Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] з 01.09.2010 року був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ у відповідності до наказу від 05.08.2010р. №562. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 27.08.2010 № 1709-р Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ КНУВС реорганізовано в [PERSON] академію внутрішніх справ (далі - НАВС). Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 27.10.2010 між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Черкаській області та відповідачем укладено Договір № 10-651 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Черкаській області. Відповідно до наказу УМВС України в Черкаській області від 21.11.2014 № 307 о/с, його було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до Статуту, НАВС є державним вищим навчальним закладом. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України Про вищу освіту». Відповідно до ст. 56 ЗУ Про вищу освіту від 17.01.2002 № 2984-ІІІ який діяв на момент навчання та випуску Відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобовязаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно- правовими актами України. Відповідно до п. 2.3.6. Договору, Відповідач зобовязався у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. 3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.1. Договору передбачено, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення з ОВС за власним бажанням протягом перших трьох років після закінчення навчання. Також, відповідно до п. 3.2. Договору, підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п. 4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4.4. Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Аналогічні положення щодо укладення договору та обовязку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі, затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007 за № 547/13814). Загальна сума коштів, витрачених на навчання [PERSON] за період з 01.09.2010р. по 15.03.2014р., складає 43\~129,77 грн. У звязку із тим, що відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення 21.11.2014р., по даний час добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача не прибув, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі матеріалів, де підтримав позов та не заперечував проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, від нього надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, де позовні вимоги визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 05.08.2010 № 562 [PERSON] з 01.09.2010 зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Наказом КНУВС від 15.03.2014 № 342 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю Правознавство та видано диплом бакалавра. Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утримання у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Черкаській області та відповідачем [PERSON] 27.10.2010р. було укладено Договір № 10-651 про підготовку фахівця у КНУВС, відповідно до якого, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету. Нормами вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином [PERSON] академія внутрішніх справ підпорядкована Міністерству внутрішніх справ. У статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 17.11.2010 №555 також зазначається, що Академія підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України. Академія, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обовязків по договору, здійснювала фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, Академія, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Згідно з п.2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.2007р. № 313 на [PERSON] з 01.09.2010р. по 15.03.2014р. фактично витрачалися кошти, повязані з його утриманням, загальна сума яких 43\~129,77 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Із витягу з наказу № 377 о/с від 21 листопада 2014 року по особовому складу Звенигородського РВ (з обслуговування Звенигородського району та м. Ватутіне) УМВС, вбачається, що звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України (з військовим званням по запасу - рядовий) за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) лейтенанта міліції [PERSON]. Із довідки про розрахунок фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у НАВС відповідно до постанови КМУ від 01.03.2007р. № 313 за період 01.09.2010 по 15.03.2014р., складеного 19.12.2014р. вбачається, що вказані витрати складають 43\~129,77 грн., з яких фактичні витрати, повязані з: грошовим забезпеченням 8\~577,72 грн., продовольчим забезпеченням 17\~240,67 грн., речовим забезпеченням 3\~953,13 грн., оплатою комунальних послуг і вартості енергоносіїв- 13\~358,25 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що є доведеним факт понесення позивачем витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у НАВС у сумі 43\~129,77 грн., яка складається із суми, вказаної у розрахунку від 19.12.2014р. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] академії внутрішніх справ про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі [PERSON] підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, суд вважає, що підлягають стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в сумі 1\~378,00 грн.

Outcome: approved