Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Боганової О.І.) звернувся до суду з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Показне Михайлівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] вона склала заповіт на користь [PERSON] , яким заповіла йому земельні ділянки, що розташовані на території Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області. [PERSON] дізнався про наявність заповіту складеного на його користь 26.07.2019. Строк на прийняття спадщини ним був пропущений через те, що він не був членом сім`ї заповідача, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав у с. Гюнівка Приморського району Запорізької області, а [PERSON] у Михайлівському психоневрологічному інтернаті, при цьому заповідачка страждала на сенільну дегенерацію головного мозку, що ускладнювало спілкування з нею. В зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини нотаріусом 28.10.2019 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності: представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.52); відповідач проти позову не заперечує (а.с.41). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно з свідоцтвом про смерть, яке видано 07 серпня 2019 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Богородицьке Приморського району Запорізької області, померла [INFO] в с. Показне Михайлівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 77 (а.с.7). 17 липня 2006 року секретарем Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області Гавриленко А.В. було посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Богородицьке Приморського району Запорізької області, мешканки с. Трояни Бердянського району Запорізької області, яка на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку загальною площею 4.6046 га, яка розташована на території Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області і належить їй на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 134601 виданого 21.03.2006, земельну ділянку загальною площею 0.4833 га, яка розташована на території Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області і належить їй на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 134600 виданого 21.03.2006, заповіла [PERSON] , який народився в с. Цинцкаро Цалкського району Грузія [INFO] (а.с.8). 21 березня 2006 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської райдержадміністрації № 268 від 11.05.2004 отримала: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 134601 площею 4.6046 га, розташований на території Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер 2324886300:03:029:0006; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 134600 площею 0.4833 га, розташований на території Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастровий номер 2324886300:03:031:0126 (а.с.9,10). Згідно з довідкою КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» ЗОР, підопічна [PERSON] , 1931 року народження дійсно знаходилася на повному державному забезпеченні в Комунальній установі з 06.03.2013 по день смерті [INFO] (а.с.13). 16.10.2019 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Фіщина В.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджено, що спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] року заведено приватним нотаріусом Ворожбяновою Л.М. за № 68/2019 (а.с.15). Постановою приватного нотаріусу Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS], у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.16). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18. Судом встановлено, що [PERSON] був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Позивач навів поважні причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Такі обставини позбавляють можливості позивача оформити свої спадкові права. В інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право він не може. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, йому необхідно встановити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, та визнати причину пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною.

Outcome: approved