Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач 21 жовтня 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина - земельна частка (пай) члена КСП «Абомеліково», розміром 4,07 умовних кадастрових гектари, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Абомеліково», Кодимського району Одеської області с. Петрівка [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією 23 серпня 1996 року на ім»я [PERSON]. Вона як спадкоємець за законом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До неї перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Інші спадкоємці за законом - відсутні. В подальшому вона зазначений сертифікат втратила, що призвело до неможливості оформлення спадщини. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини було з»ясовано, що видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства. На протязі певного часу намагалася знайти втрачений документ, але безуспішно. В теперішній час втрачений документ нею знайдено. Ці причини і призвели до пропуску строку позовної давності. Просить поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 4,07 умовних кадастрових гектари, вартістю 37565,12 грн., члена КСП «Абомеліково» с. Петрівка, Кодимського району, Одеської області, на підставі сертифікату [NUMBER], виданого на ім»я [PERSON], померлої [INFO]. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 10 січня 2000 року Петрівською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла [INFO]. Згідно рішенню Кодимського районного суду Одесьокї області від 04 вересня 2013 року (справа №503/1677/13-ц), встановлено факт родинних відносин між [PERSON] і померлою [INFO] [PERSON], як рідних дочки і матері. Згідно інформації Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №12-12-05/530 від 25 березня 2013 року [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], розміром 4,07 в умовних кадастрових гектари, вартістю 37565,12 грн. розташовану по Петрівській сільській раді. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 10 січня 2000 року Петрівською сільською радою Кодимського району Одеської області). Згідно рішенню Кодимського районного суду Одесьокї області від 04 вересня 2013 року (справа №503/1677/13-ц), встановлено факт родинних відносин між [PERSON] і померлою [INFO] [PERSON], як рідних дочки і матері. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом від спадщини не відмовилася. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай), розміром 4,07 в умовних кадастрових гектари, вартістю 37565,12 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], розташована на території Петрівської сільської ради. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, суд констатує, що позивач, як дочка спадкодавця, фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] - земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектари, вартістю 37565,12 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Петрівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області на ім»я [PERSON], померлої [INFO] і тим самим набула право власності на неї. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не мала можливості встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 5 статті 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки вона є особою матеріально не забезпеченою, та на протязі певного періоду часу не могла встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем, а звідси - не мала можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved