Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач 16.04.2019 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач двічі в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, відзиву, доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 05.05.1996 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано 05.05.1996 Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за № 427. 20.05.2001 шлюб було розірвано, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Таращанського РУЮ у Київській області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 19. Від спільного шлюбу сторони мають одну повнолітню дитину та чотирьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. В зв`язку з тим, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дітей, добровільно відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча працездатний, а тому може та повинен надавати таку допомогу, а позивачці самостійно забезпечити матеріальні потреби дітей важко, остання 16.04.2019 звернулася до суду з даним позовом. 15.08.2019, за результатами розгляду цивільної справи, Таращанським районним судом було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивачки було задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей. 16.10.2019 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви зазначає, що про розгляд даної справи повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України не був, оскільки знаходився в зоні в операції об`єднаних сил (ООС) на території Донецької та Луганської областей та його адреса на той час позивачу відома не була. Крім того, винесеним рішенням він був позбавлений права подавати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою суду від 31.10.2019 заяву відповідача про скасування заочного рішення було задоволено, а заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 15.08.2019 у цивільній справі № 379/565/19 номер провадження 2/379/363/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей скасовано. Зібраними у справі доказами встановлено, а відповідачем не спростовано, що діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей. Натомість, доводи відповідача, зазначені ним у заяві про перегляд заочного рішення, що він сам утримує постійно двох дітей, у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно з вимогами ст.141Сімейного кодексуУкраїни\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи наявні у справі докази, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, з метою їх достатнього та належного утримання, враховуючи ту обставину, що відповідач є працездатною особою, відсутність у нього інших утриманців, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 288 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: approved