Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.08.14 року звернувся до суду з позовною заявою, яку заявою від 13.11.14 року (а.с.39-42) уточнив та просив визнати незаконним рішення [PERSON] міської ради Дніпропетровської області від 26.04.12 року про виділення в приватну власність земельної ділянки, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.10.13 року, скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Позов обґрунтовано тим, що 04.02.14 року він отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га розташовану м. Апостолове, вул.. Б.Хмельницького, 140. Ця земельна ділянка розташована за 20-30 метрів від проїзної частини вул. [PERSON], а по убійчу проїзної частини проходить центральна лінія каналізації, водопроводу та водовідведення. У лютому йому стало відомо, що земельна ділянка навпроти його садиби передана у власність гр.. [PERSON], яка почала роботи з встановлення огорожі, через що він втратив можливість доступу та виїзду до проїжджої частини вул. [PERSON]. Тому просив на підставі ст.. 152, 96, 103, 158 ЗК України задовольнити його позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що свідоцтво про право власності на земельну ділянку вул. Б.Хмельницького 38-А видано законно, доказів того, що права позивача були порушені в судовому засіданні не надано, земельні ділянки позивача та відповідача не є суміжними, перешкод в доступі до водопровідної мережі відповідач не чинить, позивач має можливість виїзду до вул. [PERSON], на даний час будівництво на земельній ділянці відповідачем не здійснюється через скрутне матеріальне становище. За заявою відповідача [PERSON] міської ради (а.с.106) справу розглянуто у їх відсутності. У судовому засіданні представник сектору містобудування та архітектури [PERSON] райдержадміністрації проти позову заперечував, пояснивши, що при наданні висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вул. Б.Хмельницького 38-А у власність позивачці будь-яких невідповідностей генеральному плану чи містобудівним нормам не виявлено, у звязку з чим проект землеустрою погоджено. У судовому засіданні представник КП «[PERSON] ЖКП» вважав необхідним в позові відмовити, оскільки позивач має можливість звернутись до КП «[PERSON] ЖКП» та отримати технічні умови на отримання доступу до водопровідної мережі і наявність державного акту позивачки на земельну ділянку не є перешкодою в отриманні технічних умов. Представник третьої особи відділу Держземагенства в [PERSON] районі Дніпропетровської області надав суду заяву, що відділ не може бути третьою особою, оскільки до повноважень відділу не відноситься реєстрація права власності на нерухоме майно (а.с.51). Представники третіх осіб у судові засідання не зявлялись, будь-яких заперечень не надали. Суд, вислухавши представників сторін, представників третіх осіб, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки м. Апостолове, вул. Б.Хмельницького, 140 наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.10), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. (а.с.11). Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки по вул.. Б.Хмельницького, 38-А м. Апостолове, що не заперечується сторонами. Згідно дослідженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. [PERSON] земельна ділянка відповідачки не є суміжною з земельною ділянкою позивача. Згідно будівельного паспорту будівництва індивідуального житлового будинку по ул. Б.Хмельницького, 140 в м. Апостолове можливо два варіанти влаштування проїзду до житлового будинку позивача (а.с.65-75). Згідно ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або ос порених прав, свобод та інтересів. Згідно ст.. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Однак в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення, не визнання чи оспорення відвідачами прав позивача. Так, згідно п. г ч. 1 ст.. 96 ЗК України, на яку позивач посилається позивач, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Однак в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не є власниками суміжних земельних ділянок. Згідно ст.. 39 ЗК України, на яку також посилається позивач, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не використовує земельну ділянку та не здійснює на ній будівництво, будівельний паспорт не виготовила, проте такою бездіяльністю також не порушуються права позивача [PERSON] Також сам позивач не звертався до відповідача [PERSON] з заявою по встановлення земельного сервітуту, не звертався до третіх осіб з заявою на отримання технічних умов на підключення до водопровідної мережі, інших комунікаційних мереж, а тому суд вважає, що його звернення до суду з позовом є передчасним. Оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення, не визнання чи оспорення відповідачами [PERSON] міською радою та [PERSON] прав позивача [PERSON], у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки в позові слід відмовити не підлягають стягненню і судові витрати.

Outcome: dismissed