Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його дружина - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно. Оскільки позивач являється спадкоємцем за законом, в зв'язку з чим звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено через те, що позивач пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини та одночасно було рекомендовано звернутись до суду для продовження терміну прийняття спадщини. Позивач зазначає, що в дійсності в період з дня смерті дружини [PERSON] і до спливу шестимісячного строку, він не звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що він фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, але вчасно її не оформив в нотаріальному порядку через свою юридичну неграмотність. З вищевказаних підстав позивач звернувся до суду з позовом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник відповідача - Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та проти задоволення позову не заперечував. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судовим розглядом установлено, що позивач має намір успадкувати спадкове майно, яке залишилося після смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], однак з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Виходячи з того, що [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1268 , 1269 , 1270, 1272 та п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України пропустили 6-місячний строк для прийняття спадщини, а саме: постійно не проживали зі спадкодавцею на час відкриття спадщини, не є малолітніми, неповнолітніми, недієздатними особами, що вважаються такими, що прийняли спадщину, не подали заяву про прийняття спадщини особисто, а тому вважається такими, що не прийняли спадщину. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], натомість як спадкодавець [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS], а тому доводи позивача про фактичне прийняття спадщини після смерті своєї дружини [PERSON] не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. При цьому слід враховувати, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свій позов [PERSON] зазначив, що заяву про прийняття спадщини не подавав через те, оскільки вважав, що він фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини, але вчасно її не оформив в нотаріальному порядку через свою юридичну неграмотність. Зазначені обставини не свідчать про наявність в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважних причин пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, Жодних доказів на підтвердження існування причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини, позивачами не надано. Отже, встановивши, що будь-яких перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у позивача не було, а тому підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відсутні. На підставі вищевказаного та

Outcome: dismissed