Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.08.2017 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області про тлумачення заповіту, вказавши на підтвердження своїх вимог, що 13 січня 2015 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка померла в місті Добропілля Донецької області на належну їй земельну ділянку площею 14,9388 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території [PERSON] сільської ради Покровського району кадастровий номер 14227836000:06:000:0151 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 125164 виданого 30.01.2008 року, який видано на підставі Розпорядження Красноармійської райдержадміністації від 23.01.2007 року № 16; 25.05.2007 року № 307. При житті померла склала на імя позивача заповіт, нотаріально посвідчений державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори 15.10.2001 року, реєстр № 2003, заповівши їй належній їй сертифікат на право на земельну частку (пай), власником якого вона являлася. Позивач прийняла спадщину, подавши до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Спадкоємці за законом відсутні. При оформлені прав на спадщину, нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що належна померлій земельна ділянка не охоплена заповітом та розяснила її право звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту. Позивач вважає, що дійсною волею спадкодавця було передати їй у спадщину саме земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на час смерті на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, бо у заповіті зазначено Сертифікат про право на земельну ділянку (пай), який в подальшому було замінено Державним актом про право на земельну ділянку, у звязку з виділенням землі в натурі. Згідно довідки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Покровському районі та м. Мирнограді від 14.08.2017 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 125164 від 30.01.2008 року , згідно якого стала власником земельної ділянки площею 14,9388 га розташованої на території [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1422783600:06:000:0151 замість Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0070981 виданого в процесі розпаювання КСП ім.. Шевченка. За таких підстав позивач вважає, що заповіт спадкодавця підлягає тлумаченню. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява про розгляд у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 13 січня 2015 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка померла в місті Добропілля Донецької області на належну їй земельну ділянку площею 14,9388 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території [PERSON] сільської ради Покровського району кадастровий номер 14227836000:06:000:0151 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 125164 виданого 30.01.2008 року, який видано на підставі Розпорядження Красноармійської райдержадміністації від 23.01.2007 року № 16; 25.05.2007 року № 307 (а.с.5-6). При житті померла склала на імя позивача заповіт (а.с.9), нотаріально посвідчений державним нотаріусом Новогродівської державної нотаріальної контори 15.10.2001 року, реєстр № 2003, заповівши їй належній їй сертифікат на право на земельну частку (пай), власником якого вона являлася. Позивач прийняла спадщину, подавши до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Спадкоємці за законом відсутні. При оформлені прав на спадщину, нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що належна померлій земельна ділянка не охоплена заповітом та розяснила її право звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту. Позивач вважає, що дійсною волею спадкодавця було передати їй у спадщину саме земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на час смерті на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, бо у заповіті зазначено Сертифікат про право на земельну ділянку (пай), який в подальшому було замінено Державним актом про право на земельну ділянку, у звязку з виділенням землі в натурі. Згідно довідки Міськрайонного управління Держгеокадастру у Покровському районі та м. Мирнограді від 14.08.2017 року (а.с.11) [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 125164 від 30.01.2008 року (а.с.4), згідно якого стала власником земельної ділянки площею 14,9388 га розташованої на території [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1422783600:06:000:0151 замість Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0070981 виданого в процесі розпаювання КСП ім.. Шевченка. За таких підстав позивач вважає, що заповіт спадкодавця підлягає тлумаченню. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Виходячи з аналізу положень ст.ст.213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті, (ст. 1233 ЦК У країни) При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне з Відповідно до п. 2 Указу Президента України « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям 8 серпня 1995 року N 720/95», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» регулюється порядок та підстави виділу земельних ділянок в натурі власникам Сертифікатів про право на земельну частку (пай) та заміну їх Державними актами на право власності на земельну ділянку. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved