Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.07.2021р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 05 серпня 2006 року він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідачкою у справі. Від шлюбу у них народилися діти - син [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за його ( [PERSON] ) місцем реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останніх декількох років стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Зазначає, що на даний час, він ( [PERSON] ) та відповідачка [PERSON] проживають разом, але сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Просить розірвати шлюб, укладений між ним ( [PERSON] ) та відповідачкою. Згідно наданої до суду заяви, позивач [PERSON] підтримує свої вимоги повністю, наполягає на їх задоволенні та просить розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити теж - [PERSON] . Ухвалою судді Краматорського міського суду від 06.09.2021р позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Справа розглянута судом у відповідності до ч.ч.3, 5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 05 серпня 2006 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.2021р, актовий запис №612 від 05.08.2006р). Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №255 від 20.02.2007р), та сина - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №685 від 20.05.2011р). Згідно копії довідки №33019 про склад сім`ї, наданої 05.07.2021рТеритолрвальною громадою Краматорської міської ради, діти сторін зареєстровані разом із батьками за адресою: [ADDRESS] . Особистим інтересам позивача суперечить знаходження з відповідачкою у юридичному шлюбі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч.2 ст.104 СК України). Відповідно до ст.105 ч.3 зазначеного Кодексу - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Частиною 1 ст.110 СК України передбачено, що, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження сім`ї є неможливе та суперечить інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки за її клопотанням залишити теж саме - « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з державного бюджету на користь позивача 50 відсотків судового збору, тобто 454грн.

Outcome: approved