Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , діючи через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянка площею 4,7106 га., розташована на території Орлівської сільської ради Новгрод-Сіверського району Чернігівської області. Згідно із заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради 25.12.1998 року, [PERSON] заповіла все своє майно позивачеві. Позивач запізно дізнався про наявність заповіту, після того звертався до нотаріальної контори, але нотаріусом було роз`яснено йому про пропуск строку на прийняття спадщини. Вважає, що оскільки пропущення строку прийняття спадщини сталося з прчини, яку слід вважати поважною (необізнаність про наявність заповіту), тому згідно ч.3 ст.1272 ЦК України суд може визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Костюченко В.К. не з`явились, але від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги вони підтримують повністю та просять задовольнити. Представник відповідача - Орлівської сільської ради у судове засідання також не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с.8). 25.12.1998 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все своє майно: житловий будинок, сарай, погріб і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Орлівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №8 (а.с.3). Ще за життя, [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 627757 від 08.02.2006 року, яким було посвідчено її право власності на дві земельні ділянки загальною площею 4,7106 гектарів на території Орлівської сільської ради, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією державного акту (а.с.9). Згідно довідки виконкому Орлівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №02-31/631 від 23.05.2019 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала у селі Орлівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області - одна (а.с.15). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №56337763 від 29.05.2019 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.6). Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положенням частини першої статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким, відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, спадщина [PERSON] відкрилася в день її смерті, тобто [INFO] , при цьому вона не булла прийнята позивачем, який не подав заяви про прийняття спадщини, пропустивши передбачений для цього законодавством шестимісячний строк (а.с.7). Водночас від прийняття спадщини [PERSON] позивач не відмовлявся. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви проприйняття спадщини. На час розгляду справи спадщина, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1277 Цивільного кодексу України, не визнана відумерлою, тобто є відкритою, а відповідно до вимог ч.ч. 1,5 ст. 1268 ЦК України позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на її прийняття. Судом беззастережно встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] тривалістю у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved