Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 червня 2016 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON]. В позові вказала, що 17 вересня 2008 року помер батько її чоловіка [PERSON] - [PERSON], а 04 серпня 2011 року мати чоловіка [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, та житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в м.Кодимі по ву.80-ї Гвардійської стрілкової дивізії, 73 Одеської області. Спадкоємцями зазначеного спадкового майна за законом першої черги у рівних долях є син померлого [PERSON] відповідач у справі, а також донька позивача [PERSON] за правом представлення. Добровільно поділити вказане спадкове майно вони не можуть через відмову відповідача. В попередньому судовому засіданні позивач свій позов підтримала та пояснила, що через виниклий спір не може захистити своє порушене право у позасудовому порядку, тому просила поділити спадщину померлого [PERSON], виділивши неповнолітній [PERSON] 1/2 частину належної померлому земельної ділянки та жилого будинку. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні заявлений позов визнав та пояснив, що дійсно є спадкоємцем за законом першої черги своїх померлих батьків - [PERSON] та [PERSON]. Визнає, що окрім нього спадкоємцем вказаних осіб є донька його померлого брата [PERSON] [PERSON]. Донедавна добровільно поділити спірне спадкове майно не могли, однак на даний час між ним та позивачем досягнуто домовленості щодо поділу спірного майна, тому проти задоволення позову не заперечував та погодився із запропонованим позивачем варіантом поділу цієї спадщини. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. При цьому, відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.\~ Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №149274, виданого 19 вересня 2008 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції Одеської обалсті. 04 серпня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №278765, виданого 06 серпня 2011 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції. Дітьми померлих [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (чоловік позивача [PERSON] та батько неповнолітньої [PERSON], який помер 21 лютого 2006 року - свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №052060, видане 23 лютого 2006 року відділом ДРАЦС Кодимського районного управління юстиції). Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України (ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Так, до складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №25/15, площею 1.05 га., яка розташована в межах Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №081278, виданого 25 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до спадщини померлого [PERSON] ввійшов жилий будинок з надвірними спорудами, розташований в м.Кодима по вул.80-ї Гвардійської стрілкової дивізії, 73 Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Так, відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У звязку з цим відповідач [PERSON], як син померлого [PERSON], є спадкоємцем його майна за законом першої черги. Відповідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері чи батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (спадкування за правом представлення). На день смерті спадкодавця [PERSON] (17 вересня 2008 року) його син [PERSON] (батько неповнолітньої [PERSON]) помер, тому вказана дитина є спадкоємцем спадщини померлого [PERSON] за правом представлення. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). На час відкриття спадщини [PERSON] донька позивача [PERSON], [INFO] була неповнолітньою, тому відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла цю спадщину. Рішенням Кодимського районного суду від 04 травня 2012 року відповідачеві [PERSON] був визначений додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини померлого батька [PERSON], після чого він звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини померлого батька. Отже, неповнолітня [PERSON] та відповідач [PERSON] є такими, що у передбаченому законом порядку прийняли спадщину померлого [PERSON] (ч.4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом був виниклий між сторонами спір щодо поділу спадкового майна померлого [PERSON] Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на рівність часток неповнолітньої [PERSON] та відповідача [PERSON] у спадщині померлого [PERSON], суд визнає запропонований позивачем спосіб поділу цього спадкового майна законним та таким, що не порушує прав і інтересів сторін та інших осіб, а тому вважає можливим позов задовольнити, оскільки спадкоємці померлого [PERSON] (спадкоємець за законом першої черги) та неповнолітня [PERSON] (спадкоємець за правом представлення) мають право на 1/2 частину належної померлому спадщини, яку у встановленому законом порядку прийняли. Згідно з вимогами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: approved