Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач 28.01.2010 року звернувся до суду з вказаним позовом, заявою від 03.12.2020 року уточнив свої позовні вимоги (т.2 а.с.88-89), остаточно просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] на його користь суму боргу у розмірі 17000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 02.12.2020 року становить 485491 гривню; 3% річних у сумі 158097 гривень, рівними частками у розмірі 160897 гривень з кожного, інфляційні витрати та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що 18.11.2007 року позивач надав [PERSON] позику у сумі 12000 доларів США, та 25.09.2008 року надав останньому позику у розмірі 5000 доларів США. Термін повернення позики згідно договору за вимогою протягом одного місяця. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді магазину « [INFO] », розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями майна померлого є його мати [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] , та неповнолітня донька [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , які прийняла спадщину у вигляді вищевказаного магазину. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02.02.2010 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі (т. 1 а.с. 11) Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 04.07.2014 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду (т.1. а.с.95). Постановою апеляційного суду Донецької області від 31.01.2018 року скасовано ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 04.07.2014 року, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 136-137). У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав уточнену позовну заяву, просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] , яка також є стороною договорів позики, є його, дружиною. Щодо посилань представника відповідачів [PERSON] на те, що позика отримувалась [PERSON] як суб`єктом підприємницької діяльності (далі СПД) зазначив, що позика отримана позичальником [PERSON] саме як фізичною особою, про що зокрема свідчить сам текст договору позики, а печатка була поставлена лише для підвищення значимості документу та підтвердження підпису позичальника. Як що б [PERSON] діяв як СПД при отриманні суми позики, то в договорі повинні були зазначені необхідні для цього документи, свідоцтво про реєстрацію, патент, тощо. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] адвокат Сагіров Ф.П. позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позика отримана [PERSON] як СПД, а не як фізичною особою, оскільки на договорах позики міститься печатка СПД [PERSON] . О тому зі смертю СПД [PERSON] припинилися всі його права та обов`язки. Крім того зазначив, що спадкоємці майна померлої особи повинні відповідати лише за основною суму боргу, а відсотки з урахуванням індексу інфляції згідно з вимогами чинного законодавства в даному випадку зі спадкоємців стягненню не підлягають. Відповідач [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, до судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на повзуну заяву не подала. Орган опіки та піклування Волноваської міської ради до суду надав заяву, в якій просив справу розглянути без участі їх представника. Суд, вислухавши у судовому засіданні позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про частково задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожан сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановленні наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно договору позики від 18.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] надали [PERSON] грошові кошти у сумі 12000 доларів США. Відповідно до п. 2 вказаного договору сума позики повинна бути повернута впродовж одного місяця з моменту звернення. Договір підписаний сторонами договору та містить печатку СПД [PERSON] (т. 1 а.с. 6). Згідно розписки від 18.11.2007 року [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 12000 доларів США. Розписка містить підпис та печатку СПД « [PERSON] (т. 1 а.с. 6 зворот). Згідно договору позики від 25.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] надали [PERSON] грошові кошти у сумі 5000 доларів США. Відповідно до п. 2 вказаного договору сума позики повинна бути повернута впродовж одного місяця з моменту звернення. Договір підписаний сторонами договору та містить печатку СПД [PERSON] (т. 1 а.с. 7). Згідно розписки від 25.09.2008 року [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 12000 доларів США. Розписка містить підпис та печатку СПД « [PERSON] (т. 1 а.с. 7 зворот). Згідно свідоцтва про народження встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим ВРАЦС Волноваського РУЮ ( т. 1 а.с. 19). Згідно довідки Волноваського БТІ № 1580 від 15.07.2010 року та встановлено, що станом на 15.07.2010 року за [PERSON] зареєстровано право власності на магазин « [INFO] », розташований за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.48-49). Згідно свідоцтва про одруження, виданого 09.08.2001 року ВРАЦС Волноваського РУЮ встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17.06.1997 року перебувають у шлюбі (т.2 а.с. 39). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.05.2016 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контор, встановлено, що [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування після останнього набула право власності на ј частку легкового автомобілю марки TOYOTA, моделі PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2. а.с. 41). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.05.2016 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контор, встановлено, що [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування після останнього набула право власності на ј частку легкового автомобілю марки TOYOTA, моделі PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2. а.с. 42). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.02.2017 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контор, встановлено, що [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування після останнього набула право власності на ј частку легкового автомобілю марки TOYOTA, моделі PRADO, реєстраційний номер [NUMBER] (т.2. а.с. 43). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 579, виданого 02.06.2017, року державним нотаріусом Волноваської держаної нотаріальної контори, на праві власності належить ј частка нежитлового приміщення магазину № [NUMBER] « [INFO] », загальною площею 565, 3 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 111, виданого 22.02.2017 року державним нотаріусом Волноваської держаної нотаріальної контори, на праві власності належить ј частка нежитлового приміщення магазину № [NUMBER] « [INFO] », загальною площею 565, 3 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серя та номер 173, виданого 04.05.2016 року державним нотаріусом Волноваської держаної нотаріальної контори, на праві власності належить ј частка нежитлового приміщення магазину № [NUMBER] « [INFO] », загальною площею 565, 3 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серя та номер 171, виданого 04.05.2016 року державним нотаріусом Волноваської держаної нотаріальної контори, на праві власності належить ј частка нежитлового приміщення магазину № [NUMBER] « [INFO] », загальною площею 565, 3 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] (т.2. а.с. 46-49). Таким чином, на підставі вищенаведених доказів судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та зареєстрували своє право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку. На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики)… Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі(п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України). З урахуванням вказаних положень чинного законодавча закону суд дійшов висновку, що після смерті боржника за договором позики - [PERSON] та за наявності спадкоємців першої черги: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , відбулася заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, тобто відбувається заміна боржника в зобов`язанні на спадкоємців, які надалі несуть відповідальність перед позикодавцем у межах вартості майна, одержаного у спадщину (ВССУ від 14 грудня 2016р. у справі 557/950/15-ц). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13. Виходячи з аналізу норм законодавства, суд прийшов до висновку , що до спадкоємців переходять не тільки права, а й обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу). Відкриття спадщини відбувається в день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 46, 1220 ЦК). Отже, разом із можливим цінним майном спадкоємці також успадковують і зобов`язання, які випливають із цивільно-правових угод. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє мати [PERSON] , успадкували по ј частки кожна нежитлового приміщення магазину № [NUMBER] « [INFO] », загальною площею 565, 3 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] . А відтак вимога позивача, щодо повернення суми не виплаченої на день смерті суми боргу за договором позики, є співмірною та заявленою в межах вартості спадкового майна. Як будо встановлено судом, до часу смерті позичальника [PERSON] відсотки за користування позикою нараховані не були, як і не було прострочення виконання грошового зобов`язання з боку боржника [PERSON] , а тому суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення зі спадкоємців відсотків за користування позикою з урахуванням індексу інфляції, оскільки спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. А відтак у цій частині позову суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 18.11.2007 року у розмірі 12000 доларів США та сума боргу за договором позики 25.09.2008 року у розмірі 5000 доларів США, а всього на загальну суму 17000 доларів США, що станом на день ухвалення судового рішення еквівалентно 471476,3 гривень (офіційний курс долара НБУ станом на 06.05.2021 року становить 27, 7339 гривень - т. 2 а.с. 109). А отже з кожного з відповідачів стягненню підлягає 177869,08 гривень. Заперечення представника відповідачів [PERSON] в тій частині, що [PERSON] отримав позику як СПД, суд вважає безпідставними, оскільки зі змісту договорів позики та розписок, написаних [PERSON] вбачається, що отримуючи грошові кошти останній діяв саме як фізична особа. Наявність на вказаних документах лише печатки СПД не може свідчити про укладення договору [PERSON] як підприємцем. За правилами ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 372,05 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial