Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського управління АТ Ощадбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 23 663,93 грн. Ухвалою суду від 27.07.2018 р. провадження у справі відкрите та розгляд справи призначений у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 24 жовтня 2018 р., яке через неявку відповідачів відкладене до 27 листопада 2018 р. До початку судового розгляду 27 листопада 2018 р. представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, у зв'язку з чим розгляд відкладений до 20 грудня 2018 р.. Позов мотивований тим, що 16 червня 2017 року між банком та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №031_015 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів). Відповідно до умов договору Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON]В. надав позичальнику кредит у розмірі 29 700 грн. зі сплатою в період з дати отримання кредитних коштів по 31 січня 2018 р. включно 11 % річних, у період з 01 лютого 2018 р. по 15 червня 2020 р. включно 17,99 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 червня 2020 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, на придбання обладнання та матеріалів для проведення робіт з теплоізоляції (термомодернізації) зовнішніх стін будинку. Банк зобов'язання за договором виконав, перерахувавши 16.06.2017 р. кошти в сумі 29 700 грн. на поточний рахунок ФОП Куліковський. Згідно п.2.4.2 договору проценти банк нараховує щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором. Пунктом 4.3.2 Договору сторони погодили обов'язок позичальника у строки, обумовлені договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування ним, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за договором. Крім цього, п.3.3.3 Договору покладений обов'язок на позичальника здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 825 грн. та сплати процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 25 липня 2017 р. шляхом внесення власних коштів на рахунок для обслуговування, які Банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Останній платіж позичальник мав сплатити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеного договором. Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. За уточненим зменшеним позовом загальний розмір заборгованості складає 8 862,51 грн., з них 5 769,43 грн. - заборгованість за кредитом; 1 270,68 грн. - заборгованість за процентами, 1 646,73 грн. пеня, 23,34 грн. втрати від інфляції, 152,33 грн. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості. Зазначену суму та понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 762 грн. позивач просить стягнути з відповідачів. Сторони у судове засідання 20 грудня 2018 р. не з'явилися, надали письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі, при цьому представник позивача [PERSON] підтримав зменшені позовні вимоги, просив про задоволення позову, відповідачі [PERSON], [PERSON] визнали позовні вимоги. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову, що є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що 16 червня 2017 року між банком та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №031_015 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів). Відповідно до умов договору Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON]В. надав позичальнику кредит у розмірі 29 700 грн. зі сплатою в період з дати отримання кредитних коштів по 31 січня 2018 р. включно 11 % річних, у період з 01 лютого 2018 р. по 15 червня 2020 р. включно 17,99 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 червня 2020 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору, на придбання обладнання та матеріалів для проведення робіт з теплоізоляції (термомодернізації) зовнішніх стін будинку. Банк зобов'язання за договором виконав, перерахувавши 16.06.2017 р. кошти в сумі 29 700 грн. на поточний рахунок ФОП Куліковський. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Згідно ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.73 того ж Кодексу стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. З урахуванням зазначених норм обґрунтованими є і позовні вимоги до [PERSON] - чоловіка позичальника [PERSON] Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконали зобов'язання по погашенню кредиту та процентів. Станом на 21 жовтня 2018 р. заборгованість складає: 8 862,51 грн., з них 5 769,43 грн. - заборгованість за кредитом; 1 270,68 грн. - заборгованість за процентами, 1 646,73 грн. пеня, 23,34 грн. втрати від інфляції, 152,33 грн. - 3 % річних від прострочених сум заборгованості, розмір якої підтверджений розрахунком банку. Зазначена заборгованість підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів. Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 1 762 грн.: по 881 грн. з кожного.

Outcome: approved