Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач 14.09.2018 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.10.2014 р. по 01.08.2018 р. надав відповідачу комунальні послуги у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 13418,48 грн., вартість яких не сплачена на суму 9951,23 грн. П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 9951,23 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 21.09.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 17.10.2018 р. 17.10.2018 р. розгляд справи було відкладено на 21.11.2018 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. 21.11.2018 р. розгляд справи було відкладено на 19.12.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. 19.12.2018 р. розгляд справи було відкладено на 29.01.2019 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач у період з 01.10.2014 р. по 01.08.2018 р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], вартість яких не сплачена на суму 9951,23 грн.. Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.10.2014 р. по 01.08.2018 р., договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 13.02.2010 р. Згідно ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин в сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В п.5 ч.3 ст.20 згаданого Закону передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. Між Концерном «МТМ» та [PERSON] 13.02.2010 р. укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, в п.9 якого передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, оплата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ» законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved