Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач 24.07.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], про перерозподіл спадкового майна та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 13.11.2015 року закрито провадження у справі в частині предявлення позову до відповідача [PERSON], в звязку з її смертю, яка померла 07.10.2015 року (а.с.16,37) Позивач просила здійснити перерозподіл спадщини після смерті [PERSON], померлого 09.03.2010 року між спадкоємцями першої черги за законом [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 09.03.2010 року право власності на 1/4 частку та за [PERSON], [INFO] право власності на 3/4 частки земельної ділянки площею 5.221 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території села Дружба, Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП № 103374, виданого на підставі рішення сесії Чкаловської сільської ради № 13/23 від 13.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3507. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що 09.03.2010 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі й на спірну земельну ділянку. 13.01.2012 року державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної тори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку спадкоємцю [PERSON], його сину [PERSON], [INFO], на користь якого від спадщини відмовились два інших спадкоємця за законом, мати та батько спадкодавця, [PERSON] та [PERSON]. 11.03.2015 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області визнано недійсним вище вказане свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВРП № 228220. Оскільки на момент смерті батька [PERSON] позивач була неповнолітньою, тому на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. При зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] з. заявою про перерозподіл спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, державного акта на право приватної власності на землю пройшла реєстрація права власності на спадкову земельну ділянку за спадкоємцем [PERSON] відповідно до законодавства у Реєстраційній службі, а внесення запису про скасування державної реєстрації прав Реєстраційною службою можливе лише на підставі рішення суду. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], однак її права щодо спадкового майна порушені та не можуть бути відновлені в позасудовому порядку, позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом. Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалася, представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити у повному обсязі (а.с.17,31). Відповідачі [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.30,32). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2010 року помер батько позивача та малолітнього [PERSON], [INFO] та син відповідача [PERSON] - [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 354309 від 18.08.2010 року та свідоцтв про народження (а.с.4, 5,7,33). За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 221 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 103374 (а.с. 5-6). У звязку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на вказане майно. 13.01.2012 року, на підставі заяви [PERSON], яка діяла від імені малолітнього [PERSON], державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори, на імя [PERSON] було видано свідоцтво право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 05.03.2010 року, відповідно до якого він отримав право на спадщину, яка складалася з права на земельну ділянку, площею 5,221 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території села Дружба, Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 103374, виданого на підставі рішення сесії Чкаловської сільської ради № 13/23 від 13.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3507 (а.с.5-6). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.03.2015 року, яке набрало законної сили 17.07.2015 року, вище вказане свідоцтво було визнане недійсним (а.с.5-6). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 цього ж кодексу в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач по справі, в силу ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 05.03.2010 року (а.с. 4,7). Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Позивачу [PERSON], 13.11.1992 року на момент смерті батька [PERSON], померлого 05.03.2010 року виповнилося 17 років, отже остання була неповнолітньою та вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.7). При зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, постановою від 02.06.2015 року їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, державного акта на право приватної власності на землю пройшла реєстрація права власності на спадкову земельну ділянку за спадкоємцем [PERSON] відповідно до законодавства у Реєстраційній службі, а внесення запису про скасування державної реєстрації прав Реєстраційною службою можливе лише на підставі рішення суду (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частина друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у кожного із спадкоємців є рівними. На момент відкриття спадщини, спадкоємцями [PERSON] першої черги є його батьки [PERSON] та [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON], тобто частка кожного від спадщини складає 1/4 частину. Батьки [PERSON] відмовилися від спадщини на користь малолітнього [PERSON] [INFO] (а.с.5-6). Таким чином, частка відповідача [PERSON] [INFO] складає 3/4 частка, а позивача [PERSON], [INFO], 1/4 частка. Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне здійснити перерозподіл спадщини після смерті [PERSON], померлого 09.03.2010 року між спадкоємцями першої черги за законом [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 09.03.2010 року право власності на 1/4 частку та за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 09.03.2010 року право власності на 3/4 частки земельної ділянки площею 5.221 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території села Дружба, Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ДП № 103374, виданого на підставі рішення сесії Чкаловської сільської ради № 13/23 від 13.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3507.

Outcome: approved