Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач 17.12.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. \~ 30.03.2008 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить: квартира [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1232. [PERSON] за життя склав заповіт від 03.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2837, згідно якого все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право він заповів їй [PERSON]. Щодо майна померлого [PERSON] Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу № 616/2008, в якій зберігається її заява №991 від 15.09.2008 року про прийняття спадщини померлого батька та заява її брата [PERSON] про прийняття спадщини №1059 від 30.09.2008 року, який до спадщини ніякого інтересу не проявляє і за пять років не оформив своїх спадкових прав. ЇЇ матір [PERSON] померла 16.06.1983 року. З цього часу батько залишився самотньою людиною, потребував стороннього догляду. Вона постійно піклувалась про батька до дня його смерті. Після смерті батька вона проживає у спадковій квартирі. На її звернення до нотаріуса вона отримала розяснення щодо спадщини у звязку з тим, що нею не доведений родинний звязок зі спадкодавцем, так як у її свідоцтві про народження по-батькові батька записано «Андреевич», а в заповіті та в свідоцтві про смерть значиться «Андріянович», також не надано оригінал правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу спадкової квартири, що підтверджується листом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори № 1915/02-14 від 13.08.2014 року. По питанню оформлення спадкових прав на зазначене майно їй було рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Тому, позивач просить суд встановити юридичний факт того, що вона, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], який помер 30.03.2008 року; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 30.03.2008 року. У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.41). У судовому засіданні 16.06.2015 року (а.с.48,49) за клопотанням позивача та у відповідності до ч.4 ст.191 ЦПК України були допитані свідки [PERSON], [PERSON], після чого оголошено перерву для належного виклику відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 03.09.2015 року о 14.00 год., як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.50). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд розглянув справу в заочному порядку у відповідності до ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, опитавши свідків [PERSON], [PERSON], вважає, що позов на підставі ст.256 ЦПК України, ст.ст.1217,1218,1220-1223,1233,1235,1236,1241,1268,1269 ЦК України підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження позивача (а.с.6), заповненого на російській мові, прізвище позивача зазначено «Зудихина», імя «Валентина», по-батькові «Ивановна», рік народження 17.12.1955, місце народження «село Мотоус Зуевського района Кировськой области РСФСР», у графі батько записаний - «Зудихин Иван Андреевич», у графі мати записана - «Зудихина Зоя Трофимовна». Опитана в судовому засіданні 16.06.2015 року свідок [PERSON], дочка позивача та племінниця відповідача, суду пояснила, що [PERSON] є її дідусем та рідним батьком її матері позивача по справі [PERSON]. Зазначила, що в деяких документах, зокрема у купчій на квартиру, у свідоцтві про народження її матері, по-батькові дідуся [PERSON] зазначено «Андрійович» замість вірного «Андріянович», однак за життя на це ніхто не звертав уваги. [PERSON] звали «Андріян», однак його імя також зазначали в різних документа по-різному: і «Андрій», і «Андріян». До смерті [PERSON] вона та її матір доглядали дідуся, а після його смерті займались його похованням. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON], кума позивача, суду пояснила, що [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON]. Зазначила, що [PERSON] знала особисто. [PERSON] всі називали «Іван Андріянович». Враховуючи викладене, у суду не виникає сумніву в тому, що [PERSON], який помер 30.03.2008 року, є батьком позивача [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]. 16.06.1983 року померла мати позивача та дружина спадкодавця - [PERSON] (а.с.5,6). [PERSON] помер 30.03.2008 року (а.с.4), з 14.12.2000 року та до дня смерті був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить: квартира [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1232, зареєстровано в КП «НМБТІ» від 04.11.2000 року в реєстровій книзі (а.с.10,11-15). З відповіді КП «НМБТІ» (а.с.11) вбачається, що загальна площа квартири станом на 17.07.2014 року складає 30,6 кв.м, житлова 17,2 кв.м. [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт від 03.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2837, згідно якого все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право він заповів позивачу [PERSON] (а.с.7,8). Після смерті [PERSON] Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 616/2008 (а.с.31-40), з матеріалів якої вбачається наступне. 15.09.2008 року до нотаріальної контори надійшла заява позивача [PERSON] (а.с.35) про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер 30.03.2008 року, та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зазначила, що крім неї інших спадкоємців за заповітом немає. 30.09.2008 року до нотаріальної контори надійшла заява відповідача [PERSON] (а.с.36) про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], який помер 30.03.2008 року. Позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з тим, що нею не доведений родинний звязок зі спадкодавцем та не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, що підтверджується листом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори № 1915/02-14 від 13.08.2014 року. По питанню оформлення спадкових прав на зазначене майно їй було рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.40). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39792746 від 04.03.2015 року (а.с.33), 03.10.2007 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] був посвідчений заповіт від імені [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2837, стан: чинний. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39792738 від 04.03.2015 року, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались (а.с.32). Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області від 29.04.2015 року № 6150/06/09, відповідач [PERSON], [INFO], перебуває на обліку та отримує пенсію з 14.08.1990 року (з дати встановлення групи інвалідності) по теперішній час (а.с.44). Таким чином, відповідач на час відкриття спадщини був непрацездатним. У відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Тому, відповідач незалежно від змісту заповіту, має право на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Обовязкова частка, на яку відповідач має право, складає 1/4 частину (половина 1/2 частки, яка належала б відповідачу у разі спадкування за законом) спірної квартири. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач після смерті батька [PERSON] спадщину прийняв у встановлений законом строк, і від спадщини протягом строку, встановленого законом, не відмовився (його обовязкова частка у спадщині у відповідності до ч.1 ст.1241 ЦК України складає 1/4 частину), суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] щодо спадкової квартири задовольнити частково та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 30.03.2008 року, право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 30,6 кв.м., в тому числі житловою площею 17,2 кв.м.

Outcome: partial