Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.03.2018 року звернулась до Голосіївського районного сду м. Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] з 1000 (тисячі) гривень до 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень щомісячно. На мотивування позовних вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.07.2013 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. 10 травня 2016 року шлюб між нею та Відповідачем було розірвано на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року. У теперешній час вона змінила своє призвище на «[PERSON]». На підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2017 року з відповідача стягнені аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статтей 155,180,181,182,184,185,191 СК України передбачено, що: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею - повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; при визначені розміру аліментів суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; якщо платник аліментів має - нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожитковогомінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, іа також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змійи матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва на Відповідача покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень до повноліття дитини. Однак цей розмір аліментів, призначений за рішенням суду не відповідає змінившимся обставинам, оскільки в зв'язку з швидкими темпами зростання цін та тим що збільшився розмір прожиткового мінімуму, значно зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання доньки, та розмір аліментів є недостатнім, а тому виникла необхідність в їх збільшенні. Відповідач працює, але приховує це, та спроможний сплачувати аліменті в більшому розмірі у 2500 грн.. Вона не має змоги працевлаштуватись, оскільки дочка потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою. Крім того, після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку змігіи розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 13.04.2018 року у справі відкрито провадження та встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву. 11.05.2018 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву у якому він просить у задоволенні позову відмовити посилаючись на те що він вдруге одружився, очікує на народження дитини від іншої жінки, доглядає за хворим батьком, відповідально ставиться до сплати аліментів та вважає що відсутні підстави для їх збільшення. Позивачем подана відповідь на відзив на позовну заяву у якому вона вказує, що надана відповідачем довідка ПФУ за формою ОК-5 не є підтвердженням того працює чи ні відповідач, та надає до відповіді на відзив докази роботи відповідача в ресторані узбекської кухні. Також вказує що відповідач був директором ТОВ « Строїв і партнери» до 06.03.2018 року. Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2017 року з відповідача стягнені аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд оцінивши надани сторонами докази в сукупності вважає що наявні підстави для збільшення розміру аліментів що стягуються з відповідача на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2017 року. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини які впливають на розмір аліментів що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих позивачкою доказів позивач отримує дохід, в державі змінився розмір прожиткового мінімуму, у зв'язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання доньки сторін по справі, та розмір аліментів має бути збільшений. Позивачем надані докази збільшення витрат на утримання дитини що є підставою у зв'язку з полібшенням матеріального стану відповідача для збільшення розміру аліментів що стягуються з нього в твердій грошовій сумі. Доводи відповідача про те він вдруге одружився та очікує на народження дитини від іншої жінки на думку суду не впливають на його обов'язок належним чином утримувати свою дочку від першого шлюбу. Доказів утримання батька, відсутньості у батька відповідача засобів для існування відповідачем не надано. Відповідач працездатний, надана ним довідка ПФУ за формою ОК-5 не є підтвердженням поганого матеріального стану, оскільки підтверджує лише відсутність сплати страхових внесків особою яка офіційно працевлаштована. Офіційним підтвердженням того що особа ніде не працює є лише довідка видана центром зайнятості населення про перебування на обліку особи як безробітного. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, матеріально забезпеченим. Суд вважає що відповідач має можливість в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання дочки, до досягнення нею повноліття у грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісяця. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини позивача збереження певного матеріального рівня утримання та буде відповідати його наявним сімейним обставинам. На підставі викладеного,

Outcome: partial