Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 серпня 2016 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що 18 жовтня 2014 року померла її мати, [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, яка розташована на території Косівської сільської ради, Володарського району Київської області. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що заповіт складений [PERSON] на земельну ділянку площею 3,27 га належить [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача та відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 18 жовтня 2014 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 319988 (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй на підставі державного акту серії Р1 № 213133 [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 213133 (а.с.13). Після смерті [PERSON], спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON], [INFO], дочка померлої [PERSON] (а.с.11). Отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки в заповіті в прізвищі позивача допущено помилку та в державному акті на спадкову земельну ділянку є виправлення, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. В судовому засіданні при дослідженні письмових доказів, приєднаних позивачем до позовної заяви, встановлено факт того, що в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 213133 є виправлення (а.с.13). В заповіті, яким [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON] земельну ділянку площею 3,27 га, допущено помилку в прізвищі позивача, а саме, записано як «Вілінські» замість «Вілінській» (а.с.11). Тому суд вважає за потрібне встановити факт, що заповіт складений [PERSON], який був посвідчений 11 грудня 2007 року секретарем Косівської сільської ради Володарського району Київської області [PERSON], зареєстрований за № 155, належить гр. [PERSON], [INFO]. Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 18 жовтня 2014 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалсь. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача та відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved