Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що йому на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. П.Полуботка,1 в м.Заставна Чернівецької області. У вказаному будинку, крім нього та його дружини зареєстрований також його син, відповідач [PERSON], який протягом тривалого часу в ньому не проживає. Він, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачі [PERSON], та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримули, просили її задовольнити, також не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду\~повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає». З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.18) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований в [INFO] по вул. П.Полуботка.1 Чернівецької області, куди і направлялася судова повістка. Згідно п.4 ч.8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10\~ст. 130 ЦПК України\~якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу зі згоди позивача та представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши показання свідка [PERSON]. суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії СТА999180 від 19.08.2015 року, посвідченого державним реєстратором [PERSON] являється власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. П.Полуботка,1 в м.Затавна Чернівецької області. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З довідки виконкому Заставнівської міської ради №5369 від 05.11.2018 року та акту обстеження житлово- побутових умов проживання від 05.11.2018 року вбачається, що у житловому будинку №1 по вул. П.Полуботка м.Заставна Чернівецької області зареєстровані позивач, його дружина, а також їх син [PERSON], [INFO], який в будинку не проживає з 2014 року (а.с.11,12). На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у його домоволодінні, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що з 2014 року [PERSON], який являється сином позивача в його будинку не проживає, оскільки перебуває за межами України. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321\~ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком 1, розташованим по вул. П.Полуботка в м.Заставна Чернівецької області підлягає до задоволення. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved