Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що за його безномерною заявою від 06 квітня 2012 року відповідач видав йому кредитну картку «Універсальна». 14 лютого 2013 року за його згодою відповідач переоформив кредитну картку «Універсальна» на престижну кредитну картку «Gold» та відкрив картковий рахунок, згідно якого було надано кредит у сумі 19 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктами 2.10.8, 2.10.9 «Умов та правил надання банківських послуг» відповідач передбачив, що сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Клієнт має право в будь-який момент розірвати цей Договір, повідомивши про даний намір Банк шляхом подання в Банк письмової заяви про розірвання Договору за формою, встановленою Банком. Відповідно до п. 5.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично пролонгується на той же строк. Далі, позивач зазначив, що 17 серпня 2014 року ним було укладено договір № 14081701521340 про придбання товару вартістю 2 461 грн 90 коп, при цьому він скористався сервісом ПАТ КБ «ПриватБанк» «Оплата частинами» та доручив банку встановити регулярний платіж з карти 5457*****7541 на погашення заборгованості по карті 2222*****7541, кількість платежів визначено 19, щомісячний платіж визначено у сумі 129 грн 58 коп. 18 вересня 2014 року з використанням кредитної картки № 4149 4377 2664 7173 було здійснено операції із зняття готівки в банкоматах, а саме знято готівку на загальну суму 12\~000 грн, а також 18 вересня 2014 року було укладено договір про придбання товарів на загальну суму 16 723 грн. 80 коп. із використанням сервісу ПАТ КБ «ПриватБанк» «Оплата частинами» із щомісячним платежем у сумі 1 393,65 грн, який закрито по фінальному рахунку. У жовтні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука із позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2012 року в сумі 90 000 грн. Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2016 року, який набрав чинності 03 січня 2017 року встановлено, що в ніч з 17 вересня 2014 року на 18 вересня 2014 року громадянин [PERSON] викрав із його сумки мобільний телефон «Nokia 101» із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № 097-561-49-43, кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № 4149-4377-2664-7173, після чого 18 вересня 2014 року громадянин [PERSON] використовуючи банківський модуль ПАТ КБ «ПриватБанк» з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» №4149-4377-2664-7173 таємно викрав грошові кошти у сумі 12\~000 грн. Крім того вироком, встановлено, що 18 вересня 2014 року [PERSON] в магазині «Ельдорадо», здійснивши оформлення кредиту на придбання побутової техніки, з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» №4149-4377-2664-7173 та виплатив перший внесок за даним кредитом за придбані ним товари у сумі 1 393 грн. 25 травня 2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області при розгляді справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором не встановлено підстав для покладення на нього відповідальності за операціями, які були здійснені 18 вересня 2014 року. Рішенням суду було визначено стягнути з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06 квітня 2012 року у сумі 1 270 грн 66 коп та 19 грн 45 коп сплаченого судового збору. у задоволенні позовних вимог в іншій частині відповідачу відмовлено. Рішення набрало чинності 06 червня 2017 року. Також, позивач зазначив, що 12 червня 2017 року на виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2017 року та умов кредитного договору № б/н від 06 квітня 2012 року ним на рахунок відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» було сплачено грошові кошти у сумі 1 300 грн. Далі, позивач зазначив, що на його звернення до ПАТ КБ «Приватбанк» щодо закриття рахунку, йому було повідомлено, що заборгованість за кредитним договором б/н від 06 квітня 2012 року залишається непогашеною і дія договору закінчиться після повного погашення заборгованості по ньому. Отже, позивач з врахуванням викладених обставин, вважає, що відповідач безпідставно відмовляє йому у закритті рахунку та не надає можливості розірвати спірний кредитний договір, безпідставно покладає на нього відповідальність по операціям, які були здійснені 18 вересня 2014 року з використанням кредитної картки №4149-4377-2664-7173 та прохає визнати припиненим зобовязання за кредитним договором б/н від 06.04.2012 року, який укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у результаті його належного виконання. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує з підстав викладених у позові. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також, [PERSON] до суду надала письмові пояснення, згідно яких вбачається, що позивач повністю сплатив кредит по кредитному договору від 06.04.2012 року. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки у судове засідання, суд не повідомив. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За письмовою заявою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 06.04.2012 року позивач [PERSON] завернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 06.04.2012 року, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 14.02.2013 року позивачу [PERSON] було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого [PERSON] надано кредит у сумі 19 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з Анкети-заяви від 06.04.2012 року позивач [PERSON] погодився, що заява разом з «Умовами і правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку є договором про надання банківських послуг, а також позивач був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України,\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України). 17.08.2014 року позивач [PERSON] уклав договір №14081701521340 про придбання товару вартістю 2 461 грн. 90 коп., при цьому останній скористався сервісом ПАТ КБ «Приватбанк» «Оплата частинами» та доручив банку встановити регулярний платіж з карти 5457 *****7541 на погашення заборгованості по карті 2222*****7541, кількість платежів 19, щомісячний платіж\~у сумі 129 грн 58 коп. Згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.12.2016 року, який набрав законної сили 03.01.2017 року встановлено, що в ніч з 17.09.2014 року на 18.09.2014 року громадянин [PERSON] викрав із його сумки мобільний телефон «Nokia 101» із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № 097-561-49-43, кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № 4149-4377-2664-7173, після чого 18 вересня 2014 року громадянин [PERSON] використовуючи банківський модуль ПАТ КБ «ПриватБанк» з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» №4149-4377-2664-7173 таємно викрав грошові кошти у сумі 12\~000 грн. Крім того вироком, встановлено, що 18 вересня 2014 року громадянин [PERSON] у магазині «Ельдорадо», здійснивши оформлення кредиту на придбання побутової техніки, з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» №4149-4377-2664-7173 та виплатив перший внесок за даним кредитом за придбані ним товари у сумі 1 393 грн. Далі, судом встановлено, що 25.05.2017 року\~\~Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області\~позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до позивача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~задоволено частково. Стягнуто з позивача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06.04.2012 року заборгованість станом на 31.07.2016 року за тілом кредиту у сумі 705 грн 02 коп, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 565 грн 64 коп, а всього стягнуто у сумі 1270 грн 66 коп.У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в іншій частині відмолено. Рішення набрало законної сили 06.06.2017 року. Згідно квитанцій вбачається, що 12.06.2017 року позивачем виконано рішення суду та сплачено грошові кошти у сумі 1\~300,00 грн, а також 25.09.2016 року позивачем сплачено грошові кошти у сумі 186 грн (а.с. 68). Згідно письмових заяв позивача, які були адресовані відповідачу вбачається, що позивач звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо закриття карткового рахунку та розірвання кредитного договору, у звязку з виконанням рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.05.2017 року (а.с. 69-71).\~\~ Відповідно до письмових пояснень судового експерта з економічних питань, які були надані представником позивача вбачається, що станом на кінець дня 25.09.2017 року за кредитною карткою «Gold» у громадянина [PERSON] відсутня заборгованість, оскільки останнім сплачено грошові кошти у сумі 186 грн(а.с. 64). Ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. Статтею 599 ЦК України закріплено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із роз'ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598ЦК). Такі підстави, зокрема зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Відповідно до ч. 1ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~Згідно вимог ст.ст. 27 - 30 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Суд, звертає увагу на те, що відповідач у судове засідання не зявився, жодних письмових доказів на спростування позову позивача не надав, а тому з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем у даній справі належним чином доведено обставина в розумінні статті 599 ЦК України, що зумовлює припинення споживчого договору. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову позивача у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стягнути ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судові витрати у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved