Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.11.2015 року звернувся до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин, відповідно до якого він є рідним дядьком [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], померлої 17.02.2015 року, і визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на квартиру № 6 по Комсомольському Шосе, 69 в м. Харкові після племінниці, [PERSON], померлої 17.02.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьками [PERSON] (до зміни прізвища «Айзенман-Дроздова») В.М., у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] і [PERSON]. 17.02.2015 року в м. Харкові померла його племінниця, [PERSON], дочка старшої сестри позивача, [PERSON] (уродженої «Айзенман», після першого шлюбу «Олійник») [PERSON]. Зі смертю племінниці відкрилася спадщина - двокімнатна ізольована квартира № 6 по Комсомольському Шосе, 69 в м. Харкові, яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 6-99-188721 від 05.05.1999 року, виданого ЦПДЖФ УКМП ГУЕКМ виконавчого комітету ХМР. Заповіту племінниця не залишила, спадкоємців 1-2 черг не мала. Єдиним її спадкоємцем за законом третьої черги відповідно до положень ст. 1263 ЦК України є позивач, тобто рідний дядько померлої. Спадщину після смерті племінниці він прийняв, у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, а саме 14.04.2015 року, звернувся до ХДНК № 5 із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 292/2015. Однак, у свідоцтві про народження сестри є виправлення по-батькові, що перешкоджає переконливо встановити їхній родинний звязок. На запити ХДНК № 5 надійшли відповіді з державного архіву Харківської області, відповідно до яких в книгах РАЦС по м. Харкову запису про народження 20.05.1925 року [PERSON] не знайдено. Тому 05.11.2015 року державний нотаріус ХДНК № 5 через розбіжності у написанні (виправленні по-батькові) у свідоцтві про народження сестри позивача (матері спадкодавця) і неможливість у звязку з тим встановити родинні відносини між позивачем і померлою [PERSON], для здійснення спадкування та зазначення у свідоцтві про право на спадщину ступеня споріднення пропонував звернутися до суду. Водночас зі встановленням юридичного факту родинних відносин зі спадкодавцем і за умови встановлення цього факту позивач у порядку спадкування за законом просить визнати за ним право власності на квартиру № 6 по Комсомольському Шосе, 69 в м. Харкові після племінниці, [PERSON], померлої 17.02.2015 року. У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 17.11.2015 року та [PERSON] з договору № 125 про надання правової допомоги від 17.11.2015 року, а також заяви позивача від 20.11.2015 року про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади Харківської міської ради, до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. 21.12.2015 року до суду у порядку ст. 27 ЦПК України надійшли заперечення на позовну заяву Територіальної громади в особі ХМР, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що відсутні докази того, що [PERSON] та [PERSON] це одна особа, [PERSON] - рідний брат [PERSON], а померла [PERSON] рідна племінниця позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і надані додаткові докази заявлених вимог матеріали спадкової справи № 292/2015 року з ХДНК № 5, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 ЦПК України про обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з паспорту громадянина РФ з перекладом українською мовою, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] (а.с. 5-6). У свідоцтві про народження позивача 1-ВЛ № 298940, отриманого вдруге у Харківському РАЦС 10.09.1975 року на підставі актового запису № 1876-70 від 15.03.1934 року, його батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища 1-ТН № 251553, виданого Сормовським відділом ЗАЦС м. Харкова 21.07.1975 року на підставі актового запису № 3, прізвище «Айзенман-Дроздов» позивач змінив на «Дроздов» (а.с. 10). 17.02.2015 року в м. Харкові померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом серії 1-ВЛ № 484661, виданим Відділом державної РАЦС по м. Харкові реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 2756 (а.с. 11). Зі свідоцтва про народження У1-УР № 746066 13.07.1950 року [PERSON], виданого в м. Харкові на підставі актового запису № 1441-306 від 15.08.1950 року судом встановлено, що її батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с. 12). На а.с. 13 знаходиться свідоцтво УВ № 072736 про народження 20.05.1925 року в м. Харкові [PERSON], рідної сестри позивача, видане Харківським міським ЗАЦС 23.05.1925 року на підставі актового запису № 187/1653. Уроджена [PERSON] 03.10.1949 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Олійник», що вбачається з відповідного свідоцтва 11-УР № 047387, отриманого у Болеховському районному бюро ЗАЦС Станіславської області на підставі актового запису № 92 (а.с. 14). Надалі 03.01.1965 року [PERSON] вдруге одружилася з [PERSON], після чого прізвище «Олійник» змінила на «Бухбіндер», що підтверджується копією актового запису № 2 від 03.01.1965 року по Жовтневому відділу державної РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а також копією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 00015528149 від 26.06.2015 року, що знаходяться в матеріалах спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5 на аркушах 10-12. [PERSON] померла 22.03.2003 року, що вбачається з копії актового запису № 2274 від 22.03.2003 року по міському відділу РАЦС № 4 Харківського обласного управління юстиції, а також копією [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 00015543868 від 03.07.2015 року, що знаходяться в матеріалах спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5 на аркушах 26-27. Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина - двокімнатна ізольована квартира № 6 по Комсомольському Шосе, 69 в м. Харкові, житловою площею, як зазначено у технічному паспорті на квартиру, 36,8 кв. м., загальною 52, 1 кв. м., з кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, коридором, балконом і вбудованою шафою, яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 6-99-188721 від 05.05.1999 року, виданого ЦПДЖФ УКМП ГУЕКМ виконавчого комітету ХМР. Правовстановлюючий документ був зареєстрований у КП «ХМБТІ 18.05.1999 року за реєстраційним № П-6-12356 (а.с. 15-17). Як зазначено в ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] не залишила, що підтверджено копією Інформаційної довідки № 40366042 від 13.05.2015 року зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка знаходиться на аркуші 4 спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. У ст. 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом отримує право на спадкування при відсутності спадкоємців попередньої черги, усуненні їх від права на спадкування, неприйнятті ними спадщини або відмови від її прийняття, окрім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Судом на підставі матеріалів спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5 встановлено, що спадкоємців 1-2 черги у спадкодавця [PERSON], які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, не лишилося. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. На аркуші 22 спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5 знаходиться копія довідки № 11654/2/07-05 від 15.06.2015 року КП «Жилкомсервіс» про реєстрацію померлої [PERSON] за адресою м. Харків, Комсомольське Шосе, 69 кв. 6, з якої вбачається, що вона була зареєстрована за цією адресою з 13.02.1967 року сама, знята з реєстраційного обліку 18.03.2015 року у звязку зі смертю. Але відповідно до положень ч. 1 с. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен надати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 18), а також матеріалів спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5 (аркуш 1), єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом третьої черги відповідно до положень ст. 1263 Цивільного кодексу України, який прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, є позивач [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 14.04.2015 року, звернувся до ХДНК № 5 з заявою, посвідченою нотаріусом місця обласного значення Нижній Новгород [PERSON] за реєстраційним № 1160, про прийняття спадщини після своєї племінниці, внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 292/2015. Факт своєчасного звернення позивача з такою заявою також підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 40366665 від 13.05.2015 року (а.с. 19, аркуш 5 спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5). Згідно положень ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядька і тітка спадкодавця. З наданих свідоцтв про народження у 1925 році [PERSON] (а.с. 13) і у 1934 році [PERSON] (а.с. 9) вбачається, що у них спільна мати, [PERSON]. У свідоцтві УВ № 072736 про народження [PERSON] у графі «батько» стоїть прочерк, а у свідоцтві про народження позивача 1-ВЛ № 298940 у якості батька зазначений [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 05.11.2015 року позивач через свого представника [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 14.04.2015 року, посвідченої нотаріусом місця обласного значення Нижній Новгород [PERSON] за реєстровим № 2-1161, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся до ХДНК № 5. З посиланням на ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 йому було розяснено, що згідно наданих документів через розбіжності у написанні (виправленні по-батькові) у свідоцтві про народження сестри неможливо встановити родинні відносини між ним і померлою [PERSON], у звязку з чим для здійснення спадкування та зазначення у свідоцтві про право на спадщину ступеня споріднення слід звернутися до суду (а.с. 21). У п.п. 3.1 та 3.3. Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні. З відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є Територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 22, 23), на запити ХДНК № 5 надійшли відповіді з державного архіву Харківської області ХОДА за № 1-29/3-1203 від 16.06.2015 року та № 01-29/3-1587 від 17.07.2015 року, відповідно до яких в книгах РАЦС по м. Харкові запису про народження 20.05.1925 року [PERSON] не знайдено. Аналогічного змісту відповіді від 13.10.2015 року № 01-29/3-2261, 2262 та від 09.12.2015 року № 01-29/3-2701)знаходяться в матеріалах спадкової справи по ХДНК № 5 за № 292/2015 року (аркуші 37 та 38). На підтвердження юридичного факту родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] за клопотанням представника позивача суд допитав свідків [PERSON] та [PERSON], які багато років були знайомі з [PERSON] і членами її сімї, жили поряд і постійно з нею спілкувалися. Свідки підтвердили, що мати спадкодавця [PERSON], [PERSON] (уроджена «Айзенман») А.М., є рідною сестрою стосовно [PERSON], який проживає в РФ, неодноразово приїжджав до своєї племінниці в м. Харків, зупинявся в її квартирі, розташованій по Комсомольському Шосе, 69 в. 6. Свідки також зазначили, що за життя [PERSON] також неодноразово відвідувала свого дядька в м. Нижній Новгород РФ, показувала їм фотокартки и листи, що надходили від нього. Також суд за клопотанням представника позивача на підтвердження юридичного факту родинних відносин оглянув у судовому засіданні шість сімейних фотокарток за 1962-1982 роки, на яких разом зображені позивач, його рідна сестра [PERSON] з дочкою [PERSON], батьки [PERSON] і Меєр. Крім того, на огляд суду були надані одна поштова картка, лист від 27.06.2010 року і три поштових конверти, з яких вбачається, що сімя позивача, яка мешкає [ADDRESS] РФ, поздоровляла свою родичку [PERSON], яка жила в м. Харкові по Комсомольському Шосе, 69 кв. 6, з різними святами та її особистим ювілеєм. Що стосується зауваження представника відповідача про відсутність доказів того, що [PERSON] та [PERSON] це одна особа, то суд ознайомився з матеріалами експертного висновку № 056/577 від 14.08.2015 року Українського бюро лінгвістичних експертиз за підписом директора доктора філологічних наук [PERSON], який знаходиться на аркуші 17 спадкової справи № 292/2015 року по ХДНК № 5, з якого вбачається, що записи особового імені [PERSON] (свідоцтво про народження, запис російською мовою «дочь [PERSON]»); (свідоцтво про смерть, запис російською мовою «Айзенман Хава Хаймовна» і «Ева» (свідоцтво про народження [PERSON], запис російською мовою «мать [PERSON]») у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Записи особового імені та похідного імені по-батькові [PERSON], Хаимовна (свідоцтво про народження, запис російською мовою «отец [PERSON] [PERSON]»), свідоцтво про смерть, запис російською мовою «Айзенман Хава Хаимовна») і «Ефим, Ефимовна» (свідоцтво про народження [PERSON], запис російською мовою «мать [PERSON]») у документах, наданих для експертизи, також є ідентичними. У п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. До того ж, ППВСУ № 5 от 31.03.1995 року зі змінами № 15 от 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в п. 7 зазначив, що суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. У п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суд з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Тому суд,, приймаючи до уваги сукупність наданих доказів, приходить до необхідності встановлення юридичного факту родинних відносин між позивачем [PERSON] і спадкодавцем [PERSON] і вважає цей факт підтвердженим. Водночас з цим суд визнає за позивачем [PERSON], як спадкоємцем померлої 17.02.2015 року [PERSON], третьої черги за законом, право власності у порядку спадкування на квартиру № 6 по Комсомольському Шосе, 69 в м. Харкові. На підставі викладеного й

Outcome: approved