Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач 16.09.2019 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 20.11.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з травня 2019 року, фактичні шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу є неможливим, та суперечить його інтересам. З травня 2019 року малолітні діти мешкають разом з ним, відповідач навідує їх декілька разів на місяць. За його взаємною згодою з відповідачем діти проживатимуть разом з ним, майнового спору немає. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 10.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 14). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 13). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 20.11.2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 31 (а.с. 4). Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5,6). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з травня 2019 року, фактичні шлюбні відносини сторін з цього часу припинені. Також позивач зазначив, що з травня 2019 року малолітні діти мешкають разом з ним, за взаємною згодою з відповідачем після розірвання шлюбу діти проживатимуть разом з ним, майнового спору немає. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, та суперечить його інтересам. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved