Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач 12.09.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 01.07.2006року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №7. Зазначає, що під час сімейного життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 01.07.2008року народження, та син [PERSON] Фабян Антонович, 06.12.2014року народження. Стверджує, що сімейне життя у них не склалося. Відповідач зловживав спиртними напоями, у нетверезому стані вчиняв скандали, не цікавиться інтересами сімї та дітьми, не дбає про матеріальне забезпечення. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Більше трьох років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує лише формально. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем «Вйонцек», щодо винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 01.07.2006року Виконавчим комітетом Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №7. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 01.07.2008року народження, та син [PERSON] Фабян Антонович, 06.12.2014року народження. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб між сторонами серії І-СГ №356595 від 06.09.2018року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-СГ №590665 від 06.09.2018року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І СГ №432997 від 18.12.2014року. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між сторонами відсутні почуття любові та поваги, подружжя вже тривалий час (більше трьох років) разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов\~до переконання,\~що сімя\~сторін розпалась\~остаточно і\~зберегти її\~не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вищевказаних положень, визначених ст.113 СК України, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу, враховує волевиявлення позивача про залишення їй прізвища, на яке вона змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 704,80гривень.

Outcome: approved