Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

позивач 18.09.2019 року звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з вищевказаним позовом, який ухвалою від 25.09.2019 року направлено за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва. В обґрунтування позову позивач вказує, що 01.07.2016 року о 21 год. 56 хв. в м.Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів ЗАЗ д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та КІА д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою від 04 серпня 2016 року Деснянського районного суду м.Києва відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/8034106) Потерпілий своєчасно звернувся до позивача з повідомленням про ДТП від 02.07.2016 та заявою про виплату страхового відшкодування від 23.08.2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого , пошкодженого внаслідок ДТП склала 7113 грн. 74 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: звіту №34495/16 від 08.07.2016; наказу № 7290 від 22.09.2016 року та довідки № 1 від 16.09.2016. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає : 8413, 74 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 7113,43 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7290 р. від 26.09.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1300 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 34495 від 20.09.2016 . Посилаючись на ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просять суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в сумі 8413 грн. 74 коп. та судові витрати в сумі 1921 грн. Ухвалою від 03 грудня 2019 року по справі відкрито спрощене провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся як шляхом направлення судових повісток, так і шляхом смс повідомлення, так і шляхом публікації на сайті судової влади, причини неявки не повідомив. Суд за згодою представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд по справі без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив на ступне. 01.07.2016 року о 21 год.56 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н. [NUMBER] на перехресті вул. Сабурова і пр.Маяковського в м.Києві, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «КІА» д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, що призвело до зіткнення і пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 04.06.2016 року [PERSON] визнано винуватим за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відомості щодо наявності полісу цивільно-правової відповідальності відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до п.п. та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/8034106) Потерпілий звернувся до позивача з повідомленням про ДТП від 02.07.2016 та заявою про виплату страхового відшкодування від 23.08.2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого , пошкодженого внаслідок ДТП склала 7113 грн. 74 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: звіту №34495/16 від 08.07.2016 ; наказу № 7290 від 22.09.2016 року та довідки № 1 від 16.09.2016. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів , послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 8413, 74 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 7113,43 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7290 р. від 26.09.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1300 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 34495 від 20.09.2016. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в межах заявлених позовних вимог , а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved