Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.08.2018 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON], які перебували у шлюбі. Шлюб між батьками розірвано 02.09.2003. За рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.02.2014 батько повинен був виплачувати аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання на користь матері, так як вона знаходилась і перебувала на її утриманні. Стягнення аліментів було задоволено рішенням суду до 30.06.2015. Зараз вона продовжує навчання на 4-му курсі медичного факультету Сумського Державного Університету з терміном навчання з 01.09.2015 по 30.06.2021 та потребує матеріальної допомоги. Вважає, що батько працює та має можливість надавати їй матеріальну допомогу як повнолітній дитині, яка продовжує навчання, але в добровільному порядку відмовляється. Мати частково надає матеріальну допомогу, але не може повністю забезпечити її повноцінне навчання та утримання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, починаючи стягнення з 25.07.2018 та до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку. Ухвалою суду від 04.09.2018 провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Карлівка Полтавської області та її батьком є відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.02.2014 справа № 524/11316/13-ц (а.с. 7, 12). [PERSON] є студенткою 4-го курсу медичного факультету Сумського Державного Університету денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2021, що підтверджується довідкою від 17.07.2018 № 851 та Договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації № 6796 від 01.09.2015 (а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За роз'ясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач, відповідно до пояснень викладених позивачем, офіційно працевлаштований, має регулярний дохід. Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне, з урахування матеріального та сімейного становища сторін, позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову 01.08.2018 на період навчання, але не довше як до досягнення нею 23 років, такий розмір не порушує баланс інтересів сторін. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову та, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial