Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач 30.06.2016 року звернулася в суд з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2012 року між нею та відповідачем укладено попередній договір (завдатку) про купівлю-продаж об'єкта нерухомості. Згідно умов вказаного договору продавець [PERSON] продає покупцеві [PERSON] земельну ділянку площею 0,3283 га в с. Новосілки, Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер [NUMBER] за ціною 160 000,00 гривень, що еквівалентно 20 000,00 доларів США. Укладення основного договору купівлі-продажу об'єкта і його нотаріальне посвідчення повинно відбутися 01.03.2013 року. Позивач стверджує, що всупереч наведеним умовам договору [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань, зокрема у визначений попереднім договором строк до 01.03.2016 року не вчинив жодних дій на виконання попереднього договору. У зв'язку з чим, з вини відповідача не відбулося укладення основного договору купівлі-продажу. Пунктом 15 попереднього договору передбачено, що у випадку відмови чи ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об'єкта продажу на умовах цього договору, з його вини, продавець зобов'язаний повернути покупцю подвійну суму завдатку в одноденний термін з моменту відмови від укладення договору купівлі-продажу чи спливу терміну, передбаченого п.3 Договору. Оскільки позивач сплатила відповідачу завдаток в розмірі 16 000,00 гривень, що еквівалентно 2000,00 доларів США, вона просить стягнути з відповідача вказану суму завдатку в подвійному розмірі, що становить 4000,00 доларів США з врахуванням інфляційних виплат. На підставі наведеного позивач вважає позовні вимоги підставними та просить їх задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав вказаних у позовній заяві та просить такі задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, з врахуванням вимог цивільного судочинства, суд вважає, що позов слід задовольнити частково в силу наступного. Судом встановлено, що 02.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір (завдатку) про купівлю-продаж об'єкта нерухомості. Пунктами 1, 3, 23 попереднього договору визначено, сторони домовились, що продавець [PERSON] продає покупцеві [PERSON] земельну ділянку площею 0,3283 га, яка знаходиться в с. Новосілки, Пустомитівського району львівської області і належить продавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Управлінням Держкомзему у Пустомитівсьокму районі Львівської області, кадастровий номер [NUMBER], за ціною 160 000,00 гривень (сто шістдесят тисяч), що еквівалентно 20 000,00 (двадцять тисяч) доларів США. Укладення основного договору купівлі-продажу об'єкта і його нотаріальне посвідчення повинно відбутися 01.03.2013 року за адресою по домовленості. Право власності на об'єкт продажу переходить до покупця з моменту реєстрації договору купівлі-продажу в органах земельного кадастру. Сторони домовились, що продавець зобов'язується змінити цільове призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства під призначення будівництво та обслуговування житлового будинку за термін 7 місяців, до першого березня 2013 року. Пізніше підготувати всі документи, які вимагає нотаріус для переоформлення даної земельної ділянки. Згідно п. 12, 13 попереднього договору сторони дійшли згоди, що в підтвердження факту укладення договору купівлі-продажу об'єкту продажу та в забезпечення його виконання, покупець передає продавцю в рахунок належного за цим договором платежу, як завдаток грошову суму в розмірі 16 000,00 (шістнадцять тисяч) гривень, що еквівалентно 2000,00 (дві тисячі) доларів США згідно курсу НБУ. Завдаток передається продавцю в момент підписання цього договору. Пунктом 15 попереднього договору передбачено, у випадку відмови чи ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу об'єкту продажу на умовах цього договору чи невиконання )порушення виконання) умов цього договору з його вини, відповідно до чинного законодавства України продавець зобов'язаний повернути покупцю суму завдатку в одноденний термін з моменту від мови від укладення договору купівлі-продажу чи спливу терміну передбаченого п.3 договору. На виконання наведених умов договору позивач сплатила відповідачу завдаток в розмірі 16 000,00 гривень, що еквівалентно 2000,00 доларів США, що підтверджується фактом підписання попереднього договору від 02.08.2012 року. Всупереч умовам попереднього договору [PERSON] не виконав жодного із в'язати на себе зобов'язань за попереднім договором, зокрема в погоджений строк до 01.03.2016 року не вчинив жодних дій для зміни цільового призначення земельної ділянки, яка є об'єктом продажу, та не підготував інших документів необхідних для оформлення основного договору купівлі-продажу, що унеможливлює укладення такого. Частино .2 ст.635 ЦК України визначено, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи викладене, та поведінку відповідача, який порушуючи умови попереднього договору, без об'єктивний на не причин, в строк до 01.03.2013 року не вчинив жодних дій спрямованих на виконання своїх зобов'язань щодо укладення основного договору купівлі продажу на умовах встановлених попереднім договором, та надалі ухиляється від укладення такого, суд приходить до висновку, що заявлений позов в частині стягнення з відповідача подвійної суми завдатку, відповідно до п.12 попереднього договору, а саме 4000,00 доларів США є підставним. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір суми не встановлений договором або законом. Разом з тим, як передбачено нормами Закону України від 3 липня 1991 року за № 1282 - ХІІ «Про індексацію грошових коштів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом попереднього договору, індексації не підлягає (рішення Верховного суду України від 28.03.2012 року у справі № 6 - 36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням інфляційних виплат поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Зважаючи на зазначене, оскільки сума завдатку, яка передбачена попереднім договором, визначена у еквіваленті в іноземній валюті, а саме в доларах США, позов в частині стягнення з відповідача подвійної суми завдатку з врахуванням інфляційних виплат до задоволення не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved