Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 лютого 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її баби - [PERSON]. В позовній заяві вказала, що [INFO] померла її баба - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, а також майнова частка (пай) в пайовому фонді КСП «Маяк» с.Шершенці Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за законом, на день смерті баби проживала разом з нею в одному помешканні, тому прийняла її спадщину, однак оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який втрачено. У зв'язку з цим просила свій позов задовольнити, розглянувши справу без неї. Представник відповідача - Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву №71 від 16 лютого 2015 року. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. При цьому, фіксація судового засідання технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши надані сторонами письмові докази, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданим 10 лютого 2015 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції, актовий запис про смерть №31 від [INFO]. Місце відкриття спадщини - с.Шершенці Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.67 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 17 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до складу спадщини померлої [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) в пайовому фонді КСП «Маяк» у розмірі 0.001 % пайового фонду, вартістю 3599 грн., яка належала їй відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER], виданого Шершенецькою сільською радою 17 лютого 2015 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не склала, тому відповідно до ст.1266 ЦК України спадкоємцем її майна за правом представлення є позивач [PERSON], як онука померлої. Інших спадкоємців за законом судом не встановлено. Факт родинних відносин між вказаними особами, як між онукою та бабою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], повторно виданим відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції 14 січня 2014 року, та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матері позивача - [PERSON], з якого вбачається, що матір»ю останньої була [PERSON] (витяг №00013300435 від 14 січня 2014 року). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] на день смерті останньої постійно проживали разом в одному помешканні - в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Шершенецької сільської ради Кодимського району №127 від 16 лютого 2015 року. З цих підстав у відповідності з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину померлої [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Після звернення позивача з вказаною заявою, нотаріус запропонувала їй надати оригінал державного акту на землю, однак оригіналу вказаного документу позивач нотаріусу не надала через його втрату, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» №52 від 27 грудня 2013 року. Листом №157/02-14 від 17 лютого 2015 року нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, зокрема шляхом видачі їй дублікату втраченого державного акту на землю, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права у частині, що стосується земельної ділянки, відповідає ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України вона прийняла спадщину померлої баби. Водночас, жодних перешкод для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлій майнову частку (пай), судом не встановлено, тому у задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено, оскільки, як вказав Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial