Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 грудня 2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], 2007 року народження, та сина [PERSON], 2010 року народження. Вказував, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року на користь відповідача з нього стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, по справі видано виконавчий лист та пред'явлено на примусове виконання до Київського ВДВС м. Полтави. Посилався на те, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінилися обставини, діти проживають з ним, тому відпали обставини, які були враховані судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. В своїй позовній заяві просив суд звільнити його від сплати аліментів, стягнутих рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2010 року. Просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в сумі 14203,35 грн. за період з 26 червня 2018 року по 01 грудня 2018 року. Також просив суд визнати виконавчий лист, виданий Київським районним судом м. Полтави, про стягнення з нього аліментів таким, що не підлягає виконанню з 26 червня 2018 року. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 січня 2019 року прийнято відмову [PERSON] від позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, в цій частині закрито провадження в цивільній справі № 552/7010/18. Також ухвалою суду закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав вимоги своєї позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 02 червня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 травня 2018 року. Сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року в справі № 552/1792/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 02 квітня 2018 року і до досягнення повноліття. В справі № 552/1792/18 Київським районним судом м. Полтави за заявою стягувача видано виконавчий лист. Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2018 року в справі № 552/4080/18 визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Судом встановлено, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], станом на час вирішення даної справи судом проживають разом з батьком [PERSON]. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки діти, на утримання яких згідно з судовим рішенням стягнуто аліменти з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON], проживають разом з позивачем, змінилися обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів, тому суд приходить до висновку, що позовну вимоги [PERSON] в частині звільнення його від обов'язку сплати аліментів за судовим рішенням заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. Необхідно звільнити [PERSON] від сплати аліментів, стягнутих на користь [PERSON] рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2018 року на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. При вирішенні позовних вимог про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню суд виходить з наступного. Вирішення питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, врегульовано нормами ст. 432 ЦПК України, згідно з якою суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Отже, питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає вирішенню шляхом пред'явлення окремого позову, а може бути вирішено за зверненням особи в порядку, передбаченому ст. 432 ЦПК України. Разом з тим, рішення суду про звільнення особи від сплати аліментів, стягнутих рішенням суду на утримання дітей, само по собі є належним та достатнім способом захисту прав [PERSON] та не потребує додаткового порушення ним питання про визнання виконавчого листав таким, що не підлягає виконанню. Тому суд приходить до висновку що в цій частині позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial