Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 липня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, Комунального підприємства «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, [PERSON]\~загону\~спеціального\~призначення Головного\~управління\~державної\~служби України\~з\~надзвичайних\~ситуацій у\~Полтавській\~області\~ про відшкодування\~шкоди,\~завданої ушкодженням\~здоровя. За текстом позовної заяви, посилаючись на норми ст. ст. 23, 1193, 1195, 1197 ЦК України просив суд відшкодувати за рахунок відповідачів 3\~977\~780 грн. моральних і матеріальних втрат, завданих злочином на виробництві за рахунок відповідачів. Просить також зобовязати відповідачів проводити щомісячні виплати з розрахунку пятикратного мінімального заробітку. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 20 серпня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 серпня 2018 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 серпня 2018 року. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги. Надаючи обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що даний позов ним заявлено у звязку з помилкою, яка була допущена Октябрським районним судом м. Полтави під час вирішення його цивільного позову про відшкодування шкоди в межах кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON]. Вказував, що не погоджується з судовими рішеннями, які були ухвалені судами різних інстанцій в справах за його участю. Відповідачами в даній справі є виконком Київської районної в м. Полтаві ради, КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Полтавське обєднане управління ПФ України Полтавської області, [PERSON]\~загін спеціального\~призначення\~Головного\~управління державної\~служби\~України\~з надзвичайних\~ситуацій\~у\~Полтавській області\~ саме тому, що до зазначених органів неодноразово звертався, але отримував розяснення про необхідність звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, подавали до суду відзиви на позовну заяву, просили проводити розгляд справи без участі їх представників. Суд, заслухавши позивача, розглянувши матеріали позовної заяви та інші заяви по суті справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20 липня 2004 року близько 1 голини 50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER], в стані алкогольного спяніння, рухаючись по вул. Ціолковського від вул. Алмазної в напрямку вул. Грушевського в м. Полтаві на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг Грушевського-Ціолковського, не виконавши вимоги дорожнього знака 2.1. «Дати дорогу», не надавши перевагу в русі, виїхав на вищевказане перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем УАЗ-469, державний номер 1378Ч1 під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Грушевського від вул. Калініна в напрямку вул. Красіна в м. Полтаві. В результаті зіткнення автомобілів [PERSON] отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження по ознаці тривалого розладу здоровя. Дані обставини встановлені вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2005 року, який в цій частині вступив в законну силу. На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з Східним регіональним спеціальним (воєнізованим) аварійно-рятувальним загоном Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України. Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29 червня 2005 року також було вирішено питання щодо відшкодування [PERSON] [PERSON] моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 серпня 2005 року збільшено розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуто моральну шкоду в сумі 10000 грн. Також встановлено, що актом спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 20 липня 2004 року у Східному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України від 05 серпня 2004 року № 14 визнано нещасний випадок з [PERSON] як нещасний випадок на виробництві зі складанням акту за формою Н-1. Позивач [PERSON] був оглянутий обласною МСЕК № 1 27 січня 2005 року на підставі направлення МСЕК ф.008/о, оформленого 4 МКЛ м. Полтави від 11 січня 2005 року; акту про нещасний випадок на виробництві № 14 ф. Н-1 від 05 серпня 2004 року; направлення адміністрації для встановлення ступеню втрати професійної працездатності (Східний регіональний спеціальний (воєнізований) аварійно-рятувальний загін від 13 грудня 2004 року № 04/4112). За висновком МСЕК від 27 січня 2005 року [PERSON] встановлено стійку втрату працездатності 15 % безстроково. Як встановлено судом, зазначене рішення позивачем не оскаржувалося та не є предметом оскарження в даній справі. Як встановлено судом, позивач [PERSON], незважаючи на неодноразові рекомендації, не звертався до лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання для розгляду питання наявності підстав для направлення на МСЕК. Дослідженими в справі доказами повністю спростоване твердження позивача [PERSON] на наявність встановленої йому стійкої страти працездатності 50 % та 100 %, на чому він наголошував в судовому засіданні. Також встановлено, що [PERSON] як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві, з 2005 року перебуває на обліку як одержувач щомісячних страхових виплат у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м. Полтаві, правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області. Щомісячні страхові виплати позивачу [PERSON] призначені та виплачуються в повному обсязі з 27 січня 2005 року виходячи з 15 % втрати працездатності та відповідного розміру середнього заробітку. Окрім того, [PERSON] перебуває на обліку в Полтавському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, первинно йому призначено пенсію з урахуванням стажу роботи 36 років 7 днів, отримує пенсію за віком, ні особисто ні через представників не звертався до управління з заявою про перехід на інший вид пенсії. Правила застосування одного із найрозповсюдженіших способів захисту цивільних прав - відшкодування збитків, а також інших способів відшкодування майнової шкоди визначає стаття 22 ЦК України, згідно з якою особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Саме нормами цивільного законодавства щодо відшкодування шкоди позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Разом з тим, як встановлено судом, вимоги позивача [PERSON] про відшкодування завданої шкоди неодноразово були предметом судового розгляду. Зокрема, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2008 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Полтаві про стягнення майнової та моральної шкоди відмовлено. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 липня 2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2008 року, в задоволенні позову [PERSON] до державного підприємства Спеціальна воєнізована аварійно-рятувальна частина «Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби МНС України, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Полтаві про стягнення заборгованості з заробітної плати, компенсаційних виплат, майнової та моральної шкоди відмовлено. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в судовому засіданні, позивач [PERSON] фактично не погоджується з судовими рішеннями, ухваленими судами різних інстанцій в справах за його позовами щодо відшкодування шкоди, які набрали чинності, та не можуть бути предметом перегляду в даній справі. Також судом встановлено, що відповідачем [PERSON] загоном спеціального призначення ГУ державної служби України з НС у Полтавській області в повному обсязі виконано обовязки роботодавця при настанні нещасного випадку з [PERSON] Даний відповідач прав позивача не порушував, відповідно, збитків не завдавав. В жодні правовідносини з виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради позивач не вступав, зазначений відповідач не порушував прав позивача. Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначає Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317. Згідно з п. п. 23., 24. зазначеного Положення у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров'я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров'я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. Як встановлено судом, позивач [PERSON] в порядку, передбаченому вищезазначеним Положення своїм правом не скористався та за умови погіршення стану здоровя не звертався до лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання з питання наявності підстав для направлення на МСЕК. Відповідно, Комунальне підприємство «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради жодних прав позивача не порушувало. Дослідними в справі доказами також не встановлено протиправність дій відповідачів, тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду судовий збір не сплачувався, тому судові витрати за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed