Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], 18.04.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 03.11.2014 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №11. Від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що їх сім'я розпалася. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Внаслідок чого з грудня місяця 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. В зв'язку з відсутністю дітей їх шлюб підлягає розірванню в органах РАЦСу, однак із-за того, що вона з 2016 року проживає та працює в Іспанії немає можливості довгий час перебувати в Україні. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Представник позивача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вказала, що після розірвання шлюбу позивач бажає залишити за собою прізвище «[PERSON]» . Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що з позивачем не проживає з 2016 року, оскільки вона виїхала за межі України. Намагалися порозумітися та зберегти шлюб, в зв'язку з чим він їздив до дружини у Іспанію, але проживши декілька місяців вони знову розійшлися. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2014 року (а.с.16). Від спільного проживання у сторін дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Внаслідок чого з грудня місяця 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved