Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач 12.07.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. На даний час дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що проти позову не заперечує, просить справу розглянути без його участі, не заперечив проти розгляду справи в попередньому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з таких мотивів. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України (частина 4 статті 130 ЦПК України). Відповідно до ст.174 ЦПК України, суд у разі визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що з 02 червня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). Відповідно до свідоцтвом про народження серії [NUMBER] у сторін у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно з довідкою Гребениківської сільської ради Тростянецькоо району від 11 липня 2016 року позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Гребениківка та проживає зі своєю донькою [PERSON] (а.с. 9) Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене вище, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 12 липня 2016 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 551,20 грн. 20 коп. судового збору. На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved