Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач, 15 вересня 2015 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда [PERSON], померлого 22 жовтня 2001 року та баби [PERSON], померлої 09 березня 2004 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 22 жовтня 2001 року помер дід [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,23 га, вартістю 23983 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072509, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого. 09 березня 2004 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,26 га, вартістю 23983 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072508, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої та житловий будинок №3 по вулиці Гагаріна в с. серби, Кодимського району Одеської області, вартістю 23397 грн.. На час відкриття спадщини спадкоємцем за заповітом як після смерті [PERSON] так і [PERSON], була вона. Коли звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, то отримала відмову у видачі свідоцтва про право спадщину, оскільки були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Залишились лише їх ксерокопії. З приводу втрати державних актів на землю вона звернулася для опублікування оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Однак бажаного результату це не дало правовстановлюючі документи не були знайдені. Зазначені причини і змусили її звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 1,23 га, вартістю 23983 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072509, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого 22 жовтня 2001 року [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,26 га, вартістю 23983 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072508, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої 09 березня 2004 року [PERSON], який був утрачений; житловий будинок №3 по вулиці Гагаріна в с. Серби, Кодимського району Одеської області, вартістю 23397 грн., що належав померлій 09 березня 2004 року [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,23 га, вартістю 23983 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072509, виданого Кодимською райдержадміністрацією на його ім»я ( Інформація відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 11-1204/2-15 від 28 серпня 2015 року). [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,26 га, вартістю 23983 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072508, виданого Кодимською райдержадміністрацією на її ім»я (Інформація відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 11-1206/2-15 від 28 серпня 2015 року) та житлового будинку №3 по вулиці Гагаріна в с. Серби, Кодимського району Одеської області, вартістю 23397 грн. (Технічний паспорт Кодимського районного бюро технічної інвентаризації на садибний (індивідуальний) житловий будинок №3 по вулиці Гагаріна в с. Серби). Згідно дослідженого в судовому засіданні заповіту від 10 грудня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі [PERSON] сільської ради за №358, [PERSON] заповідав на випадок своєї смерті все своє майно [PERSON]. Згідно дослідженого в судовому засіданні заповіту від 10 грудня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі [PERSON] сільської ради за №359, [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті все своє майно [PERSON]. 22 жовтня 2001 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №279031, видане 23 жовтня 2001 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області). 09 березня 2004 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №376244, видане 10 березня 2004 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області). [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом - відсутні. Згідно частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно частини п»ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №35 від 29 серпня 2015 року. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №1083 від 18 вересня 2015 року). Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] григорія Михайловича і [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,23 га, вартістю 23983 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072509, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого 22 жовтня 2001 року [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,26 га, вартістю 23983 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №072508, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої 09 березня 2004 року [PERSON], який був утрачений; житловий будинок №3 по вулиці Гагаріна в с. Серби, Кодимського району Одеської області, вартістю 23397 грн., що належав померлій 09 березня 2004 року [PERSON]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved