Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк», 03 листопада 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37 156 грн. 18 коп. та судових витрат в сумі 1218 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 травня 2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 30 вересня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 37 156 грн. 18 коп., яка складається з кредиту в сумі 9 498 грн. 91 коп., відсотків 23 511 грн. 74 коп., пені та комісії 1 900 грн. і штрафів: 500 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 1 745 грн. 53 коп., що і просили стягнути. Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують та не заперечували проти ухваленні рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судова повістка направлена відповідачу за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, повернута до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається врученою йому належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив. До попереднього судового засідання надав заперечення, де позов не визнав посилаючись, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг він не знайомився, копій не отримував, не підписував їх, що є порушенням письмової форми укладення договору. Вважає, що йому неправомірно нарахована комісія, а також неустойка, стягнення якої обмежується останніми 12 місяцями перед звернення до суд, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою і що застосування до нього пені і штрафів є подвійним притягненням його до відповідальності. Незрозуміло йому нарахування процентів за період з 07 червня 2007 року по 30 вересня 2015 року, виходячи що ліміт кредитної карти складав 10 000 грн., а він сплатив 49 790 грн.92 коп. Суд, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом встановлено, що 16 травня 2007 року сторони: [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н, згідно умов якого позивач зобовязувався надати відповідачеві кредит в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач надав відповідачу кошти в сумі 10000 грн., виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі. Пунктом 6.5 Умов передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Згідно п. 8.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Всупереч вимогам ст.ст. 525, 526 ЦК України, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконував, не сплачуючи кредит, відсотки, чим порушив законні права та інтереси позивача, які необхідно поновити та відповідно до умов Договору, що у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обовязків, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту або процентів за його користування щонайменше за один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязань з повернення кредиту, стягнути заборгованість по кредитному договору станом на 30 вересня 2015 року в сумі 37 156 грн. 18 коп., а саме: кредит в сумі 9 498 грн. 91 коп., відсотки 23 511 грн. 74 коп., пеню та комісію 1 900 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн. та штраф (процентна складова) 1 745 грн. 53 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним. 16 травня 2007 року [PERSON] був ознайомлений з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, які разом з Тарифами та заявою складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом відповідно до заяви № SAMDN40000013740289 від 16 травня 2007 року, тому його посилання на те, що він з ними не був ознайомлений є безпідставними. Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, пеня за зазначеним кредитним договором не нараховувалася, тому підстви для її зменшення відсутні. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку про правомірність предявлення позовних вимог банку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в зазначеному розмірі. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved