Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.05.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 21.04.2017 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживають з матір`ю, перебуває на її утриманні, матеріальної підтримки від батька не отримує. Також відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.06.2019 року відкрито провадження по даній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій уточненні позовні вимоги визнав повністю, просив суд розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач не ухиляється від обов`язку утримання малолітньої дитини позивача, так як позивач та відповідач проживають разом, тому позовні вимоги не підтримала просила відмовити у задоволенні позовних вимог та просила суд розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, визнання позову відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Авдіївським міським відділенням державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.04.2017 року за актовим записом № 25. Від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07 червня 2018 року за актовим записом №56. З відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , на підставі виданого Селидівським міським судом Донецької області судового наказу від 27 жовтня 2017 року. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає неспроможними доводи третьої особи, викладені в заперечені, щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивачка та відповідач проживають разом, зазначене не є підставою для звільнення батька від обов`язку щодо утримання дитини. Суд вважає неспроможними доводи третьої особи, викладені в заперечені, щодо розміру стягнутих аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з зазначене, судом встановлено, що у справі яка розглядається не вирішається питання, щодо зміни розміру аліментів стягнутих на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], на підставі судового наказу виданого Селидівськитм міським судом Донецької області від 27 жовтня 2017 року, та зазначені позовні вимоги не порушують права [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] . Тому з урахуванням зазначених обставин, інтересів малолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved