Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.09.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30 жовтня 2011 року за місцем свого тимчасового перебування в м. Охтирка Сумської області у віці 86 років померла його баба [PERSON], постійна жителька с. Спірне Великописарівського району Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка загальною площею 2,73 га, розташована на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після смерті спадкодавця він є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 09.02.2005 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 1-145, який не змінювався та не відмінявся. Він оформив частину спадщини у нотаріальному порядку та отримав два свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.06.2014 на дві земельні ділянки. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку є неможливим через відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, в звязку з чим приватний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому визнати право власності за ним на це спадкове майно можливо лише у судовому порядку. Позивач у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує /а.с.3/. Представник відповідача в судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.25/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 30 жовтня 2011 року у віці 86 років в м. Охтирка Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 2, 73 га, з них 2,42 га ріллі, 0 31 га кормових угідь, що розташована в межах території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що належить померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №009726, зареєстрованого за № 953 від 2002, вартість земельної ділянки становить 35\~490 грн /а.с.6, 23-24/. 26.06.2014 приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] видала [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори 09.02.2005, після смерті [PERSON], [INFO], померлої 30.10.2011 року на земельні ділянки по спадковій справі № 9/2012, реєстрові номери 1165, 1166 /а.с.7-12/. 06.09.2017 приватний нотаріус [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області через відсутність документів про право власності /а.с.15/. Оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 009726 виданий [PERSON] втрачений, про що зроблене відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.16/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 30.10.2011, позивач є спадкоємцем за заповітом, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved