Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.05.2018 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свій позов мотивував тим , що 7.10.2017 р. він став учасником ДТП . Того ж дня слідчим СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області Корсун П.І. затримано транспортний засіб, належний позивачу та доставлений до відділу поліції №2, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 16. На момент вилучення автомобіль був технічно справний, про що свідчить протокол огляду транспортного засобу від 08.10.2017 року. 10.10.2017 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави (Тімошенко Н.В.) постановив ухвалу про задоволення клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції Корсун П.І. у кримінальному провадженні за №12017170030001234 про накладення арешту, на вилучений в ході проведення огляду 08.10.2017 року автомобіль марки «Volvo 850 GLT» сірого кольору, 1993 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № шасі [NUMBER]. 16.03.2018 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області скасовано ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави і постановлена нова. Накладено арешт на автомобіль марки VOLVO 850 GLT, номерний знак [NUMBER]., шляхом заборони його відчуження, користування, переобладнання та проведення ремонту пошкоджень після ДТП до проведення відповідних експертних досліджень. Автомобіль марки VOLVO 850 GLT, номерний знак [NUMBER] передати на зберігання власнику майна [PERSON]. Однак , слідчою СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області Пятаченко О.В. автомобіль був переданий у технічно несправному стані. Вважає, що технічна несправність сталася внаслідок неналежного зберігання речового доказу. Внаслідок неналежного зберігання автомобіля йому завдана матеріальна шкода в сумі 101037 грн. 84 коп. В добровільному порядку ГУ НП в Полтавській області не бажає відшкодувати завдану шкоду. Прохав стягнути з ГУ НП у Полтавській області на користь [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 101037 грн. 84 коп. , 500 грн. за послуги евакуатора і 2000 грн. витрати на проведення автотоварознавчого дослідження. Стягнути з ГУ НП у Полтавській області на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 50 000 грн. та судові витрати в сумі 2710,37 грн. 07.05.2018 р. по справі було відкрито провадження . 31.05.2018 р. до суду надійшов відзив від ГУ НП в Полтавській області . Зазначили , що позивачем жодним чином не підтверджується факт неналежного зберігання автомобіля в якості речового доказу. Вилучення транспортного засобу здійснювалося при дощі ,що в подальшому могло викликати зазначені позивачем ушкодження транспортного засобу , оскільки лобове скло автомобіля було пошкоджене внаслідок ДТП . Дана обставина зумовила потрапляння вологи до салону автомобіля. Відповідно до ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта , складений на його замовлення. Однак , до суду був поданий звіт про оцінку транспортного засобу , що ні є належним доказом по справі. Позивачем також не надано жодного доказу про те , що йому завдана моральна шкода та жодних доказів в обґрунтування заявленого розміру відшкодування. Прохали відмовити в задоволенні позову . Однак , в разі стягнення шкоди прохали вирішити питання про передачу автомобіля , що належить [PERSON] на користь ГУ НП в Полтавській області після відшкодування збитків. 06.06.2018 р. до суду надійшов відзив ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області . Прохали відмовити в задоволенні позовних вимог . Зазначили , що [PERSON] не надано доказів наявності причинного зв*язку між діями або бездіяльністю ГУ НП в Полтавській області та заподіяною шкодою, обґрунтування розміру моральної шкоди , доказів вини органів досудового розслідування. 06.06.2018 р. по справі було проведено підготовче судове засідання. 31.07.2018 р. ГУ НП в Полтавській області доповнило відзив. Зазначили , що вважають ГУ НП в Полтавській області неналежним відповідачем , оскільки відповідно до ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчим по даному кримінальному провадженню є [PERSON] Висновком спеціаліста було встановлено ринкову вартість технічно справного автомобіля . Проте , як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП, а тому вимога щодо стягнення ринкової вартості транспортного засобу є недоцільною та такою , що задоволенню не підлягає. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив , що при ДТП автомобіль був пошкоджений ( розбите лобове скло ). 7.10.2017 р. йшов дощ та вода проникла в салон автомобіля. Він разом з батьком неодноразово приходив до слідчого Корсуна П.І. , а потім [PERSON] з проханням накрити автомобіль спеціальною плівкою , оскільки наступав дощовий період , а потім і зима. Однак , цього їм не було дозволено було зробити . Коли вони добилися того , що автомобіль можна було забрати , то побачили , що салон знаходиться в жахливому стані, там стояла вода і весь салон був запліснявілий. Представник ГУ НП в Полтавській області прохав відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Представник ГУ Державної казначейської служби України у Полтавській області прохав відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з*явився , будучи вчасно повідомленим про день та час розгляду справи. Відзиву не направив на адресу. Суд, вважає можливим розглянути справу без їх участі на підставі доказів , що містяться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення сторін , свідка , спеціаліста, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] 07.10.2017 року близько 20 год. 30 хв. рухався по вул. Небесної сотні в м. Полтаві на власному автомобілі марки VOLVO 850, номерний знак [NUMBER] і скоїв ДТП. Того ж дня слідчим СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області затримано транспортний засіб, належний позивачу та доставлений до відділу поліції №2, розташований за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 16. На момент вилучення автомобіль був технічно справний, про що свідчить протокол огляду транспортного засобу від 08.10.2017 року ( а.с. 31-35 ). 10.10.2017 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави (Тімошенко Н.В.) постановив ухвалу про задоволення клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції Корсун П.І. у кримінальному провадженні за №12017170030001234 про накладення арешту, на вилучений в ході проведення огляду 08.10.2017 року автомобіль марки «Volvo 850 GLT» сірого кольору, 1993 року випуску, ДНЗ [NUMBER], № шасі [NUMBER]. 16.03.2018 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області скасовано ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави і постановлена нова. Накладено арешт на автомобіль марки VOLVO 850 GLT, номерний знак [NUMBER]., шляхом заборони його відчуження, користування, переобладнання та проведення ремонту пошкоджень після ДТП до проведення відповідних експертних досліджень. Автомобіль марки VOLVO 850 GLT, номерний знак [NUMBER] передати на зберігання власнику майна [PERSON] ( а.с. 7-8). На виконання ухвали апеляційного суду Полтавської області 13.04.2018 року автомобіль марки VOLVO 850 GLT, номерний знак [NUMBER], сірого кольору, 1993 року випуску, № шасі [NUMBER] передано старшим слідчим СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області Пятаченко О.В. на зберігання власнику майна [PERSON] пошкодженим та у технічно несправному стані (запис у книзі речових доказів, розписка). Під час ДТП в автомобілі було пошкоджене лобове скло . [PERSON] та його батько [PERSON] неодноразово зверталися до слідчого Корсуна П.І. , а потім Пятаченко О.В. з проханням надати доступ до автомобіля , щоб його можливо накрити спеціальною плівкою та унеможливити попадання вологи до салону, але їм було відмовлено . Слідчі також нічого не зробили щоб речовий доказ зберігався в належному стані . Внаслідок неналежного зберігання транспортного засобу в осіннє-зимовий період він прийшов в негідність, салон зацвів та автомобіль не міг пересуватися без автоевакуатора. Згідно звіту №4/2 про оцінку транспортного засобу від 18.04.2018 року складеного оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLVO 850 2.3і Т5 (LS), державний реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки складає 285997,69 (двісті вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 69 коп. Величина матеріального збитку заподіяна власнику автомобіля VOLVO 850 2.3і Т5 (LS), державний реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки дорівнює ринковій вартості на момент пошкодження, так як вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ДТЗ на момент ушкодження і проводити відновний ремонт економічно недоцільно, отже величина матеріального збитку складає 101037 (сто одна тисяча тридцять сім) грн. 84 коп. ( а.с. 9-26). Судом був оглянутий диск з відеозаписом наданий позивачем . З даного запису вбачається , що на час передачі автомобіля власнику в порядку виконання ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 16.03.2018 р. автомобіль знаходився під сніговим покровом та салон знаходився в жахливому стані. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До даних правовідносин слід застосувати наступні норми права. Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов'язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. На підставі ч.4 ст.100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов'язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. Згідно з п. 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яку затверджено та введено в дію наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010, вилучені предмети, документи, цінності, які є речовими доказами, повинні бути оглянуті (у необхідних випадках за участю спеціаліста), детально описані в протоколі огляду. В протоколі огляду відображаються кількісні і якісні характеристики предметів, усі інші індивідуальні ознаки, які дозволяють відрізнити об'єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлюють його доказове значення. Відповідно до п. 14 цієї Інструкції, відповідальність за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв'язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, начальника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду. Підставою для поміщення речових доказів на зберігання є постанова працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, судді. Пунктом 19 цієї ж Інструкції визначено, що зберігання транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції, керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. У розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов'язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу. Приписи перелічених вище норм права відповідач не дотримався, що призвело до спричинення [PERSON] матеріальної шкоди, про яку йдеться у позовній заяві. Згідно п.5 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104) умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів до приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання. Згідно ст. 1173 ЦПК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Внаслідок неправомірних дій, що виразилися у незбереженні тимчасово вилученого майна позивачу завдано майнову шкоду, яка згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 18.04.18 року, складає 101037 грн. 84 коп., послуги евакуатора 500 грн. при транспортуванні технічно несправного автомобіля (квитанція №0006055 від 13.04.2018 року), проведення автотоварознавчого дослідження 2000 грн. (квитанція 006164 від 18.04.2018 року) та підлягає стягненню з відповідача за рахунок коштів державного бюджету. Згідно з абзацом другим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 1304.2011 р. 3460/2011, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України. Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (підпункт 5 пункту 4 цього Положення). Пунктами 1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845, у редакції постанови КабінетуМіністрів Українивід 30січня 2013р.№ 45 передбачено, що він визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Суд відхиляє доводи відповідача ГУ НП в Полтавській області про те , що вони ні є належним відповідачем так як відділення поліції №2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області є структурним підрозділом у складі Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Також суд відхиляє доводи відповідачів про те , що суду наданий неналежний доказ у вигляді висновку спеціаліста , а не висновку експерта. Також суд відхиляє доводи про те, що спеціалістом наданий висновок про технічно справний автомобіль. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ) , що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини для вирішення справи. Чинним законодавством не заборонено на підтвердження своїх вимог надавати доказ у вигляді висновку спеціаліста. Вимог про проведення експертизи сторонами по справі не заявлялося. Також спеціалістом оглядався автомобіль з пошкодженнями салону , а не технічно справний автомобіль. Ринкова вартість зазначена спеціалістом автотоварознавцем з урахуванням пошкоджень. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що права позивача були порушені та відповідно до ст.16 ЦК України підлягають захисту шляхом відшкодування збитків. В задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки позивачем не було надано доказів її заподіяння. Його твердження про те , що порушилися нормальні життєві зв'язки , йому прийшлося докладати додаткових зусиль для організації свого життя не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Разом з тим, слід зазначити , що оскільки позивачу [PERSON] за рішенням суду відшкодовується повна вартість пошкодженого автомобіля , то відповідно до п.9 пп.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 « Про судову практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди « постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна , що не може використовуватися за призначенням , але має певну цінність , суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі , відповідальній за шкоду. Дане питання було обговорено під час розгляду справи та позивач не заперечував проти передачі пошкодженого автомобіля на користь ГУ НП в Полтавській області після відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином , на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимоги матеріального характеру в сумі 1035 грн. 37 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial