Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.02.2018 року звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.17, кв.14. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору дарування 20.04.2013 року [PERSON] отримав від батька [PERSON] вище вказану квартиру. За спірною адресою були зареєстровані [PERSON], його батько, його дружина [PERSON] та його діти. Однак 06.10.2015 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано та з того часу відповідач в квартирі за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.17, кв.14, не мешкає, її майно в квартирі відсутнє. Враховуючи те, що відповідач мешкає з 2015 року за іншою адресою, утриманням спірної квартири не займається, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. 16.04.2018 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом про відновлення порушеного права, усунення перешкод у проживанні та вселення у квартиру за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.17, кв.14. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє її права користування займаним приміщенням, однак з 2015 року [PERSON] позбавив можливості її та їх спільних дітей проживати за спірною адресою та своїм первісним позовом перешкоджає в реалізації права на користування спірною квартирою їй та дітям. Враховуючи вище викладене, позивач просить відновити порушене право на житло її та неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], відмовити у задоволенні позову [PERSON] 02.05.2018 року [PERSON] на зустрічний позов надав відзив, в якому вказав, що позивач за зустрічним позовом, вказуючи про створення перешкод ним у користуванні квартирою, не зазначила, що сама полишила спірне приміщення, коли він був у відрядження, та почала мешкати з іншим чоловіком, у звязку з чим подала до суду позов про розірвання шлюбу, в якому сама вказала, що спору щодо спільного майна подружжя та щодо місця проживання дітей не має, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Відносно твердження позивача [PERSON] про перешкоди у праві на житло для дітей, пояснює, що не заперечує проти проживання дітей в спірній квартирі та згідно позовних вимог ніяким чином їх прав не порушує. Також відповідач за зустрічним позовом вказує, що в березні позивач зверталася до Панютинської селищної ради з проханням забезпечити її та дітей житлом, на підставі звернення їй було виділено поліпшене житло в гуртожитку за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Слобожанська, буд.20, кв.4, у якому вона і проживає. Оскільки [PERSON] не мала бажання спільно проживати у спірному помешканні, не проживала у ньому фактично, не сплачувала коштів на його утримання та не зверталася протягом 2015-2017 року до суду з позовом про усунення перешкод у користування житлом, [PERSON] просить відмовити у задоволенні її позовних вимог. Представник органу опіки та піклування Панютинської селищної ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що право на проживання дітей не порушено, просила винести рішення на розсуд суду. 23.10.2018 року за розпорядженням керівника апарату було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у звязку з закінченням строку повноважень судді Попова О.Г. Справа була перерозподілена в провадження судді Каращука Т.О. При перерозподілі справи, суддя розпочинає розгляд з початку та визначає порядок розгляду. 26.10.2018 року було прийнято справу та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов. 14.11.2018 року представник [PERSON] [PERSON] надав відзив на первісний позов, в якому зазначив повторно відомості, вказані в зустрічному позові, наголошуючи на перешкоджанні [PERSON] користуванню [PERSON] та дітям квартирою, та зазначаючи, що минулий чоловік факти перекручує. У звязку з вказаним, просить відмовити у задоволенні первісного позову. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до Договору дарування квартири від 20.04.2013 року(а.с.14), [PERSON] отримав у подарунок від [PERSON] квартиру за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.17, кв.14. [PERSON] є власником вище вказаної квартири, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.04.2013 року(а.с.15), домова книга(а.с.18-20). [PERSON] довідки КП «Управління благоустрою територій» Панютинської селищної ради від 13.02.2018 року(а.с.9) за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.17, кв.14, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] була зареєстрована в спірній квартирі як дружина власника квартири. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06.10.2015 року(а.с.21), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як вказано в рішенні, спорів про розподіл майна та місця проживання дітей немає, про що свідчить також позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] перевірки проживання особи в житловому приміщенні від 19.01.2017 року, від 15.08.2017 року, від 13.02.2018 року (а.с.23-24, 26) за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Матросова, буд.17, кв.14, [PERSON] відразу після розлучення у 2015 році вибула з вказаної адреси та постійно мешкає за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Слобожанська, буд.20, кв.4. У спірній квартирі речі [PERSON] відсутні. Проживання [PERSON] за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Слобожанська, буд.20, кв.4, підтверджується [PERSON] обстеження житлово-побутових умов від 30.06.2017 року(а.с.38). Враховуючи викладене в позові [PERSON] та зважаючи на заяву представника органу опіки та піклування Панютинської селищної ради(а.с.91), суд не вбачає порушення прав дітей, а тому докази, що стосуються їх не будуть досліджені судом. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. [PERSON] ч. 3\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. [PERSON] ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. [PERSON] ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З урахуванням положення ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Як передбачено ст.ст.79, 80 ЦПК України, докази повинні бути достовірними та достатніми. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати. Реєстрація відповідача у квартирі заважає позивачу розпоряджатись вільно належним майном. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. Посилання [PERSON] на порушення прав дітей, що виникло у звязку з вимогами [PERSON] є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях. Враховуючи те, що судом не встановлено порушення прав дітей, то відомості і твердження, які стосуються їх не будуть розглянуті судом, так як не стосуються предмету спору. Зважаючи на те, що [PERSON] не мешкає в спірній квартирі поза встановленні законодавством строки, її речі у квартирі відсутні, до відділу поліції не зверталася щодо перешкоджання користування спірною квартирою, та на даний час шлюб з [PERSON], власником спірної квартири, розірвано, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову. Враховуючи вище вказане, розглянувши заяви по суті, вивчивши матеріали справи, суд вважаю за необхідне задовольнити первісний позов [PERSON] та відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON]

Outcome: approved