Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач 27.01.2014року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього борг в розмірі 96 799,28 доларів США, посилаючись на те, що 07.04.2008 року він уклав кредитний договір з банком (йому відкрито не відновлювальну кредитну лінію терміном до до 07ґ04ґ2015 року включно) отримав 20650 доларів США зі ставкою 12,5 проценти річних , однак умови його не виконує в повному обсязі. Станом на 18.10.2013 року заборгованість складає по кредиту та процентах - 15552,96 дларів США, пеня по кредиту та процентах - 80831, 52 доларів США, три проценти річних по кредиту та процентах - 414,80 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату та час його проведення повідомлений належним чином, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за такими підставами. Суд також керується вимогами ст. 10, 11, 60 ЦПК України щодо змагальності, диспозитивності та обов*язку доказування сторонами своїх вимог чи заперечень в ході розгляду справи. Суд вважає, що зазначений договір укладений між сторонами відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України. Суд приймає до уваги, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, тому при таких обставинах банк має право відповідно до ст. 526 ЦК України вимагати від іншої сторони по договору повернення належних йому грошей, обумовлених процентів за користування кредитними коштами та пені за прострочення виконання зобов*язань. Згідно зі ст. 1050 ЦК України у випадку , якщо за договором позики встановлений обов*язок позичальника повернути позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини , позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач не спростувала обставини щодо невиконання умов договору із позивачем, не виявивши бажання приймати участь у розгляді справ, суд вважає, докази, надані позивачем достовірними, які є обґрунтуванням позовних вимог. Вимоги позивача підтверджуються наявними у справі доказами; копією кредитного договору, розрахунком боргу, які суд визнає за достовірні, оскільки вони не спростовані відповідачем, який не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні. За таких підстав суд стягує борг із відповідачів солідарно. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідачів на користь позивача суму судового збору. Суд відмовляє позивачу у стягнення трьох процентів річних за прострочення повернення грошей, оскільки у ст. 625 ЦК України, яка є правової підставою такого стягнення вказано про можливість застосування такого стягнення у випадку, якщо сторони по договору не передбачили інший розмір процентів в договорі або він відсутній в законі. Як видно з тексту позовної заяви та п. 3.6 кредитного договору між сторонами (а.с.15-16) сторони передбачили інший розмір процентів за прострочення повернення відповідачем коштів. Такий процент становить 1,6 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Сторони назвали таку відповідальність отримувача кредитних коштів (відповідача) пенею. Із загальної теорії права відомо, що пеня - це один із видів цивільно-правової відповідальності за порушення цивільно-правових угод. На думку суду, за одне і те ж саме порушення цивільно-правової угоди (в даному випадку умов договору між сторонами) два види відповідальності накладено не повинно бути. Крім того, така ситуація протирічить принципу розумності та справедливості (ст.. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, яка стягується із боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов*язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Як видно із наданих доказів (розрахунку) позивач нараховує пеню за кілька років; він не надав доказів про те, що повідомляв належним чином відповідача про нарахування досить великого розміру пені; борг по кредиту становить приблизно 15,5 тис доларів США, а пеню просить стягнути 80,8 тис доларів США. З огляду на викладене суд вважає, що позивач сприяв збільшенню розміру пені, який бажає стягнути із відповідача. За таких обставин суд, враховуючи ті ж принципи розумності та справедливості зменшує розмір пені до 12 тис доларів США. На підставі викладеного та

Outcome: partial