Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач 18.01.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація про виселення. Позов обґрунтовано тим, що житловий будинок [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Києва, відноситься до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та перебуває у господарському віданні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Згідно ордеру №50875085 від 27.06.1991 року двокімнатна квартира [ADDRESS] була надана у користування [PERSON] на сім'ю з трьох осіб: він, дружина - [PERSON], дочка - [PERSON]. З 26 жовтня 1997 року в згаданій квартирі зареєстрований онук наймача - [PERSON]. Наймач квартири [PERSON] знятий з реєстрації з 12.06.2014 року у зв'язку зі смертю, [PERSON] знята з реєстрації 19.03.2015 року у зв'язку зі смертю, [PERSON] знята з реєстрації 09.08.2015 року у зв'язку зі смертю. [PERSON], [INFO] зареєстрований за вказаною адресою знаходиться у розшуку. Разом з тим, позивачем було встановлено, що на теперішній час в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] без реєстрації та жодних правових підстав, що змусило позивача звернутися до суду з відповідним позовом про виселення відповідача із самовільно зайнятого житлового приміщення. У судовому засіданні 19.04.2016 року представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач до суду тричі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Представник третьої особи - [PERSON] підтримала позов позивача, та наполягала на його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до Розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.02.2015 р. № 58, житловий будинок [ADDRESS] був прийнятий у комунальну власність територіальної громади м. Києва та закріплений на праві повного господарського відання та прийнято на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (а.с. 5). Згідно ордеру №50875085 від 27.06.1991 року квартира [ADDRESS] надана у користування [PERSON] на сім'ю із трьох чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Наймач квартири [PERSON] знятий з реєстрації з 12.06.2014 року у зв'язку зі смертю, [PERSON] знята з реєстрації 19.03.2015 року у зв'язку зі смертю, [PERSON] знята з реєстрації 09.08.2015 року у зв'язку зі смертю. [PERSON], [INFO] зареєстрований за вказаною адресою знаходиться у розшуку. Із матеріалів справи вбачається, що під час обстеження квартири [ADDRESS] , працівниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» було встановлено, що в спірній квартирі проживає гр. [PERSON] без будь-яких правових підстав, з приводу чого складено відповідний акт (а.с. 8). Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою добровільно звільнити займану квартиру, проте, відповідач в добровільному порядку не звільняє її. Таким чином, оскільки в судовому засіданні не встановлено правомірність зайняття та проживання відповідача в квартирі [ADDRESS], то останній підлягає виселенню зі вказаного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи викладене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення №2716 від 13.01.2016 року (а.с. 4). На підставі викладеного та

Outcome: approved