Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач 30.06.2017 року звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], яка померла 09.01.2011 року. У позові зазначив, що квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної часткової власності [PERSON], йому та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 994 від 15.03.1993 року, виданого держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» та зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 21.12.1993 року за реєстровим номером 36698. Оскільки право власності на спірну квартиру набуте в порядку приватизації згідно Закону України «Про приватизацію житлового фонду», долі в праві власності є рівними, тобто кожному належить по 1/3 частки спірної квартири. Таким чином спадкодавцю [PERSON] належить на праві особистої приватної власності 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Мати не залишила заповіту, у звязку з чим відкрилась спадщина за законом для спадкоємців першої черги, а саме: для нього та його рідної сестри [PERSON] Мати позивача була інвалідом першої групи і потребувала постійного догляду. Оскільки сам позивач є інвалідом другої групи, він був позбавлений можливості здійснювати за матір`ю належний догляд, а його сестра дочка померлої проживала за межами України. В 2008 році [PERSON] її рідний брат перевіз проживати до Російської Федерації. Зв'язок позивач підтримував з дядьком, оскільки мати після інсульту не розмовляла. З січня 2011 року дядько перервав зв'язок та поновив його тільки в 2013 році, при цьому повідомив, що 09 січня 2011 року мати позивача померла в місті Орську Російської Федерації. Таким чином, лише в червні 2013 року позивач дізнався про смерть матері та отримав свідоцтво про її смерть, яке родич відправив йому на його прохання. Коли позивач у червні 2017 року звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, йому було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Позивач вважає, що вказаний строк ним був пропущений з поважних причин, тому просив суд визначити йому додатковий строк терміном у три місяці для прийняття спадщини та звільнити його від сплати судового збору як інваліда ІІ групи. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~ Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії ІІ-ДП №340987, виданого у м. Сєвєроморську Мурманської області 16.11.1976 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], відповідно до повторно виданого свідоцтва про народження Серії І-ДП № 768118, виданого у м. Сєвєроморську Мурманської області 18.11.2015 року [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016214250 від 16.01.2016 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 30 квітня 1994 року складено актовий запис № 418, згідно з яким [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Ваїль Файсаль АТА. Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище «Кудеймат». Згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру від 15.03.1993 року № 994, квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З технічного паспорту на квартиру вбачається, що трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 67,8 кв.м, належить [PERSON] та складається першої кімнати площею 10,9 кв.м, другої кімнати 12,3кв. м, третьої кімнати 18,2 кв.м, кухні 7,9 кв.м, ванної кімнати 2,8 кв.м, вбиральні (поєднаної) 1,2 кв.м, коридору 12,3 кв.м, вбудованої шафи 2,2 кв.м. [PERSON] померла 09.01.2011 року у місті Орську Оренбургської області російської федерації, що підтверджується виданою повторно копією свідоцтва про смерть [PERSON] ІІ-РА № 587077 від 23 травня 2013 року, актовий запис № 133 від 12 січня 2011 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації міста Орська Оренбургської області РФ. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48425139 від 05.07.2017 року спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] відсутня. Відповідно до довідки від 13.04.2017 року Серія АВ № 0707734 [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи. Листом від 12.09.2017 року №2761/01-16 державним нотаріусом [PERSON] позивачу було повідомлено, що для заведення спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] йому необхідно подати перелік документів, у тому числі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, у разі пропуску з поважних причин встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Передбачений ч. 1ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений. Але суд враховує, що позивач бажає прийняти спадщину після смерті своєї матері, через те, що мати проживала за межами України, не знав про її смерть, не мав можливості своєчасно підготувати необхідні документи для звернення до нотаріальної контори. За таких обставин суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин і визначає йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори такої заяви в три місяці після набрання цим рішенням законної сили. Вказаний строк в три місяці на переконання суду є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1261, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved