Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] ([INFO]. , [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він та [PERSON] 21 липня 2016 року зареєстрував шлюб у відділі РАЦС по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 258. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2017 р.н. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому грунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина, що негативно впливає на його психічний стан. На даний момент спільне господарство вони не ведуть, оскільки, з березня 2019 року проживають окремо. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе, а тому, просить суд строку на примирення не надавати. Майнового спору між ними немає. Згоду про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] 13 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі. Також, вказав. Що позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі. Вказала, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Також, зазначила, що з позивачем вони не проживають як подружжя з травня 2019 року та після розірвання шлюбу просить їй залишити прізвище дошлюбне - [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 21 липня 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Соснівському районному у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис № 258. Відповідно до Свідоцтва про народження (Серії [NUMBER] ) сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записано відповідача. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved