Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач 23.09.2015 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного у виконанні біржової угоди, зареєстрованій на Криворізька Універсальна товарна біржа 02.07.1999 за № 58-Н позивач придбав у [PERSON] однокімнатну квартиру, загальною площею 22,57 кв.м. та житловою площею 12,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Десантна 1/144. Зазначений договір був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу. Оскільки вказаний договір не посвідчений у нотаріуса позивач не може виконувати всі повноваження власника, тому просить суд визнати правочин за договором купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на вказану квартиру. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву та просила її задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі та третя особа у судове засідання не зявились, про явку в суд були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, за правилами ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, 02 липня 1999 року [PERSON], яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] та [PERSON], який діє від свого імені уклали договір купівлі-продажу квартири № 144, яка складається з одної жилої кімнати, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Десантна, буд. 1, загальною площею 22,57 кв.м., житловою площею 12,1 кв.м. Згідно до п. 3 цього Договору квартира продана за 2000 грн., які отримані Продавцем від Покупця до підписання договору. На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», договір зареєстрований в Криворізькій Універсальної товарної біржи за № 58-Н від 02 липня 1999 року та КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації». (а.с. 11-12) У Технічному паспорті на квартиру, що розташована за адресою вул. Десантна, 1/144, який виготовлено 22.04.2008, власником зазначено [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Судом встановлено, що сторонами оспорюваної угоди є продавець [PERSON], покупець [PERSON], дана угода підлягала нотаріальному посвідченню, однак не була нотаріально оформлена з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991. Так, під час укладення вказаної угоди відповідач фактично ухилився від її нотаріального посвідчення, вважаючи достатнім її реєстрацію у бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу. Враховуючи той факт, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, а також, те, що між сторонами відбулося повне виконання договору, суд вважає необхідним визнати його дійсним, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання права власності на квартиру, суд зазначає наступне. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 02 липня 1999 року по вул. Десантній, 1 в м. Кривому Розі був укладений між [PERSON] і [PERSON] в простій письмовій формі та був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як встановлено у судовому засіданні, право власності [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою вул. Десантна, 1/144 у м. Кривому Розі ніхто не оспорює, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного у відповідності до ст. ст. 47, 224 ЦК УРСР, ст. 15 ЦК України,

Outcome: partial