Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач 14.04.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 09.02.2013 року. Вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Він має роботу, працює в м.Одесі в Інтернет клубі оператором, отримує дохід щомісячно, отже може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Дитина часто хворіє, стоїть на обліку в Роздільнянській ЦРЛ з діагнозом «фебриальні судоми» та потребує постійного лікування, застосування медичних препаратів, що коштують дорого, але відповідач не надає коштів на її лікування. Просила суд стягнути з відповідача аліменти по 1250 гривень щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, пов'язані з її хворобою, у сумі по 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі, про що надала суду заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден сплачувати аліменти та нести додаткові витрати на дитину у розмірі, заявленому у позові, інших стягнень по виконавчим листам у нього немає, просив розглядати справу у його відсутності, про що надав суду заяву. Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяви позивача, відповідача, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 09.02.2013 року. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач - батько дитини, з сім'єю не проживає, та матеріальної допомоги доньці регулярно не надає. Суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачу допомогу на утримання дитини, оскільки є здоровим працездатним чоловіком, має роботу, отримує щомісячно доходи. Розмір аліментів суд встановлює, виходячи з матеріального становища сторін, принципів розумності та справедливості, а також враховує визнання позову відповідачем. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. Крім того, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення на її користь додаткових витрат на утримання дитини, пов'язаних зі станом її здоров'я, оскільки згідно виписки від 07.04.2016 року із медичної картки амбулаторного хворого, виданої Роздільнянською ЦРЛ, [PERSON], [INFO], страждає на фебриальні судоми та потребує постійного лікування та застосування препаратів, які коштують біля 526,25 грн. на місяць. Позивач не працює, бо здійснює догляд за дитиною до трьох років, сама не має можливості забезпечити дитину вказаними ліками. Суд вважає за можливе, враховуючи визнання позову відповідачем, стягнути на користь позивача по 500 гривень щомісячно до повноліття дитини, додаткових витрат на її утримання. Підлягають стягненню на користь держави з відповідача судові витрати, а саме: 551,20 гривен судового збору.

Outcome: approved