Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.07.2019 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у виді 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.04.2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2014 з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. щомісяця. Зазначила, що на даний час дитина потребує більших коштів на утримання, оскільки зростають ціни на продукти харчування, одяг, витрати на її навчання і розвиток, оскільки дитина має здібності та бажання різносторонньо розвиватися, відвідувати гуртки, секції, позакласні заняття. Все це потребує додаткових коштів. За таких умов позивач вважає, що донька практично знаходиться на її утриманні, оскільки на сьогоднішній день сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дитини, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру. Позивач зазначає, що відповідач хоч на цей час офіційно не працює, але має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки періодично їздить на заробітки до Польщі, інших утриманців не має. Оскільки згідно з чинним законодавством навіть мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що, починаючи з липня 2019 року становить 1059 грн., відповідач не виконує обов`язки щодо матеріального утримання дитини у встановленому законом розмірі. Ухвалою від 19.08.2019 відкрито провадження у справі, та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в викликом (повідомленням) сторін. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку /а.с.23, 35, 42, 43/, але в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Позивач в судове засідання не з`явилася, довіривши представництво своїх інтересів в суді [PERSON] /а.с.18/. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.36/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін, в тому числі й відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши письмові матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Так судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.04.2011 року /а.с.8/, мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 600 гривень щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.10/. Підстави зміни розміру аліментів зазначені у ч.1 ст.192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні спору, суд враховує, що позивачем не надано суду доказів зміни матеріального становища відповідача з моменту первісного стягнення аліментів - з 27.03.2014 року, зокрема щодо збільшення його доходів. Відповідач також не подав відзив на позовну заяву, не скористався своїм правом на захист, не з`явився до суду, не надав доказів свого матеріального стану. Разом з тим, суд вважає, що не підлягає сумніву посилання позивача на зростання вартості життя з часу ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, в тому числі і витрат на утримання дитини. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 01 січня 2019 року становив 2027 грн., з 01 липня 2019 року (час звернення з позовом до суду) - 2118 грн. Судом встановлено, що на цей час відсоток аліментів, які стягуються з відповідача згідно з рішенням суду щомісячно у розмірі 600,000 грн., становить всього 28,33 % від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленому державою станом на 01 липня 2019 року - 2118 грн., що на думку суд є недостатнім для належного утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вирішуючи вимоги щодо зміни способу стягнення, суд враховує, що позивач зазначає, а відповідач не заперечував той факт, що він є непрацездатним. Отже має можливість працевлаштуватися, та отримувати стабільну заробітну плату, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у частці до його заробітку (доходу). Суд вважає, що всі зазначені позивачем обставини є підставою до зміни способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з твердої грошової суми на частку від доходів відповідача, та збільшення їх розміру до 1/4 частки всіх видів доходів. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з правовим обґрунтуванням позивача щодо можливості збільшення аліментів в тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення, оскільки за змістом ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При цьому суд враховує, що відповідач жодного доказу проти заявлених позивачем вимог не надав. Отже, оскільки згідно з вищенаведеними нормами чинного законодавства позивач, з якою мешкає дитина, має право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому у справі, де позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved