Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач 24.07.2020 року звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді двохкімнатної квартири (загальною площею - 44,4 кв.м., житловою площею - 26,5 кв.м.), розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на від 06.10.1998 року, виданого виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області. 02.02.2005 року мати позивача [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповіла належну їй на праві власності квартиру [PERSON] . Позивач з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернулася до Авдіївської державної нотаріальної контори, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, оскільки відсутня інформація щодо спадкового майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк у зв`язку з тим, що на теперішній час БТІ знаходиться на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру (загальною площею - 44,4 кв.м., житловою площею - 26,5 кв.м.), розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.07.2020 року цивільну справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.08.2020 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та проти не заперечують проти позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.10.1998 року, виданого виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області, зареєстрованого в Донецькому бюро технічної інвентаризації за № 5008 від 16.10.1998 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно технічного паспорту від 30.09.1998 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (загальна площа 44,4 кв.м., житлова площа 26,5 кв.м). Відповідно до заповіту від 02.02.2005 року, посвідченого нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В., зареєстрованого в реєстрі № 87, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого належну їй квартиру [ADDRESS] , заповідає - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.05.2019 року, виданого виконавчим комітетом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис № 84. Як вбачається зі спадкової справи № 9/2019, заведеної державним нотаріусом Восьмої донецької державної нотаріальної контори Донецької області після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з заявою про прийняття спадщини від 05.11.2019 року до нотаріальної контори звернулась [PERSON] . Згідно заяви № 25 від 05.11.2019 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Восьмої донецької державної нотаріальної контори Донецької області з приводу прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори від 23.11.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк у зв`язку з тим, що на теперішній час БТІ знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з тим, що відсутні необхідні правовстановлюючі документи, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за заповітом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved