Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 листопада 2014 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,21 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 4,21 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 213273 (а.с.9). Позивач [PERSON], [INFO] є дочкою померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5), на підставі якого позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Приватний нотаріус [PERSON], надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку відсутній, тому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.8). Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України, визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved