Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування у розмірі 29 325 грн. 55 коп., судового збору у розмірі 1762 грн. 60 коп., а також судових витрат, повязаних із оплатою правової допомоги в розмірі 3000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовів позивач зазначав, що\~ 07 березня 2017 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір страхування серії PVP.S №1700637 майнових інтересів власника автомобіля «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER]. 24.11.2017 року в м.Харкові на пр. Московському відбулась дорожньо-транспортна пригода учасниками якої були: автомобіль «Opel KADETT», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]; та застрахований автомобіль «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до постанови Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2018 року, дорожньо-транспортна пригода\~ відбулася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника [PERSON] відповідно до звіту №125004 від 10.09.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], становить 44\~469 грн. 04 коп., а відповідно до висновку/калькуляції №125004 від 05.12.2017 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], становить 29\~445 грн. 55 коп. Зазначена подія була визнана страховою, про що 20 грудня 2017 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено Страховий акт №125004, відповідно якого розмір страхового відшкодування становить 29325 грн. 55 коп., яке було виплачено 02.01.2018 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 09.12.2017 р. та Звіту №125004 від 10.09.2018 р. Факт зазначеної виплати підтверджується реєстром готівкових/безготівкових термінових переказів від субєктів господарювання станом на 02.01.2018 року. 02.02.2018 р. на адресу відповідача було направлено регресну вимогу про досудове врегулювання спору, однак відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, тому ПАТ «ПРОСТО-страхування» вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп., понесених позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова\~\~від 31.10.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 07 березня 2017 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір страхування серії PVP.S №1700637 майнових інтересів власника автомобіля «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER]. 24.11.2017 року в м.Харкові на пр. Московському відбулась дорожньо-транспортна пригода учасниками якої були: автомобіль «Opel KADETT», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]; та застрахований автомобіль «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Московського районного суду м.Харкова від 31.01.2018 року по справі №643/15541/17 [PERSON] визнано особою, винною в настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1.6.\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. [PERSON], скориставшись своїм правом передбаченим\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подав заяву, як того вимагає\~ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до\~ст..11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким актом є\~Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Для встановлення розміру заподіяної шкоди, ПАТ «ПРОСТО-страхування звернулось до СПД [PERSON], який 10.09.2018 р. надав віт №125004 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Відповідно до вказаного звіту, вартість матеріальних збитків склала 44\~469 грн. 04 коп. Відповідно до висновку/калькуляції №125004 від 05.12.2017 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER], становить 29\~445 грн. 55 коп. Згідно реєстру готівкових/безготівкових термінових переказів від субєктів господарювання станом на 02.01.2018 року, у зв'язку з настанням події, передбаченої\~ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату відшкодування у розмірі 29325,55 грн. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З вимог\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення виплати потерпілій особі у ПАТ «ПРОСТО-страхування» виникло право зворотної вимоги до відповідача. 02.02.2018 р. ПАТ «ПРОСТО-страхування» зверталося до відповідача з регресною вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, але сума відшкодування сплачена не була. Стосовно позовних вимог ПАТ «ПРОСТО-страхування» щодо стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат, повязаних із сплатою професійної допомоги у розмірі 3000,00 грн. суд встановив наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження обставин понесення витрат на правову допомогу позивачем представлено суду Договір про надання правової допомоги №1 від 16.04.2018 року, укладеного між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та АБ «Синюк та партнери», а також платіжне доручення №13623 від 02.08.2018 року згідно якого, АБ «Синюк та партнери» отримали суму в розмірі 3000 грн. 00 коп. Крім того, позивачем при зверненні до суду з зазначеним позовом, сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 137 витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах суд приходить до переконання, що заявником в силу вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~доведено судом понесення позивачкою витрат на правову допомогу, розмір якою суд вважає співмірним із\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що обєктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн., а також судові витрати, повязані із сплатою професійної допомоги у розмірі 3000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved