Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 березня 2016 року звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 14.01.1992 в її власності перебуває 7/9 частини житлового будинку, що розташований по вул. Зоряна (колишня Пролетарська), 38, м. Пирятина Полтавської області. Починаючи з 2001 року позивачка провела ремонт та згодом вселилася у 2/9 частини указаного житлового будинку та почала належним чином його утримувати. У подальшому заявниця знайшла документи, в яких указано, що власницею 2/9 частини будинку є [PERSON], яка 16.07.1990 померла. З часу смерті останньої та до цього часу ніяких претензій та зауважень з приводу розпорядження позивачем вказаним майном не заявляв. Позивач до цього часу проживає у вказаній частині житлового будинку. Понад 10 років вона добросовісно та безперервно володіє та користується вказаним нерухомим майном та прилеглою земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому поточний та капітальні ремонти. Вказана частина будинку до цього часу ні за ким не зареєстрована, не перейшла у власність держави. У звязку із вищезазначеним позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просять визнати за нею право власності на вищевказане майно за набувальною давністю. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив визнати за позивачем право власності на 2/9 частини житлового будинку, що розташований по вул. Зоряна (колишня Пролетарська), 38, м. Пирятина Полтавської області за набувальною давністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у встановлений законом спосіб, у заяві на адресу суду прохає справу слухати у відсутності його представника, позов визнає. Суд уважає, що особисті пояснення представника відповідача є необовязковими, тому справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивачка [PERSON] є власницею 7/9 частини будинку № 38 по вул. Зоряній (колишня Пролетарська) м. Пирятин Полтавської області відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.01.1992 (а.с.14-15). [PERSON] даними технічного паспорту від 28.11.1997 - 2\\9 частини указаного житлового будинку належали [PERSON], проте дані про реєстрацію права власності на указану частину будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с. 13,24). Згідно свідоцтва про смерть серії VI-HO № 275217 від 18.03.1991 встановлено, що [PERSON] померла 16.07.1990 (а.с. 11). Після смерті останньої та до цього часу ніхто із спадкоємців померлої жодних прав на спірне майно не заявляв. [PERSON] з 1992 року безперервно проживає у [INFO] (колишня Пролетарська) м. Пирятин Полтавської області разом з чоловіком (а.с.10), у тому числі проживає, безперервно володіє та користується 2\\9 частини будинку, яка їй не належить, сплачує комунальні платежі, доглядає його, проводить капітальний та поточні ремонти. Відсутність правовстановлюючого документа на указану частину житлового будинку перешкоджає позивачу розпоряджатись нерухомим майном. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали свідчення про те, що починаючи з 1992 року позивачка проживає у житловому будинку № 38 по вул. Зоряній м. Пирятин Полтавської області, частину якого вона придбала у [PERSON] В іншій частині будинку ніхто не проживав, тому позивач провела в ній ремонт та стала утримувати та доглядати за будинком у цілому. З того часу ніяких претензій з приводу розпорядженням цим майном до позивачу ніхто не заявляв. Крім цього, у судовому засіданні представник позивача надав оригінали розрахункових книжок за надані комунальні послуги в яких зазначено, що оплата за комунальні послуги проводиться за будинок № 38 по вул. Зоряній м. Пирятин Полтавської області в цілому. Відповідно до\~частини першої статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При цьому судом враховується чи володіння є: добросовісним (якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності); відкритим ( якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні); володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Ураховуючи положення\~пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Позивачка володіє нерухомим майном - 2/9 частини будинку № 38 по вул. Зоряній (колишня Пролетарська) м. Пирятин Полтавської області з 1992 року - у тому числі 3 роки з 01 січня 2001 року, та більше 7 років - з 01 січня 2004 до березня 2016 року- після набрання чинності ЦК України, тобто всього більше 10 років. Особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту\~частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка фактично безперервно та відкрито володіє спірною частиною будинку з 1992 року, добросовісно нею заволоділа, інакше як у судовому порядку визнати її право власності на нерухоме майно -2/9 частини житлового будинку № 38 по вул. Зоряній (колишня Пролетарська) м. Пирятин Полтавської області неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов про визнання за нею права власності за набувальною давністю є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved