Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON], 13 березня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно після смерті сина [PERSON], померлого 10 липня 2014 року. Під час підготовчого судового засідання позивач змінив предмет позову, надавши 17 травня 2018 року відповідну заяву, та просив поділити спадкове майно з відповідачем та визнати право власності на нього. В позовній заяві [PERSON], посилається на те, що 05 листопада 2006 року після смерті сина [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами по вулиці Ярослава Мудрого, будинок №148 в с. Шершенці Кодимського району Одеської області, загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, вартістю 29039 грн.; земельної ділянки площею 2,66 га вартістю 81883,33 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №856163, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 11 січня 2006 року на імя померлого. На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом був він і відповідач [PERSON] мати померлого, а його дружина. Отримати свідоцтво про право на спадщину він не в змозі, оскільки між ним і відповідачем виник спір щодо розміру часток у спадковому майні (спадкова справа №67/2018). З цієї причини нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Добровільно вирішити спір не вдалося. Ця обставина і змусила його звернутися до суду. Просить поділити спадщину таким чином: виділити та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,66 га вартістю 81883,33 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №856163, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 11 січня 2006 року на імя померлого. Виділити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Ярослава Мудрого, будинок №148 в с. Шершенці Кодимського району Одеської області, загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, вартістю 29039 грн.. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. До початку розгляду справи по суті вона і позивач врегулювали спір мирним шляхом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і охоронюваних інтересів сторін і інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (нині частина 4 статті 206 ЦПК) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає це визнання. Отже, суд приходить до висновку: виділити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 2,66 га вартістю 81883,33 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №856163, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 11 січня 2006 року на імя померлого. Виділити та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Ярослава Мудрого, будинок №148 в с. Шершенці Кодимського району Одеської області, загальною площею 57,0 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, вартістю 29039 грн.. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved