Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.08.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 13.10.2012 року в с. Яблучне Великописарівського району Сумської області за місцем постійного проживання померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (паю) площею 3, 52 умовних кадастрових гектарів, розташованої в межах території Яблучненської сільської ради, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], померлої 31.03.1996 року у віці 91 рік в с. Яблучне Великописарівського району Сумської області. Він є спадкоємцем за законом першої черги як рідний син, спадщину прийняв шляхом спільного проживання з померлою на день її смерті та оформленням частини спадщини у нотаріальному порядку. Проте оформити земельну частку /пай/ після смерті баби він не має можливості, так як втрачений оригінал сертифіката на право на земельну частку пай/, а також відсутнє свідоцтво про народження матері, відновити його теж неможливо, в результаті чого він не може підтвердити свої родинні стосунки з померлою [PERSON] Тому прохає встановити факт родинних стосунків з померлою та визнати право власності за ним на дане майно у судовому порядку. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.8/, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання надали письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі /а.с.31, 32 /. Суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача та третьої особи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 жовтня 2012 року в с. Яблучне Великописарівського району Сумської області у віці 70 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.7/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 3,52 в умовних кадастрових гектарах для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території Яблучненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, яка належить померлій 31.03.1996 року [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0175778, зареєстрованого за № 778 від 27.02.1997 року, вартість земельної ділянки складає 10 986,69 гривні /а.с.11, 15/. Оригінал сертифікату на право на земельну частку /пай/ СМ № 0175778, на імя [PERSON], втрачений, про що зроблене відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.21-22/. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як рідний син після смерті [PERSON], родинні стосунки підтверджені /а.с.16-17/. Позивач спадщину прийняв шляхом спільного проживання та реєстрації з померлою за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджено відповідною довідкою сільської ради /а.с.20/, а також звернення до нотаріальної контори та оформлення частини спадщини /а.с.12-14/. Як слідує із свідоцтва про одруження, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] і [PERSON], [INFO], уродженка с. Яблучне Великописарівського району Сумської області 06.10.1961 року зареєстрували шлюб в Яблучненській сільській ради Великописарівського району Сумської області, після чого подружжю присвоєно прізвище [PERSON] /а.с.16/. Відповідно довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану книги реєстрації актів цивільного стану про народження по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського РУЮ Сумської області за 1940-1942 рік не збереглися, тому даних про народження [PERSON], [INFO] не має /а.с.18/. Відповідно до довідки Яблучненської сільської ради на день смерті [PERSON] 31.03.1996 року з нею проживали та були зареєстровані в одному житловому будинку по вул. Харківській, № 8 в с. Яблучне Великописаівського району її донька [PERSON], [INFO] та онук [PERSON], [INFO]; заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.19/. Свідки в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] кожен окремо підтвердили, що знали [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON] з дитинства, жили на одному хуторі Майське Яблучненської сільської ради, її матірю була [PERSON], батько не повернувся з війни. Вона була єдиною дитиною. Коли вийшла заміж переїхала в с. Яблучне, мати проживала з нею, де і померла у 1996 році. Тому позивач є рідним онуком [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних стосунків між фізичними особами. В судовому засіданні доведений факт, що померла 31.03.1996 року [PERSON] є рідною матірю померлої 13.10.2012 року [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], тобто рідною бабою позивача. Без встановлення даного юридичного факту позивач не має можливості оформити свої спадкові права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 13.10.2012 року, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв в порядку ч. 3 ст. 168 ЦК України. Спадщина, яку його мати прийняла після смерті своєї матері [PERSON], до цього часу не оформлена через відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки та оригіналу правоустановчого документу на земельну частку (пай). Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved