Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач 30.03.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а саме малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 31860,95 грн. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). В даний час неповнолітній [PERSON] проживає з позивачкою та потребує додаткової матеріальної допомоги, оскільки відповідач в добровільному порядку її не надає, участі у вихованні дитини не приймає, станом її здоров'ям не цікавиться. Неповнолітній [PERSON] має хронічні захворювання та інші розлади - атопічний дерматит, дисхолію, реактивний панкреатит, вегето-судинну недостатність, викривлення носової перегородки, дистальний прикус, порушення постави (кіфоскопічна осанка), плоскостопість, що підтверджується випискою із історії хвороби дитини. У судовому засіданні 02.07.2015 року позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.07.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) (а.с. 11). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов'язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся. У такому випадку такий батько зобов'язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. В підтвердження понесення додаткових витрат на утримання дитини позивачем надано: копію фіскального чеку на суму 500,00 грн. за послуги надані 26.04.2012 року в медичній клініці (а.с. 23); копію фіскального чеку на суму 470,00 грн. за послуги надані 01.04.2014 року в медичній клініці (а.с. 32); копію накладної ТЦ Дектор Сервіс про купівлю дивану на суму 4600,00 грн. (а.с. 33); копію довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України» у якій займається [PERSON], де вартість місячного абонементу складає 350,00 грн. (а.с. 34); копію довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України», про відпочинок [PERSON] у спортивно-оздоровчому таборі з 01 липня по 15 липня 2012 року, де вартість перебування із врахуванням транспортних витрат склала 3300,00 грн. (а.с. 35); копію довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України», про відпочинок [PERSON] у спортивно-оздоровчому таборі з 16 липня по 30 липня 2013 року, де вартість перебування із врахуванням транспортних витрат склала 3300,00 грн. (а.с. 36); копію довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України» про те що [PERSON] з березня 2012 року по червень 2012 року займався в клубі бойових мистецтв, де вартість занять склала 1200,00 грн. (а.с. 37); копію довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України» про те що [PERSON] з вересня 2012 року по червень 2013 року займався в клубі бойових мистецтв, де вартість занять склала 3000,00 грн. (а.с. 38); копією товарного чеку про купівлю велосипеду на суму 3078,00 грн. (а.с. 42); копією товарного чеку про купівлю ноутбуку «Dell» вартістю 5554,95 грн. (а.с. 44); Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Суд не вбачає обґрунтованими посилання позивача, як на підставу для задоволення позову щодо понесення додаткових витрат на дитину та купівлю ноутбуку «Dell» вартістю 5554,95 грн. та купівлю дивану на суму 4600,00 грн. та велосипеду на суму 3078,00 грн., оскільки зазначені предмети не є речами першої необхідності в розумінні ст.185 СК України. Щодо понесених позивачем додаткових витрат на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд, в силу ст. 180 СК України відзначає обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та вважає за доцільне розмір таких витрат розподілити між батьками у рівних частинах. Таким чином, розподілу щодо додаткових витрат підлягають: витрати на суму 500,00 грн. за послуги надані 26.04.2012 року в медичній клініці (а.с. 23); витрати на суму 470,00 грн. за послуги надані 01.04.2014 року в медичній клініці (а.с. 32); витрати згідно довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України», про відпочинок [PERSON] у спортивно-оздоровчому таборі з 01 липня по 15 липня 2012 року, де вартість перебування із врахуванням транспортних витрат склала 3300,00 грн. (а.с. 35); витрати згідно довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України», про відпочинок [PERSON] у спортивно-оздоровчому таборі з 16 липня по 30 липня 2013 року, де вартість перебування із врахуванням транспортних витрат склала 3300,00 грн. (а.с. 36); витрати згідно довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України» про те що [PERSON] з березня 2012 року по червень 2012 року займався в клубі бойових мистецтв, де вартість занять склала 1200,00 грн. (а.с. 37); витрати згідно довідки Всеукраїнської організації «Федерація Айкідо України» про те що [PERSON] з вересня 2012 року по червень 2013 року займався в клубі бойових мистецтв, де вартість занять склала 3000,00 грн. (а.с. 38), а всього на загальну суму 11770,00 грн., (11770,00 грн. ? 2 = 5885,00 грн.). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 243,60 грн. сплачена позивачем згідно квитанції від 27.03.2015 року (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial