Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач 20.08.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про скасування постанови та звільнення майна з під арешту, скасування заборони на його відчуження, в обґрунтування вказує, що в ході примусового виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження, а саме накладено арешт на транспортні засоби марки «LEXUS», модель «RX350», 2006 року випуску, тип ТЗ «легковий автомобіль», № шасі JTJH3IU462011612, реєстраційний номер: BH 0825 АХ та ГАЗ 33021 д. н. 07698ОВ та заборону їх відчуження. На даний час заборгованість по сплаті аліментів ним повністю погашена, у звязку з чим просить звільнити з-під арешту транспортні засоби. У судове засідання 17.09.2015 року зявився представник [PERSON]- [PERSON] (діє на підставі довіреності від 15.09.15 року) та пояснив суду, що [PERSON] І, П. дійсно мав заборгованість по виплаті аліментів, через складну життєву ситуацію, повязану із відсутністю роботи, але на даний час заборгованість ним повністю виплачена та надалі позивач має можливість самостійно сплачувати гроші на утримання своєї доньки. Також [PERSON] пояснив, що саме він на сьогодні за умовами договору застави є власником автомобіля «LEXUS», а гарантією сплати аліментів для 3 особи є квартира, якам належить на праві власності позивачу та на яку також накладений арешт, задля належного виконання рішення суду. У судове засідання також зявився представник третьої особи [PERSON]- [PERSON] (діє на підставі довіреності від 16.09.15 року), який просив відмовити у задоволенні позовних вимог,оскільки задоволення позову, на його думку, може призвести до порушення прав третьої особи-Задорожної Л.О. [PERSON] пояснив суду, що позивач на протязі 5 років не сплачув аліменти та чи існує заборгованість на сьогоднішній день він достеменно не знає, але не довіряє словам представника позивача про те, що позивач має роботу та взмозі надалі виплачувати аліменти без заборгованості, а про арешт квартири йому взагалі нічого не відомо. При чьому він не заперечував про повну сплату аліментів позивачем станом на 01.09.2015 року. Представник відповідача [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, але надав до суду лист у якому проти зняття арешту з автомобілів позивача не заперечував та просив розглядати справу без присутності представника відділу. Відповідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №2-8/10 від 23.07.2010 року Приморського районного суду міста [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби [PERSON] винесено постанову від 22.11.2010 року АВ №957351про накладення арешту на всі транспортні засоби, що належить боржнику, а саме: автомобілів марки «LEXUS», модель «RX350», 2006 року випуску, тип ТЗ «легковий автомобіль», № шасі JTJH3IU462011612, реєстраційний номер: BH 0825 АХ та ГАЗ 33021 д. н. 07698ОВ. Відповідно наданому позивачем до позову розрахунку заборгованості по аліментам В-5/115 від 12.08.2015 року [PERSON] станом на 01.09.2015 року здійснено виплату по аліментам у сумі 36190 грн., у звязку з чим, заборгованість у боржника на той період відсутня.(а.с. 5). Згідно до ч. 2.ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Як вбачається з довідка, наданої ПАТ «Дельта Банком», транспортний засіб марки«LEXUS» модель «RX350», 2006 року випуску, тип ТЗ «легковий автомобіль», № шасі JTJH3IU462011612, реєстраційний номер: BH 0825 АХ належить на праві приватної власності [PERSON]. Оскільки 13.09.2006 року між позивачем та АТ «Укрсиббанком». був укладений договір про споживче кредитування від №11039179000. Надалі це право вимоги за договором перейшло до АТ «Дельта банк» на підставі умов Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.11 року. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором позивач передав в заставу рухоме майно, а саме автомобіль марки «LEXUS», модель «RX350», 2006 року випуску, тип ТЗ «легковий автомобіль», № шасі JTJH3IU462011612, реєстраційний номер: BH 0825 АХ. 03.10.14 з дозволу АТ «Дельта банк» заставне майно було добровільно реалізовано [PERSON] [PERSON] Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з-під арешту. Згідно ст.391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Відповідно до ч. 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Крім того, відповідно до ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності У звязку з зазначеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені [PERSON] до [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: [PERSON]про звільнення з-під арешту автомобілів марки «LEXUS», модель «RX350», 2006 року випуску, тип ТЗ «легковий автомобіль», № шасі JTJH3IU462011612, реєстраційний номер: BH 0825 АХ та ГАЗ 33021 д. н. 07698ОВ, який був накладений постановою АВ№957352 державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме:державним виконавцем Зозулею О. Ю. від 22.11.2010 року є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial