Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 серпня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 06 вересня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії КВ № 0157779, що перебуває у колективній власності СС «Дружба» с. Зрайки, Володарського району Київської області та земельна ділянка площею 0,4050 га, відповідно до державного акту серії ІІІ-КВ № 055655. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт та сертифікат на спадкові земельні ділянки було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки після смерті [PERSON], який помер 06 вересня 2005 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити позов та розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 06 вересня 2005 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 032241 (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,4050 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,1113 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та земельної ділянки площею 0,2940 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,4050 га, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 0558655 та право на земельну частку (пай) розміром 3,49 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату серії КВ № 0157779, що перебуває у колективній власності СС «Дружба» с. Зрайки, Володарського району Київської області. Позивач [PERSON], [INFO] є дружиною померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЖГ № 412366 (а.с.11). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON]. Відповідно до довідок, виданих в.о. Держаного нотаріуса [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 06.09.2005 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку та сертифікат було втрачено (а.с.17), в звязку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.16), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved