Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2015 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно з розпискою від 03.03.2007 року [PERSON] позичив [PERSON] 74\~000 доларів США терміном по 02.03.2008 року. [PERSON] борг не повернув, у звязку з чим [PERSON] на початку 2010 року звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. 20.12.2010 року Дарницьким районним судом Києва було ухвалено рішення (справа № 2-296/2010) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення основного боргу в розмірі 585\~946 грн. 80 коп., трьох процентів річних в розмірі 44\~865 грн. 95 коп., а також судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. 27.04.2011 року Апеляційний суд м. Києва своєю ухвалою залишив без змін рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2010 року, у звязку з чим вказане рішення суду набрало законної сили 27.04.2011 року. 22.07.2011 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2010 року видано виконавчий лист. 08.08.2011 року Відділом ДВС подільського РУЮ відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 22.07.2011 року. На день подачі цього позову виконавчий лист від 22.07.2011 року, та відповідно рішення від 20.12.2010 року не виконані, позивачу жодних сплат здійснено не було. Тому позивач посилаючись на ст. 625 та 1048 ЦК України з врахування уточнених позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в порядку ст. 1048 ЦК проценти, які розраховані станом на 04.11.2015 року, в розмірі 38\~423,19 дол. США з конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, в порядку ст. 625 ЦК проценти, які розраховані станом на 04.11.2015 року, в розмірі 10\~418,79 дол. США з конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, а всього 48\~841,98 дол. США. Представник позивача направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 03.03.2007 року [PERSON] позичив [PERSON] 74\~000 доларів США терміном по 02.03.2008 року що підтверджує відповідна розписка від 21.08.2007 року та відповідним рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 20 грудня 2010 року. 20.12.2010 року Дарницьким районним судом Києва було ухвалено рішення (справа № 2-296/2010) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення основного боргу в розмірі 585\~946 грн. 80 коп., трьох процентів річних в розмірі 44\~865 грн. 95 коп., а також судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення. 27.04.2011 року Апеляційний суд м. Києва своєю ухвалою залишив без змін рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2010 року, у звязку з чим вказане рішення суду набрало законної сили 27.04.2011 року. 22.07.2011 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2010 року видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок погашення основного боргу 585\~946 грн. 80 коп., трьох процентів річних в розмірі 44\~865 грн. 95 коп., а також судового збору 1\~700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 632\~632,75 грн. 08.08.2011 року Відділом ДВС Подільського РУЮ відкрито виконавче провадження № 27981105 по виконанню виконавчого листа від 22.07.2011 року. На день розгляду справи виконавчий лист від 22.07.2011 року, та відповідно рішення від 20.12.2010 року не виконані, борг відповідачем не погашено. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення позики та не виконав взяті на себе зобов'язання, не сплативши у вказаний договорами строк суму боргу, порушив вимоги ст. 530 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних відносин сторін договору, та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1048 ЦК України. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд перевіривши розрахунки надані позивачем, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в порядку ст. 1048 ЦК проценти, які розраховані станом на 04.11.2015 року, в розмірі 38\~423,19 дол. США з конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, в порядку ст. 625 ЦК проценти, які розраховані станом на 04.11.2015 року, в розмірі 10\~418,79 дол. США з конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу, а всього 48\~841,98 дол. США з конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу. Відповідно до ст. 88 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1046, 1047, 1048 ЦК України, та

Outcome: approved