Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 березня 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], який уточнила в поданій до суду 24 березня 2014 року заяві. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, в період якого була придбана квартира [ADDRESS]. Вказувала, що є власником ? частини квартири, зареєстрована в ній, але не проживає з причин вчинення відповідачем перешкод. Просила суд зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в володінні та користуванні нею квартирою шляхом забезпечення їй вільного доступу до квартири та надання ключів. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2013 року. Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 листопада 2013 року за позивачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Право власності позивача на відповідну частину квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання в [ADDRESS], але не проживає. За нормами ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, займаним на законній підставі. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оскільки відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] в користуванні належній їй на праві власності квартирою, суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захистові. Суд вважає за необхідне усунути перешкоди в користуванні та володінні [PERSON] [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] надати ключі від квартири та забезпечити [PERSON] безперешкодний вільний доступ до квартири. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved