Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON](далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача борг за договорами позики в загальній сумі 3250 ( три тисячі двісті п'ятьдесят) грн., який Відповідач зобов'язався повернути остаточно в повній сумі до 23 січня 2014 р.. Але до теперішнього часу Відповідачем кошти не повернуті. Позивач також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справу розглянуто без технічної фіксації судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений письмовий договір позики грошей, засвідчений письмовою розпискою, відповідно до якого, [PERSON] позичив у [PERSON] 700 грн., зі строком повернення всієї суми протягом 10 календарних днів(а.с.3). 20.01.2014 р. [PERSON]уклали ще один письмовий договір позики грошей, засвідчений письмовою розпискою, відповідно до якого, [PERSON] позичив у [PERSON] 1700 грн., зі строком повернення всієї суми до 23.01.2014 р.(а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових кошті в (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] своїх зобов'язань не виконав, позичені гроші Позивачу [PERSON] по теперішній час не повернув. За таких обставин, оскільки Відповідач по справі своє зобов'язання за договорами позик грошей не виконує, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Суд також вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені по справі судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього із Відповідача на користь позивача слід стягнути 3493 грн. 60 коп.. На підставі викладеного і

Outcome: approved