overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач 16 грудня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 17 лютого 2006 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №70. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з вересня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі 17 лютого 2006 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №70.(а.с.4). Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Встановлено також, що сторони з вересня 2014 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач 16 грудня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 16 листопада 1991 року він перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом РАЦС виконкому м. Ромни Сумської області, актовий запис №536. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім'ї явилися суперечки з різних причин, в тому числі із за різності інтересів та поглядів на обов'язки подружжя в сім*ї. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином, що підтверджується довідкою про SMS - доставку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 16 листопада 1991 року. Шлюб був зареєстрований Відділом РАЦС виконкому м. Ромни Сумської області, актовий запис №536. /а.с.4/ Від шлюбу неповнолітніх дітей немає, однак позивачка не погоджується розірвати шлюб добровільно. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивач 16 грудня 2014 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають одну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень не наддав. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], народилась [INFO] та її батьком є відповідач по справі (а.с. 13). Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області № 1181 від 12 грудня 2014 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач 16 грудня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року. Від сумісного подружнього життя дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2011 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 717 /а.с.5/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2011. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач, 16 грудня 2014 року, звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернулась в силу того, що не має ніякої освіти, перебуває у матеріальній скруті. Ці причини вважає поважними в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 грудня 2008 року Загнітківською сільською радою Кодимського району, Одеської області [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], матір»ю народженої [INFO] [PERSON] була [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO]. Позивач є спадкоємцем за законом як дочка померлої. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла Відтак, ту обставину, що позивач є особою юридично неосвіченою, а також зважаючи на її матеріальний стан, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач 16 грудня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2002 року. Мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на сімейне життя і обов`язки, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми, з 2017 року припинили подружні відносини між собою. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому позивач просить розірвати шлюб, неповнолітніх синів залишити проживати з нею, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 768,40 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач подала заяву про залишення позовної заяви в частині визначення проживання неповнолітніх синів без розгляду. Ухвалою суду від 24.02.2020 позовну заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу в частині визначення проживання неповнолітніх синів з позивачем залишено без розгляду. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали, не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 листопада 2002 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області складено відповідний актовий запис №125. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, при подачі позову до суду в розмірі 768,40 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією про сплату від 16.12.2019 №81.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач 16 жовтня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 20 серпня 2011 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з жовтня 2015 року проживають окремо, припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На протязі останніх двох років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося. Позивачка та відповідач мають різні погляди на життя, сім'ю, шлюб. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери та порядку. В сім'ї постійно виникали сварки, відвідач висловлюється нецензурними словами, свідком яких ставала донька, що негативно впливало на її психічний стан. Відповідач практично не утримував сім'ю, не піклувався про дитину та не приймав участі у її вихованні. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Почуття кохання втрачено. Питання щодо утримання дитини вирішено мирно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 серпня 2011 року. Шлюб був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №861 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Встановлено також, що з жовтня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, проживають окремо. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач 16 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 18 січня 1997 року. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з ним та знаходяться повністю на його утриманні. На теперішній час донька [PERSON] є студенткою третього курсу денного відділення, форма навчання за держзамовленням, «Дніпропетровського політехнічного коледжу». Відповідач матеріальну допомогу добровільно на повнолітню дочку не надає. Позивач просив стягувати з відповідачки на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку щомісячно до моменту закінчення донькою навчання, а саме до 30 червня 2017 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала та не заперечувала щодо стягнення з неї аліментів на утримання доньки на час її навчання. В судовому засіданні третя особа: [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. Встановлено, що [PERSON] є студенткою третього курсу денного відділення «Дніпропетровського політехнічного коледжу» (а.с.7) і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи здобуті по справі докази при визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь і на утримання позивачки, яка навчається, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, починаючи з 16.10.2015 року і до 30 червня 2017 року, оскільки повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. В силу ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 487,20 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач 16 квітня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходів ) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила в позовній заяві, що діти знаходяться на її повному утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає , хоча працює та має реальну можливість таку допомогу надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву відповідно до якої позов визнав повністю, просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей підтверджується , що їх батьком є відповідач.( арк..с. 5). Діти проживають з позивачем ( арк.4). Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В Постанові Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 « Про судове рішення » зазначено , що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб , тому судом приймається визнання позову відповідачем. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved