Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 липня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалася на те, що з 2007 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2012 року. Вказувала, що мають двох малолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав. Пояснив, що надає матеріальну допомогу на утримання дітей по мірі необхідності, придбаває необхідні ліки, продукти харчування та інше, але надавати утримання саме грошовими коштами не погоджується, оскільки вважає, що такі кошти позивачем будуть витрачені не за призначенням. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 23 березня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2012 року, яке вступило в законну силу. Також встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За нормами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; отримання відповідачем стабільного заробітку, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в частці від доходів відповідача, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання двох дітей щомісячно до повноліття, тобто, на кожну дитину в розмірі по 1/6 частині. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Посилання відповідача на те, що надає допомогу на утримання дітей знайшло в судовому засіданні своє підтвердження, але суд виходить з того, що така допомога не є регулярною та стабільною. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 640 грн.

Outcome: partial