Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач 26 березня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-4). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007-143, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 24 300,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 17,0% річних, строком користування до 27.07.2012 року. Але, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим, станом на 07.02.2014 року має заборгованість в сумі 62 469,34 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.02.2014 року становить 543 983,01 грн., з якої: - заборгованість за кредитом - 20 270,36 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом - 24 856,81 доларів США, - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 17 342,17 доларів США.; Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки № 2007/143 та № 2007/143-2 укладеними 27.07.2007 року між позивачем та [PERSON] та [PERSON]. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд солідарно стягнути із [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 2007-143 від 27 липня 2007 року в сумі 62 469,34 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.02.2014 року становить 543 983,01 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04.04.2014 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено (а.с.41). Заочним рішенням суду від 02 червня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено в повному обсязі (а.с.101-104). Не погодившись із заочним рішенням, співвідповідачі [PERSON], [PERSON], ридали до суду заяву про перегляд заочного рішення суду від 02.06.2014 року (а.с.108-113). Ухвалою суду від 08 серпня 2014 року заочне рішення суду від 02.06.2014 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду (а.с.126). Представник позивача за довіреністю - Стриженко Ю.О., в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.141). Співвідповідачі в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилали. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилом, встановленим ст.509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007-143, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 24 300,00 доларів США, строком користування до 27.07.2012 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 17,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13-20). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 27 липня 2007 року між позивачем та [PERSON], а також [PERSON] було укладено договори поруки №2007/143, №2007/143-2 (а.с.22,23). Відповідно до умов договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У свою чергу [PERSON] порушила умови укладеного кредитного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами договору, у зв'язку з чим станом на 07 лютого 2014 року має заборгованість в сумі 62 469,34 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07.02.2014 року становить 543 983,01 грн., з якої: - заборгованість за кредитом - 20 270,36 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом - 24 856,81 доларів США, - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 17 342,17 доларів США (а.с.6-8). Про наявність заборгованості за кредитним договором № 2007-143 від 27.07.2007 року перед банком співвідповідачі повідомлялись повідомленням №30.1.0.0/2-RQ0 від 04.03.2014 року, із вимогою погасити наявну заборгованість по кредитному договору (а.с.10). Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання. Згідно статті 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 553 ЦПК України,за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька. Відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Оскільки свої договірні зобов'язання позичальник за кредитним договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, тому заборгованість у сумі 543 983,01 грн. необхідно стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача. Також, на підставі ст.. 88 ЦПК України, в рівних частках з співвідповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати у сумі 3 654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved