Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя їй, згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 16 лютого 2001 року серія [NUMBER] , належала земельна ділянка загальною площею 10,2940 га, розташована на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27 січня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала своїй доньці [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, на що за законом матиме право. Після смерті матері позивач звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 15 листопада 2016 року Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30 грудня 2016 року листом Близнюківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] земельні ділянки їй було відмовлено та повідомлено про наявність спадкового договору від 26 жовтня 2010 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Близнюківського нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 985 щодо цієї земельної ділянки, набувачем якої став відповідач по справі. Вказуючи на те, що зазначений спадковий договір укладений з порушенням норм закону, порушує її спадкові права, позивач просить визнати його недійсним. В судовому\~засіданні позивач\~та її\~представник позовні\~вимоги підтримали\~та пояснили,\~що під час\~укладення спадкового\~договору між [PERSON] та [PERSON] сторони незаконно відступили від Перехідних положень Земельного кодексу України, яким встановлено заборону на відчуження земельних ділянок, що перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому зміст спірного правочину суперечить нормам Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України, порушує спадкові права позивача , а тому має бути визнаний недійсним. Крім того, зазначили, що про порушене право спадкоємця позивач [PERSON] дізналася 30 грудня 2016 року після отримання листа нотаріальної контори, яким їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, після чого вона звернулася за захистом своїх прав у судовому порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, яким вказав, що позивач необґрунтовано вказує на порушення її прав. Посилається на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 травня 2019 року по справі № 612/297/17 провадження № 2/612/6/18, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання спадкового договору удаваним правочином, треті особи: приватний нотаріус Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галина Вікторівна, сідьськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Берестівська», яким в задоволенні позову відмовлено та вказує, що цим рішенням встановлено, що оспорюваний спадковий договір відповідає вимогам закону. А подана наразі позовна заява про визнання спадкового договору недійсним фактично направлена на перегляд цього рішення. Також просить застосувати строк позовної давності до позовної заяви [PERSON] , вказуючи на те, що позивач була обізнана із змістом спадкового договору та була присутня при його підписанні у нотаріуса. Просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до умов спадкового договору від 26 жовтня 2010 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 985, останній, як набувач зобов`язався виконувати передбачені даним договором розпорядження відчужувача [PERSON] та в разі смерті якої мав набути право власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER] , [NUMBER] , розташовану на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, загальною площею 10,2940 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Положеннями ст. 1302 ЦК України визначено, що сторонами за спадковим договором є набувач та відчужувач, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Таким чином за своїм змістом спадковий договір є договором відчуження майна. Пунктом 28 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 визначено, що перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування, в тому числі право на обов`язкову частку. Спадковий договір може бути визнано недійсним із підстав, визначених нормами глави 16 (ст. 202 - 236) ЦК. Вимогу про визнання недійсним спадкового договору може бути заявлено як відчужувачем та набувачем, так і іншою заінтересованою особою. У разі пред`явлення позову особою, яка не є стороною спадкового договору, необхідно перевіряти, які права та охоронювані законом інтереси цієї особи порушено (стаття 3 ЦПК). За умовами спірного спадкового договору, предметом договору є набуття після смерті [PERSON] (відчужувача) права власності [PERSON] (набувачем) на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , [NUMBER] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 16 лютого 2001 року серія [NUMBER] , розташовану на території Берестівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, загальною площею 10,2940 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до положень пп. «б» п. 15 Перехідних положень ЗК України в редакції, чинній на момент укладення спірного договору, до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Купівля-продаж або іншим способом відчуження вказаних земельних ділянок запроваджується за умови набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, визначивши особливості обігу земель державної та комунальної власності і земель товарного сільськогосподарського виробництва. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження зазначених земельних ділянок в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Статтею 215 ч. 1 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ч.1 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням того, що спірний спадковий договір, зареєстрований 26 жовтня 2010 року, по суті є договором відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, був укладений під час дії заборони (мораторію) на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тобто суперечить вимогам закону і є недійсним згідно Перехідних положень Земельного кодексу України, то позовні вимоги щодо визнання недійсним спадкового договору підлягають задоволенню. Посилання відповідача на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 травня 2019 року по справі № 612/297/17 провадження № 2/612/6/18, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання спадкового договору удаваним правочином, треті особи: приватний нотаріус Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області Яременко Галина Вікторівна, сідьськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Берестівська» як на підставу заперечень визнання спірного спадкового договору недійсним, вказуючи що цим рішенням суд визнав спадковий договір таким, що відповідає вимогам закону, суд вважає безпідставними, оскільки даним рішенням позивачу відмовлено у задоволенні позову про визнання спадкового договору удаваним. Крім того, у цьому ж рішенні зазначено, що «позивач вимогу про визнання спадкового договору недійсним не заявляв», а тому ці вимоги не були предметом судового дослідження. Щодо заяви відповідача стосовно спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, суд зазначає наступне. Ст.ст. 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три троки. Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що про порушення свого права як спадкоємця, позивач [PERSON] дізналася з листа завідуючої Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області від 30 грудня 2016 року, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, а тому суд вважає, що строк позовної давності стосовно позовної заяви спадкоємиці [PERSON] про визнання спадкового договору недійсним ще не сплив.

Outcome: approved