Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся 01 серпня 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2014 року по справі №505/3046/14-ц в порядку забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок, розташований у м. Котовськ Одеської області, вул. Водопровідна 47а. Даний арешт накладався на вказаний житловий будинок, як на спірне майно в порядку розподілу спільного сумісного майна колишнього подружжя [PERSON]. Однак, як вбачається з рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області, вказаний житловий будинок не є спільним майном подружжя [PERSON] та не підлягає розподілу між ними. По цивільній справі №505/3046/14-ц він у якості третьої особи не залучався, участі у справі не приймав. Наявність арешту ним було виявлено випадково 21.07.2016 року під час отримання правовстановлюючих документів у нотаріуса. На даний час, житловий будинок, розташований у м. Котовськ Одеської області, вул. Водопровідна 47а, перебуває у його власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину. Накладений арешт на будинок порушує його права як власника будинку. У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким зняти арешт з житлового будинку в м. Подільськ (Котовськ) по вул. Водопровідна, 47-а, накладений ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2014 року по справі №505/3046/14-ц, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №8488265 та зобовязати Котовський міжрайонний відділ ДВС Котовського МРУЮ винести постанову про зняття арешту з житлового будинку в м. Подільськ (Котовськ) по вул. Водопровідна, 47-а, та оголошення заборони на його відчуження. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності та задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечував у позові та просив відмовити у його замовленні, оскільки вважає, що цим буде порушено його права. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов визнали і не заперечували у його задоволенні. Представник Котовського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився без пояснення причин. Заперечень до позову не представив. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника. Вислухавши відповідачів та дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку, про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно наданих позивачем письмових доказів безперечно доводиться його право власності на спірний будинок. Зокрема, 21 липня 2016 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку у м. Подільську Одеської області, вул. Водопровідна 47а, а також 21 липня 2016 року він отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружин Стричи шиної З. С., яка померла 07 листопада 2012 року, у вигляді 1/2 частини житлового будинку у м. Подільську Одеської області, вул. Водопровідна 47а. Вказане право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходилася цивільна справа №505/3046/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частки в майні спільної сумісної власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя, про поділ спільної сумісної власності. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2014 року по цій справі в порядку забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок, розташований у м. Котовськ Одеської області, вул. Водопровідна 47а. Як вбачається з рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року, вказаний житловий будинок не є спільним майном подружжя [PERSON] та не підлягає розподілу між ними. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 16 ЦІК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 60 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На сьогоднішній день, накладений ухвалою суду арешт обмежує права позивача в розпорядженні майном належного йому на праві приватної власності. Твердження відповідача [PERSON] про можливе порушення його прав у разі зняття арешту з будинку є голослівними і не підтверджуються матеріалами справи, а тому не може слугувати підставою у відмові у позові. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити цей позов у повному обсязі.

Outcome: approved