Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач 21.09.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла її мати, [PERSON], яка за на момент смерті мешкала за адресою - [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4.970 га, розташована на території Лошкарівської сільської ради, передана для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2001 року. За життя [PERSON] залишила заповіт від 25 березня 2014 року на ім'я її доньки, [PERSON], згідно якого заповідала останній приватизовану земельну ділянку площею 4,970 га розташовану на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району. Спадщину після смерті [PERSON] її донька, [PERSON] не прийняла та надала до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Вона фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері, [PERSON], так як фактично, на час відкриття спадщини, проживала з нею за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується наданою Лошкарівською сільською радою довідкою №146 від 13.03.2018 року. На її звернення до Першої нікопольської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.2018 року, оскільки у неї відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2001 року. В обґрунтування позову вона зазначила, що стежить за вказаною земельною ділянкою, сплачує всі платежі та вважає, що має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON], але не може реалізувати своє право через вказані вище обставини. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4.970 га, розташовану на території Лошкарівської сільської ради, передану для товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Ухвалою суду від 16.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 20). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 21). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі на підставі ст.ст. 1216-1218,1220-1223, 1225, 1261,1268-1270 ЦК України. У судовому засідання встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача, [PERSON], яка за на момент смерті мешкала за адресою - [ADDRESS] (а.с. 4, 12, 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4.970 га, розташована на території Лошкарівської сільської ради, передана для товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2001 року (а.с. 5-10). За життя [PERSON] залишила заповіт від 25 березня 2014 року на ім'я доньки позивача, [PERSON], згідно якого заповідала останній приватизовану земельну ділянку площею 4,970 га розташовану на території Лошкарівської сільської ради Нікопольського району (а.с. 33). Спадщину після смерті [PERSON] донька позивача, [PERSON] не прийняла та надала до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини за заповітом після смерті [PERSON] що підтверджується копією спадкової справи № 129/2018, заведеної після смерті [PERSON], наданої Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 31.10.2018 року за № 3160/02-14 (а.с.31-35). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Позивач фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері, [PERSON], так як фактично, на час відкриття спадщини, проживала з нею за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується надано ю Лошкарівською сільською радою довідкою №146 від 13.03.2018 року (а.с. 15). На звернення позивача до Першої нікопольської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом вона отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.05.2018 року, оскільки у відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 березня 2001 року (а.с. 14). Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті її матері, [PERSON], померлої [INFO], але не може реалізувати своє. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved