Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої дії адвокат Верченко О.О., 14.12.2020 року звернулася до суду з позовною заявою до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про стягнення недоплаченої суми пенсії у порядку спадкування за заповітом. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається із недоотриманої пенсії у розмірі 62 467 грн. 18 коп. 18.08.2020 року державним нотаріусом Восьмої Донецької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на отримання належної померлій матері пенсію в розмірі 62 467 грн. 18 коп. 09.12.2020 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано разове доручення на виплату недоотриманої пенсії в сумі 54 755 грн. 53 коп. та позивачем отримана вказана сума. Таким чином, відповідачем не було сплачено недоотриману суму пенсії, що належала спадкодавцеві у розмірі 7711 грн. 65 коп. З пояснень Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стало відомо, що вказана сума не буде сплачена позивачу, у зв`язку із тим, що суми пенсії, які не були отримані за межами трирічного терміну поверненню не підлягають. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача частину нарахованої, але невиплаченої пенсії в порядку спадкування за заповітом у розмірі 7 711 грн. 65 коп., яка залишилася після смерті [PERSON] та судові витрати. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.01.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, зобов`язано державного нотаріусу Восьмої Донецької державної нотаріальної контори Кучеренко О.Л. надати суду копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , зобов`язано Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати суду пенсійну справу померлого пенсіонера [PERSON] , 1940 року народження, закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на вищевказане, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області діяло у спосіб та у межах передбачених Конституцією та Законами України та вважає, що управлінням не було порушено права позивача, оскільки [PERSON] за життя не була позбавлена можливості отримати пенсію в межах трирічного строку, тобто пенсія не була отримана своєчасно з її вини. Просив відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, врахувавши висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16.12.2020 року у справі № 428/1273/19. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.05.1967 року, виданого Червоногвардійським районним бюро РАЦС Донецької області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 20.08.2020 року, виданого повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.06.1987 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1572. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно « [PERSON] ». Відповідно до заповіту від 24.05.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Макіївської державної нотаріальної контори Колонтай О.Я., [PERSON] заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати на момент смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2020 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 161. 11.03.2020 року [PERSON] звернулася до державного нотаріусу Восьмої Донецької державної нотаріальної контори Кучеренко О.Л. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно довідки в Селидівського ОУ ПФУ Донецької області № 3003/04 від 13.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно перебувала на обліку та отримувала пенсію за віком. Недоотримана пенсія у зв`язку зі смертю, яка входить до складу спадщини складає 62 467 грн. 18 коп. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.08.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Донецької державної нотаріальної контори Кучеренко О.Л., [PERSON] отримала в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 62 467 грн. 18 коп., що знаходиться в Селидівському ОУ ПФУ Донецької області та належала спадкодавцю і підтверджується довідкою № 3003/04 від 13.03.2020 року. 09.12.2020 року видано разове доручення на виплату недоотриманої пенсії в сумі 54 755 грн. 53 коп. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Судом встановлено, що позивачу частково виплачено недоотриману пенсію, яка належала померлій [PERSON] за останні три роки до дня звернення. Залишок несплаченої суми, відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів складає 7711 грн. 65 коп. Таким чином, суд не приймає до уваги послання представника відповідача на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16.12.2020 року у справі № 428/1273/19, оскільки у вказаній постанові чітко зазначено, що спадкоємець не має права на отримання сум, які не були нараховані спадкодавцеві за життя. Тоді як, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача недоотриману суму пенсії, що була нарахована за життя [PERSON] , яка померла [INFO] . За змістом ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. За змістом листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та слід стягнути Селидівського ОУ ПФУ Донецької області на користь позивача частину нарахованої, але невиплаченої пенсії в порядку спадкування за заповітом у розмірі 7 711 грн. 65 коп. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при звернені до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.. та враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved