Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

позивач 18.03 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача та, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить провести реальний виділ в натурі у його власність Ѕ частку земельної ділянки площею 0,3103 га, кадастровий номер 4623685500:03:002:0281, у відповідності з варіантом поділу, запропонованого у Висновку експерта №4057/4058 від 31.08.2020 року, як співвласнику 2, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він та відповідач з 2018 року являються співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,6206 га, кадастровий номер 4623685500:03:002:0281, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Липники, урочище «Біля акації» , зокрема кожному з них на праві спільної часткової власності належить по Ѕ ідеальній частині даної ділянки. З метою досудового врегулювання спору він неодноразово в письмовій формі звертався до [PERSON] з пропозиціями про реальний поділ даної земельної ділянки, однак такі пропозиції залишилися без відповіді. Оскільки реального поділу даної земельної ділянки на дві окремі не відбулося, він не має змоги в повній мірі користуватися належною йому частиною, тому змушений звернутися до суду. Посилаючись на вимоги ст.ст.364,367 ЦК України, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 16.04.2019р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву. 01.07.2019р. повноважний представник відповідача-адвокат Дегтяренко О.О. подав відзив, в задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, зокрема висновків експертизи, які дають змогу встановити, що запропонований поділ відповідатиме інтересам відповідачки та вимогам закону. А надану позивачем Технічну документацію із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки, вважає неналежним доказом, оскільки така є недостатньою для вирішення спору. У своїй відповіді на відзив від 04.07.2019р., позивач та його представник зазначають, що відзив не відповідає вимогам процесуального законодавства та є необґрунтованим. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просять такі задовольнити. Крім того [PERSON] зазначив, що спірна земельна ділянка загальною площею 0,6206 га раніше перебувала у спільній сумісній власності його та його колишньої дружини, право власності на Ѕ частину якої він отримав за рішенням суду у 2018 р. Однак ще до рішення суду колишня дружина подарувала частину земельної ділянки сину, а той в подальшому перепродав таку відповідачу. Тому такі дії колишньої дружини вважає намаганням створити йому перешкодити в поділі спільного майна колишнього подружжя. Відповідач та його представник, які належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, повторно не явилися в судове засідання та не повідомили причин неявки, тому їх неявка судом визнається без поважних причин, що не перешкоджає розгляду справи по суті . Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є зміна та припинення правовідношення . Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно положень статей 316,319,321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного є спільною частковою власністю. Аналогічне положення закону закріплено в ст. 86 ЗК України. Зокрема, земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням часток кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність). Згідно ст.ст.364 , 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка загальною площею 0,6206 га, кадастровий номер 4623685500:03:002:0281,призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Липники, урочище «Біля акації». Зокрема, постановою Апеляційного суду Львівської області від 27.03.2018р. визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 4623685500:03:002:0281, визнано за [PERSON] право власності на Ѕ ідеальну частину земельної ділянки кадастровий номер 4623685500:03:002:0281, а також витребувано від [PERSON] Ѕ ідеальну частину даної земельної ділянки у власність [PERSON] . Постанова набрала законної сили 27.03.2018 року( а.с.17-21,27-29). Як встановлено апеляційним судом та зазначено у його Постанові від 27.03.2018р., [PERSON] набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4623685500:03:002:0281 за час шлюбу з [PERSON] у 2011 році , яку 15.08.2015 р. подарувала своєму синові [PERSON] , який в послідуючому продав дану земельну ділянку [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,земельна ділянка кадастровий номер 4623685500:03:002:0281 площею 0,6206 га, 27.04.2018р. зареєстровано на праві спільної часткової власності за [PERSON] у розмірі Ѕ частки ( а.с.7-8). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого станом на 24.04.2018р., земельна ділянка кадастровий номер 4623685500:03:002:0281 площею 0,6206 га, значиться зареєстрованою на праві власності за [PERSON] ( а.с.9-11). 10.05.2018р. і 06.11.2018р. [PERSON] звертався до [PERSON] з письмовими пропозиціями про проведення реального поділу спільної земельної ділянки з визначенням часток в натурі, шляхом укладення відповідного договору, однак дані пропозиції залишилися без відповіді ( а.с.22-26). На замовлення [PERSON] , СПД [PERSON] склав у 2019р. Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] , зокрема складено схеми розподілу двох земельних ділянок та плани їх меж. За виконання даної послуги [PERSON] сплатив СПД [PERSON] 4 000,00 грн. ( а.с.36-71). Крім того, 06.02.2019р. [PERSON] в черговий раз звертався до [PERSON] з письмовою пропозицією провести реальний поділ спільної земельної ділянки , а також повідомив, що оскільки раніше направлені ним пропозиції залишилися без відповіді, на його замовлення була розроблена технічна документація щодо поділу земельної ділянки на дві різні, та одночасно надав таку документацію для ознайомлення з нею. Дана пропозиція залишилась без відповіді ( а.с.35). 16.07.2019р. ухвалою суду за клопотанням позивача і за згодою представника відповідача по справі призначена судова земельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлені питання, запропоновані сторонами. Однак відповідач [PERSON] не здійснила оплату за проведення експертизи в частині вирішення запропонованого нею питання, тому таке в цій частині залишено експертом без виконання. Згідно Висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №4057/4058 від 31.08.2020р., експертом запропоновано варіант поділу земельної ділянки кадастровий номер 4623685500:03:002:0281, площею 0,6206 га, розташованої за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Липники, урочище «Біля акації» , у відповідності до часток співвласників ( по Ѕ ідеальній частці), при якому: Співвласнику 1 ( 1/2 ід.ч.), пропонується виділити в натурі земельну ділянку S1 загальною площею 0,3103 га та геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від поворотної точки 8 : по межі земельної ділянки 16,24 м; 41,02 м; 31,82 м; 20,10 м; 29,44 м; 24,91 м; по лінії розподілу 34,04 м; по межі земельної ділянки 101,86 м ( див. ділянка жовтого кольору табл.№1 додатків до висновку). Співвласнику 2 ( 1/2 ід.ч.) , пропонується виділити в натурі земельну ділянку S2 загальною площею 0,3103 га за геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від поворотної точки 6: по межі земельної ділянки 104,71 м; 12,70 м; по лінії розподілу 34,04 м; по межі земельної ділянки 50,23м; 25,98 м; 25,39 м; 17,69 м ( див. ділянка синього кольору табл.№1 додатків до висновку) ( а.с.156-161). За проведення даної експертизи позивач сплатив експертній установі 4710,00 грн.( а.с.173). Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові від 16.05.2018р. за результатами розгляду цивільної справи № 296/7611/14-ц, Верховний суд на основі аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК Українизазначив, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то при поділі майна в натурі (виділ частки), передачі співвласнику підлягає частина нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірноїшкоди господарському призначенню майна. Згідно вище зазначених правових висновків Верховного Суду та вимог діючого законодавств, суд вважає, що варіант поділу спірної земельної ділянки, запропонований у Висновку експерта №4057/4058 від 31.08.2020р., є прийнятним в даному випадку, оскільки такий не змінює існуючий між співвласниками розмір ідеальних часток , однак визначає їх розміри в натурі та межі, а також в результаті такого поділу кожному із співвласників виділяються в натурі земельні ділянки, які не відрізняються між собою за площею - кожному по 0,3103 га. При тому судом враховано, що відповідачу було достовірно відомо про розгляд справи в суді щодо реального поділу спільної земельної ділянки, однак такий не проявив належної заінтересованості в розгляді справи та не подав заперечень щодо можливої неприйнятності запропонованого варіанту поділу. За вказаних вище обставин суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підставні, які підлягають задоволенню. Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в загальному розмірі 16 978,40 грн., а саме: 768,4 грн. судового збору ; 4 000,00 грн. оплата за виготовлення технічної документації з поділу земельної ділянки; 4 710,00 грн. оплата за проведення експертизи та 7 500,00 грн. витрати на правову допомогу. Дані понесені позивачем витрати документально підтверджені ( а.с.1,71,93-100, 173) та перевірені судом, тому такі у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України , слід покласти на відповідача.

Outcome: approved