Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі [PERSON] міського центру зайнятості звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, до [PERSON], в якому просив стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю та суму наданий соціальних послуг у розмірі 12\~550,47 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернувся за сприянням у працевлаштуванні до [PERSON] міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки № 2039043091400002. За особистою заявою відповідача йому був наданий статус безробітного згідно Наказу директора [PERSON] міського центру зайнятості від 30.09.2009 року № НТ 0909930. [PERSON] знятий з обліку 01.10.2010 року у звязку з працевлаштування безробітного. На підставі наданої інформації встановлено, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості був одночасно зареєстрований як фізична особа підприємець. На підставі виявленого факту проведено розслідування страхового випадку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складений відповідний Акт від 12.08.2015 року № 293-ФОП. Розслідуванням підтверджено, що під час реєстрації у центрі зайнятості [PERSON] не повідомив про факт щодо перебування його на обліку як фізична особа підприємець, відповідних документів не надав та підтверджував особистим підписом в заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрований як фізична особа підприємець. Директором [PERSON] міського центру зайнятості від 12.06.2015 року виданий Наказ «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON]» № 1161 вс умі 12550,47 гривень за період з 09.10.2009 року по 30.09.2010 року. [PERSON] міським центром зайнятості був направлений до відповідача лист претензія від 13.08.2015 року за № ЗМЦЗ-02-10978-26/15 з пропозицією добровільного повернення коштів, але досі відповідач їх не повернув. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] встановлено, що 14.09.2009 року [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, у звязку з чим була відкрита персональна картка № 2039043091400002. За особистою заявою [PERSON] від21.09.2009 року, останньому був наданий статус безробітного. (а.с. 16) Згідно Наказу директора [PERSON] міського центру зайнятості № НТ 090930 від 30.09.2009 року [PERSON] призначена виплата допомоги по безробіттю з 21.09.2009 року по 15.09.2010 року на підставі п.п. 1,3,4, ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року за № 307. (а.с. 4) Відповідач [PERSON] був знятий з обліку [PERSON] міського центру зайнятості 01.10.2010 року у звязку з працевлаштуванням. (а.с. 15) У звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб підприємців за заявниць ким принципом» структурним підрозділом [PERSON] міського центру зайнятості опрацьовано інформацію, яка надійшла 26.03.2013 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців стосовно фізичних осіб підприємців, які припинили підприємницьку діяльність згідно цього Закону. На підставі наданої інформації позивачем було встановлено, що [PERSON] в період перебування на обліку в центра зайнятості був одночасно зареєстрований як фізична особа підприємець. На підставі виявленого факту проведено розслідування страхового випадку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складений відповідний Акт від 12.08.2015 року за № 293-ФОП, згідно Закон України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». (а.с. 9) До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесені зміни, які свідчать, що відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець з 05.02.2001 року. Зазначені зімни внесені вже після перебування на обліку як безробітного [PERSON] (а.с. 14) Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 01.07.2015 року також підтверджується факт реєстрації відповідача фізичною особою підприємцем. Проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності вчинено 11.12.2014 року за судовим рішенням № 2-а-1780/11/2070. (а.с. 10-11) Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнобовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані вчасно подавати відомості про обставини,що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Директором [PERSON] міського центру зайнятості було видано наказу № 1161 від 12.08.2015 року «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ПІБ [PERSON]» за період з 09.10.2009 року по 30.09.2010 року в сумі 12550,47 гривень. (а.с. 5) [PERSON] міським центром зайнятості відповідачу був направлений лист претензія від 13.08.2015 року за № ХМЦЗ-02-10978-26/15 з пропозицією добровільного повернення коштів, виплачених як матеріальне забезпечення у сумі 12550,47 гривень. (а.с. 6) Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Наведені докази вказують на обґрунтованість заявленого позову і про можливість його задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved