Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.09.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року у віці 69 років за місцем свого постійного проживання в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок площею 2,047 га та 2, 0469 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після його смерті вона є спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька, інші спадкоємці за законом відсутні, заповіту батько за життя не складав. Спадщину прийняла шляхом подачі заяви нотаріусу та реєстрації спадкової справи. На даний час вона звернулася до Великописарівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, але отримала письмову відмову у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та рекомендацію звернутися до суду. Виготовити дублікат державного акту на померлу особу не можливо. Тому прохає визнати право власності за нею на земельні ділянки у судовому порядку. 18.09.2017 позивач подала додаткову позовну заяву про визнання за нею права власності на земельну ділянку після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року, яку та фактично успадкувала після смерті [INFO] року [PERSON]. Спадщину вона прийняла у нотаріальному порядку, частину спадщини оформила, але оформити право власності на право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет» розміром 3,11в умовних кадастрових гектарах, неможливо через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку /пай/ /а.с.24-25/. Позивач надала в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує /а.с.3, 25/. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.44, 49/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Їздецьке Великописарівського району Сумської області у віці 69 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.6/. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,047 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого за № 010762802135 від 27.11.2007, вартість земельної ділянки становить 24 600 грн /а.с.7,9-10/ та земельну ділянку площею 2,0469 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрованого за № 262 від 27.05.2004, вартість земельної ділянки становить 24 600 грн /а.с.8, 11-12/. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як донька, родинні відносини підтвердженні /а.с.13/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 30.08.2017 за № 892 померлий [INFO] [PERSON] був постійним жителем [ADDRESS] На день смерті проживав та був зареєстрований один. Заповіт від його імені виконкомом сільської ради не посвідчувався /а.с.14/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після його смерті зареєстрована за № 242 від 30.05.2008 за заявою доньки [PERSON] /а.с.45-47/. Державний нотаріус [PERSON] 07.08.2017 надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду /а.с.16/. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено про що мається відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с. 50-51/. [INFO] року у віці 86 років померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.26/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 3, 11 в умовних кадастрових гектарах, що належить померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], зареєстрованого за № 307 від 16.12.1996, вартістю 40 430 грн /а.с.27, 41-42/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 24.12.2012 за № 761 [PERSON], померла [INFO], була постійним жителем [ADDRESS]. Заповіт від імені сільською радою не посвідчувався /а.с.8/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після її смерті не реєструвалася /а.с.48/. Оригінал сертифікату на право на земельну частку втрачений, про що мається відповідне оголошення у місцевій газеті / а.с. 38/. [INFO] року у віці 72 років у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть /а.с.29/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району від 12.09.2017 за № 922 [PERSON], померла [INFO], була постійним жителем [ADDRESS]. На день смерті проживала у м. Тростянець у доньки. Заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.30/. [PERSON] є донькою [PERSON], родинні відносини підтверджені /а.с. 31-33/. Позивач після смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги як донька, спадщину прийняла у нотаріальному порядку і отримала 20.11.2013 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку / а.с. 34-36/. Державний нотаріус [PERSON] 06.09.2017 надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/ через відсутність оригіналу сертифікату / а.с. 37/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] року, шляхом розпорядження її майном. Тому після смерті [PERSON] спадщина відкрилася і на право на земельну частку / пай/ її матері [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті батьків позивача вона є спадкоємцем за законом першої черги, спадщина у нотаріальному порядку нею прийнята, але в зв'язку з тим, що втрачені оригінали правоустановлюючих документів на земельні ділянки, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved