Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач 16 лютого 2018 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заяві, яку направила до суду просить розглянути позов без її участі, вимоги підтримує повністю. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що він згоден щоб з нього стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] працює на посаді токаря у ФОП [PERSON] Його заробітна плата за період з серпня 2017 року по січень 2018 року з урахуванням виплат становить 12013,01 грн. Інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, на його утриманні не має. Суд, заслухавши учасників справи , дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.192 СК України та роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », розмір аліментів, визначений за судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З роз'яснень, викладених у п. 17 вищевказаної постанови та ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2015 року з [PERSON] [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] [INFO] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.8). На час розгляду справи [PERSON] офіційно працевлаштований. Інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, на його утриманні не має. В статтю 182 СК України внесені зміни Законом України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII ( дані зміни чинні з 08 липня 2017 року ) та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2018 рік » передбачено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; У постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13) Верховний Суд України виклав правовий висновок про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст.184 СК України). Тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів та з урахуванням досліджених судом доказів визначає розмір аліментів, які підлягають стягнення з [PERSON] в розмірі 1000 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial