Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі свого представника [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням залишення частини позовних вимог без розгляду на підставі ухвали суду від 26 червня 2017 року, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Лассаля, 42, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 14 червня 2011 року. В обґрунтування позову представник [PERSON] вказувала, що житловий будинок за адресою: м. Люботин, вул. Лассаля, 42, зареєстрований на праві власності на ім'я [PERSON], який помер 28 серпня 1961 року. Після його смерті спадщину фактично прийняв його син, [PERSON], який постійно мешкав у житловому будинку. Після смерті [PERSON] 30 жовтня 2006 року відкрилася спадщина, яку прийняла лише його дружина [PERSON], яка перебувала зі спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі та постійно мешкала з ним. Після смерті 14 червня 2011 року [PERSON] відкрилася спадщина у виді житлового будинку за адресою: м. Люботин, вул. Лассаля, 42, яку прийняли її діти, [PERSON] і [PERSON], які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Але оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач не в змозі через втрату оригіналу договору на право будівництва житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Лассаля, 42, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13 липня 2014 року. В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача [PERSON] вказував, що після смерті [PERSON], яка померла 14 червня 2011 року, відрилася спадщина у виді житлового будинку за адресою: м. Люботин, вул. Лассаля, 42, яку прийняли у встановленому порядку [PERSON] і [PERSON], який є батьком позивача за зустрічним позовом [PERSON] За час свого життя батько позивача [PERSON] склав заповіт від 15 березня 2014 року, згідно з яким належну йому 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Люботин, вул. Лассаля, 42, він заповів своєму синові, [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] прийняв, оскільки постійно проживав з батьком на час його смерті. Але оформити свої спадкові права він не має змоги через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог за первісним позовом та про розгляд справи за її відсутності. Одночасно з цим, в поданій заяві представник позивача [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог за зустрічним позовом [PERSON] В судове засідання представник відповідача [PERSON] не з'явився, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог за зустрічним позовом та про розгляд справи за його відсутності. Одночасно з цим, в поданій заяві представник відповідача [PERSON] визнав вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Люботин, вул. Лассаля, 42. В судовому засіданні суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» станом на 27 лютого 2017 року, спірним є житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 50,40 кв.м, в тому числі житловою площею 36,80 кв.м., з верандою літ. «а» і ганком літ. «а1», господарськими будівлями і спорудами: погріб літ. «ап», сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Г», душ літ. «Д», колодязь літ. «К», який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Лассаля, 42. Згідно з архівними даними КП «Люботинське БТІ», спірний житловий будинок зареєстрований на праві власності на ім'я [PERSON] на підставі договору на право побудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Люботинською нотаріальною конторою Харківської області 13 вересня 1950 року за реєстр. № 20513/2. 28 серпня 1961 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІІ-ЯР № 219197 від 30 серпня 1961 року, виданим Люботинським міським бюро ЗАГС. Відповідно до ст. 429 ЦК УРСР 1922 року зі змінами та доповненнями, якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному органу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву після смерті [PERSON] з заявами про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. Після смерті [PERSON] спадщину у виді житлового будинку прийняв його син, [PERSON], який постійно приживав з померлим в спірному житловому будинку, тобто за місцем відкриття спадщини. Родинні стосунки між померлим [PERSON] і [PERSON] підтверджуються посвідкою про народження № 580985, виданою 14 травня 1928 року Черемушанською сільською радою депутатів трудящих. Але за час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину не отримував та право власності на житловий будинок не зареєстрував. 30 жовтня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 082716 від 01 листопада 2006 року, виданим відділом РАГС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину нікому зі спадкоємців не видавались, заповіт він імені померлого не посвідчувався. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з записів у будинковій книзі, за адресою: м. Люботин, вул. Лассаля, 42, разом зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті постійно мешкала його дружина, [PERSON] Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], під час розгляду справи не виявлено. Таким чином, спірний житловий будинок в якості спадщини, яка відкрилася після смерті попереднього власника [PERSON], набула у свою власність [PERSON], яка перебувала зі спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1955 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЯР № 151612, виданим 18 листопада 1955 року Люботинським міським бюро ЗАГС. Але за час свого життя [PERSON] право власності на житловий будинок не зареєструвала. Вона померла 14 червня 2011 року, про що відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області було видано 17 червня 2011 року свідоцтвом про смерть 1-ВЛ № 315170. За повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] від 24 квітня 2017 року, після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини звернулися її діти: [PERSON] і [PERSON]; свідоцтва про право власності нікому не видавалось. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Родинні стосунки позивача за первісним позовом [PERSON] з померлою матір'ю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження ІІІ-УР № 307464, виданим 07 лютого 1962 року Люботинським міським бюро ЗАГС, та свідоцтвом про укладення шлюбу ІІ-ВЛ № 373239, виданим 25 грудня 1982 року Люботинською міською радою Харківської області, який підтверджується зміна дівочого прізвища «Гончаренко» на прізвище «Смородська». Родинні стосунки спадкоємця [PERSON] з померлою матір'ю [PERSON] підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00017773328 від 14 березня 2017 року. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Виходячи з законодавчо визначеного принципу рівності часток у спадщині для кожного зі спадкоємців, суд приходиться до висновку, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належить в рівних частках, тобто по 1/2 частині, [PERSON], яка є позивачем в даній справі за первісним позовом, та [PERSON], який являється рідним братом позивача. [PERSON] помер 13 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 582974, виданим 15 липня 2014 року державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину нікому зі спадкоємців не видавались. Але згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 05 травня 2017 року існує чинний заповіт він імені померлого [PERSON], посвідчений 15 березня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] З витребуваної від приватної нотаріуса копії заповіту, посвідченого 15 березня 2014 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті належну йому частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель заповів [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадщину у виді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка відрилася після смерті [PERSON], прийняв його син [PERSON], який постійно проживав зі спадкодавцем на час його смерті, що визнано позивачем за первісним позовом. Ті обставини, що [PERSON], позивач за зустрічним позовом, народився 26 січня 1981 року та є сином померлого [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження ІІ- ВЛ № 499427, виданим 20 березня 1981 року Люботинською міською радою Харківської області. Таким чином, обидві сторони спадщину прийняли у встановленому порядку і це підтверджено доказами, які були досліджені в судовому засіданні, тому суд задовольняє обидва позови в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved