Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач 27 вересня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання угоди про припинення зобовязання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON], посилається на те, що 24 жовтня 2013 року позичила [PERSON] 42000 грн.. Згідно розписки, та зобовязалась повернути борг до 25 жовтня 2014 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобов»язання передати йому у власність у якості відступного належний тій на праві власності житловий будинок №12 по вулиці Гагаріна в місті Кодимі Одеської області. Взяті на себе зобовязання по поверненню грошового боргу [PERSON] не виконала, до означеної в розписці дати 25 жовтня 2014 року борг не повернула, оскільки 04 вересня 2014 року померла. Відповідачі, як спадкоємці за заповітом, не бажають у нотаріуса переоформити спірний будинок на неї, оскільки проживають за межами України. Зазначені вище обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення за яким припинити виконання зобовязання [PERSON], шляхом передання відступного житлового будинку №12 по вулиці Гагаріна, вартістю 42000 грн. в м. Кодимі, Одеської області, та визнати за нею право власності на це майно. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з»явились, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно розписки від 24 жовтня 2014 року, [PERSON] взяла у борг 42000 грн. у [PERSON] на строк до 25 жовтня 2014 року, зобовязавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок №12 по вулиці Гагаріна в м. Кодимі Одеської області. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №380054, виданого 04 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 04 вересня 2014 року, актовий запис №384. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВКВ №836830, [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними спорудами, вартістю 36927грн., загальною площею 63,34 кв.м, житловою площею 38,53 кв.м по вулиці Гагаріна,12 в місті Кодимі Одеської області після смерті [PERSON]. Згідно заповіту від 26 вересня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №998 Кодимської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповідала [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Дослідивши вимоги позивача, та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що згідно розписки та укладеного договору позики, 24 жовтня 2013 року між позивачем і [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого остання отримала від позивача грошову суму розміром 42000 грн. та зобовязалась повернути борг до 25 жовтня 2014 року. Також сторони у розписці та договорі, встановили порядок припинення зобовязання, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо [PERSON] буде не в змозі повернути грошовий борг, то вона передає у власність позивача житловий будинок №12 по вулиці Гагаріна в місті Кодимі Одеської області, який належить боржнику на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобовязання за договором позики виконала, а саме передала [PERSON] грошові кошти розміром 42000 грн. 24 жовтня 2013 року, а та зобовязалась повернути борг до 25 жовтня 2010 року, але цього не зробила, оскільки 04 вересня 2014 року померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] стали відповідачі. В цьому випадку закон ( ч.1 ст.1282 ЦК України) передбачає, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки [PERSON] у строк, зазначений у розписці та договорі не повернула борг, то зобовязання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку №12 по вулиці Гагаріна в м. Кодимі Одеської області, який належав на праві власності боржнику. Згідно ст. 600 ЦК України зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст. 600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved