Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач 23.12.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.\~\~ 03.08.2010 року помер її батько [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. За життя [PERSON] склав заповіт від 15.08.2003 року, посвідчений Менжинською сільською радою за реєстром № 247, згідно якого він все належне йому майно заповів своїй дружині та її матері [PERSON]. Своєю заявою від 11.08.2011 року [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті [PERSON] на її, позивача користь. Вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька, [PERSON] та фактично прийняла спадщину після його смерті, так як була зареєстрована та фактично проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Олексіївка, вул. Чкалова, буд. 75 до дня його смерті. Державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] листом від 01.08.2012 року рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду з питання відмови [PERSON] від спадщини і видачі спадщини за законом на її імя після смерті [PERSON], померлого 03.08.2010 року. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2013 року визнано за нею право власності на житловий будинок № 75 по вул. Чкалова у с. Олексіївка Нікопольського району, Дніпропетровської області, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 21 листопада 1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської районної міської ради народних депутатів № 249/3 від 23 жовтня 1987 року, на земельну ділянку площею 2.810 гектара, яка розташована на території Менжинської сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ДП № 109823 від 28 серпня 2002 року, виданого на підставі рішення розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 283-р від 29 липня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 525 та на земельну ділянку площею 0.2019 гектара, яка розташована по вул. Чкалова, 75 в с. Олексіївка та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 14 січня 2010 року, виданого на підставі рішення сесії Менжинської сільської ради від 27.05.1993 року № 4, від 15.10.2009 року № 383, від 22.12.2009 року № 413 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 011012500069, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03 серпня 2010 року. В той же час після смерті [PERSON] також залишився майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Маркса», що розташований у с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області , що складає 0,193 % розподіленого пайового фонду, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на майнову частку (пай) № 559, виданого 11.07.2000 року. Вказаний пай не був охоплений вищезгаданим рішенням суду, тому вона змушена звернутися до суду для визнання права власності на цей пай. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Маркса», що розташований у с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області , що складає 0,193 % розподіленого пайового фонду у порядку спадкування за законом смерті батька, [PERSON], померлого 03.08.2010 року. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст.1216-1218,1220-1223, 1261,1268-1270 ЦК України. У судовому засідання встановлено наступне. 03.08.2010 року помер батько позивача [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с. 3, 10-11). За життя [PERSON] склав заповіт від 15.08.2003 року, посвідчений Менжинською сільською радою за реєстром № 247, згідно якого він все належне йому майно заповів своїй дружині та матері позивача [PERSON] (а.с. 8) Як вбачається з листа завідувача Першої Нікопольської державної нотаріальної контори за вих. № 226/02-14 від 04.02.2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46648379, виданої 03.02.2017 року, після смерті [PERSON], померлого 03.08.2010 року заведена спадкова справа за № 719/2010 (а.с.20-25). Своєю заявою від 11.08.2011 року [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті [PERSON] на користь позивача. (а.с. 9). Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька, [PERSON] та фактично прийняла спадщину після його смерті, так як була зареєстрована та фактично проживала разом з ним за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Олексіївка, вул. Чкалова, буд. 75 до дня його смерті. Державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] листом від 01.08.2012 року позивачу рекомендовано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду з питання відмови [PERSON] від спадщини і видачі спадщини за законом на її імя після смерті [PERSON], померлого 03.08.2010 року. (а.с. 7). Так, згідно рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2013 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок № 75 по вул. Чкалова у с. Олексіївка Нікопольського району, Дніпропетровської області, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 21 листопада 1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської районної міської ради народних депутатів № 249/3 від 23 жовтня 1987 року, на земельну ділянку площею 2.810 гектара, яка розташована на території Менжинської сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ДП № 109823 від 28 серпня 2002 року, виданого на підставі рішення розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 283-р від 29 липня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 525 та на земельну ділянку площею 0.2019 гектара, яка розташована по вул. Чкалова, 75 в с. Олексіївка та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 14 січня 2010 року, виданого на підставі рішення сесії Менжинської сільської ради від 27.05.1993 року № 4, від 15.10.2009 року № 383, від 22.12.2009 року № 413 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 011012500069, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03 серпня 2010 року. (а.с. 5-6). В той же час після смерті [PERSON] також залишився майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Карла Маркса», що розташований у с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області , що складає 0,193 % розподіленого пайового фонду, який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на майнову частку (пай) № 559, виданого 11.07.2000 року (а.с. 4). Вказаний пай не був охоплений вищезгаданим рішенням суду від 14.05.2013 року. Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON] померлого 03.08.2010 року, але не може реалізувати своє право. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved