overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.08.2016 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою 10.08.2001 зареєстрували шлюб. З листопада 2015 року мешкають за різними адресами, один про одного не піклуються, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу мають двох дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних та сімейних відносин діти проживають разом з ним та знаходяться на його повному утриманні. Шлюбні стосунки з відповідачкою не склалися з причин того, що в період подружнього життя між ними було відсутнє взаємопорозуміння через різні погляди на сімейне життя. Відповідачка має іншого чоловіка, з яким на даний час проживає. Фактично їх шлюб розпався, рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, підстави для примирення відсутні. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. У відповідності з вимогами\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сторони 10 серпня 2001 року уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 4 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору по розподілу майна, що є спільною власністю подружжя, між ними на даний час не має, діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сімї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551,21 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією /а.с.1/. В судовому засіданні позивач прохає стягнути з відповідачки на його користь половину судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.09.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі народила сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина - [PERSON] , [INFO], , на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Встановлені судом факти підтверджуються: поясненнями сторін, копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серія [NUMBER] від 08.04.2013 р. виданого виконавчим комітетом Дібрівської сільської ради Тетіївського району Київської області (а.с.- 4), довідкою виконавчого комітету Дібрівської сільської ради від 10.09.2014 року № 457 із якої встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері ( а.с- 5) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.10.2016 звернулась з даним позовом до суду і просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що після припинення спільного проживання з відповідачем син перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на його утримання не надає.. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження серії І-ОК № 266845 від 29.05.2014, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради № 1436 від 17.10.2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, не заперечує поти його задоволення, наслідки визнання позову йому відомі і зрозумілі. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2014 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона з 19.10.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючі з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 19.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON]. зареєстрували шлюб 19.10.2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «[PERSON]» Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.03.2014 року, виданого виконкомом Михайлівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON]. Відповідно до № 835 від 11.11.2014 року, виданої Михайлівською сільською радою Красноармійського району Донецької області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із свої сином [PERSON]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, працює, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2014 року звернулась до суду з позовом в якому вказала, що вона з 10.07.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 10.07.2010 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 10.07.2010 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 28. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14.09.2010 року виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецькій області, актовий запис № 75. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2014 року звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 червня 1997 року Смотрицькій селищній раді, Дунаєвецького району Хмельницької області про що зроблено актовий запис за № 7. Вказує, що від шлюбу дітей немає. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, створенні спільного побуту, постійно проявляє до позивача неповагу, вчиняє сварки. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, і сторони не підтримують шлюбних відносин з липня 2011 року, просила його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з'явився, але надав заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 01 червня 1997 року Смотрицькій селищній раді, Дунаєвецького району Хмельницької області про що зроблено актовий запис за № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01 червня 1997 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, вказавши, що вона народилася 19.11.1997 року. Її батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] (на теперішній час прізвище змінено на [PERSON]) і [PERSON], які перебували у шлюбі з 26.06.1993 року по 05.09.2000 року. Шлюб між ними розірвано Калінінським відділом РАГСу м.Донецька (актовий запис № 305). Зараз позивачка навчається на третьому курсі, денної форми навчання, ДВНЗ «Донецького національного технічного університету» та проживає у гуртожитку ДонНТУ. Позивачка знаходиться на утриманні своєї матері. Місце знаходження батька їй не відомо, ніякої допомоги він не надає. Термін навчання по 30.06.2018 року. У зв»язку з цим позивачка потребує матеріальної допомоги на їжу, одяг, придбання спеціальної літератури та проживання у гуртожитку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що позивачка народилася 19.11.1997 року. Її батьками в свідоцтві про народження записані [PERSON] (на теперішній час прізвище змінено на [PERSON]) і [PERSON], які перебували у шлюбі з 26.06.1993 року по 05.09.2000 року (а.с.3). Шлюб між ними розірвано Калінінським відділом РАГСу м.Донецька (актовий запис № 305) (а.с.4).. Зараз позивачка навчається на третьому курсі, денної форми навчання, ДВНЗ «Донецького національного технічного університету» (а.с.5) та проживає у гуртожитку ДонНТУ. Позивачка знаходиться на утриманні своєї матері. Місце знаходження батька їй не відомо, ніякої допомоги він не надає. Термін навчання по 30.06.2018 року. У зв»язку з цим позивачка потребує матеріальної допомоги на їжу, одяг, придбання спеціальної літератури та проживання у гуртожитку. Отже, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.12.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за договором про надання безвідсоткової позики в сумі 380420 грн.; штраф в сумі 150 000 грн. та судові витрати в сумі 3441,27 грн. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач на позові наполягає, відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин суд розглядає справу у попередньому судовому засіданні, за відсутності сторін та без технічної фіксації, за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Так, 10.10.2014р. між [PERSON] та ПСП «Альянс-Агро» в особі директора Біляка Ю.І. було укладено договір про надання безвідсоткової позики на суму 300 000 грн., строком до 15.11.2014р. (а.с. 5). Актом приймання-передачі грошових коштів від 10.10.2014р. підтверджено передачу 300 000 грн. [PERSON] директору ПСП «Альянс-Агро» Біляку Ю.І. (а.с. 6). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За с. 530 ЦК зобов'язання повинно виконуватись в строк зазначений в ньому. Згідно ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договори або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За ст.610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання. З викладеного вбачається, що відповідачем не виконуються умови Договору надання безвідсоткової позики, тобто в передбачений строк ним не виконано зобов`язання по поверненню суми боргу. Відповідно до довідки Банку, станом на 17.12.2014р. курс купівлі-продажу долару США до гривни становить - 16,54 грн., тобто стягненню підлягає сума боргу 380 420 грн.; штраф в сумі 150 000 грн., а також судові витрати в сумі 3441,27 грн. сплачені позивачем, які підтверджуються квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.12.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20.10.2007 року між ними був укладений шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19.08.2017 року шлюб розірвано. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні. Згоди про сплату аліментів в добровільному порядку не досягнуто. Відповідач повністю усунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1860,00 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 20.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, просив справу розглядати у його відсутність. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст.180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER], виданого Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області сторони у справі зареєстрували шлюб 20.10.2007 року (а.с.11). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області [PERSON] народився [INFO], його батьками вказані: [PERSON], [PERSON](а.с.12). Згідно рішенню Макарівського районного суду Київської області від 19.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.8). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько, повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, окрім того відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved