Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 січня 2018 року звернулась до суду з позовом до Криворізького відділу реалізації ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно договору купівлі - продажу від 20.07.2013 року [PERSON] придбала у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Однак, відповідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року право власності на 1/2 частину зазначеної вище квартири перейшло до [PERSON] До того, право власності на другу 1/2 частини квартири перейшло також їй у власність 03.11.2017 року на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.07.2017 року. За час коли вона не була власником даної квартири, накопився борг в розмірі 2153,04 грн. за спожитий природний газ. В наслідок чого, позивачем отримано повідомлення від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 29.11.2017 року за вказаною вище адресою. Позивач дії відповідача вважає незаконним, оскільки посилається на те, що заборгованість виникла за час коли власником даної квартири була [PERSON] На підставі викладеного вимушена звернутися до суду, та просить суд визнати дії ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» по вимозі боргу колишнього власника квартири - [PERSON], за послуги газопостачання за адресою: [ADDRESS], та про припинення газопостачання, незаконними. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. На адресу суду було надано відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що [PERSON], коли набула у власність 12.04.2016 року 1/2 частину квартиру та 03.11.2017 року 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], не повідомила ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про зміну власника. Згідно п. 3 гл. 4 Розділу IX Кодексу ГРМ, споживач зобов'язаний своєчасно, але не пізніше у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об'єкті. 29.11.2017 року [PERSON] було підписано заяву - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, й того ж дня ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» споживачеві було вручено повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості згідно якого заборгованість за спожитий природний газ становить 2153,04 грн. Підставою для здійснення перерахунку заборгованості у зв'язку зі зміною власника може бути заява споживача про те, що вона є новим власником, а отже і новим споживачем природного газу. Однак, ні позивач, ні її представник не звертались до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» із заявами про здійснення перерахунку заборгованості за спожитий природний газ у зв'язку зі зміною власника за адресою: [ADDRESS]. Крім того, представник відповідача вважає, що заборгованість за спожитий природний газ за вказаною адресою включає в себе заборгованість до 12.04.2016 року, тобто до того як позивач зареєструвала право власності на 1/2 частину зазначеної квартири та 03.11.2017 року, тобто до того як [PERSON] стала власником другої половини зазначеної квартири. Вважає, що нарахована заборгованість є законною. З приводу вимоги позивача про визнання незаконними дії відповідач, щодо припинення газопостачання, то зазначає, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не надавало оператору ГРМ доручення на відключення газопостачання споживача [PERSON] по [ADDRESS]. Станом на 01.02.2018 року газопостачання за адресою позивача не припинено. Таким чином, вважає що в даній частині позовних вимог [PERSON] предмет спору відсутній, позовні вимоги, задоволенню не підлягають. Відзив долучено до матеріалів цивільної справи (а.с. 33-37). Представник позивача [PERSON] надав відповідь на відзив та доповнення до відзиву, в якому просить суд задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. А також зазначив та надав суду повідомлення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про припинення/ розподілу природного газу споживачу [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Доповнення до відповіді на відзив долучено до матеріалів цивільної справи (а.с. 52-53). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзив, відповідь на відзив, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Між сторонами склалися правовідносини з приводу користування природним газом для споживчих цілей, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827. Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг . Згідно п. 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS], відповідно договору купівлі - продажу від 20.07.2013 року, посвідченого Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1329 (а.с. 9-11). Однак, відповідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року, 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS] перейшла у власність [PERSON]. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державну реєстрацію квартири здійснено 12.04.2016 року (а.с.12-16, 21). До того ж, відповідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.07.2017 року наступна 1/2 частина квартири за адресою: [ADDRESS], також перейшла у власність [PERSON]. Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державну реєстрацію квартири здійснено 03.11.2017 року (а.с. 17-18, 20). Відповідно до довідки № 11891 [PERSON] до 21.11.2017 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та знята з місця реєстрації 22.11.2017 року (а.с. 24). Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996 (далі - Закон № 996) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів (ч. 2 ст. 8 Закону № 996). Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об'єкт обліку (квартиру) відкривається один особовий рахунок. Законодавством передбачені випадки, коли на одну квартиру відкривається два або більше особові рахунки. Такими випадками є зокрема виділ/поділ майна, що є у спільній власності кількох осіб. Тобто це перетворення ізольованої квартири в комунальну, що в свою чергу дає підстави виконавцю житлово-комунальних послуг відкривати новий особовий рахунок на новостворений об'єкт обліку. Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо така є, на іншого квартиронаймача або власника. Тобто, особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на об'єкт нерухомого майна - [ADDRESS], на якому для ведення бухгалтерського обліку відображаються, як борг колишнього власника [PERSON] так і поточне нарахування за надані послуги з газопостачання теперішнього власника [PERSON] Згідно розрахунку суми заборгованості, особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON], сума боргу за період з липня 2015 року по листопад 2017 року складає 2094,17 грн. (а.с.48). З довідки розрахунку суми заборгованості від 01.02.2018 року слідує, що з листопада 2017 року нарахування за природний газ здійснюється на ім'я [PERSON] (а.с. 49). Підставою чого стало те, що 29.11.2017 року [PERSON] підписала Заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам на об'єкт за адресою: [ADDRESS], та подала її до ТОВ «Дніпорпетроськгаз збуд», що є фактом згоди споживача про приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі Договір), за яким постачальник зобов'язався постачати природній газ споживачу в необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а споживач зобов'язався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Відповідно до п.11.1 цей Договір укладається на невизначений строк та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем умов цього договору. Згідно п.п.3 п.11.5 Договору однією із підстав його припинення є зміна власника об'єкта споживача. Крім того, п. 5.1 Договору визначено, що споживач має право, зокрема отримувати послуги постачання природного газу на умовах, зазначених у цьому Договорі; … вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або з розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинними нормативно-правовими актами та цим Договором. Таким чином, позивач [PERSON] з 29.11.2017 року є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. Положенням ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відтак зобов'язання щодо сплати заборгованості за газопостачання, що виникла у зв'язку із отриманням послуги попереднім власником, не переходять до нового власника. Чинне цивільне законодавство не містить положень, згідно з якими на нового власника квартири покладався б саме обов'язок прийняти та сплатити борг колишнього власника. Позивач [PERSON] не є правонаступником попереднього власника квартири, тому зобов'язана сплачувати за газопостачання з моменту виникнення у неї права власності на квартиру та надання їй таких послуг. Позивач [PERSON] вважає, що облік заборгованості колишнього власника квартири [PERSON] на її особовому рахунку № [NUMBER] призводить до зайвого протиправного обтяження її майна чужим борговим зобов'язанням. Відповідно повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 29.11.2017 року та повідомлення № Кд021-Кл-5170-0418 від 02.04.2018 року вбачається, що в наслідок непогашення заборгованості відповідачем буде припинено газопостачання та зобов'язано [PERSON] надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ «Криворіжгаз» для здійснення заходів з припинення газопостачання до об'єкту з 10.00 до 17.00 год. за підписом майстра ПАТ «Криворіжгаз» [PERSON] Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Суд, вирішуючи даний спір, взяв до уваги посилання представника відповідача у відзиві про те, що позивач [PERSON] з 12.04.2016 року вже була співвласником 1/2 частини квартири за вище вказаною адресою, тобто була споживачем природного газу. Однак також, суд взяв до уваги й те, що в даній квартирі з 2013 року постійно була зареєстрована попередній власник [PERSON], зі своїм неповнолітнім сином [PERSON]. Також, слідує відмітити, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], неповнолітній [PERSON], [INFO], тобто син колишнього власника квартири [PERSON], є зареєстрованим й сьогодні, що підтверджено інформацією про зареєстрованих осіб від 12.02.2018 року (а.с. 38). До того ж, з копії паспорту позивача [PERSON] вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Тобто за час набуття права власності на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], послуг з газопостачання від відповідача за даним об'єктом споживання [PERSON] не отримувала, договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання зі сплати заборгованості колишнього власника квартири [PERSON], яка виникла до 03.11.2017 року відсутні. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача, щодо визнання дій відповідача незаконними по вимозі по сплати боргу колишнього власника квартири [PERSON], за послуги газопостачання новим власником квартири за адресою: [ADDRESS], [PERSON] в сумі 2153,04 грн. До того ж, з цього слідує, що задоволенню також підлягає й вимога позивача щодо визнання незаконним по припиненню газопостачання за вказаною адресою. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved