Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач 11 травня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні просить шлюб між сторонами розірвати, стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на своє утримання в розмірі 1/6 частки. Пояснила, що 25 грудня 2013 року виконавчим комітетом Луківської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, мали місце бійки. За час перебування у шлюбі народились дитина [PERSON] [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, однак він працює бурильником на карєрі « Каштан » с. Буки, отримує заробітну плату в розмірі близько 5 тис. грн., а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивача в даний час не працює. Перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та щомісячно отримує допомогу в розмірі 860 грн., інших доходів не має Відповідач позов визнав частково. Згоден з позовом в частині вимог позивача про розірвання шлюбу, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає в розмірі ? частки , вимоги в частини стягнення аліментів на утримання позивача не визнає. Пояснив , що в даний час він працює бурильником на карєрі « Каштан » с. Буки, отримує заробітну плату в розмірі близько 3-3,5 тис. грн. Інших дітей , непрацездатних батьків на утриманні не має. Фізично здоровий. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 25 грудня 2013 року перебувають у шлюбі. ( а.с. 4 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає , що сімя розпалася остаточно. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховною Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с. 5). Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 Сімейного Кодексу України ( визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини ) передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює бурильником на карєрі « Каштан » с. Буки Малинського району. Тому суд вважає що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини повинен становити ? частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на у утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, має стабільну заробітну плату, інших утриманців не має, тому суд прийшов до висновку про його спроможність сплачувати аліменти на утримання позивача та з урахуванням досліджених судом доказів визначає аліменти в розмірі 1/10 частки його заробітку ( доходу ). Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів про те, що з відповідача можуть бути стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача та на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітку ( доходу) , позивач суду не надала. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та позивача в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial