Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач 27.10.2015 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 14.02.2013 року у виконкомі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №01. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, подружжя не має можливості жити один з одним, шлюбні відносини припинили своє існування з жовтня 2015 року. Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилась, оскільки заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов про розірвання шлюбу, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74, 77 ЦПК України. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 14.02.2013 року у виконкомі Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №01, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] свідчить, що у сторін за час шлюбу народився донька - [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Що стосується вимоги позивача про відновлення її дошлюбного прізвища «[PERSON]» на підставі статті 113 СК України, то дійсно вона має таке право, однак в даному випадку відновлення дошлюбного прізвища колишнього подружжя не є компетенцією суду, адже тільки в порядку окремого провадження у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного та

Outcome: approved