Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] 12.02.2020 року звернувся до суду з позовом до ТОВ Фінансова компанія «Фінанс Інновація», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис згідно з яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНСОВА ІННОВАЦІЯ» за нібито укладеним договором № 190527-6990-1 від 27.05.2019 року заборгованість за період з 27.05.2019 року по 13.12.2019 року. Сума заборгованості становить 13400 грн. 00 коп., що складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000 гривень; - прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11400 грн. 00 коп.; - строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. від 21.01.2020 року відкрито виконавче провадження № 61057321 про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Позивач зазначає, що цей виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом незаконно, оскільки будь-якого договору з ТзОВ «Фінансова компанія «Фінансова Інновація» він не підписував, електронним підписом не володіє, а отже відповідач не маючи оригіналів документів з його підписом не міг подати до нотаріуса оригіналу договору, тому виконавчий напис нотаріус вчинив безпідставно. Також, нотаріус не пересвідчився у безспірності суми заборгованості. 02.03.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на те, що даний виконавчий напис вчинено відповідно до норм діючого законодавства. Підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині відзиву на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та слухати справу без його участі. Третя особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович у судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили. Своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву в порядку ст. 192 ЦПК України треті особи не скористались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис згідно з яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНСОВА ІННОВАЦІЯ» за договором № 190527-6990-1 від 27.05.2019 року заборгованость за період з 27.05.2019 року по 13.12.2019 року. Сума заборгованості становить 13400 грн. 00 коп (а.с.9). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядкуможе оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. від 21.01.2020 року відкрито виконавче провадження № 61057321 про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с.10). 29.01.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на зарплату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12). 27.05.2019 року між позивачем і відповідачем укладено договір №190527-6990-1. (а.с.13-14). Згідно пункту 1.1.Товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, платності, зворотності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 договору. Кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.2 Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом в межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору. П.1.3 строк надання кредиту за договором становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими в кредит не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах визначених цим договором. В силу дії ч.ч. 3, 4 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Такі ж положення містяться і в ч. 1 ст. 81 цього кодексу, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч наведених вимог ні відповідачем, ні третьою особою - нотаріусом суду не надано документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахуванням встановлених обставин та наведених норм матеріального права суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. Суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався в повній мірі та належним чином у безспірності розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом, що суперечить нормам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.141ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» та

Outcome: approved