Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач 30.01.2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за яким просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 37317, 42 грн. на утримання дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] за період з 01.09.2016 року по 01.09.2019 рік. , та про стягнення щомісячно аліментів у розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову посилалась на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморської районної адміністрації виконавчому комітету Одеської міської ради 15.09.1998 року, серії [NUMBER] . 12.09.2003 року рішенням Київського районного суду м.Одеси шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З 2004 року [PERSON] сплачував аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до її повноліття. З 2016 року відповідач припинив сплачувати аліменти у зв`язку із настанням повноліття. З 01.08.2016 року [PERSON] навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України у м. Київ на денній формі навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки та інформаційні технології» про що свідчить договір №КН-16174б про надання освітніх послуг від 11.08.2016 року. Загальна сума сплачена за період з 15.08.2016 року по 16.09.2019 рік складає 52810 грн. Окрім того для навчання було придбане спеціальне обладнання на суму 21824 грн. 18.12.2019 року та 10.01.2020 року позивачем були надіслані листи до відповідача з проханням повернути сумму аліментів у розмірі 37317, 42 грн., що складає 50% від суми 74634,84 грн. витраченої позивачем за три роки навчання [PERSON] . Останнє відоме місце роботи [PERSON] - Шевченківське відділення Приморського районного відділу поліції у м. Одеса дільничний інспектор, де його заробіток за 2018 рік становив 134003 грн. 00 коп., про що свідчить декларація з єдиного державного реєстру декларацій. Ухвалою суду від 05.02.2020 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 02.03.2020 року, 30.03.2020 року, 14.05.2020 року, 18.06.2020 року та 23.07.2020 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 28.07.2020 року. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморської районної адміністрації виконавчому комітету Одеської міської ради 15.09.1998 року, серії [NUMBER] 12.09.2003 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що свідчить рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.09.2003 року. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати із позивачкою. На теперішній час [PERSON] навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України у м. Київ на денній формі навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки та інформаційні технології» за строком навчання на 4 роки про що свідчить договір №КН-16174б про надання освітніх послуг від 11.08.2016 року, додаткова угода від 30.09.2017р. , та від 28.09.2018р. (а.с.13-14,15,16) та довідка від НУБіП України від 30.05.2019 року №2846 з якої вбачається що терміна навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2020р. (а.с.17). Навчання за договором платне, про що свідчить довідка про оплату за навчання [PERSON] за період з 15.08.2016 року по 16.09.2019 року. За вказаний період було сплачено 52810 грн. Крім того позивачем були придбані: -Ноутбук «НР 15-ау027ur (P3S95EA) з програмним забезпеченням та комплектуючими на суму 15128 грн. 00 коп., про що свідчить чек з магазину «Фокстрот2 №2294 від 08.08.2017 року. -TPUпроектор GIOHUAWEIP10 LIна суму 947 грн. 93 коп., про що свідчить чек з крамниці «Цитрус» № [NUMBER] від 13.05.2018 року. -Планшет P10 LITEBLUEHUAWEIна суму 5499 грн. 01 коп., про що свідчить чек з крамниці «Цитрус»№30966 від 13.05.2018 року. -Роутер дротовий NETISна суму 249 грн. 90 коп., про що свідчить чек з магазину «Фокстрот» №30967 від 30.08.2017 року. З 23.08.2019 року [PERSON] була переведена на навчання за державним замовленням, що підтверджується наказом ректора НУБіП України №1228 СК.(а.с.19). Крім того позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача як його батька матеріальної допомоги на оплату освітніх послуг у розмірі 2000 грн. щомісячно (74634,84 / 37 місяців). При цьому позивач посилається на те що відповідач не надає матеріальної допомоги, але донька навчається на денній формі та не має самостійного заробітку, та потребує кошти на проїзд на навчання, на проживання, харчування, придбання одягу, підручники, в тому числі на придбання спеціального програмного забезпечення за спеціальністю, а позивачка працює в Укртелекомі на має невеликий дохід (надана довідка) і не в змозі самостійно повноцінно утримувати доньку. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною , заробіток якого згідно із декларацією з Єдиного державного реєстру декларацій 2018 року становить 134003 грн. 00 коп. Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини та з огляду на викладене приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд вбачає, що вартість навчання становить загальну суму за 3 роки 52810 грн., отже щомісячно вартість складає 1 466, 95 грн. (52810 грн. / 36 місяців). Позивачка надсилала відповідачу відповідну претензії щодо добровільної оплати на навчання дочки , проте відповідач не надав відповіді. Тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача половини витрачених коштів на навчання у розмірі 26 405 грн. за період 01.09.2016р. по 23.08.2019р. Крім того, позивачем було понесено додаткові витрати у сумі 21824, 84 грн. Проте суд не вбачає підстав для задоволення стягнення цих витрат, оскільки підставою позову є стягнення аліментів, а не стягнення додаткових витрат. Також на думку суду підлягають задоволенню вимога про стягнення аліментів на утримання доньки за період з дня подачі позову і до закінчення терміну навчання у розмірі 2000 грн. щомісячно . Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016, №1368-VIII та п.1.1 Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. № 1368-VIIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає необхідним покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840, 80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial