Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 липня 2020 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входять земельна ділянка площею 3,0599 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тадіївської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право на право на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому майно, [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,0599 га, кадастровий номер 3221687600:04:001:0008, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тадіївської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 485595 (а.с.14). Позивач [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за заповітом (а.с.7). Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с.16), тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved