Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 15травня 2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 08 листопада 2003 року вони перебувають у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Нормальні сімейні відносини у них не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння. У грудні 2019 року їхні з чоловіком ( [PERSON] ) сімейні відносини суттєво погіршилися. Вони більше не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне домашнє господарство. У них з відповідачем [PERSON] відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить позивача інтересам, примирення між ними є неможливим, з січня 2018 року подружні стосунки припинені остаточно. Просить шлюб розірватита залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Крім того зазначила, що подружні стосунки припинені з січня 2018 року. Відповідач[PERSON] проти позову не заперечив, зазначив, що подружні стосунки припинені з січня 2018 року. Просив позов задовольнити. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, заслухавши пояснення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб у Відділі РАГС Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області 08 січня 2009 року, актовий запис №163,від сумісного життя дітей не мають, з січня 2018 року подружні стосунки припинені остаточно. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сім`ї виник стійкий конфлікт, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 840,80 грн., судового збору.

Outcome: approved