Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.03.2016 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що 26.05.1984 року її батьками був укладений шлюб. 15 січня 1999 року шлюб розірвано. Від шлюбу [INFO] народилась вона. Вона в даний час навчається в11 класі Львівської СЗШ №10 ім. св. Марії Магдалени, проживає з матір'ю, перебуває на її утримання. Її батько, відповідач [PERSON], матеріальної допомоги їй не надає, ухилявся від оплати аліментів до досягнення нею повноліття. Вона повністю знаходиться на утриманні матері. Просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення 23 років за умови навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання ; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно до ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначені розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки. Згідно до довідки середньої загальноосвітньої школи №10 від 11.03.2016 року позивач [PERSON] навчається в 11 класі. За рішенням Університету ім.. Адама Міцкевіча в м.Познань [PERSON] зарахована на 1 курс стаціонарного навчання в 2016/2017р. на факультет географічних і геологічних наук Відділення стаціонарного навчання першого ступня - Туризм та відпочинок - загально академічний профіль. З довідки про доходи матері позивачки, третьої особи по справі, [PERSON], вбачається, що вона працює прибиральницею, її дохід у період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року становить 13144,73грн. Суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів з відповідача. Виходячи з того, що суду фактично не надано відомостей про дохід відповідача [PERSON], суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача на підставі ст..200 СК України. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved