Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON]\~15.11.2018\~звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 9 липня 2012 року у віці 82 років в с. Тарасівка Великописарівського району Сумської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,24 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, яку вона успадкувала за заповітом після смерті 6 липня 1997 [PERSON]. Після смерті матері вона є спадкоємцем за законом першої черги як донька, інші спадкоємці за законом відсутні, заповіт мати за життя не складала. Спадщину вона прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, реєстрації спадкової справи та часткового оформлення спадкового майна. На даний час вона звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, але отримала письмову відмову у звязку з тим, що відсутній оригінал державного акту, та рекомендацію звернутися до суду. Тому прохає визнати право власності за нею на земельну ділянку у судовому порядку. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору /а.с.7-9/, надав в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує /а.с.39/. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.36/. \~ \~ \~ \~Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 6 липня 1997 року в с. Тарасівка Великописарівського району Сумської області у віці 61 років, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть /а.с.10/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2, 248 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Тарасівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлій на праві власності відповідно втраченого державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 01909, зареєстрованого за № 358 від 08.10.2001, вартість земельної ділянки становить 44800 грн /а.с.12-17/. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим 12.05.1997 Тарасівською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 15, на все майно померлої є [PERSON] /а.с.18/, яка протягом шести місяців після смерті [PERSON] розпорядилася спадковим майном /а.с.22/. Згідно довідки зі Спадкового реєстру від імені [PERSON] є чинним заповіт, посвідчений Тарасівською сільською радою Великописарівського району Сумської області від 12.05.1997 за реєстровим номером 15, спадкова справа після її смерті не реєструвалася /а.с.43-44/. [PERSON] померла 9 липня 2012 року у віці 82 років в с. Тарасівка Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.11/. Спадщину після її смерті прийняла її донька, позивач по справі [PERSON] шляхом подачі заяви нотаріусу, реєстрації 09.11.2012 спадкової справи за № 184 та отриманням свідоцтв про право на спадщину за законом 11.09.2017 на земельні ділянки /а.с.19-21/. Згідно довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, після її смерті зареєстрована спадкова справа за № 184 від 09.11.2012 за заявою дочки [PERSON] та видані свідоцтва про право на спадщину за законом: 14.10.2013 по р.№ 717, 719 на земельні ділянки за державним актом СМ № 01792, за р.№ 721 на грошові внески; 11.09.2017 по р. № 982, р.№ 984 на земельні ділянки за державним актом СМ № 01791 /а.с.40-42/. Державний нотаріус [PERSON] 05.11.2018 надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на майно [PERSON] через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду /а.с.26/. Оригінал державного акту втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.23-24/ Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася 6 липня 1997 року після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити по заповіту все своє майно або його частину одному або декільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять, до кола спадкоємців за законом, а також державі, окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння майном померлої, тому можна дійти висновку, що спадкоємець розпорядився майном померлої. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 9 липня 2012, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщина у нотаріальному порядку на земельну ділянку, що належить [PERSON], не оформлена в звязку з тим, що відсутній оригінал державного акту, в звязку з чим нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved