Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кладко О.В., звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до відповідача Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Протягом шести місяців вона не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки батько помер у м. Луганську, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим позивач була вимушений встановлювати факт смерті в судовому порядку, що потребувало значного часу, та у зв`язку з чим вона пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщину. Після встановлення факту смерті та отримання свідоцтва, позивач звернулася до Біловодської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємицею у визначений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини, а також не були пред`явленні докази реєстрації разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. У зв`язку із наведеним, просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька поважними та визначити додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу за відсутності відповідача, заперечень проти позовної заяви не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 2020 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 жовтня 1957 року та копією свідоцтва про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища серії [NUMBER] від 17 листопада 2011 року підтверджується, що позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] . З повідомлення державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. № 308/01-16 від 07.04.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59962380 від 06.04.2020, спадкова справи не заводилася. Як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59962383 від 06.04.2020, наданої державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори Анохіним О.О., за життя, а саме 27 серпня 1991 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений нотаріусом Першої луганської державної нотаріальної контори за номером у спадковому реєстрі 2801084, за номером у реєстрі нотаріальних дій 2-3403. Однак, згідно повідомлення №448/01-22 від 03.06.2020 Луганського обласного державного нотаріального архіву, документи архіву, у тому числі заповіт посвідчений Першою луганською державною нотаріальною конторою 27.08.1991 за реєстровим № 2-3403, від імені [PERSON] , до м. Старобільська та м. Сєвєродонецька не передавався і перебуває у м. Луганську на тимчасово не підконтрольній території України, а тому, на сьогоднішній день відсутня можливість надати інформацію по вказаному заповіту. Із роз`яснення державного нотаріусу Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. № 280/01-16 від 06.02.2020 вбачається, що позивач [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , однак їй було роз`яснено, що у зазначений законом строк у шість місяців нею не було подано заяву про прийняття спадщину, а також не було надано доказів на підтвердження факту реєстрації за однієї адресою з померлим, а тому вона є такою, що не прийняла спадщину, та було рекомендовано звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З копії рішення Біловодського районного суду Луганської області №408/7641/19-ц вбачається, що факт смерті батька позивача було встановлено в судовому порядку 31 січня 2020 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернулася до нотаріальної контори, з підстав необхідності встановити факт смерті батька в судовому порядку, бо [PERSON] помер у м. Луганську, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved