Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач 17.01.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою, який згодом було розірвано, та від якого сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] р.н та [PERSON], [INFO] З сином [PERSON] у нього склалися добрі відносини, вони розуміють один одного, при вирішенні проблем син постійно радиться із позивачем. [PERSON], [INFO] самостійно виявив бажання проживати разом із батьком після розірвання шлюбу. У зв'язку із тим, що відповідачка не бажає вирішити питання щодо визначення місця проживання [PERSON] мирним шляхом, позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом із [PERSON]. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просила суд відмовити [PERSON] у визначенні місця проживання її сина разом із батьком. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. (а.с.4-5) Згідно наданих у судовому засіданні пояснень малолітній [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON]. Згідно наданих до матеріалів справи документів, убачається що [PERSON] працює на підприємстві в тракторній бригаді трактористом, з липня 2013 року має регулярний дохід, добросовісно виконує покладені на нього завдання (а.с.6-7). Згідно наданої характеристики [PERSON], вона як мати, приділяє належну увагу навчанню та вихованню своїх дітей: контролює виконання ними домашнього завдання, цікавиться їхнім шкільним життям, відвідує як класні, так і загальношкільні батьківські збори та різні виховні заходи (а.с.23), натомість як згідно довідок наданих «Загальноосвітньою школою 1-III ступенів міжшкільного навчально-виробничого комбінату» Миколаївського навчально-виховного комплексу, за період навчання [PERSON] та [PERSON] у навчально-виховному комплексі Миколаївського НВК, [PERSON] не завжди цікавився шкільним життям своїх дітей, лише один раз відвідав батьківські збори сина, лише один раз відвідав перший урок доньки - 1 вересня 2012 року (а.с.24-25)/ Згідно рішення комісії з питань захисту прав та інтересів дитини при районній державній адміністрації «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON],[INFO] р.н», комісія з питань захисту прав та інтересів дитини вирішила визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] біля матері [PERSON],за адресою: [ADDRESS] оскільки [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] однак проживає разом із своїми батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], співмешканкою [PERSON], [INFO] та сином співмешканки [PERSON], [INFO]. До того ж, до Миколаївської сільської ради було звернення про прояв насильства та вчинення неправомірних дій зі сторони [PERSON] до своєї колишньої дружини [PERSON] На підставі таких дій на даний час сім`я [PERSON] поставлена на облік як сім`я,яка опинилась в складинх життєвих обставинах з причин запобігання скоєння насильства. Відповідно до акту обстеження, умови проживання [PERSON] задовільні, є окрема кімната для дитини, але бабуся повідомила, що сім`я [PERSON] проживає тимчасово за даною адресою (а.с.44-45). В той же час, [PERSON], мати дитини, щодо якої вирішується спір, живе в особистому будинку та відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, санітарний стан приміщення відповідає нормі (а.с.27). У відповідності до ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі ? СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років , визначається за згодою батьків. Статтею 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. У відповідності до п. 24 роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», відповідно до якого, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Враховуючи викладені вище обставини справи, думку органу опіки та піклування, виходячи із найвищих інтересів дитини, аналізуючи кожен аспект відносин до дитини, висвітлений під час розгляду справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини необхідно відмовити.

Outcome: dismissed