Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.11.2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 26.11.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (актовий запис № 215). Від шлюби вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як вказує позивач, ставши його дружиною, відповідач [PERSON] отримала можливість зареєструватись за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою після народження була зареєстрована їхня спільна дитина - донька [PERSON] . Ордер № 77060, серії Б на дану квартиру, 21.03.1999 р. був виданий матері позивача на підставі рішення Виконкому Радянської Районної Ради народних депутатів від 26 лютого 1990 р. 136 п. 14. Даний факт встановлений рішенням суду від 25 квітня 2016 р. В подальшому, на дану квартиру Державним видавництвом «Преса України» був виданий Ордер [PERSON] . 12.10.2015 р. рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/16311/15-ц, шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 26 листопада 2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 215) було розірвано. Судом було встановлено, що після розлучення дитина буде проживати з матір`ю. Позивач посилалається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.04.2016 р. (справа №760/3687/16-ц), визнано [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Таким чином, мати дитини - [PERSON] , [INFO] , втратила право користування житловим приміщенням і була знята з реєстрації за вказаною адресою. Разом з тим, їхня донька - [PERSON] , [INFO] , залишилась зареєстрованою за вказаною адресою, хоча фактично виїхала з матір`ю ще у грудні 2014 р. і по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, оскільки починаючи з грудня 2014 р. їхня донька проживає зі своєю матір`ю, яка відмовляє позивачу у всіляких спробах зустрітися з донькою, він вважає, що вона без поважних причин відсутня у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Як вказує позивач, він створив нову сім`ю. Так, 19.07.2017 р. Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб позивача з гр. [PERSON] (актовий запис № 1511). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Позивач вважає, що зняття з реєстрації не порушує прав неповнолітньої дитини, так як вона фактично проживає за іншою адресою. Враховуючи викладені обставини справи, позивач просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27.11.2017 р. зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. від 22.01.2018 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.09.2018 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 24.05.2019 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. 28.01.2019 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У поданому відзиві, відповідач вказала на те, що на даний момент вона не має будь-якого житла, яке б належало їй на праві приватної власності, а тому вимоги визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є безпідставними. Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином. До суду було подано клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, відповідно до якого представник просить при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу було повідомлено належним чином. До суду було подано клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, врахувавши поданий відповідачем відзив на позовну заяву, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 26.11.2011 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 215). У шлюбі у сторін народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 25.05.2012 р. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.10.2015 р., шлюб, зареєстрований 26 листопада 2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 215) між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Як зазначив позивач 21.03.1999 р. матері позивача, [PERSON] , на підставі рішення Виконкому Радянської Районної Ради народних депутатів від 26 лютого 1990 р. 136 п. 14, був виданий ордер № 77060, серії Б на житлове приміщення, а саме: кімнату [ADDRESS] . 17.12.2015 року Державним видавництвом «Преса України» був виданий Ордер № 155 [PERSON] на житлове приміщення, а саме: кімнату [ADDRESS] на склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , дочка [PERSON] . Вбачається, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 р., визнано [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , що стало підставою для зняття її з реєстрації за вказаною адресою. Так, згідно довідки про зняття з реєстрації місця проживання №001244677 від 18.07.2016 р., вбачається, що за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] , знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , - з 07.07.2016 р. на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 р. Зазначене також підтверджується листом №108-27/47с від 15.01.2018 р., згідно якого вбачається, що за відомостями відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована з 27.07.2012 р. та знята з реєстраційного обліку 07.07.2016 р. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1069628 від 11.04.2018 р., вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.03.2002 р. по теперішній час. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що їхня донька - [PERSON] , [INFO] , залишилась зареєстрованою за вказаною адресою, хоча фактично виїхала з матір`ю ще у грудні 2014 р. і по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS] . Так, судом встановлено, що малолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації від 17.09.2018 р. № 416. Відповідно до листа від 28.11.2017 р. № 01-888/36, адміністрація КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на обліку в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва, не перебуває, амбулаторна картка дитини в амбулаторії відсутня. В електронний реєстр пацієнтів не внесена. Згідно листа №103а/з/125/55-2018 від 20.03.2018 р., Солом`янське УП ГУНП у м. Києві повідомляє, що згідно бази даних ППС «АРМОР» гр. [PERSON] із заявами з приводу перешкод в користуванні їй житлом з боку гр. [PERSON] , а саме: квартирою [ADDRESS] , до Солом`янського ГУНП у м. Києві не зверталася. Відповідно до листа від 23.03.2018 р. № 381, відділ освіти Яготинської районної державної адміністрації повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільну групу Червонівського НВК «ЗОШ І ст. - ДНЗ» Яготинської районної ради Київської області. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 10.05.2018 р., складеного Службою у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, малолітня [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою не проживає, дитячих речей та окремого спального місця для дитини у кімнаті немає. За вказаною адресою проживають: [PERSON] Зареєстрований) та [PERSON] . У вказаному житловому приміщенні зареєстрована [PERSON] , 2012 р.н. Згідно акту, складеного 20.06.2018 р., Службою у справах дітей Яготинської районної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з малолітньою донькою - [PERSON] , [INFO] . З акту вбачається, що сім`я проживає в будинку діда [PERSON] . Взаємовідносини в сім`ї дружні. В будинку створені всі належні умови для розвитку та виховання дівчинки. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, малолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за місцем проживання свого батька - позивача [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , проте з грудня 2014 р. за місцем реєстрації не проживає, так як мешкає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка, у поданому відзиві підтверджує факт не проживання у спірній квартирі. Факт непроживання у спірній квартирі відповідача та малолітньої доньки сторін - [PERSON] , [INFO] , також підтверджується матеріалами справи, показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивача. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 СК України). Частиною другою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. На підставі зібраних і досліджених судом доказів у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що поданий позов є необґрунтований, оскільки посилання позивача на ту обставину, що оскільки з грудня 2014 р. його донька [PERSON] , [INFO] , не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин, оскільки проживає разом з відповідачем за іншою адресою, малолітня донька зареєстрована в квартирі лише формально, а тому має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не заслуговують на увагу. Через свій вік малолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] , не може самостійно обирати місце проживання, тому факт її непроживання у спірній квартирі зумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення дитини права користування житлом, у якому зареєстрований та проживає батько. Враховуючи, що [PERSON] , який проживає у спірній квартирі, є батьком неповнолітньої, права дитини будуть порушені у разі визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки вона має право на проживання та користування зазначеною квартирою. Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Така правова позиція узгоджується з висновками суду касаційної інстанції, викладеними у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 751/9405/16-ц (провадження № 61-17207св18), від 27 грудня 2018 року у справі № 759/19394/15-ц (провадження № 61-9128св18), від 23.01.2019 року у справі № 428/1531/16-ц (провадження № 61-4633св18, що ухвалені у подібних правовідносинах за аналогічних фактичних обставин. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed