overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач 28.01.2019 року звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 1993 року, шлюб зареєстрований Палацом урочистих подій м. Одеси відділу актів громадянського стану, про складено відповідний актовий запис №864 від 17.07.1993 року та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Другим відділом реєстрації Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них відсутнє бажання бути разом, спільного господарства не ведуть. Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів та спору щодо місця проживання дитини немає, оскільки щодо участі у вихованні дитини між сторонами досягнуто домовленості. Ухвалою суду від 30.01.2019 року позов залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків. Після усунення недоліків позову, Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 11.02.2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 26.03.2019 року. До суду 19.02.2019 року від представника відповідача - [PERSON]. надійшов відзив на позову заяву, згідно якого просила задовольнити позову заяву в повному обсязі, вказали, що заперечень з приводу розірвання шлюбу та щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, відсутні. У підготовче засідання 26 березня 2019 року сторони не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Подали до суду заяви в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач 28.01.2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилася,\~хоча була\~повідомлена належним\~чином про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить рекомендоване\~поштове відправлення, а також оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик в судове засідання. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247\~ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач 28.01.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 26.05.2011 року розпався через не складення сімейного життя, тому шлюбно-сімейні стосунки фактично припинено вже як два роки, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, внаслідок чого спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Від даного шлюбу не мають дітей. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивач, зазначивши в позові клопотання та надавши суду про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу ( а. с. 2, 27 ). Відповідачка не надала відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем своєї реєстрації про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відмітками про отримання судових повісток, що згідно вимог чинного законодавства є належним повідомленням. Від неї не надійшло станом на 01.06.2021 року заяви про відкладення розгляду справи та позивач не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 26.05.2011 року в виконавчому комітеті Гожулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 06 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу не мають дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків близько двох років, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спору про поділ майна не мають. Надання сторонам строку для примирення є недоцільним, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач 28.01.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 06.04.13 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON] , 14 р. н.. Зазначає, що стосунки між сторонами почали погіршуватись, відповідач зловживає алкогольними напоями тривалий час, тому подружні стосунки сторони припинили фактично давно. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим та просить суд не надавати строку для примирення. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 26.02.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 31.03.21 р.. За станом на 21.04.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, натомість 08.04.21 р. подав до суду заяву з проханням не надавати строку для примирення та зазначив про визнання позову. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони спільно не проживають, мають одну спільну неповнолітню дитину, але обопільно не бажають збереження цього свого шлюбу, про що говорить зміст позовної заяви та заяви відповідача від 08.04.21 р., приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 06.04.13 р. відділом ДРАЦС по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 06.04.13 р., актовий запис № 124. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного вище шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач 28.02.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 19.05.2 000 р.. За час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сторони та вказані вище діти значаться проживаючими спільно. На даний час у сім`ї склався негативний морально - психологічний клімат, виникають постійні конфлікти у зв`язку із зловживанням відповідачем спиртними напоями. Тому на даний час вона, фактично, разом з дітьми проживає окремо від відповідача. Між сторонами немає взаєморозуміння, вони мають відмінні погляди на життя і це призвело до їх відчудження. Шлюб існує формально, примирення є неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. 17.04.19 р. відкрито провадження у справі. За ухвалою суду від 26.04.19 р. провадження у справі зупинялось на строк для примирення сторін. За ухвалою суду від 26.07.19 р. провадження у справі поновлено. Позивач у підготовче судове засідання 26.07.19 р. не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання 26.07.19 р. не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін у підготовчому судовому засіданні по суті. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають трьох спільних неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач, заперечивши проти позову у підготовчому судовому засіданні 26.04.19 р., разом з тим, на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо; наданий судом строк для можливого примирення сторін не дав бажаних результатів, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 19.05.2 000 р. Скулинською сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 19.05.2 000 р., актовий запис № 1. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач 28.02.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 8363,80 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 15.09.2011 р. між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №С52.020.71603, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1712,00 грн. зі сплатою 18,00% річних на строк до 15.09.2012 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, що встановлені договором. Останній платіж відповідач здійснив 19.10.2011 р. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 08.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 8363,80 грн., з якої прострочений борг - 1580,33 грн., прострочені проценти - 1176,92 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5606,55 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 15.09.2011 р. між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №С52.020.71603, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1712,00 грн. зі сплатою 18,00% річних на строк до 15.09.2012 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, що встановлені договором(а.с.10-15). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 08.01.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 8363,80 грн., з якої прострочений борг - 1580,33 грн., прострочені проценти - 1176,92 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 5606,55 грн.(а.с.4). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 8363,80 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач 28.02.2014 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв»язку з тим, що відповідач створила іншу сім»ю. Шлюбні відносини припинені з грудня 2013 р., з цього часу припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Відповідач переїхала жити до іншого чоловіка. Збереження сім»ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснив, що з грудня 2013 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, примирення не можливе. Діти залишаться проживати з позивачем. Відповідач в судовому засіданні погодилась на розірвання шлюбу та пояснила, що з грудня 2013 р. не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, мешкають окремо, примирення не можливе. Діти залишаться проживати з позивачем. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.2005 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони з грудня 2013 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. 11.01.2014 р. між позивачем та відповідачем укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 7. Відповідно до п.1.3 договору місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач 28.02.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись не те, що [PERSON], будучи абонентом ПАТ «Одесаобленерго», порушив встановлений порядок користування електроенергією шляхом несвоєчасної оплати за споживання електричної енергії. [PERSON] від добровільної сплати заборгованості відмовляється, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1251,83 грн. на користь ПАТ «Одесаобленерго» та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, розглянувши справу у його відсутність (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням перенести слухання справи на іншу дату (а.с. 24). У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до особового рахунку № [NUMBER] являється споживачем ПАТ «Одесаобленерго». Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, п.20 Правил користування електричною енергією для населення ( затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357), відповідно до якої плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст..714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу постачальник зобов'язується надавати абонентові ( споживачеві) енергетичні ресурси, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання , а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання. У відповідності до п.п 19, 42 Правил користування електричною енергією для населення, які є обов'язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності передбачено, що споживачі електричної енергії зообовязані оплачувати спожиту електроенергію згідно розрахунків, здійснених за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Одесаобленерго» обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач 28.02.2014 року звернулась до суду зі вказаним позовом. При цьому посилалась на те, що вона є донькою відповідача. На сьогоднішній день позивач досягла повноліття але навчається у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно до моменту припинення навчання в учбовому закладі або досягнення нею 23 років. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим [INFO] Балаклійським відділом реєстрації актів громадянського стану у Харківській області. Позивач досягла повноліття але навчається на 1 курсі факультету іноземної філології денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, що підтверджується довідкою № 16/14 від 22.01.2014 року та знаходиться на утриманні матері - [PERSON]. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов у повному обсязі на підставі ст. 199 СК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач 28.02.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом, який уточнювала (а.с.1,13). В обґрунтування вимог посилається на такі обставини. Вона з 05.02.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось з причини втрати взаєморозуміння та взаємоповаги внаслідок постійних сварок. Вони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між ними припинені з січня 2016 року. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 05.02.2011 року зареєстрували шлюб, від якого дітей немає (а.с.3). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, часті сварки. Почуття любові між сторонами втрачено. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. За таких обставин зберегти сімю неможливо. Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати в судовому порядку.

Outcome: approved