Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач20.12.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради про визнання за [PERSON] право власності на майновий пай члена КСП «Маяк» в розмірі 4615 гривень, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] належав майновий пай колишніх членів КСП «Маяк» в розмірі 4615 гривень. Також йому на праві приватної власності належали: 1/3 частина домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 2,9775 га, розташована на території Кілійської міської ради. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року. Позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті батька проживала та була зареєстрована з ним за одною адресою. 15.06.2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку після смерті батька. На підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 26.07.2017 року за позивачем було визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку,розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у вигляді майнового паю у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив клопотання, відповідно до якого просить провести засідання без його участі. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: З довідки № Б-1590, наданої 05.07.2017 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області, вбачається, що згідно виписки з протоколу №1 зборів власників пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» від 18.02.2003 року, а також відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, колишніх членів КСП «Маяк», затвердженого зборами власників від 18.02.2003 року, протокол № 2, [PERSON] мав право на пайовий фонд майна КСП «Маяк», його частка визначена в розмірі 4615 гривень. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства на ім'я [PERSON] міською радою не видавалось. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER], виданого 15.06.2016 року приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є., зареєстровано в реєстрі за № 946, [PERSON] успадкували після смерті [PERSON], померлого18.10.2015 року, земельну ділянку площею 2,9775 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кілійської міської ради. Згідно з рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 26.07.2017 року за позивачем [PERSON] було визнано право власності на 2/3 частини на 2/3 частини житлового будинку,розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. У відповідності до Указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення процесу реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 р. № 1529/99, «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» №62/2001 від 29.01.2001 р., «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення» №774/2002 від 27.08.2002 р., Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» підприємство - правонаступник має зобов'язання перед пайовиками (членами) КСП з виділення майна пайового фонду в натурі та його збереження до такого виділення. Майно пайового фонду належить на праві спільної часткової власності пайовикам. Частки пайовиків в пайовому фонді визначаються в грошовому виразі та в процентах і називаються майновими паями. Співвласники майна пайового фонду вільні у розпорядженні своїми майновими паями. Пайовик має право на отримання індивідуально визначеного майна в натурі зі складу майна пайового фонду, пропорційно розміру його майнового паю. [INFO] року помер [PERSON], про 20.10.2015 року складено відповідний актовий запис № 640, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що 04.04.1972 року складено відповідний актовий запис № 102, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.1972 року. 22.06.1992 року Кілійським районним відділом ЗАГС м. Кілія Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 22.06.1992 року зроблено запис за № 100, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.06.1992 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлого[INFO] року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М.Є. № 262/02-14/191/2015 від 15.06.2016 року позивач зверталась до нотаріуса для належного оформлення права власності на спадкове майно, а саме на майновий пай КСП «Маяк» в розмірі 4615 гривень після смерті її батькаШвайка [PERSON], померлого[INFO] року, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищезазначене суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved