Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 лютого 2016 року звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В позовній заяві позивач вказала, що від шлюб з відповідачем має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач дітей матеріально не утримує, хоча зобовязаний це робити та має таку можливість. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖД №070323, виданого 08 грудня 2006 року Олексіївською сільською радою Кодимського району Одеської області), та неповнолітнього [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії І-ЖД № 097954, виданого 08 серпня 2007 року цією ж сільською радою). В даний час сторони проживають, окремо між ними шлюб розірвано з 22 лютого 2016 року, неповнолітні діти пербувають на утриманні позивача. Отже, відповідач [PERSON] законодавчо зобовязаний утримувати свою неповнолітніх дітей до їх повноліття, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку. Так, згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює в КУ «Кодимська ЦРЛ», має постійний заробіток (дохід), у звязку з цим суд вважає необхідним визначити аліменти в частині від його доходу (заробітку). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved