Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі належно уповноваженого представника за довіреністю Юрківа Ф.Л. 20.06.2019 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 47,0 кв. м., житловою площею 24,3 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 21.06.2019 року вказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання 29.08.2019 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою підготовчого засідання від 29.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду, витребувано у Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області належно засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Волосянка Сколівського району Львівської області. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , про що 19.12.2018 року складено відповідний актовий запис за № 106 згідно свідоцтва про смерть, виданого Славською селищною радою Сколівського району Львівської області 19.12.2018 року. За час шлюбу вони разом із нині покійним чоловіком у 1955 році збудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Волосянка Сколівського району Львівської області. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно за законом, оскільки позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернулася із заявою у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області. Жодного заповідального розпорядження на випадок своєї смерті чоловік не зробив. Належне йому спадкове майно позивач, як спадкоємць першої черги фактично прийняла, оскільки постійно проживала з чоловіком до дня його смерті, продовжує проживати на даний час у спадковому будинку, звернулася із заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці першої черги відмовились від своєї частки у спадковому майні в її користь. Однак, оформити таке право на спірне домоволодіння позивач не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно та реєстрації права власності на таке нерухоме майно. З огляду на вказане, отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач була змушена звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилися (не забезпечили явки уповноваженого представника). Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява від 27.08.2019 року вх. № 3837/2019, в якій вона просить проводити розгляд справи у цілому без її участі через незадовільний стан здоров`я та значний вік (86 років), позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач Славська селищна рада Сколівського району Львівської області явку уповноваженого представника у підготовче та судове засідання не забезпечила, про причини неявки такого суд не повідомила, подала на адресу суду відзив на позовну заяву (надійшов 16.07.2019 року, вх. № 3169), в якому заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у цьому відзиві. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду письмову заяву вх. № 3681/2019 від 14.08.2019 року, у котрій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду письмову заяву вх. № 3532 від 07.08.2019 року, у котрій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 17.10.2019 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача щодо спадщини, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] у с. Волосянка Сколівського району Львівської області у віці 89 років помер чоловік позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 19.12.2018 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області. Вказаний день смерті [PERSON] ,у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після нього. \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки Волосянківського старостинського округу Славської селищної ради Сколівського району Львівської області вих. № 789 від 10.06.2019 року, позивач на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем в одному будинку у [ADDRESS] . Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав. Відтак, спадкування після його смерті повинно відбуватись за законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця [PERSON] у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями прав та обов`язків за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є позивач, як його дружина та треті особи [PERSON] і [PERSON] , як діти спадкодавця. Детально перевіряючи права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] , котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцем відповідних прав та обов`язків з вказаного приводу. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що вказаний будинок, позначений літерою А-1, збудований у 1955 році. Загальна площа такого будинку становить 47,0 кв. м., з яких житлова площа 24,3 кв. м.. У межах зазначеного домоволодіння побудовані протягом 1955 -1990 років господарські будівлі і споруди вісім сараїв (літери Г, Д, Е, Є, Ж, З, І, Й), погріб (літера Б), вбиральня (літера В), колодязь (літера К) та огорожа (№ 1). Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим ФОП [PERSON] на замовлення позивача. Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом. \~ \~ \~ \~Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року,\~та інших\~нормативно-правових\~актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджує позивач, то орган місцевого самоврядування в особі на той час Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області зобов`язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). \~ \~ \~ \~Судом також\~встановлено,\~що,\~незважаючи на\~викладене вище,\~спадкодавець [PERSON] \~своє право\~власності в\~органах БТІ\~не зареєстрував\~(не\~оформив). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ \~ \~Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де відсутня відмітка про самочинне будівництво, а також відомості з погосподарського обліку. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення. Судом також встановлено, що позивач, яка прийняла спадщину у встановленому порядку, зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів. Після вчинення вказаних дій позивач звернулася до суду. \~ \~ \~ \~Як уже\~йшлося вище,\~позивач вправі\~успадкувати усі\~права спадкодавця [PERSON] , оскільки інших спадкоємців після її смерті, які б прийняли спадщину та не відмовились від неї, немає. Зазначені обставини стверджуються належно засвідченою копією спадкової справи № 140/2019 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також наявними у справі копіями заяв третіх осіб [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини. \~ \~ \~ \~На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 47,0 кв. м., житловою площею 24,3 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved