Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач 28.07.2019 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов`язати відповідача створити комісію із залученням депутатів та контролюючих служб для встановлення та документування наступних фактів: чи було зменшення ширини проїзду біля його земельної ділянки у зв`язку із самозахватом земель загального користування та використання для власних потреб [PERSON] ; чи створюються перешкоди у проході та проїзді до його земельної ділянки під час використання землі загального користування для власних потреб [PERSON] та чи створюються перешкоди у проїзді до його земельної ділянки при відкритті воріт гаража [PERSON] на проїжджу частини дороги. Крім того, зобов`язати відповідача призупинити затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] до приведення розмірів земельної ділянки до початкового стану. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він звертався до відповідача з такими вимогами, однак його звернення залишилося без реагування, а тому він звернувся до суду з даним позовом. 06.09.2019 року, після усунення недоліків позовної заяви, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.10.2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучений [PERSON] та 28.11.2019 року [PERSON] . У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, які просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав на те, що з питань порушених позивачем у даному позові створювалася комісія, у результаті чого було складено акт, про що він був повідомлений. Разом з тим, звернув увагу суду на ту обставину, що земельна ділянка, ще до звернення позивача до суду, передана у приватну власність [PERSON] . Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору заявлені вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Разом з тим, підтвердив той факт, що його довіритель [PERSON] навесні 2019 року отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на спірну земельну ділянку. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. чи законних інтересів. Із ст.\~5\~ЦПК України\~слідує,\~що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст.ст.\~10-13\~ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 13 Конвенції про захист\~прав\~людини\~і основоположних\~свобод визначає право на ефективний засіб юридичного захисту. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Встановлено, що з 13.03.2017 року у власності позивача [PERSON] перебуває земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1193 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що слідує із Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13). Разом з тим, встановлено, що з 12.04.2019 року у власності третьої особи [PERSON] перебуває суміжна земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1343 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При цьому, 14.03.2019 року Городницькою сільською радою, прийнято рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) які передаються у власність. Дані обставини слідують із Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.77-78). Крім того, встановлено, що 28.12.2018 року представник позивача в інтересах позивача звертався до відповідача з приводу створення комісії, із залученням депутатів та контролюючих служб, із метою для встановлення та документування наступних фактів: чи було зменшення ширини проїзду біля його земельної ділянки у зв`язку із самозахватом земель загального користування та використання для власних потреб [PERSON] ; чи створюються перешкоди у проході та проїзді до його земельної ділянки під час використання землі загального користування для власних потреб [PERSON] та чи створюються перешкоди у проїзді до його земельної ділянки при відкритті воріт гаража [PERSON] на проїжджу частини дороги (а.с.14). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що його звернення залишилося без реагування. Проте, дані посилання спростовуються актом від 13.03.2017 року із якого слідує, що Комісією з питань земельних відносин, благоустрою, санітарного стану, будівництва та екології, за участі голови, члена (депутата селищної ради), у присутності землекористувача та землекористувачів, у тому числі позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , встановлено, що порушень з приводу побудови гаража та завуження вулиці Мічуріна не виявлено (фактична побудова відповідає плану забудови) (а.с.16). Із листа відповідача від 16.05.2019 року слідує, що представника позивача повідомлено про результати розгляду вище зазначеного звернення (а.с.17). Доказів, які б вказували на те, що позивачем [PERSON] чи його представником оспорено даний акт суду не надано. Крім того, третьою особою [PERSON] надано Акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, № 1006/7/К15/267, із якого слідує, що порушень не виявлено. Встановлено, що гараж, на який скаржиться [PERSON] , був побудований 2006 році [PERSON] , матір`ю [PERSON] , який дістався їй у спадок (а.с.65-73). Відтак, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду за захистом не порушеного права, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача до вчинення дій щодо створення комісію із залученням депутатів та контролюючих служб для встановлення та документування наступних фактів: чи було зменшення ширини проїзду біля його земельної ділянки у зв`язку із самозахватом земель загального користування та використання для власних потреб [PERSON] ; чи створюються перешкоди у проході та проїзді до його земельної ділянки під час використання землі загального користування для власних потреб [PERSON] та чи створюються перешкоди у проїзді до його земельної ділянки при відкритті воріт гаража [PERSON] на проїжджу частини дороги. Не підлягає задоволенню позовна вимога й у частині зобов`язання відповідача призупинити затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] до приведення розмірів земельної ділянки до початкового стану, оскільки судом встановлено, що ще до звернення позивача з даним позовом до суду, а саме: 14.03.2019 року Городницькою сільською радою, прийнято рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) які передаються у власність. Відтак, судом не встановлено порушення прав позивача діями відповідача. За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed