Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав і просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 200 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 2330 грн 92 коп, нарахований індекс інфляції у сумі 710 грн 93 коп, нараховані 3% річних у сумі 186 грн 60 коп, а також судові витрати по справі у сумі 243 грн 60 коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 21 вересня 2011 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір, в якому сторони домовилися укласти до 30 вересня 2011 року договір купівлі-продажу нерухомості, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. У підтвердження серйозності своїх намірів укласти договір купівлі-продажу він передав відповідачу грошові кошти у вигляді гарантійного забезпечення у сумі 200 доларів США, які вважає авансом. При укладенні основного договору гарантійне забезпечення в повному обсязі включалося в ціну об'єкта, що передбачено попереднім договором. Однак, в процесі переговорів з відповідачем було виявлено, що зазначений у договорі об'єкт нерухомості відповідачу не належить і ніколи не належав і, таким чином, основний договір з відповідачем укладений не був. Відповідач протягом тривалого часу обіцяв повернути йому отриману суму, однак не повернув. Суму боргу просить стягнути з відповідача з урахуванням індексу інфляції, а також просить стягнути три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і в задоволенні позову просить суд відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На заперечення позовних вимог посилається на те, що відповідачем [PERSON] за попереднім договором від 21 вересня 2011 року грошові кошти в сумі 200 доларів США від позивача не отримувалися. Крім того зазначає, що укладений між сторонами попередній договір не був нотаріально посвідчений і тому, відповідно до вимог ч.1 ст.635, ч.1 ст.657 ЦК України, є нікчемним і не створює жодних юридичних наслідків. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі,суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 21 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, згідно якого сторони домовилися укласти до 30 вересня 2011 року договір купівлі-продажу нерухомості, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Як слідує з п.2.2.2. попереднього договору [PERSON], як покупець, зобов'язався у підтвердження серйозності своїх намірів за основним договором, передати до нотаріального посвідчення даного договору [PERSON], як продавцеві, грошові кошти у вигляді гарантійного забезпечення виконання зобов'язань за цим договором у сумі 200 доларів США. При укладенні основного договору гарантійне забезпечення у повному обсязі включалося в ціну об'єкту, передбачену п.1.3. даного договору (33000 доларів США). Судом також встановлено, що передній договір від 21 вересня 2011 року нотаріально посвідчений не був, як не було укладено і основного договору купівлі-продажу. Вказані обставини сторонами визнаються. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено у ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому, згідно вимог ст.58, ст.59 ЦПК України, докази, які подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, мають бути належними та допустимими. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на ту обставину, що згідно попереднього договору від 21 вересня 2011 року він передав [PERSON] грошові кошти у сумі 200 доларів США. Представником відповідача факт отримання відповідачем від позивача 200 доларів США за попереднім договором заперечується. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини, яка має значення для ухвалення рішення у справі і щодо якої у сторін виник спір, а саме щодо передачі грошових коштів, позивач суду не надав. За змістом п.2.2.2. попереднього договору від 21 вересня 2011 року позивач зобов'язався передати відповідачу грошові кошти у сумі 200 доларів США до нотаріального посвідчення даного договору, що свідчить лише про обов'язок вчинити певну дію на майбутнє. Суд вважає, що сам по собі п.2.2.2. попереднього договору, враховуючи заперечення відповідача, не може бути підтвердженням факту саме передачі грошових коштів. При цьому суд звертає увагу і на те, що укладений між сторонами попередній договір так і не був нотаріально посвідчений. Оскільки позивачем не доведено факту передачі грошових коштів відповідачу, позовні вимоги про стягнення таких коштів задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed