Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач 17 вересня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, а 22 вересня 2014 року з уточненою позовною заявою, в яких зазначила, що вона є власницею [ADDRESS]. Зазначене нерухоме майно було нею придбано 20 травня 2005 року згідно договору купівлі-продажу житлового будинку у власника цього будинку [PERSON]. Підписання даного договору було засвідчено приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON]. 17 липня 2014 року вона звернулась до Лозівської державної нотаріальної контори для укладання договору купівлі-продажу її житлового будинку [ADDRESS]. Однак, вона зіткнулася з неможливістю відчужувати належне їй нерухоме майно, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на її майно, а саме вказану нерухомість. На підтвердження цього вона отримала Витяг з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Відповідно до даного Витягу - арешт накладено на підставі ухвали Лозівського міського суду Харківської області від 17 серпня 2001 року. Згідно з ухвали Лозівського міського суду від 17 серпня 2001 року судом накладено арешт на майно, а саме домоволодіння [PERSON], розташованого за адресою по [ADDRESS]. Згідно з ухвали, йдеться про примусове стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON]. Але при укладенні 20 травня 2005 року договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], між колишньою власницею даного будинку [PERSON] та нею, приватний нотаріус [PERSON] не вбачала перешкод для його укладення. 08 серпня 2014 року, вона звернулась з запитом до Відділу Державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції, на який отримала відповідь за номером 8097/08-27/14 від 01 вересня 2014 року, в який зазначалося, що на примусовому виконанні у відділі відсутні відкриті або закінчені виконавчі провадження про стягнення боргів з [PERSON], [PERSON], а також у зв'язку зі знищенням архівних виконавчих проваджень за 2001 рік не можливо з'ясувати стан виконавчого провадження та надати інформацію щодо накладення арешту на майно боржника. Арешт майна накладено не законно, оскільки це майно боржнику [PERSON] не належить. Власником вказаного майна являється вона на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 травня 2005 року, у зв'язку з чим майно підлягає звільненню від арешту. За таких обставин, позивач просить суд скасувати ухвалу від 17 серпня 2001 року винесену Лозівським міським судом Харківської області; зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного, а саме: [ADDRESS]. В судове засідання позивач з'явилася, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з'явилася, уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, однак раніше надала до суду письмову заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без її присутності (а.с. 53). Суд, вислухавши доводи позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.05.2005 року, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 14, 16). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8440459 від 24.09.2005 року, право власності за [PERSON] зареєстровано в Лозівському БТІ 24 вересня 2005 року (а.с. 17). Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 17.07.2014 року, на підставі ухвали б/н Лозівського міського суду Харківської області від 17.08.2001 року на зазначений житловий будинок накладений арешт (а.с. 11-13). Згідно відповіді начальника ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області Бунякіна В.О. від 01.09.2014 року зняти арешт з житлового будинку не є можливим, у зв'язку із знищенням виконавчого провадження в рамках якого був накладений арешт (а.с. 15). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються державним виконавцем. Згідно інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Мінюсту від 05.07.1999 року № 470/7, знищенню підлягають за закінченням строків зберігання закінчені виконавчі провадження. Крім того, стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ухвала Лозівського міського суду Харківської області про арешт майна від 17 серпня 2001 року, обмежує можливість позивача розпоряджатися майном, яке належить їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.05.2005 року. Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Жодного судового рішення, щодо обмеження позивача в праві розпорядження своїм житлом не існує. На підставі викладеного, оскільки виконавче провадження, під час якого був накладений арешт на житловий будинок, знищено за строком зберігання, що в свою чергу свідчить про його завершення, а арешт знятий не був, тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved