враховуючи дані обставини, а також, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, суд вважає причини пропущення строку прийняття спадщини поважними, а тому [PERSON] слід надати додатково два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved