Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач 28.01.2020 року звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є стягнення з нього аліментів на її утримання, до досягнення 23 років, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач є її батьком і сплачував аліменти до досягнення нею повноліття відповідно до рішення суду. 07.01.2020 року позивач досягла повноліття, але продовжує навчатись на денному відділенні за спеціальністю «Міжнародні економічні відносини» в Університеті митної справи та фінансів (строк навчання з 2019 року по 2023 рік). Оплату за навчання вносить її мати [PERSON] , яка працює в бюджетній установі та отримує невеликі доходи. Сама позивач не має можливості сплачувати за своє навчання, оскільки навчається за денною формою, тому потребує допомоги батька до завершення навчання. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи. йог заробіток дає можливість надавати їй матеріальну допомогу, тому вона звертається до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьки позивача перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [PERSON] [INFO] народилась. (а.с.7,8). На даний час позивач [PERSON] є студенткою І курсу Університету митної справи та фінансів, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с.9-10,11), не працює, доходів не має. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців не має. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батька утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо визначення розміру аліментів суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який працює, має щомісячний дохід, інших утриманців не має, враховуючи те, що повнолітня донька, яка продовжує навчання, не працює, доходу не має, знаходиться на утриманні матері, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у погодженому сторонами розмірі. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved