Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.07.2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивував тим, що 11.07.2016 року між ним та [PERSON] досягнуто домовленості про надання їй позики в сумі 69245 гривень, які в подальшому позивач перерахував зі своєї платіжної картки на картку відповідачки. Відповідачка [PERSON] ухилилась від укладення договору позики чи надання позивачу відповідної розписки про отримання коштів. Таким чином, вона отримала та утримує кошти позивача без достатньої правової підстави, повертати їх в добровільному порядку відмовляється. Посилаючись на положення ст.1212 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 69 245 гривень, а також судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку, суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.07.2016 року [PERSON] здійснив перерахунок коштів у сумі 2803, 44 доларів США, що станом на дату здійснення банківської операції становило 69245 тисяч гривень, на картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджено квитанцією №Р24А106409566А18784 від 11.07.2016 року та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 19.06.2019 року (а.с.7,9 ). Як стверджує позивач, дана сума коштів була перерахована відповідачці у зв`язку з досягненням домовленості про надання їй позики. Проте, після отримання вказаної суми, відповідачка [PERSON] від укладення договору позики відмовилась, відповідну розписку про отримання коштів не надала, на письмову вимогу позивача від 07.06.2019 року про повернення коштів, не відреагувала (а.с.10-11). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, виходячи з установленої судом обставини відсутності укладеного між сторонами договору, суд приходить висновку про відсутність правової підстави (безпідставність) отриманої [PERSON] грошової суми, яку відповідачка зобов`язана повернути позивачу. Враховуючи вищенаведене, позов [PERSON] є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, а отже підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved