Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.12.2013 року звернулася до суду із позовом про щомісячне стягнення з [PERSON] коштів на її утримання у розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу) останнього, посилаючись на те, що 17.03.2012 року між сторонами було укладено шлюб. [INFO] у них з відповідачем народився син - [PERSON]. У зв'язку з тим, що сімейне життя не склалося, 31.07.2013 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано. 13.07.2013 року Комунарським районним судом було ухвалено рішення, згідно якого відповідач повинен щомісячно сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до виповнення сину повноліття. [PERSON] виконує рішення суду та сплачує на дитину відповідну частку свого щомісячного заробітку. На цей час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, неофіційно не працює, її рідні не мають можливості матеріально допомагати, тому у неї склався тяжкий матеріальний стан. Враховуючи, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов'язання, та останній має змогу їй матеріально допомагати, позивач просить стягнути з [PERSON] кошти на її утримання. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, послалася на обставини, зазначені у позові та просила суд його задовольнити. Додатково пояснила, що вона на цей час орендує кімнату для проживання там з дитиною, за яку сплачує грошові кошти у сумі 750 грн. щомісячно. Розмір щомісячних аліментів на дитину складає від 300 до 750 грн. Від держави вона отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 890 грн., які будуть сплачуватися лише до червня 2014 року. [PERSON] заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що на цей час він дійсно офіційно працює на ТОВ «ОТК Спутник», отримує щомісячно заробітну платню, приблизно 2 500 грн. Розмір заробітної плати залежить від виробітки. Аліменти на дитини сплачує щомісячно, інші аліментні зобов'язання у нього відсутні. Заперечує проти задоволення позову, так як вважає, що він сплачує достатні аліменти. Крім того, він щотижня у неділю забирає дитину до себе додому. Під час цього він також витрачає грошові кошти на утримання дитини. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 12.06.2012 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 25.07.2013 року і до повноліття дитини (а.с. 4-5). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.3). Позивач працює на посаді продавця в ТОВ «АТБ-маркет», але на цей час, з 02.08.2012 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, що підтверджується довідкою від ТОВ «АТБ-маркет». Відповідно до довідки УПСЗН Запорізької міської ради по Комунарському району [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН та отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею 3-річного віку у розмірі 889 грн. 17 коп. Відповідач працює на ТОВ «ОТК Спутник» та отримує заробітну плату у розмірі 1600 - 3700 грн. та виплачує аліменти у розмірі 291 - 752 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами на ім'я позивача. Таким чином, судом встановлено, що на цей час позивач не працює, отримує аліменти від відповідача та державну допомогу на дитину, у [PERSON] відсутні інші аліментні зобов'язання, він працює, отримує щомісячно заробітну плату, тому може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, можливість надання відповідачем матеріальної допомоги, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», суд вважає, що розмір коштів на утримання [PERSON] повинен складати 1/6 частину частини усього щомісячного заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитини трирічного віку. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст.88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial