Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.06.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи позовні вимоги тим, що 22.12.2017 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики № 22/12-17, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] під розписку грошові кошти у розмірі 2 374 400 грн. 00 коп., що еквівалентно 84 800,00 доларів США, із розрахунку курсу продажу долара США на міжбанківському ринку 28,00 грн. за 1 долар США на день складання розписки. 28.04.2018 року позивач та відповідач [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до Договору позики № 22/12-2017 від 22 грудня 2017 року, згідно якої сторони збільшили суму позики, подовжили строк повернення позики та встановили графік погашення позики частинами, позивач передав, а відповідач [PERSON] отримав 99 960 грн. 00 коп., що підтверджується розпискою від 28.04.2018 року. Загальна сума позики становить 2 474 360 грн. 00 коп., що еквівалентно 88 370 доларів США, із розрахунку курсу продажу долара США на міжбанківському ринку 28,00 грн. за 1 долар США. Строк повернення позики до 28.08.2018 року. Відповідно до п. 5.2 Договору, відповідач [PERSON] зобов'язаний повернути позивачу позику частинами, а саме до 28.05.2018 року у розмірі 20 000 доларів США за курсом продажу долару США на міжбанківському ринку; до 28.06.2018 року у розмірі 20 000 доларів США; до 28.07.2018 року у розмірі 25 000 доларів США; до 28.08.2018 року у розмірі 23 370 доларів США. Відповідач в обумовлений строк частину позики не повернув та добровільно виконати зобов'язання відмовляється, в зв'язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] за договором позики № 22/12-17 від 22.12.2017 року на його користь заборгованість у розмірі 2 314 267 грн. 68 коп., що по курсу продажу долару США на міжбанківському ринку к гривні (за 1долар США 26,16 грн. на 17.00 станом на 04.06.2018 року) складає 88 465,89 доларів США, а саме: суму несплаченого боргу в розмірі 88 370,00 доларів США, що по курсу долару США до гривні становить 2 311 759,20 грн.; суму несплачених процентів в розмірі 95,89 доларів США, що по курсу долару США до гривні становить 2 508, 48 грн., також судові витрати у розмірі 8 810, 00 грн. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.06.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.07.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з підтриманням позовних у повному обсязі, просить суд провести слухання справи за його відсутності та проти винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно договору позики № 22/12-17 від 22.12.2017 року та розписки, складеної в присутності двох свідків, [PERSON] отримав від [PERSON] позику у розмірі 2 374 400 грн. 00 коп., що еквівалентно 84 800 доларів США, із розрахунку курсу продажу долара США на міжбанківському ринку 28,00 грн. за 1 долар США., та взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти до 22.04.2018 року. Згідно розділу 6 п. 6.2 Договору в разі не повернення позичальником позики, позичальник сплачує позикодавцеві відсотки в розмір 25% річних, виходячи з неповерненої сум Позики за весь період прострочення. При цьому позичальник зобов'язаний повернути суму позики, збільшену з урахування підвищення курсу долара США за весь період прострочення. Згідно Додатковій угоді № 1 від 28.04.2018 року до Договору позики № 22/12-17 від 22.12.2017 року та розписки, складеної в присутності двох свідків, внесено зміни до Договору позики від 22.12.2017 року, а саме [PERSON] отримав додаткові грошові кошти від [PERSON] у розмірі 99 960,00 грн., загальна сума позики складає 2 474 360 грн. 00 коп., що еквівалентно 88 370 доларів США, із розрахунку курсу продажу долара США на міжбанківському ринку 28,00 грн. за 1 долар США., та взяв на себе зобов'язання повернути грошові кошти частинами, а саме: до 28.05.2018 року у розмірі 20 000 доларів США за курсом продажу долару США на міжбанківському ринку; до 28.06.2018 року у розмірі 20 000 доларів США за курсом продажу долару США на міжбанківському ринку; до 28.07.2018 року у розмірі 25 000 доларів СШАза курсом продажу долару США на міжбанківському ринку; до 28.08.2018 року у розмірі 23 370 доларів США за курсом продажу долару США на міжбанківському ринку. Додаткову угоду № 1 від 28.04.2018 року до Договору позики № 22/12-17 від 22.12.2017 року доповнено розділ 6 пунктом 6.3 в разі прострочення повернення чергової частини позики в строк, зазначений в п. 5.2 Договору, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення частини Позики, що залишилася, та сплати процентів, що встановлені цим Договором. Згідно розрахунку сума заборгованості за договором позики № 22/12-17 від 22.12.2017 року станом на 05.06.2018 року складає: заборгованість по позиці - 2 311 759,20 грн, що еквівалентно 88 370,00 доларів США, заборгованість по процентам - 2 508,48, що еквівалентно 95,89 доларів США, загальна сума заборгованості 2 314 267, 68 грн., що еквівалентна 88 465,89 доларів США. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримав грошові кошти відповідно до умов договору позики та додаткової угоди до договору позики, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором щодо їх повернення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок погашення заборгованості за договором позики № 22/12-17 від 22.12.2017 року 2 314 267 грн. 68 коп., що еквівалентно 88 465,89 доларів США. У відповідності до ст. ст. 133, 141, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved