Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач 29.12.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який знаходиться в с. Перемога, по вул. Східній, 4 Новоград-Волинського району Житомирської області (далі Будинок). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька, який помер 01.06.2015 року, відкрилась спадщина, що складалась, окрім іншого, з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на Будинок. Сторони в судове засідання не прибули, що про час і місце розгляду справи були повідомлені в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від представника відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання покласти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.06.2015 року помер [PERSON] батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги № 06, особовий рахунок № 0210-1 належав померлому. Рішенням Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 232/24-14 від 30.12.2014 року [PERSON] було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,5051 га, з якої 0.1551 га для будівництва та обслуговування Будинку. Державний акт на земельну ділянку не видавався. Позивач є спадкоємцем померлого за законом першої черги. За життя 18.11.2004 року [PERSON] виготовив на Будинок технічний паспорт, який 14.12.2015 року позивачем був поновлений і в якому вказано характеристику, квадратуру та всі параметри обєкту нерухомості, зокрема він побудований до 1968 року, має господарські будівлі: веранду, ганок, три сараї та убиральню. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла, про що свідчить її заява від 10.11.2015 року, однак постановою про відмову у вчиненнінотаріальної дії від 02.12.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1968 рік) законодавства, яке не повязувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті батька [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved