Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

позивач [PERSON] 06.11.2019 р. звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем 08 серпня 1975 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №2409. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 серпня 1975 року зареєстровано шлюб з відповідачем, у шлюбі у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя між ними не склалось, вони є різними людьми із різними поглядами на життя, почуття любові та взаєморозуміння втрачено. Хоча вони і проживають в одному житлі, однак кожен живе своїм життям, спільного господарства на ведуть, подружніх стосунків не підтримують, відповідач принижує її честь і гідність, життя з ним стало нестерпним. Вказує, що шлюбні відносини між ними носять формальний характер, позивач переконана, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Ухвалою від 22.11.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали від 23.12.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, 06.12.2019 р. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 8 серпня 1975 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №2409; у шлюбі у них неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини між сторонами не склались, шлюб носить виключно формальний характер внаслідок відсутності взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що його збереження суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved