Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 11.08.1998 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 07.11.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її утримування до закінчення навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків щомісяця. Підставою цьому зазначала те, що відповідач є її батьком. Вона на даний час навчається та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання у звязку із навчанням не надає. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в ході судового розгляду позовні вимоги своє дочки підтримала. Додатково пояснювала, що дочка на цей час стипендії не отримує, а тому потребує підтримки з боку батька. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснював, що працює в Укртелекомі кабельщиком спайщиком та отримує зарплату близько 2500 грн. на місяць, а тому не має змоги сплачувати заявлені дочкою аліменти. Крім цього на повноліття дочки (18 років) він купив їй дорогий мобільний телефон у кредит та до кінця травня 2017 року має сплачувати кошти за нього в розмірі 500 грн. щомісяця. Крім цього дочка проживає у цивільному шлюбі та має підтримку з боку її чоловіка. Тому просив у позові відмовити. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Встановлено, що відповідач у справі є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка навчається на 3 курсі Державного навчального закладу «Котовський професійний ліцей», денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2017 року. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказів неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу на період її навчання, відповідачем не представлено. Згідно ст.26 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством,\~ пятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. У відповідності зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батько і (або) у твердій грошовій сумі. Тому враховуючи майновий стан відповідача та позивачки, єдиний дохід відповідача у вигляді зарплати у розмірі 2500 грн. на місяць, та відсутність належних доказів про утримання позивачки за рахунок її співмешканця, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від зарплати (доходу) відповідача на місяць на час навчання дочки. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 07.11.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial