Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.03.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, в якій зазначив, що відповідач є його батьком. Після розірвання шлюбу батько та мати мешкають окремою На теперішній час вона поступила на 1 курс Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара, строк навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Він повністю знаходиться на утриманні матері і йому необхідна матеріальна допомога батька. Відповідач, після виплати аліментів до повноліття, матеріальної допомоги не надає, хоча працює і має змогу її надавати. Просив суд, стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на період навчання, в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача щомісячно і до закінчення навчання. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.05.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Селидове Донецької області, [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON] Згідно довідки № 87-325-334 від 21.03.2014 року [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара денної форми навчання факультету суспільних і міжнародних відносин, термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі закінчення навчання. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач працює, фізично здоровий та може сплачувати аліменти на період навчання сина. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у частковому співвідношенні до його заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з моменту подачі заяви до суду. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права,свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14 у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши законодавство що регулює спірні правовідносини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. ст. 130, 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved