Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.09.2018 року звернулася до суду з позовом до Селидівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якої зазначила, що 31.03.2017 року помер її батько, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Черянховського, буд. № 101, який належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого 03.11.1971 року виконавчим комітетом Селидівської міської ради Донецької області, та приватної земельної ділянки площею 0,0763 гектара для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю. З метою отримання спадщини вона звернулася до приватного нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу з відповідною заявою. 20.07.2018 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами. Постановою від 20.07.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Черняховського, буд. № 101, площею 0,0763 гектара, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ДН без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25 квітня 1996 року за номером 10242. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.10.2018 року справу закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ЖЦ № 343352 від 30.11.1966 року, [PERSON], народилася 01.04.1962 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-СТ № 348122 від 17.10.1981 року, виданого Атагайською селищною радою Н-Удинського району Іркутської області РФ, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.10.1981 року, актовий запис № 29. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Іонік» (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть ІІ-АН № 739513 від 13.09.2007 року, виданого відділом РАЦС Білокалитвинського району Ростовської області РФ, [PERSON] померла 11.09.2007 року, про що складено відповідний актовий запис № 1251 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть І-НО № 011143 від 13.12.2017 року, виданого повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 3.03.2017 року, про що складено відповідний актовий запис № 176 (а.с. 14). 20.07.2018 року приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 31.03.2017 року, на житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Черянховського, буд. № 101, який належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого 03.11.1971 року виконавчим комітетом Селидівської міської ради Донецької області (а.с. 10). Постановою приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON], було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Черянховського, буд. № 101, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Згідно довідки № 410/169-18 від 31.08.2018 року, виданої Міжміським управлінням у містах Селидове та Новогродівці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, земельна ділянка, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Черняховського, буд. № 101, площею 0,0763 гектара, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ДН без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25 квітня 1996 року за номером 10242 (а.с. 15). 22.10.2018 року Міжміським управлінням у містах Селидове та Новогродівці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області було надано копію державного акту на право приватної власності на землю, серія ДН без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 25 квітня 1996 року за номером 10242, згідно якої власником земельної ділянки, що розташована за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Черняховського, буд. № 101, площею 0,0763 гектара, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є [PERSON] Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 392\~ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.\~1268\~ч.\~5\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що не може надати оригінал правовстановлюючого документу про право власності спадкодавця на земельну ділянку, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить земельна ділянка. У звязку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved