Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач 24 грудня 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей посилаючись на те, що 09.02.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки вони не проживають разом з червня 2011 року, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2006 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Позивач у своїй заяві зазначає, що спільного господарства сторони не ведуть з червня 2011 року. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну, то в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, відповідач є батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну, щомісячно з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved