Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач 22.09.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. З відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2000 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідавем не розірваний, однак вони проживають окремо. Діти проживають з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги ні на утримання дітей, ні на її утримання. Вона не працює, доглядає доньку, яка є інвалідом і потребує постійної сторонньої допомоги, також вона перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трьох років. Діти перебувають на її утриманні. Вона звернулась до суду, крім цього позову, ще з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вона потребує матеріальної допомоги відповідача, її доходів не вистачає на нормальне утримання її та дітей. Відповідач матеріальної допомоги їй не надає. Інших стягнень з відповідача не проводиться. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. У судовому засіданні позивач обставини, викладені в позові, та вимоги позову підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що вона не працює, отримує пенсію за вислугу років в розмірі 964,00 грн., також отримує державну соціальну допомогу на доньку [PERSON] в розмірі 1950,00 грн. та на сина [PERSON] в розмірі 1012,00 грн. Інших доходів вона не має. Тому потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. Вказала, що аліменти на дітей ще не стягнуті. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Суду пояснив, що обставини, викладені в позові та про які вкала позивач у судовому засіданні, відповідають дійсності. Діти проживають з позивачем. Доходи позивача та їх розмір ним не оспорювались. Вказав, що він дійсно матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Однак згоден, щоб з нього стягувались аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання позивача до досягнення сином трирічного віку. Зазначив, що аліменти з нього не стягуються, судове рішення щодо стягнення з нього аліментів на дітей ще не приймалось. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 19.02.2000 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Сторони проживають окремо. Шлюб між ними не розірваний. Діти проживають з позивачем, перебуває на її утриманні (а.с.8). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку. Позивач отримує державну соціальну допомогу на утримання дочки [PERSON], як дитину-інваліда, на утримання сина [PERSON] до досягнення ним трьох років та пенсію за вислугу років, інших доходів не має (а.с.9,11). Відповідач працює інженером-конструктором у ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, його середньомісячний дохід складає 7488,43 грн., що підтверджуються довідкою ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» № 1490 від 20.10.2014 року (а.с.17). Також відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, що підтвердилося в судовому засіданні поясненнями сторін. На підставі викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, інші обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved