Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач 29 листопада 2016 року звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що він та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2006 року по 3 жовтня 2014 року. За час спільного життя у них з відповідачкою [PERSON] 7 лютого 2006 року народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу, донька залишилася проживати з відповідачкою. На момент звернення до суду із зазначеною заявою, їх з відповідачкою донька проживає з матір`ю відповідачки [PERSON] [PERSON] Протягом 2015-2016 років він неодноразово намагався зустрітися з донькою, але відповідачі [PERSON] та [PERSON] чинять йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та зустрічах з нею. Відповідачка [PERSON] не відпускає дитину з ним, посилаючись на те, що її донька [PERSON] заборонила їй це робити. Таким чином, відповідачі чинять йому перешкоди в спілкуванні з донькою, чим порушують його право на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Просив, зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON]; визначити наступні способи участі його у вихованні доньки [PERSON], [INFO] особисте спілкування: побачення пять разів на тиждень: з понеділка по пятницю з 14 год.и до 19 год. за місцем навчання доньки, або за місцем її проживання, перебування (при умові, що дитина не буде зайняття в цей час підготовкою до шкільних чи інших занять); спільний відпочинок: з суботи до неділі включно у перший та третій тиждень кожного місяця; половину канікул [PERSON] проводить з ним, з можливістю виїзду на відпочинок з метою оздоровлення; необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між ним та донькою; в день побачень з донькою, він має право забирати доньку з дому чи школи, або з гуртків особисто. В ході судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також просив витребувати від Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області висновок, щодо можливості участі його у вихованні доньки [PERSON]. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Одночасно суду повідомила, що надати висновок, щодо участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] неможливо, в звязку з тим, що відповідачка [PERSON] на даний час проживає за межами України. Однак, компетентна комісія Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області 14 березня 2017 року відвідала за місцем проживання малолітню дитину [PERSON], з метою обстеження житлово-побутових умов її проживання в родині, про що було складено відповідний акт. В ході відвідування було встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] проживає з бабусею [PERSON] в житловому будинку, розташованому по вул. Херсонське шосе, 7 в с. Широка Балка Білозерського району Херсонської області. Мати дитини [PERSON] проживає за кордоном, при цьому пересилає кошти своїй матері на утримання доньки. Дитина спілкується з батьком та підтримує з ним зв'язок. Умови проживання дитини є задовільними та остання забезпечена всім необхідним. Відповідачі в судове засіданні на повторний виклик не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені \~ у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON], будучи батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] не можуть досягнути домовленності між собою, щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні із дитиною. Згідно довідки Широкобалківської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 2589 від 16 грудня 2016 року, малолітня [PERSON], [INFO] проживає без реєстрації за адресою: с. Широка Балка, вул. Херсонське шосе, 7-а зі своєю бабусею [PERSON] та навчається у 5 класі Широкобалківської загальноосвітньої школи I- III ступенів. Із акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] в родині, складеного 14 березня 2017 року компетентною комісією Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області вбачається, що між батьком дитини [PERSON] та бабусею дитини [PERSON] іноді виникають непорозуміння, щодо участі батька у вихованні дитини, при цьому малолітня [PERSON] бажає спілкуватися з батьком, їздити до нього в гості, підтримувати з ним постійний зв`язок. Мати дитини проживає за кордоном, при цьому пересилає кошти своїй матері на утримання доньки. В ході судового засідання за клопотання представника позивача були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON], які кожен окремо суду пояснили, що 19 лютого 2016 року разом із [PERSON] їздили в с. Широку Балку, до помешкання, де проживає його донька [PERSON], так як [PERSON] мав намір на вихідні дні взяти до себе доньку. Однак бабуся дівчинки не відпустила дитину, послалася на те, що її донька [PERSON] заборонила їй відпускати дитину з батьком. При цьому [PERSON] мала бажання поїхати з батьком на вихідні дні до нього. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкод тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкування з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 9 ч. 3 Конвенції організації обєднаних націй про права дитини 1989 року, яка 27 вересня 1991 року набула чинності для України, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. З урахуванням викладеного та положень вказаних вище норм, суд приходить до висновку про усунення перешкод позивачу у вихованні неповнолітньої доньки [PERSON], так як це є обов`язком батька дитини та останній має право на особисте спілкування з дитиною. Позивач цікавиться життям і розвитком доньки, має бажання приймати активну участь у її вихованні, спілкуватися з нею, матеріалами справи підтверджено наявність перешкод позивачу з боку відповідачів у вихованні дитини та враховуючи необхідність захисту відповідних прав батька, суд вважає що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved