Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2017 року звернувся у суд із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 6-а по вул. Зелена у с. Либохора Сколівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому на праві приватної власності у с. Либохора Сколівського району Львівської області по вул. Зелена, 6-а, належить житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. У даному будинку окрім нього, зареєстрована його дружина [PERSON] та син [PERSON], однак останній вже близько дванадцяти років у ньому не проживає. Місце перебування сина йому на даний час невідоме, оскільки він виїхав на заробітки за межі області і вже, впродовж тривалого часу не повідомляє про своє місце знаходження. Оскільки позивач являється власником будинку, а реєстрація його сина [PERSON] у ньому, створює йому незручності у користуванні своєю власністю, то, з огляду на вказане, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак до початку судового засідання його належним чином уповноважений представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила дану справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. З огляду на вказане, суд визначив причини повторної неявки відповідача не поважними і у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 6-а по вул. Зелена у с. Либохора Сколівського району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Сколівської районної ради народних депутатів Львівської області від 20.02.1989 року. З копії будинкової книги на житловий будинок № 6-а по вул. Зелена у с. Либохора Сколівського району Львівської області вбачається, що в даному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], його дружина [PERSON] та його син [PERSON], котрий є відповідачем по справі. Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] протягом останніх дванадцяти років не проживає за зареєстрованим місцем проживання Так, з урахуванням наведеного, в силу ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, суд вважає доведеним факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації протягом тривалого часу. Згідно п. 15\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»\~- наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Аналізуючи наведені докази, виходячи із наведених норм закону та встановлених обставин справи, суд вважає доведеною підставність позову, оскільки реєстрація відповідача у власному будинку позивача створює останньому незручності у користуванні та розпорядженні своїм майном, які виявляються зокрема у вимушеній необхідності нести додаткові витрати на комунальні послуги та неможливістю отримати субсидію.

Outcome: approved