Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.01.2011 року вони з відповідачем уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану юстиції по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 57 від 27.01.2011 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з чого між ними постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають їхні діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їй та їм душевні страждання, крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, постійно зловживаючи спиртними напоями. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхніх дітей та у неї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї , піклуватися на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, він не бере матеріальної участі в утриманні дітей. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Також зазначає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, тому, батько, який є здоровим та працездатним, зможе оплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. Крім того, позивач зазначила, що майнових спорів між ними немає та діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ними 27.01.2020 у відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 57; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 17.11.2020 року і до повноліття кожної дитини. 11 лютого 2021 року ухвалою суду було відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу за її відсутності. Також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Також зазначила, що разом як подружжя з відповідачем не проживають з 2018 року, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів Разом не проживають як подружжя з 2018 року. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 27 січня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 57. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами про розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають як подружжя з 2018 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Також, згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, [INFO] народилася [PERSON] та згідно Свідоцтва Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] . В графі «батько» вказаний - [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Угоду про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку(доходу) матері, батька ,яка буде стягуватися,як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати своїх дітей [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в загальному розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (19 листопада 2020 року) до суду і продовжувати до повноліття дітей. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. А тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, сума судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Також з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.(за позовну вимогу про стягнення аліментів), згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved