Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] (до заміжжя [PERSON]) [PERSON], [INFO], яка проживає у [INFO], звернулась 17.11.2015 року в суд з цим позовом та з урахуванням уточнення своїх позовних вимог від 20.11.2015 року в кінцевому просила постановити рішення суду яким визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями й спорудами по вул.Фрунзе,78 в м.Котовську Одеської області, у складі: житловий будинок зазначений в плані під літ. «А» загальною площею 74,0 кв.м., в тому числі житловою площею 44,3 кв.м., літня кухня літ. «Б», сараї літ. «Д,Ж,З,Е», гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», І-замощення, огорожа №1-2, ІІ- криниця, в порядку спадкування за законом після баби по лінії батька [PERSON], яка померла 13.12.2004 року. Підставою цьому зазначала те, що після смерті баби вона прийняла її спадщину, оскільки постійно проживала з нею на момент смерті в будинку по вул.Фрунзе,78 в м.Котовську Одеської області та фактично її доглядала. Відповідач у справі [PERSON], як син покійної і спадкоємець першої черги за законом, спадщину матері не приймав. Інших спадкоємців, які б оспорювали її право на спадщину баби не має. З моменту смерті баби вона фактично володіє і користується цим будинком вже більше 10 років. Але оформити спадщину у нотаріальному порядку не має можливості, оскільки спадковий будинок свого часу був колгоспним будинком і знаходився на землях колгоспу ім.Ілліча. Баба викупила його у колгоспі, але належних документів щодо права власності не себе оформляла та не реєструвала. В подальшому ці землі приєднали до міста [PERSON] і тепер юридична адреса будинку є: м.Котовськ вул.Фрунзе,78. У звязку з цими обставинами нотаріус рекомендував їй звернутись в суд з позовом щодо визнання права власності на цю спадщину. Відповідач [PERSON], [INFO], який сином померлої і спадкоємцем першої черги за законом, позов визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що на момент смерті матері фактично поживав у с.Липецьке Котовського району Одеської області. Заяви до нотаріуса по прийняття спадщини матері не подавав. Відмовляється від права на цю спадщину на користь дочки, яка є позивачем у справі, оскільки остання фактично доглядала бабу. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність цього представника. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи, і ці обставини не заперечуються сторонами, 13.12.2004 року у м.Котовську Одеської області у віці 65 років померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №406832 від 14.12.2004 року). Після її смерті відкрилась спадщини на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями й спорудами по вул.Фрунзе,78 в м.Котовську Одеської області, що розташовані на земельній ділянці площею 0,03 га. Факт належності спадкодавцю спадкового будинку підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений ПП «Бюро технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» на імя [PERSON], витягом із протоколу загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім.Ілліча Котовського району Одеської області від 05.08.1989 р. про закріплення за [PERSON] земельної ділянки площею 0,03 га. як покупцю будинку в колгоспі, який знаходиться в м.Котовську по вул.Фрунзе,78, довідкою виданою правлінням колгоспу ім.Ілліча Котовського району Одеської області від 08.12.1990 року №270 про те, що [PERSON] купила в колгоспі будинок за 5544 крб. в 1988 році та довідкою цього ж правління від 06.02.1986 року №82 про те, що [PERSON] дійсно проживає в колгоспному будинку в м.Котовську по вул.Фрунзе,78. Як вбачається із Технічного паспорту на цей будинок, в натурі є: житловий будинок зазначений в плані під літ. «А» загальною площею 74,0 кв.м., в тому числі житловою площею 44,3 кв.м., літня кухня літ. «Б», сараї літ. «Д,Ж,З,Е», гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», І-замощення, огорожа №1-2, ІІ- криниця. Будинок з господарчими будівлями 1987 року побудови. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття позивачем спадщини баби підтверджується її реєстрацією постійного місця проживання у цьому будинку з 29.01.1999 року. Згідно повідомлення [PERSON] райдержнотконтори Одеської області від 02.12.2015 року за №1305/01-16 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась і з заявами про прийняття чи відмову від спадщини ніхто не звертався. Приватний нотаріус [PERSON] в листі від 17.08.2015 року за №67/01-16 розяснила [PERSON], що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право нас спадщину документів вирішення цього питання має бути здійснено в судовому порядку. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати документа, що підтверджує право власності. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Враховуючи досліджені судом обставини справи, а також беручи до уваги визнання відповідачем [PERSON] позову в частині спадкового будинку, суд вважає за можливе задовольнити цей позов у повному обсязі.

Outcome: approved