Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.06.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14 грудня 2015 року в с. Велика Рогозянка Золочівського району Харківської області у віці 92 років померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з двох земельних ділянок площею 2,05 га та 2,0486 га, розташованих в межах території [PERSON] сільської ради Великописарівського району Сумської області. Він є спадкоємцем за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою 24.10.2008 за реєстровим номером 558 на його користь та користь [PERSON]. Спадщину своєчасно не прийняли, інший спадкоємець за заповітом на спадщину не претендує. Проте оформити спадщину у нотаріальному порядку не має можливості, так як втрачені оригінали державних актів на право власності на землю. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому прохає визнати за ним право власності на земельну ділянку у порядку спадкування. 20.07.2017 до суду звернувся [PERSON] із зустрічним позовом, в якому вказує, що він також є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 14.12.2015, спадщину прийняв шляхом подачі заяви нотаріусу та реєстрації спадкової справи, має право на ? частину спадщини за заповітом, а саме земельних ділянок площею 2, 05 га та 2,0486 га, що розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Великописарівського району Сумської області. Прохає визнати за ним 1/2 частину вказаних земельних ділянок /а.с.47/. Ухвалою судді Великописарівського районного суду Сумської області від 21.07.2017 ці позовні заяви обєднані в одне провадження /а.с.48/. У судове засідання позивач-відповідач [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав частково в частині визнання за ним право власності на ? частину земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом, в іншій частині прохає позов залишити без розгляду. Зустрічний позов [PERSON] визнав повністю /а.с.52/. Відповідач - позивач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав частково, в частині визнання за ним права власності на спадщину на ? частину, свій позов підтримав у повному обсязі /а.с 53/. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Великописарівського району Сумської області надав в судове засідання письмові заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги сторін визнає /а.с.54/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 28.07.2017 заява [PERSON] задоволена, його позовні вимоги в частині визнання за ним права власності у порядку спадкування за заповітом на ? частину спадкового майна залишено без розгляду /а.с.55/. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 14 грудня 2015 року в с. Велика Рогозівка Золочівського району Харківської області у віці 92 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,05 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 106526, зареєстрованого за № 317 від 13.07.2004, вартість земельної ділянки становить 24 600 гривень /а.с. 11, 15-16/ та земельної ділянки площею 2, 0486 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 106525, зареєстрованого за № 316 від 13.07.2004, вартість земельної ділянки становить 24 580 гривень /а.с.12-14/. Сторони по справі є спадкоємцями за заповітом, посвідченим на їх користь 24.10.2008 [PERSON] сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 558 /а.с.9-10/. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 19.06.2017 за № 674 [PERSON], померла 14.12.2015 була постійним жителем [INFO], де проживала і була зареєстрована одна. На момент смерті перебувала в с. Велика Рогозянка Золочівського району Харківської області. Заповіт від її імені, посвідчений [PERSON] сільською радою 24.10.2008, реєстровий номер 558, не змінювався та не відмінявся /а.с.17/. Оригінал правоустановчого документа втрачений, про що мається відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.18-19/. Державний нотаріус [PERSON] 07.06.2017 відмовив позивачу [PERSON] у письмовій формі у вчиненні нотаріальних дій в звязку із втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно /а.с.20/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON], посвідчений [PERSON] сільською радою 24.10.2008 за реєстровим № 558, є чинним за заявою [PERSON] від 17.05.2016 зареєстрована спадкова справа № 146/2016 у Золочівській державній нотаріальній конторі /а.с.28-31, 39-45/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог сторін, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 14.12.2015, вони є спадкоємцями за заповітом у рівних долях. Але оформити право власності на земельні ділянки неможливо через відсутність оригіналу правоустановлюючого документа. Тому право власності за спадкоємцями на спадкове майно визнається лише у судовому порядку в рівних долях за кожним.

Outcome: approved