Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 січня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнення судового збору. Обґрунтовувала позов тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був між ними розірваний у 2011 році. Від шлюбу 30 серпня 2003 року у них народилася дочка [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі, вони проживали у будинку її батька [PERSON] за адресою: село Засулля, вулиця Наливайка, будинок №68, Лубенського району Полтавської області. Після розірвання шлюбу вона з дочкою залишилися проживати у цьому будинку. Фактично шлюбні відносини у них з відповідачем припинилися у 2009 році, коли відповідач покинув їх родину та почав проживати з іншою жінкою. З цього часу відповідач перестав спілкуватися з нею та їх спільною дочкою, надавати матеріальне утримання на дочку [PERSON]. Починаючи з вказаного періоду відповідач, як батько дитини, жодного з покладених законом на батьків обовязків не виконує, не приймає будь-якої участі у вихованні дочки. Життям дочки [PERSON] не цікавиться, не відвідує її, не зустрічається з нею, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні, не цікавиться здоровям дитини, успіхами у навчанні. Самостійно надавати матеріальну допомогу відповідач також відмовився, через що вона була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON]. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з [PERSON] були стягнуті аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист №2-291/2011, який знаходиться на примусовому виконанні в Кременчуцькому районному відділі ГТУЮ у Полтавській області Відповідно до довідки-розрахунку за період з 01 лютого 2015 року по 28 грудня 2016 року відповідач аліменти взагалі не сплачував і станом на 28 грудня 2016 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 21 105,25 гривень. На даний час вона з дочкою зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 21 листопада 2016 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №309 від 21 грудня 2016 року, житлові умови за адресою: село Засулля, вулиця Наливайка, будинок №68, Лубенського району Полтавської області, знаходяться в задовільному стані та придатні для проживання. В будинку створені усі умови для гармонійного та комфортного розвитку дочки, її проживання та навчання. З часу розірвання шлюбу і по даний час відповідач достовірно знаючи де проживає його дочка, жодного разу не проявив бажання побачитися з нею, провідати, піклуватися та підтримувати її, організувати дочці оздоровлення, освіту. Будь-яким іншим чином, в тому числі продуктами харчування, придбанням одягу, взуття, канцтоварів, відповідач жодного разу не допомагав. У вихованні, матеріальному забезпеченні, духовному та фізичному розвитку дочки участі не приймає. Всі питання щодо виховання та матеріального утримання дочки [PERSON] вона вирішує самостійно. Її дочка навчається у 8-Б класі Засульської гімназії, що підтверджується довідкою від 21 листопада 2016 року. Згідно вказаної довідки, батько дитини участі у її вихованні не приймає, виховує дитину мати. За період навчання учениці батько жодного разу не приходив до школи, не спілкувався з дочкою, не цікавився її навчальними досягненнями, не брав участі у батьківських зборах. Дані факти у своїй сукупності свідчать про не виконання відповідачем батьківських обовязків щодо виховання дочки. Вважає, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню дочки, а це принижує гідність дитини і в подальшому може призвести до негативних наслідків. Вона неодноразово намагалася вплинути на відповідача, але позитивних результатів це не дало. 29 грудня 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було винесено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. 18 травня 2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на Дзюба. Оскільки відповідач [PERSON] не бажає виконувати свої батьківські обовязки, тому вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в їх обґрунтування пояснили так, як викладено вище в описовій частині рішення. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та вважала за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, викладені у позовній заяві факти не оспорює, не має можливості приймати участі у житті дочки та у її вихованні, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON] та просив розглянути справу без його участі (а.с.28). Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, думку дитини [PERSON] при вирішенні питань, що стосуються її життя, яка повідомила, що батько з нею не спілкується тривалий час, не цікавиться її життям вже сім років, висловила свою згоду на позбавлення батька [PERSON] батьківських прав, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено та не заперечується сторонами, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого 30 серпня 2003 року у них народилася дочка [PERSON] (а.с.9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 12 квітня 2011 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). Згідно довідки-розрахунку Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області станом на 28 грудня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментах в сумі 21 105 гривень 25 копійок (а.с.13). Довідкою Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 21 листопада 2016 року підтверджується, що [PERSON], яка мешкає за адресою: село Засулля, вулиця Наливайка, будинок №68, Лубенського району Полтавської області, має такий склад сімї: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], чоловіка [PERSON], [INFO] (а.с.10). Довідкою Засульської гімназії Лубенської районної ради Полтавської області підтверджується, що у вихованні [PERSON], учениці [INFO], батько не приймає участі. Виховує дитину мати. За період навчання учениці батько жодного разу не приходив до школи, не спілкувався з дочкою, не цікавився її навчальними досягненнями, не брав участі у батьківських зборах (а.с.12). Відповідач [PERSON], маючи малолітню дочку [PERSON], ухиляється від виконання покладених на нього статтею 12 Закону України Про охорону дитинства та статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини. Орган опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дочки [PERSON], [INFO] (а.с.31). Згідно частин 2,3 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оскільки судом повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано, що відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачем тривалий час (понад сім років) не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї малолітньої дочки [PERSON], не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересів до її внутрішнього світу, самоусунувся від покладених на нього законом батьківських обов'язків, не сплачує аліменти, у звязку з чим допустив заборгованість, чого відповідач не заперечував, суд постановляє рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON]. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції позивач [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 640 гривень (а.с.1), ці витрати суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача. . На підставі викладеного,

Outcome: approved