Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Оскоріп Я.М. звернулися в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якій просять визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1270 га, кадастровий номер 6125280700:02:001:1859, яка розташована за адресою [ADDRESS] , становила 1/2 частки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого за заявою дружини померлого [PERSON] у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за №248/2020. Крім дружини померлого спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину є його діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 15 березня 2021 року між зазначеними вище спадкоємцями був укладений договір про поділ спадкового майна, у відповідності до якого [PERSON] повинно належати, серед іншого частка земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1270 га, що заходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте після звернення до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається із додатку до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №284292 від 02 грудня 2011 року співвласниками даної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] , однак у графі «частка у спільній власності» відсутні будь-які відомості, тобто частка у спільній власності не визначена. При цьому [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/2 частині домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . Виходячи з аналізу ст. 120 ЗК України, ст.377 ЦК України перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Тому враховуючи вказаний принцип частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку відповідає частці в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований на вказаній земельній ділянці за адресою [ADDRESS] . З огляду на наведене, вона змушена звернутись до суду з позовом у якому просить визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1270 га, кадастровий номер 6125280700:02:001:1859, яка розташована за адресою [ADDRESS] , становила 1/2 частки. Ухвалою судді від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача Оскоріп Я.М. в судове засідання не з`явилися, однак представник попередньо звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] з 29 травня 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 травня 1987 року. У [PERSON] та [PERSON] є троє спільних дітей [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 19 травня 2020 року У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 248/2020, після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом. [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини за законом №780 від 2 жовтня 2020 року. 22 січня 2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , подали заяву про те, що дають згоду на подачу [PERSON] - спадкоємцем першої черги за законом, заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом №40 від 22 січня 2021 року. Спадкоємцем, що прийняв спадщину автоматично є син померлого - [PERSON] . Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем, про що свідчить довідка видана Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 19 серпня 2020 року за №1203. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. 05 березня 2021 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які являються спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] укладено договір про поділ спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. за реєстровим номером 2-142, згідно умов якого дружині померлого [PERSON] переходить: 1/2 (одна друга) частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; частка земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1270 га, що заходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/25 (одна двадцять п`ята) частка житлових приміщень з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 17/200 (сімнадцять двухсотих) часток комплексу придорожнього сервісу та обслуговування населення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; 1/8 (одна восьма) частка земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0556 га, яка розташована в [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №284292 виданого на ім`я [PERSON] Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 07 грудня 2011 року та додатку до нього, співвласником земельної ділянки площею 0,1270 га, яка розташована по [ADDRESS] також є [PERSON] , без визначення часток. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-611368372020 від 30 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 0,1270 га, кадастровий номер 6125280700:02:001:1859, яка розташована по [ADDRESS] також є [PERSON] , без визначення часток. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14 жовтня 2008 року [PERSON] належить 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14 жовтня 2008 року [PERSON] належить 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. від 05 березня 2021 року за №514/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до роз`яснень, наданих у «Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5 Постанови). Відповідно до роз`яснень, наданих у «Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 4 і 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Частиною 4 ст.120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Так, судом встановлено, що частка [PERSON] померлого, [INFO] у праві власності на домоволодіння розташоване по [ADDRESS] становить 1/2 частки, як і частка позивачки у вказаному домоволодіні. Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Також, згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Таким чином суд вважає, що частки [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1270 га, кадастровий номер 6125280700:02:001:1859, яка розташована за адресою [ADDRESS] відповідають часткам в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований на вказаній земельній ділянці по [ADDRESS] . Аналізуючи вищенаведені обставини, зокрема визнання позову відповідачами, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, відсутність у позивача можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом встановлення, що частка [PERSON] , який помер [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1270 га, кадастровий номер 6125280700:02:001:1859, яка розташована за адресою [ADDRESS] , становила 1/2 частки. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved