Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач 25.01.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.07.2015 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано, від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO]. На цей час дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участь у її вихованні. Посилаючись на указані обставини, позивач, остаточно визначивши розмір позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у сумі 550 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, уточнені вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.22). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про те, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів в сумі 550 гривень на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], просив справу розглянути без його участі (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумської області, актовий запис № 14, було розірвано (а.с. 7). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.2011 року у сторін у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який визначений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», визнання позивачем позову, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у твердій сумі 550 грн. щомісяця є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 25 січня 2016 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню користь держави судовий збір у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати в сумі 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 0,4). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved