Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач 12.10.2016 року звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області із позовом про встановлення факту батьківства. Свою позовну заяву мотивував тим, що мати позивача [PERSON] вперше перебувала у шлюбі з [PERSON]. 05.10.1980 року рішенням Оржицького народного районного суду шлюб було розірвано. На даний час вказані особи є померлими. Позивач народився 14 серпня 1986 року від матері [PERSON] та батька [PERSON], які проживали спільно як сім»я, але у шлюбі не перебували. У свідоцтві про народження позивача здійснено запис про батька, як [PERSON], де ім»я та по-батькові батька співпадає з даними [PERSON] 12 січня 2016 року [PERSON] помер. З моменту повернення зі служби у армії, тобто з 26.10.1984 року батько почав проживати спільно з матір»ю та вести спільне господарство Через більш як рік та 9 місяців народився позивач. Про те, що батьки спільно проживали з 1984 року позивачеві відомо зі слів батьків. Мати та батько [PERSON] спільно виховували позивача, забезпечували повне матеріальне утримання. Мати [PERSON] померла 23.10.2014 року, після її смерті позивач продовжував проживати спільно з [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Коли у 2016 році помер батько, то позивач здійснив його поховання, надавав йому допомогу, коли той хворів і на даний час здійснює догляд за його могилою. Встановлення факту батьківства є необхідним, оскільки за життя батько мав успадкований ним будинок по вул.Шевченка, 5 у с.Тарасенкове та земельні паї. Інших спадкоємців першої черги після смерті батька немає. Прохає встановити факт того, що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. У судовому засідання позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, при цьому вказав, що з 1984 року мати почала проживати спільно з [PERSON] У результаті їх спільного проживання народився позивач. Пам»ятає як батьки з самого малечку за ним доглядали, водили до дитячого садочка, а потім до школи. Батьки жили як одна сім»я. Знає, що мати розлучилась з попереднім чоловіком у 1980 році. Коли батько помер, його похоронив, а тітка [PERSON] навіть на похорон не приїздила. Коли дід та баба, тобто батьки [PERSON] були живі, то з ними спілкувався як з дідом та бабою. Представник позивача [PERSON] у суді зазначив, що позивач є спадкоємцем першої черги і має право при доведеності батьківства успадкувати належне батькові майно. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] є його батьком, але за життя він не уклав шлюб з матір»ю позивача [PERSON] Іншого місця проживання ні у [PERSON] чи [PERSON] не було. Свідки вказали, що батьки позивача почали спільно проживати ще до того часу, як [PERSON] пішов до армії. Відповідач [PERSON] до суду не з»явилась, причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача заперечила, при цьому вказавши , що [PERSON] вважає, що [PERSON] , хоч і народився у 1986 році, але його батьком не є [PERSON], оскільки, той став проживати значно пізніше з матір»ю позивача. За життя [PERSON] не бажав одружуватися з [PERSON], бо вагався. Також не бажав визнавати своє батьківство відносно [PERSON]. Надаючи суду тільки рішення суду про розірвання шлюбу, позивач не доводить що у відділі РАЦС було зареєстровано його розірвання. Матеріали справи доводять, що [PERSON] та [PERSON] стали проживати разом з 1992 року, а не на момент народження позивача. Оскільки сестра [PERSON] на даний час вжила дії по спадкуванню майна померлого, то вирішення вказаного питання є не доречним через відсутність спадкового майна. Вважає, що факт батьківства є не доведеним, прохає у вказаному відмовити. Відповідач [PERSON] сільська рада Оржицького району Полтавської області не направила до суду свого представника, прохають справу слухати без їх участі. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус також до суду не з»явився, прохав справу розлядати без її участі. Суд заслухавши сторони, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи прийшов до слідуючого висновку. У суді встановлено, що [PERSON] помер 12.01.2016 року, що доводиться свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ № 307690 видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оржицького району Полтавської області 13.01.2016 року. [PERSON] 23.10.2014 року померла, що доводиться свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 281674 виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оржицького району Полтавської області 23.10.2014 року. 14.08.1986 року народився [PERSON], його батьками згідно свідоцтва про народження серії П-КЕ № 476013 виданого [PERSON] сільською радою 06.09.1986 року є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Оржицького районного суду від 28.04.1980 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.08.1973 року, а 28.04.1980 року судом прийнято рішення про розірвання шлюбу. За змістом вказаного рішення у суді встановлено, що сторони спільно не проживають з травня 1979 року. За життя [PERSON] мав у приватній власності земельну ділянку розміром 4,75 га. на території [PERSON] сільської ради Оржицького району Полтавської області, що доводиться Державним актом про право власності серія ЯМ № 059356. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2010 року [PERSON] за життя прийняв у спадщину земельну ділянку розміром 4,75 га. на території [PERSON] сільської ради, яка належала [PERSON], тобто його матері. За даними довідки [PERSON] сільської ради № 14 від 13.01.2016 року встановлено, що [PERSON] провів обряд поховання відносно [PERSON] Іншими довідками вказаної сільської ради № 182 від 21.04,2016 року та № 482 від 08.08.2016 року доводиться, що [PERSON] з 1992 року проживав за адресою [INFO] разом з [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжував проживати за вказаною адресою. 21.04.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 10 березня 2016 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], яка за змістом заяви є сестрою померлого [PERSON] За даними свідоцтва про народження [PERSON] народилась 01.01.1962 року, а батьки її та [PERSON] є одними і тими ж особами. 10.10.1981 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та стала носити прізвище «Беззубенко» (свідоцтво про укладення шлюбу серія 1-КЕ № 393049 видане Максимівською сільською радою Карлівського району Полтавської області) . Отримавши вказані заяви, 19.08.2016 року на ім»я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4.75 га., яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 08.11.20110 року за реєстровим № 1-1150. 18.08.2016 року вказаній особі видано інше свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку розміром 4,45 га, яка належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 011526 виданого Оржицьким районним відділом земельних ресурсів 12.01.2004 року. За даними погосподарської книги [PERSON] сільської ради особовий рахунок № 303 встановлено, що за період з 2006 по 2010 роки за адресою [ADDRESS] проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до постанови нотаріуса від 18.10.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відносності доведеності родинних стосунків з померлим [PERSON] Крім вказаних доказів, суд допитав свідків, покази, яких заслуговують на увагу. А саме, Свідок [PERSON] у суді пояснив, що мати позивача працювала разом з [PERSON] на фермі. До знайомства з [PERSON], Раїса перебувала у шлюбі з [PERSON], від вказаного шлюбу вона мала 2 дітей. [PERSON] почав спілкуватись з [PERSON] ще до армії, а коли повернувся зі служби, то почав з нею жити. Жили як звичайна сім»я. Народився через певний час у них син [PERSON]. Один до одного обзивались як батько та син. З матір»ю позивача [PERSON] проживав спільно з червня 1980 року. Свідок [PERSON] пояснив, що жив у с.Тарасенковому з 1978 року. Свого часу познайомився з [PERSON], підтримували дружні стосунки. До армії [PERSON] почав зустрічатись з [PERSON]. Раніше вона була одружена та мала 2 синів. Потім з чоловіком розлучилась. Після служби у збройних силах повернувся [PERSON] у село де і жили разом як сім»я з [PERSON]. У вказаних осіб у 1986 році народився син [PERSON]. Взаємовідносини, що склались урегульовані слідуючими нормами законодавства. Відповідно до положень ч.2\~ст.256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. ст.128,130 Сімейного кодексу України\~батьківство щодо дитини може бути встановлено судом, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Пленум Верховного Суду України в п.15\~постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Отже, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених\~ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Відповідно до ч.2, ч.3\~ст.53 КпШС України 1969 року, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.\~\~При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір'ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. З урахуванням даних норм законодавства, доказів, які містяться у матеріалах цивільної справи, суд вважає, що позивач довів, що він є сином померлого [PERSON] з огляду на те, що відомості, які вказані у свідоцтві про народження [PERSON] співпадають з даними ім»я та по-батькові [PERSON], хоча були здійснені зі слів матері позивача [PERSON] Свідоцтво про народження позивача видане 06 вересня 1986 року і та обставина, що у ньому вказані відомості про батька дитини, як «Василь Іванович» є не спростованими відповідачем, а отже заперечення позову, щодо того, що вказані особи почали підтримувати стосунки після народження [PERSON] є безпідставними. Довідка [PERSON] сільської ради № 14 від 13.01.2016 року свідчить, що [PERSON] провів обряд поховання відносно [PERSON] Іншими довідками вказаної сільської ради № 182 від 21.04,2016 року та №482 від 08.08.2016 року доводиться, що [PERSON] з 1992 року проживав за адресою [INFO] разом з [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжував проживати за вказаною адресою. Факт спільного проживання, утримання та визнання себе як батько [PERSON] доводиться і показами свідків, які були допитані у судовому засіданні. Як свідчать матеріали справи, за життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON], оскільки з ним спільно проживав, виховував та утримував. Сімейні фото, свідчать, що з малого віку [PERSON] приділяв увагу [PERSON], оскільки вони разом зображені на фотографіях у домашній обстановці, суд робить по ним висновок, що на фото зображені рідні люди. На фотографіях, де зображений позивач у більш дорослому віці, також разом з ним як рідні люди зображений і [PERSON], вказане доводить, що між вказаними особами існували сталі родинні стосунки. Частиною 3\~ст.10 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічну норму містить\~ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач та її представник не надали суду доказів, які спростовують вищезазначені обставини. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] продовжував проживати спільно з [PERSON], що свідчить про те, що лише рідні по крові люди могли продовжувати спільне проживання. Проведення позивачем обряду поховання також свідчить про доведеність існування піклування за життя один за одним, так і поводить, що позивач виконав свій обов»язок перед померлим, як того вимагають звичаї. Відповідно\~до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved