Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], звернувся 09.02.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 14 вересня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу цілої нежитлової будівлі, зазначеної у плані під літ. «А», загальною площею 15,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їй на праві приватної власності підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2010 року ( справа № 2-2561/2010), зареєстрованого комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 11 грудня 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER]. За умовами вищевказаного договору повністю сплатив [PERSON] вартість 50 000,00 грн. ( п'ятьдесят тисяч гривень), придбаної за договором купівлі-продажу цілої нежитлової будівлі. Вищезазначений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі укладався за згоди чоловіка відповідачки - [PERSON] та в його присутності. На виконання умов договору, [PERSON] передала йому правовстановлюючі і технічні документи та ключі від вхідних дверей нежитлової будівлі. З цього часу він фактично володіє та користується вищезазначеним нерухомим майном. Також, відповідачі запевнили його, що зобов'язується посвідчити угоду по відчуженню вищезазначеної нежитлової будівлі у приватного нотаріуса протягом 10 днів з моменту підписання договору купівлі-продажу. Однак, починаючи з 24 вересня 2015 року по теперішній час відповідачі [PERSON] та [PERSON] безпідставно й неодноразово ухиляються від нотаріального посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу, в зв'язку з чим стало неможливим здійснити його нотаріальне посвідчення та переоформлення права власності на зазначену нерухомість на нього в установленому законом порядку. Просив ухвалити рішення суду яким визнати за ним, позивачем, право приватної власності на цілу нежитлову будівлю, зазначену у плані під літ. «А», загальною площею 15,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], визнавши дійсним договір купівлі-продажу вищезазначеної цілої нежитлової будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений між ним та [PERSON] 14 вересня 2015 року. Справу просив розглянути у його відсутність в якій на позові наполягав та не заперечував у заочному рішенні у справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, але надали заяви про визнання цього позову. У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні сторін справу розглянуто в порядку заочного провадження. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи ціла нежитлова будівля, зазначеної у плані під літ. «А», загальною площею 15,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2010 року ( справа № 2-2561/2010), зареєстрованого комунальним підприємством «Котовське міськрайонне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 11 грудня 2011 року, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно Технічного паспорту на павільйон (нежитлову будівлю) по [ADDRESS], виготовленого 24.11.2015 року ФОП [PERSON], в натурі є нежитлова будівля 2003 року побудови, зазначена у плані під літ. «А», загальною площею 15,3 кв.м., 1-замощення, №1 огорожа. Вартість всього цього складає - 41431 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже відповідачка, являючись належним власником цієї нежитловї будівлі за згоди подружжя, розпорядилась нею на свій розсуд, уклавши 14.09.2015 року з позивачем угоду договору купівлі-продажу. Ця обставина не заперечується сторонами у справі та підтверджується письмовою розпискою відповідачки від 14.09.2015 року про отримання від позивача за продажу цієї нерухомості 50 000,00 грн. із зобов'язанням протягом 10 днів з'явитись до нотаріуса для посвідчення цього договору. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, беручи до уваги визнання позову відповідачами справи, суд вважає за можливе цей позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved