Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач 25.06.2014 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача страхову виплату в сумі 20775,52 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 800,00 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 03.10.2013 року об 18:28 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого було пошкоджено автомобіль позивача «Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER]. Винного у ДТП водія [PERSON] 18.11.2013 року було притягнуто Дарницьким районним судом м. Києва до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі полісу АВ/3273295 в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Позивач зазначає, що відповідно до висновку про вартість матеріального збитку від 18.05.2014 року внаслідок вказаної ДТП йому завдано матеріальну шкоду в розмірі 41556,60 грн. Листом №2282 від 21.03.2014 року ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила позивача про прийняття рішення щодо виплати останньому страхового відшкодування в розмірі 20781,08 грн. Таким чином, на думку позивача страхове відшкодування відповідачем сплачено частково, а тому страхова компанія повинна сплатити йому різницю між фактичним матеріальним збитком завданим позивачу внаслідок ДТП та вже сплаченою сумою страхового відшкодування, а саме 20775,52 грн. Також [PERSON] вказує, що ним було сплачено 800,00 грн. за проведення експертизи щодо оцінки яка йому була заподіяна в результаті ДТП, а тому ця сума має бути йому відшкодована відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, додатково зазначив, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, який складено 18.05.2014 року спеціалістом ТОВ «ЕАК «Довіра» є, на його думку, більш точним та об'єктивним за звіт, який надала страхова компанія та на підставі якого позивачу було сплачено 20781,08 грн. Тому вважає, що слді брати до уваги як належний доказ у справі саме звіт, який надав позивач. Представник ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не визнає позовних вимог, посилаючись на те, що на виконання норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оцінювачем в присутності позивача та представника відповідача, проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. За наслідками такого огляду складено звіт №1673 від 06.11.2013 року з оцінками транспортного засобу, згідно з висновком якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], складає 21781,08 грн. 19.12.2013 року до страхової компанії подано позивачем заяву про страхове відшкодування та рахунок ТОВ «Автоград» за №М_СчТО4175 від 12.12.2013 року, згідно з яким вартість ремонту автомобіля Мітсубісі», д.н.з. [NUMBER], складає 29845,79 грн. Таким чином, при складанні звіту від 18.05.2014 року перелік замінюваних запчастин досліджуваного автомобіля виріс більше ніж у два рази, порівняно з встановленим під час огляду 23.10.2013 року на СТО, що здійснювало ремонт вказаного автомобіля. Тому, зазначав представник відповідача, збільшення кількості пошкоджених складників автомобіля позивача може пояснюватись лише фактом інтенсивного використання такого ТЗ у пошкодженому стані в порушення вимог п. 31.4.3 ПДР України у період часу з 23.10.2013 року до 18.05.2014 року. Крім того, зазначає, що жодних документів, які б підтверджували заявлений до суду розмір збитку, в строки та порядку визначеному п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» позивачем не надано. На думку представника страхової компанії, якщо у разі недостатності страхового відшкодування для проведення відновлювального ремонту ТЗ, позивач здійснив доплату за власні кошти, то належним доказом спричиненої йому шкоди є саме платіжний документ на суму такої доплати, а не доручення до позовної заяви копії звіту. В зв'язку цим страхова компанія, враховуючи факт оплати вартості ремонтних робіт саме ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з урахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн., без будь-яких доказів додаткових витрат позивача або обґрунтованих вимог доплати ремонту підприємству, що здійснило ремонт, дійшла висновку про достатність перерахованих страховою компанією коштів для відновлення пошкоджень ТЗ, отриманих саме за наслідками ДТП від 03.10.2013 року. На цих підставах представник відповідача просив в задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобі врегульовані положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які по суті є організаційно-правовою формою гарантованого державою забезпечення права потерпілих осіб внаслідок дії (взаємодії) джерел підвищеної небезпеки на відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок пригоди. Відповідно до ст. 22 цього закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п. 36.1. ст. 36 цього закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed