Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач 17.10.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 25\~000 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами 19.05.2017 року було зареєстровано шлюб та [INFO] від народився син [PERSON] . 12.07.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що відповідач є заможною людиною, має декілька об`єктів рухомого та нерухомого майна, тому може сплачувати аліменти в розмірі 25000 грн. Ухвалою суду від 18.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 06.11.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 12.12.2019 року. У судовому засіданні 12.12.2019 року відкладено розгляд справи з метою повідомлення відповідача, на 06.02.2020 року. До суду 20.12.2019 року надійшов відзив [PERSON] , який просив задовольнити позов частково, стягнувши аліменти в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив мотивовано тим, що відповідач продав квартиру в Миколаєві ще в 2014 році та вказує, що має мінливий дохід, тому просить стягувати мінімальну суму аліментів. Також відповідач вказує, що мати дитини чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Сплата аліментів у розмірі 25000 грн. порушує принцип рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дитини. У судовому засіданні 06.02.2020 року було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначене на 17.03.2020 року. У зв`язку з неявкою сторін до судового засідання 17.03.2020 року та подання представником відповідача заяви про відкладення, розгляд справи було відкладено на 14.04.2020 року. У судове засідання 14.04.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У власності [PERSON] станом на 11.07.2019 року перебуває квартира [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Трикімнатна квартира [ADDRESS] дійсно була продана [PERSON] 28.01.2014 року, про що свідчить договір купівлі-продажу від 28.01.2014 року, укладений з [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дубінець С.А. З виписки по карті позивача в АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] надсилав кошти: 16.10.2019 року у розмірі 8000 грн., 15.09.2019 року у розмірі 8000 грн. з коментарем «аліменти та оплата школи за вересень», 15.08.2019 року у розмірі 5000 грн. з коментарем «аліменти сину серпень частина 2», 29.07.2019 року у розмірі 3000 грн. з коментарем «школа дитячого розвитку серпень 2019». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1,5\~ст.\~183\~СК України, \~частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів наявності у відповідача інших утриманців, зважаючи на рівність обох батьків по утриманню дитини та з огляду на відсутність доказів, що свідчать про кошти, що витрачаються на сина протягом місяця, відсутність доказів працевлаштування та заробітної плати відповідача, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачем до позову не додано жодного доказу, щоб обґрунтовував суму аліментів, вказану [PERSON] у розмірі 25\~000 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] підлягають аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме 17.10.2019 року та до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial