Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач 27.05.2009 р. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Обґрунтовуючи свої вимоги, тим що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0029/85/87612 від 11.01.2008 року про надання кредиту в сумі 138649 доларів США, у тому числі комісія за надання кредиту в розмірі 2049 доларів США, строком на 114 місяців з 11.01.2008 року по 11.07.2017 року під 14, 25 відсотків річних з погашенням кредиту щомісячно згідно Графіку погашення кредиту та відсотків. Позивач зазначає, що відповідно до ст.ст. 2.1, 6.2 Кредитного договору позивач повністю та в строк виконав зобовязання по договору видавши відповідно заяви на видачу готівки [PERSON] через касу кошти в сумі 138649 доларів США. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови, взятого на себе зобовязання, не здійснював погашення кредиту, згідно умов договору. В звязку з цим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 13.05.2009 р. становить 178409,38 доларів США, що за курсом НБУ складає 1365813 гривень 01 копійка, яку позивач просив стягнути на його користь та судові витрати у загальній сумі 1950 гривень. В процесі розгляду справи позивачем подавалися уточнені позовні вимоги, за остаточною редакцією яких просив стягнути заборгованість, яка станом на 03.11.2010 р. складає 334599,13 доларів США, що за курсом НБУ становить у розмірі 2649590 гривень 13 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1078805,51 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 371621,66 грн., пені за прострочення погашення тіла кредиту у розмірі 350303,81 грн., пені за прострочення сплати відсотків 839172,04 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю від 29.08.2009 р. [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував факт отримання грошових коштів за кредитним договором. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За кредитним договором №014/0029/85/87612 від 11.01.2008 року, укладеного між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], Кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його відповідно до Умов кредитування за програмою кредитування «Земельна ділянка в кредит» у сумі 138649 доларів США, в тому числі додаткові проценти за перший рік користування кредитом: 1,5% - 2049,00 доларів США, на строк 114 місяці до 11.07.2017 року зі сплатою 14,25 % річних. Згідно заяви на видачу готівки №000Z71833 вбачається, що [PERSON] отримала через касу Таїровського відділення Одеської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» грошові кошти в сумі 136600 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату видачі складала 689830 (шістсот вісімдесят девять тисяч вісімсот тридцять) гривень, зазначена заява містить підпис отримувача [PERSON] Відповідно до Договору купівлі-продажу від 11.01.2008 року, [PERSON] придбала у власність земельну ділянку на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області, смт.Таїрове, масив № 22, площею 0,0720 га. Згідно п. п.2.1. за домовленістю сторін продаж земельної ділянки вчинено за 700177 (сімсот тисяч сто сімдесят сім) гривень 45 копійок, які продавець одержав від покупця повністю. Договір посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] При цьому зазначено, що договір підписано сторонами у присутності нотаріуса. Особу сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність земельної ділянки, що відчужується перевірено. В якості забезпечення кредитного зобовязання, між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 11.01.2008 року був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], за умовами якого іпотекодержатель [PERSON] передала в іпотеку ВАТ «[PERSON] Аваль» земельну ділянку №5/13, площею 0,0720 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської обл., смт.Таїрове, масив №22. У звязку з неналежним виконанням кредитного зобовязання, Банком на адресу [PERSON] протягом 2008-2009 рр. були направлені претензії вимоги, повідомлення рекомендації, попередження про необхідність погашення заборгованості, які залишилися без реагування. Відповідно до п.1.3. Статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» Протокол №3б-45 від 14.10.2009 р., Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» є правонаступником за всіма правами та обовязками [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль». Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 №646961 від 05.11.2009 р. зміну найменування Банку зареєстровано у Державному реєстрі юридичних осіб, на підставі чого, в процесі розгляду справи, протокольною ухвалою судом допущена заміна позивача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль». Судом встановлено, що відповідачка порушила умови кредитних зобовязань щодо щомісячної сплати кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, що за розрахунком заборгованості по кредитному договору № 014/0029/85/87612 від 11.01.2008 року доданим до матеріалів справи станом на 03.11.2010 р. складає 334599,13 доларів США, що за курсом НБУ становить у розмірі 2649590 гривень 13 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 136235,18 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає - 1078805,51 грн., заборгованість за відсотками 46929,63 долари США, що в гривневому еквіваленті складає - 371621,66 грн., пеня за прострочення погашення тіла кредиту 44237,54 долари США, що в гривневому еквіваленті складає - 350303,81 грн., пеня за прострочення сплати відсотків за кредитом 105973,46 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає - 839172,04 грн. Часткове погашення заборгованості по Кредитному договору відповідачкою у період з 18.02.2008 р. по 23.05.2008 р. підтверджують факт виконання взятого на себе зобовязання, що підтверджується випискою по особовому рахунку №223372029. Заборгованість по кредиту за весь період договірних відносин відповідачкою не оспорювалось. З урахуванням вищенаведеного суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо не отримання [PERSON] грошових коштів від позивача у виконання кредитного договору. Докази, що спростовують обґрунтування позову, відповідачем та її представником за довіреністю [PERSON] за весь час розгляду справи в судовому порядку з травня 2009 року до суду не подано. Проаналізувавши подані докази, обставини справи, тривалість розгляду справи у судовому порядку, судом 09.12.2010 р. протокольною ухвалою відмовлено представнику відповідача у оголошені перерви у судовому засіданні для підготовки клопотання про проведення експертизи по справі. Крім того, доводи відповідача в частині відсутності аудіовізуальної фіксації отримування коштів за спірним кредитним договором, не беруться судом до уваги, як підстава для відмови в задоволенні позову, у звязку з тим, що відповідачем не спростовано отримання кредиту іншими доказами. Вирішуючи питання щодо правомірності стягнення всієї суми кредиту, суд виходить з того, що згідно п.16.2 Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань кредитор має право вимагати дострокового виконання грошового зобовязання. Згідно п.16.3 Кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за цим Договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача кореспондують як й вимогам законодавства, так і укладеному між сторонами Кредитному договору. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1700 гривень, та витрати з ІТЗ у розмірі 250 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями від 18.05.2009 р. доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2649590 грн.13 коп., а також судові витрати у розмірі 1950 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved