Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.02.13 року звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, яку згодом 26.03.14 року уточнила і просила суд поділи спільне сумісне з відповідачем майно шляхом виділення відповідачеві автомобілю Опель Вектра, 1991 року випуску, кухонного гарнітуру, дитячого гарнітуру, телевізору «Рубин», телевізору «Ассер», диван, диван дитячий, шафи на загальну суму 41800 грн, а їй виділити двокімнатну квартиру по [ADDRESS], вартістю 146314 грн, припинивши право відповідача на ? частку вказаної квартири. Позов обґрунтовано тим, що вказане майно рішенням суду визнано об'єктом спільної з відповідачем сумісної власності. Згоди щодо поділу майна вони не дійшли, вказаним рухомим майном відповідач заволодів і користується без її згоди протягом 3 років, на придбання автомобілю та на потреби сімї вона брала в борг гроші у свого батька [PERSON] 30000 грн., які має намір віддати самостійно, спірну квартиру було придбано за її та її батька гроші, з нею проживає їх з відповідачем спільна дитина, тому просила суд задовольнити її позовні вимоги. Позивач [PERSON] 16.04.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, який обґрунтовував тим, що в жовтні 2008 року він дав у власність цільову безпроцентну грошову позику 30000 грн. своїй доньці [PERSON], яка на той час перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] для придбання автомобіля, в 2010 вона повернула 15000 грн., а решту зобов'язалась повернути після першої вимоги, крім того 30.03.2010 року він передав [PERSON] 15000 грн. для відшкодування шкоди, завданої злочинними діями відповідача [PERSON]. Оскільки гроші були надані відповідачці у час її перебування у шлюбі та використані в інтересах сімї, просив стягнути вказану суму з відповідачів на його користь по 15000 грн. з кожного. Відповідач [PERSON] пред'явив до [PERSON] та [PERSON] зустрічний позов про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без його згоди. Позов обґрунтовував тим, що про укладення зазначених договорів йому нічого не відомо, куди відповідачка витрачала кошти йому також не відомо. Просив на підставі ст.. 65 ч. 2 СК України визнати укладені договори недійсними. Ухвалою суду від 18.06.2014 року вказані позови об'єднані у одне провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] позов первісний підтримали, просили суд задовольнити позов в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві, позов [PERSON] визнали повністю, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, оскільки відсутні підстави для визнання укладених договорів позики недійсними. Позивач [PERSON], будучи допитаною за її згодою по правилам допиту свідка пояснила, що дійсно брала у жовтні 2008 року у свого батька позивача [PERSON] 30000 грн., які витрачені на придбання автомобілю, дійсно брала у свого батька гроші 15000 грн. 30.03.2010 року, частину з яких передала відповідачу [PERSON] для відшкодування шкоди завданої потерпілим від злочину, а частину - його матері для тих же цілей. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] до нього заперечував, оскільки вказане майно визнано об'єктом спільної сумісної власності, він самостійно здійснив добудову у квартирі, а отже його частка у спільному майні є більшою ніж 1/2. Не згоден з вартістю рухомого майна, названого позивачкою, оскільки вона значно завищена і не згоден на виділення всього рухомого майна йому. Позов [PERSON], не визнав і просив визнати недійсними договори позики, як укладені без його згоди. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] одружились, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.12 року шлюб між сторонами розірвано. Позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення боргу підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Під час перебування у шлюбі з [PERSON], [PERSON] отримала гроші у борг. А саме - у жовтні 2008 року [PERSON] взяла у борг у свого батька позивача [PERSON] 30000 грн., та 2010 році повернула йому 15000 грн., а 30.03.2010 року позивачка [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 15000 грн., які на даний час не повернула. Дані обставини повністю визнані [PERSON], допитаної по правилам допиту свідка, підтверджуються розписками, долученими до матеріалів справи( а.с.92, 93). Дані розписки складені позивачкою [PERSON], підписані нею та [PERSON], що підтверджується висновком експерта № 358-14 за результатами судової почеркознавчої експертизи від 22.04.14 року (а.с.119-130). Згідно ст.. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Укладені [PERSON] з [PERSON] договори позики не можуть бути визнані недійсними з підстав, вказаних у зустрічному позові відповідачем [PERSON] оскільки, згідно ст.. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Проте дана норма стосується угод щодо розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і не може бути застосована до угод спрямованих на отримання майна. Тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Отже в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] не повернула кошти взяті під час перебування у шлюбі з [PERSON] у [PERSON] Згідно ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 ч. 3 СК України Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матірю [PERSON], грошей від [PERSON] вона не отримувала. Допитана по правилам допиту свідка [PERSON] наполягала, що передавала [PERSON] гроші на відшкодування шкоди потерпілим від злочину. За таких обставин, суд вважає, що достатніх доказів того, що отримані за договорами позики гроші [PERSON] використала в інтересах сімї суду не надано. [PERSON] позивачу [PERSON] частково повернула гроші у сумі 15 0000 грн. і не повернула 30000 грн., а тому на підставі ст.. 1049 ЦК України їх з [PERSON] слід стягнути, а іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2013 року визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно - квартиру [ADDRESS], автомобіль Опель Вектра, 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кухонний гарнітур, дитячий гарнітур, телевізор «Рубин», телевізор «Ассер», диван, диван дитячий, 2 шафи. Згідно ст.. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1, 2, 4, 5 ст.. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно п. 22 ППВСУ № 11 від 21.12.07 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. А при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. З вказаною у позовній заяві позивачки [PERSON] вартістю рухомого майна, а саме: автомобіль Опель Вектра, 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] - 30000 грн., кухонний гарнітур - 4000 грн., дитячий гарнітур - 1500 грн., телевізор «Рубин» - 1000 грн., телевізор «Ассер» - 1000 грн., диван - 2500 грн., диван дитячий - 1200 грн., 2 шафи - 600 грн., відповідач [PERSON] не погодився, будь - яких доказів на підтвердження вартості спірного майна позивачкою [PERSON] суду не надано, тому суд вважає, що сторони не дійшли згоди щодо вартості вказаного майна, а тому вони підлягають поділу шляхом визначення ідеальних часток подружжя у даному майні. Позовні вимоги [PERSON] про поділ квартири підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на лютий 2014 року становить 146314 грн., що підтверджується висновком експерта по результатам проведення судової будівельно-технічної експертизи № 313 від 25.02.2014 року, який є належним допустимим доказом, проведений з дотриманням ЦПК України і не погодитись з яким у суду немає підстав. Даним висновком експерта спростовуються висновки щодо ринкової вартості, викладені в звіті КФ «Сней» від 10.01.13 року про оцінку квартири та в звіті ПП «Експерт Плюс» від 19.03.13 року. Згідно ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Квартира [ADDRESS], яка є об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] придбана ними на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.07 року у гр.. [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за 12 865 грн., що підтверджується договором купівлі продажу квартири (а.с.12). До моменту укладення зазначеного договору [PERSON] та [PERSON] було продано їх квартиру що знаходиться [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та в інтересах їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за 2200 грн.. Тому суд сприймає за дійсне пояснення позивачки [PERSON] про те, що в рахунок оплати вартості спірної квартири нею були внесені особисті грошові кошти в сумі 2200 грн., тобто 17,1 % вартості квартири. Доказів надання інших особистих коштів позивачкою при придбанні спірної квартири суду не надано. Враховуючи, що при придбанні спірної квартири позивачкою [PERSON] були витрачені особисті кошти, а також те що з нею проживає їх спільна дитина, на підставі ст.. 70 СК України, суд вважає можливим відступити від засад рівності часток подружжя та визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 2/3 частики квартири [ADDRESS], а за відповідачем [PERSON] - право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги про припинення права [PERSON] права на частку з підстав визначених ст.. 71 СК України та ст.. 365 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки відповідач [PERSON] на припинення права на частку не згоден, та крім того позивачкою [PERSON] не надано доказів, що виділення частки в натурі є неможливим, що дана частка є незначною, крім того, не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач [PERSON] забезпечений іншим житлом, а отже відсутні підстави вважати, що йому не буде завдано істотної шкоди його інтересам, зокрема права на житло. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] про поділ майна підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial