Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], в інтересах якого діє батько [PERSON], треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про виселення. В своїй заяві посилався на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 08.06.2007 року уклали кредитний договір №CVVPGA00000007, відповідно до у умов якого [PERSON] зобовязався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 49725,40 доларів США, строком до 07.06.2017 року, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 08.06.2007 року укладено договір іпотеки № CVVPGA00000007, відповідно до умов якого іпотеко давці надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 49,70, житловою площею 27,20 кв.м, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів, буд.9 а, кв. 7. Майно належить вказаним особам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності. Свої зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. [PERSON] у порушення норм закону та умов договору, зобов`язання за Кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 27.06.2012 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 49,70, житловою площею 27,20 кв.м, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів, буд.9 а, кв. 7, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вище вказані обставини підтверджуються письмовим повідомленнями. Таким чином, Відповідач та усі інші мешканці підлягають виселенню з квартири розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів, буд.9 а кв. 7. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Також, договором іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Просив виселити [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає у квартирі (предмет іпотеки), розташованої за адресою: м. Чернівці, вул.Ентузіастів, буд.9 а кв. 7. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Також пояснила, що рішенням суду від 14.10.2013 року іпотекодавці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були виселені зі спірного приміщення та в подальшому зареєстрували в квартирі дитину. Відповідач [PERSON], в інтересах якого діє батько [PERSON], третя особа [PERSON] в судове засідання не зявились повторно, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином повістками, про поважні причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Представник Служби у справах дітей в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в матеріалах справи наявний лист про слухання справи у їх відсутності, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини (а.с. 58). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що 08.06.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого виступає ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVPGA00000007, за умовами якого Банком видано Позичальнику кредитні кошти в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими Договором (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором між Банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки від 08.06.2007 року № № CVVPGA00000007, який 08.06.2007 року посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 4266, згідно умов якого іпотеко давці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 49,70, житловою площею 27,20 кв.м, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Ентузіастів, буд.9 а, кв. 7 (а.с.8-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а за приписами ст. 615 цього ж кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.04.2012 року Шевченківський районний суд м. Чернівці по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалив рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за договором №CVVPGA00000007 від 08.06.2007 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 27.06.2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці змінено, а саме зазначено способом реалізації предмета іпотеки продаж ПАТ КБ «ПриватБанк» квартири [ADDRESS], з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 12-15). 14.10.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці винесено рішення яким виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири № 7 будинку № 9А по вул. ентузіастів в м. Чернівці (а.с. 60-61). Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» від 20.11.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] та з 16.09.2014 року [PERSON], [INFO] (а.с. 62). Тобто, іпотекодавці в порушення норм закону та вимог п. 18.12 договору іпотеки без згоди Банку зареєстрували у квартирі малолітнього [PERSON], 19.08.2014 року. Відповідно до ст. 29 ч. 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.10.2013 року батька малолітнього [PERSON] [PERSON] виселено з квартири [ADDRESS]. 16.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надіслав відповідачу вимогу про звільнення квартири в місячний термін в звязку із зверненням стягнення на предмет іпотеки, які згідно реєстру відправлень 19.11.2015 року передано в Поштамт ЦПС № 1 ДД УДППЗ, що відповідає вимогам Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270 та вважається врученим адресату 19.11.2015 року (а.с. 18). Згідно з ч.3 ст. 109 Житлового кодексу УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 40 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 40 ч. 2 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам розяснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки позивачем були виконані усі вимоги, передбачені ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 Житлового кодексу УРСР для примусового виселення мешканців, а саме, наявне рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідачам було направлено повідомлення про добровільне виселення з житла, тому наявні правові підстави для виселення відповідача з квартири. Відповідно до Ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.03.2015 року «Вимоги закону про направлення мешканцям письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення не стосується виселення мешканців на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а стосується позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних поясненнях представника позивача, та всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Таким чином, суд вважає за необхідне виселити малолітнього [PERSON], 19.08.2014 року, в інтересах якого діє батько [PERSON], з квартири № 7, що знаходиться по вул. Ентузіастів, 9А в м. Чернівці. Стягнути [PERSON], який діє в інтересах малолітнього [PERSON], на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved