Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся 08 серпня 2016 року до суду із вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ті обставини, що з відповідачем у справі він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року. Від спільного життя з відповідачем мають двох малолітніх дітей, сина, - [PERSON], [INFO], та доньку, - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили нещодавно, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя та те, якою повинна бути справжня сім'я. Спільні діти проживають разом з відповідачем. Спору про місце проживання дітей, ролі та способу прийняття участі у їх вихованні кожного із батьків, розподілу спільного майна подружжя, на даний час немає, вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище, взяте під час укладення шлюбу, - «[PERSON]». У зв'язку із неявкою сторін, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №321 від 19 липня 2008 року /а.с.5/. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина, - [PERSON], [INFO] /а.с.7/, та доньку, - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в заяві просила залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу, - «[PERSON]». Позивач стверджує, що вони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, мешкають окремо, поновлювати сімейні відносини не бажають. Спір про місце проживання спільних дітей, порядку участі у їх вихованні, розподілу спільного майна подружжя відсутній. Відповідач не заперечувала проти обставин, викладених позивачем у позовній заяві. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved