Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 01 жовтня 2011 року у Донецькому міському відділі з реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб, актовий запис про шлюб № 1168, між подружжям [PERSON] та [PERSON]. Від спільного шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина подружжя, що тяжким чином впливає на її стан та кожен раз спричиняє мені та їй душевні страждання. Подружні відносини між сторонами припинилися з вересня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі. В судове засідання позивач не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву де просить справу слухати без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, причину своєї неявки не пояснила, надала заяву де просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 жовтня 2011 року у Донецькому міському відділі з реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, було зареєстровано шлюб, актовий запис про шлюб № 1168, між подружжям [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Від сумісного проживання подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як вбачається зх матеріалів справи, сімейно-шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Сторони проживають окремо. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами також те, що подружжям припинено шлюбні відносини з вересня 2015 року, суд вважає примирення сторін не можливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved