Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 09.09.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 06 червня 2009 року померла її бабуся по лінії матері - [PERSON], про що виконавчим комітетом Липецької сільської ради Котовського району Одеської області складено відповідний актовий запис № 45 від 07 червня 2009 року, що підтверджує свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 194816. Після смерті її бабусі [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8655 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 026340 від 02.03.2004 року. В звязку з тим, що на день смерті бабусі [PERSON], яка померла 06 червня 2009 року, вона була зареєстрована та постійно проживала разом з нею за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Липецьке, вели спільне господарство, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця пятої черги за законом. Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті баби по лінії матері - [PERSON], померлої 06 червня 2009 року, або фактично прийнявших спадщину - не має. Після цього, 14 березня 2010 року помер її батько - [PERSON], про що виконавчим комітетом Липецької сільської ради Котовського району Одеської області складено відповідний актовий запис № 12 від 15 березня 2010 року, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 219303. Після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8655 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД № 033333 від 27.07.2004 року. В звязку з тим, що на день смерті батька - [PERSON], який помер 14 березня 2010 року, вона була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Липецьке, вул. Тургенева, 6.12, вели спільне господарство, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги за законом. Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого 14 березня 2010 року, або фактично прийнявших спадщину - не має. В квітні 2016 року вона звернулась до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті її бабусі по лінії матері - [PERSON], померлої 06 червня 2009 року та після смерті батька - [PERSON], який помер 14 березня 2010 року, як спадкоємиця пятої та першої черги за законом. Але, в звязку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] та [PERSON] - державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 026340 від 02.03.2004 року й державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД № 033333 від 27.07.2004 року були втрачені й надати їх нотаріусу вона не змогла, то державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] їй було відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно бабусі та батька. Одночасно, державним нотаріусом їй було розяснено, що з приводу визнання права власності за нею на спадкове майно, як за спадкоємицею пятої та першої черг за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Крім цього, в кінці серпня 2016 року у неї з її матірю - [PERSON] виник спір щодо її спадкових прав на вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому вона вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІН:[NUMBER], приватної власності на спадкове майно її баби по лінії матері - [PERSON], померлої 06 червня 2009 року у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8655 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії IV- ОД № 026340 від 02.03.2004 року, як за спадкоємицею пятої черги за законом, визнати за нею, [PERSON], [INFO], ІН:[NUMBER], право приватної власності на спадкове майно її батька - [PERSON], померлого 14 березня 2010 року у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8655 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД № 033333 від 27.07.2004 року, як за спадкоємицею першої черги за законом. Позивачка та її представниця [PERSON] в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги. Відповідачка [PERSON], яка має право на спадкування після своєї матері [PERSON] і чоловіка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, у судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала у задоволенні цього позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи 06 червня 2009 року у віці 80 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області померла [PERSON] (актовий запис №45), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №194816 від 07.06.2009 року. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, земельну ділянку площею 1,8655 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії IV- ОД № 026340 від 02.03.2004 року. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4333/0/2-16 від 02.11.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 60860,99 грн. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини яка відкрилась після її смерті має здійснюватись за законом. Факт прийняття спадщини позивачкою в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджується довідкою виконавчого комітету Липецької сільської ради Подільського району Одеської області №1380 від 12.08.2016 року, згідно якої [PERSON] на день смерті її бабусі [PERSON], яка померла 06 червня 2009 року, дійсно була зареєстрована та проживала разом з померлою, вели спільне господарство. 14 березня 2010 року у віці 53 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №12), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №219303 від 15.03.2010 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, земельну ділянку площею 1,8655 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії III-ОД № 033333 від 27.07.2004 року Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4332/0/2-16 від 02.11.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 60860,99 грн. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини яка відкрилась після його смерті має здійснюватись за законом. Факт прийняття спадщини позивачкою в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджується довідкою виконавчого комітету Липецької сільської ради Подільського району Одеської області №1379 від 12.08.2016 року, згідно якої [PERSON] на день смерті її батька [PERSON], який помер 14 березня 2010 року, дійсно була зареєстрована та проживала разом з померлим, вели спільне господарство. Проте, позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно після смерті бабусі та батька у нотаріальному порядку, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на майно, яке входить до складу спадщини. Всіма прийнятими заходами знайти його не вдалося. Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена обява в газеті «Котовська реклама». Ніякої інформації щодо виявлення вказаних документів не надходило. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved