Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач 29.11.2018 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому вказує, що між нею та відповідачем діють договірні відносини щодо надання послуг з газопостачання в будинок [ADDRESS] . 03.03.2018 р. за вищевказаною адресою представниками відповідача було припинено газопостачання шляхом механічного від`єднання від системи газопостачання. При цьому, відповідач керувався двома підставами: неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу та, на його думку, її відмовою представникам оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача. Газопостачання в її будинок було припинено, зокрема, на підставі п.4.9 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, відповідно до якого постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором протягом десяти днів після встановленого строку. Але ж газопостачання позивачу було припинено передчасно, оскільки вона не погодилая з визначеним розрахунком заборгованості та звернулась до відповідача з відповідним листом від 25.07.2018 р. Отже, газопостачання 3 березня 2018 р. відбулося неправомірно, без узгодження суми заборгованості відповідно до типового договору постачання природного газу побутовим споживачем. Крім того, з листа відповідача від 02.07.2018 р. слідує, що 23.03.2017 р. та 12.04.2017 р. представниками оператора ГРМ були складені акти про відмову в доступі до об`єкта споживача за вищевказаною адресою задля обстеження внутрішньобудинкової системи газопостачання та дворових газопроводів, проведення інвентаризації та заняття контрольних показників. Відповідач посилається на відповідне повідомлення про надання доступу представникам ПАТ «Запоріжгаз», яке ніби то 15.02.2017 р. було направлено на її адресу. Проте, вказане повідомлення, як і вищеназвані акти нею не отримувались, а про їх існування вона дізналась лише з листа відповідача від 02.07.2018 р. Вона жодним чином не відмовлялась від надання представникам відповідача доступу до об`єкта споживача задля обстеження внутрішньобудинкової системи газопостачання та дворових газопроводів, проведення інвентаризації та зняття контрольних показників. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] просить визнати дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» по відключенню будинку [ADDRESS] від послуг газопостачання неправомірними та зобов`язати відповідача відновити газопостачання за вказаною адресою. Ухвалою від 04.12.2018 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 19.12.2019 р. 19.12.2018 р. розгляд справи було відкладено на 07.02.2019 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. 07.02.2019 р. розгляд справи відкладено на 15.03.2019 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 15.03.2019 р. та 26.04.2019 р. розгляд справи відкладено через зайнятість судді в іншому провадженні. 03.06.2019 р. судове засідання відкладено на 24.06.2019 р. за клопотанням представника відповідача для врегулювання спору в позасудовому порядку. 24.06.2019 р. судове засідання відкладено на 18.07.2019 р. за клопотання позивача. 18.07.2019 р. розгляд справи відкладено на 05.09.2019 р. за клопотанням представника відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. 05.09.2019 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2019 р. для витребування додаткових доказів у відповідності до п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, які наведені у відзиві на позов (а.с.24-27). Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, оглянувши відеозапис, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З 01.07.2015 р. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» виконує функції з розподілу природного, нафтового газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до отриманої ліцензії серії АЕ № 642479 та є оператором газорозподільних систем. На виконання Закону України № 329-VІІІ від 09.04.2015 р. НКРЕКП постановою від 30.09.2015 р. № 2494 затвердила Кодекс газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. 01.07.2015 р. ТОВ «Запоріжгаз Збут» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області усім категоріям споживачів, крім підприємств теплоенергетики. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 30.09.2015 р. № 2496 затвердила Правила постачання природного газу, що регулюють відносини, які виникають між постачальником та споживачами природного газу з урахуванням їх відносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. П.1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Як встановлено п.4 гл.3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, внаслідок чого представник оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (за його наявності на об`єктів споживача), визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника. 23.03.2017 р. та 12.04.2017 р. позивачем було відмовлено в доступі фахівцям ПАТ «Запоріжгаз» до об`єкту споживача за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого представник оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу. Факт відмови [PERSON] в доступі зафіксовано актом про порушення № 0600247057 від 23.03.2017 р. (а.с.29-30) та актом про порушення № 0600247057 від 12.04.2017 р. (а.с.31-32), які оформлено відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем в присутності представника органу місцевого самоврядування (головного спеціаліста відділу ЖКГ РА Шевченківського району) (а.с., а також оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано відмову позивача надати доступ для знання показань лічильника 23.03.2017 р. Акти про порушення від 23.03.2017 р. та від 12.04.2017 р. надіслано на адресу [PERSON] (а.с.33-38). П.5 акту про порушення № 0600247057 від 23.03.2017 р. повідомлено позивача про необхідність надання доступу для зняття контрольних показань до 12.04.2017 р. в протилежному разі розрахунки за спожитий природний газ будуть здійснюватись за граничними об`ємами споживання природного газу населенню з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу. Згідно положень п.8 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Відповідно до положення п.11 гл.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. На підставі наведеного, 26.04.2018 р. комісія з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз», розглянула акти про порушення від 23.03.2017 р. та від 12.04.2017 р. і прийняла рішення про його задоволення і здійснення перерахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с.39-40). Згідно розділу 3 вищезазначених Правил, однією з підстав постачання природного газу побутовому споживачу є наявність укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 р. затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до п.1.3 Типового договору, договір є договором приєднання, що уклалається з урахуванням вимог ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору. П.4.9 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам визначено, що якщо споживач не здійснив оплату за цим договором протягом десяти днів після встановленого строку, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Згідно п.4.11 згаданого договору, якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок в тій частині, що ним не оспорюється. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналізуючи відеозапис та письмові докази, надані відповідачем в обгрунтування заперечень проти позову, суд вважає, що вони є достатніми для висновку про те, що позивач не надала фахівцям ПАТ «Запоріжгаз» доступу до об`єкту споживача за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого не було здійснено контрольне зняття показань лічильника. Подальші дії оператора ГРМ щодо відключення [PERSON] від послуг газопостачання відповідають вищевикладеним положенням Кодексу ГРМ. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позов, заявлений [PERSON] є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed