Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач 16.09.2020 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 травня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства та шлюбні відносин припинено. Шлюб має формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з січня 2020 року. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Ухвалою суду від 07.10.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, а розгляд справи проводити за її відсутності. Також зазначила, що з жовтня 2020 року спільне господарство не ведуть. Дитина залишиться проживати разом з нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглянути за його відсутності. Також зазначив, що спільне господарство не введуть з жовтня 2020 року. Дитина залишається проживати разом з позивачем. Суд, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 травня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №335, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територільного управління юстиції у місті Києві від 09.09.2017 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Між позивачем та відповідачем 16.10.2020 року укладено договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харкавою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1400. Відповідно до п.1.3 договору місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання матері. Відповідно до п.2.5 договору сторони досягли згоди, що батьки несуть витрати на утримання дитини в рівних частках. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved