Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача Тернопільської міської ради про визначення частки майна у квартирі [ADDRESS], належної померлому на праві спільної сумісної власності. Обґрунтовує позов тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом, яку вона прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час її відкриття. Однак, постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в зазначеній квартирі після померлого чоловіка їй відмовлено у зв'язку з тим, що не визначена його частка у спільному майні. Зазначена квартира належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності. Внаслідок того, що розмір частки [PERSON] в зазначеній квартирі не визначений, позивач [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому просить суд визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/3 частину. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] подали заяви, згідно з якими позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити, розглянувши справу в їх відсутності. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, при прийнятті рішення покладається на думку суду. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 24 червня 1972 року, позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом . Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою ДП «Авторитет» 11 грудня 2013 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 30 січня 1974 року до дня смерті. Разом з ним у зазначеній квартирі постійно проживала та була зареєстрована [PERSON] Таким чином, будучи спадкоємцем першої черги за законом та постійно проживаючи разом з [PERSON] на день його смерті, позивач [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відмови від неї протягом установленого законом строку не заявляла. Однак, як слідує з постанови державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Мудрої О.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 березня 2015 року, у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено через те, що розмір частки [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не визначений, а вказане майно належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1997 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Отже, з метою захисту спадкових прав позивача, забезпечення реалізації її права на отримання у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину, слід у судовому порядку визначити розмір частки, належної померлому [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Беручи до уваги, що зазначена квартира була приватизована на сім'ю в складі 3-ох осіб - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і їм видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого зазначена квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, частка [PERSON] у цій квартирі становила 1/3. Аналізуючи в сукупності всі досліджені докази та встановлені ними обставини, суд приходить до переконання, що в [PERSON] дійсно існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому її порушені права підлягають до захисту судом. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 1226 , 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved