Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 липня 2018 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 04 квітня 2006 року померла його баба, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарасівка, вул. Дружби, 111 та земельна ділянка площею 0,568 га, яка розташована в с. Тарасівка по вул. Дружби, 111, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки\~ правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку та житловий будинок, після смерті [PERSON], яка померла 04 квітня 2006 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Треті особи подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 04 квітня 2006 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 038364 (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,568 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,318 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,568 га, яка розташована в с. Тарасівка по вул. Дружби, 111, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 068637 (а.с.26). Позивач [PERSON], [INFO], є внуком померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем за законом. Відповідач [PERSON], [INFO], є онукою померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами та рідною сестрою позивача [PERSON]. Треті особи [PERSON] та [PERSON] є онуками померлої [PERSON]. Держаний нотаріусом [PERSON], надала до суду спадкову справу після померлої 04 квітня 2006 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку та житловий будинок не видавались. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.38), тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності\~ до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1\~ ЦК України\~ визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після\~ відкриття\~ спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем та третіми особами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~ Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. \~\~\~\~\~

Outcome: approved