Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач 28.10.2014 року звернулася до суду з позовною заявою та просила суд - позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]; - встановити над неповнолітнім піклування та призначити її піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO]; - стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є рідною бабою неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Мати дитини, її дочка - [PERSON] померла [INFO]. Батько дитини [PERSON] - відповідач по справі, зі своїм сином не проживає, не спілкується, уваги вихованню сину, його розвитку та життю не приділяє. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а позивачу самостійно складно утримувати онука, який потребує харчування, одягу, навчається, потребує коштів на придбання шкільного приладдя, тому потребує утримання. Позивач зазначала, що після смерті своєї дочки вона проживає разом з онуком, виховує та утримує його, тому просила позбавити відповідача батьківських прав, встановити над онуком піклування та призначити її піклувальником, стягнути з відповідача на її користь аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення, зазначав, що він немає ні постійного місця проживання, ні роботи, ні сімї, що дійсно син проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, він ніякої матеріальної допомоги не надає, вихованням сина не цікавиться. Прокурор, яка представляла інтереси неповнолітньої дитини в цивільному процесі, проти задоволення позовних вимог позивача та позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], призначення піклувальника та стягнення аліментів не заперечувала, вказуючи, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - Михайлець Т.І., в судовому проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представники третьої особи - Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, покладалися на розсуд суду (а.с. 40). Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, думку прокурора та представника органу опіки та піклування Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12.05.1998 року виконкомом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та актовим записом про народження дитини з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження(а.с. 8, 30 -32). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] [INFO] померла (а.с. 6). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з бабусею за адресою [ADDRESS], а не з батьком, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, про що в судовому засіданні зазначала позивач та не заперечував відповідач. Факт, того що батько [PERSON] - [PERSON] не приділяє належної уваги синові, не утримує його, в судовому засіданні підтвердити позивач [PERSON], представник третьої особи - Михайлець Т.І., про що також не заперечував відповідач. З висновку ради опіки та піклування Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 10/1 від 16.10.2014 року вбачається, що дійсно дитина постійно проживає разом з бабусею, яка дбає про створення необхідних умов для проживання, навчання та виховання онука, батько дитини немає постійного місця проживання , втратив постійну роботу, вживає спиртними напоями, матеріально синові не допомагає, інколи з ним спілкується, передав дитину, відповідно до його заяви, на виховання бабусі (а.с.39), тому, оскільки батько не займається вихованням сина визнали за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вбачається з характеристики наданої директором КЗ «Надеждівський навчально-виховний комплекс», [PERSON] навчається в 11 класі Надеждівського навчально-виконавчого комплексу, зарекомендував себе як відповідальний, таким, що має гарну пам'ять, стриманий характер, приймає активну участь в житті школи. На даний час по заяві батька дитина проживає з бабусею, яка цікавиться його вподобаннями, здійснює контроль за навчанням, матеріально забезпечує онука, створює належні умови для розвитку дитини (а.с. 7). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно його неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], а саме він не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, що підтверджується вищезазначеними доказами, то суд вважає за необхідне, в інтересах дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Щодо призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO], то судом встановлено наступне. Висновком № 10/2 від 16.10.2014 року рада опіки та піклування при виконкомі Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області визнала за доцільне призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO] (а.с.38), служба у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області надавши 17.02.2015 року лист також не заперечували проти призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] (а.с.40). Представник органу опіки та піклування Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області - Михайлець Т.І., в судовому засіданні, також підтвердила доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], вказавши що для проживання дитини у бабусі створені належні умови. Відповідно до ст.. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.. Відповідно до ч. 1,3 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1,2 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Також, на підставі ст. 164,165 СК України, приймаючи до уваги точку зору [PERSON], висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON] (а.с. 38), враховуючи матеріальний стан останньої, особисті якості, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд вважає можливим призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до положень ч. 2 ст. ст.. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є людиною працездатного віку, має можливість утримувати свого неповнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, про що не заперечував в судовому засіданні, доказів протилежного суду не надав, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] на користь піклувальника [PERSON], починаючи стягнення з 28.10.2014 року.

Outcome: approved