Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Виконачого комітету Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення її піклувальником над неповнолітнім [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що донька позивачки [PERSON] , [INFO] , не перебуваючи в шлюбі, [INFO] народила дитину - [PERSON] . Відомості про батька дитини були вписані до свідоцтва про народження в порядку, встановленому ч. 1 ст. 135 СК України Позивач зазначає, що відповідачка, яка народила дитину у неповнолітньому віці, з самого часу народження відмовлялася брати участь у вихованні та забезпеченні своєї дитини, постійно змінюючи місце роботи та проживання, фактично залишила дитину на матеріальне утримання позивачки, яка несла всі витрати та клопоти з питань утримання та виховання дитини. Вказує, що постійно дитина проживає саме з позивачкою, а відповідачка [PERSON] з травня 2014 року взагалі проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених на неї обов`язків законодавством України не виконувала: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі в виховані сина [PERSON] . На теперішній час взагалі невідомо фактичне місце проживання відповідачки, яка на зв`язок із позивачем не виходить, від будь-яких контактів з дитиною уникає. Посилаючись на вищевикладене, розцінюючи всі вказані факти як навмисне ухилення від виконання обов`язків по утриманню та вихованню дитини матір`ю, свідоме нехтування нею своїми материнськими обов`язками, позивачка, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та призначити позивачку [PERSON] піклувальником відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судовому засіданні присутньою не була, просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце його проведення була повідомлена у встановленому порядку. Причини неявки в судове засідання не повідомила, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без її участі не зверталася, клопотань про відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виконачого комітету Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області в судовому засіданні присутнім не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав мотивований висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та заяву з проханням розглядати справу без його участі, заперечень по суті позову не має. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 08 серпня 2003 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 46, відповідачка [PERSON] зазначена матір`ю дитини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 14 березня 2014 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 51, відповідачка [PERSON] є матір`ю відповідачки. Згідно довідки від 25 вересня 2017 року № 130 неповнолітній син відповідачки [PERSON] навчається в 9-му класі КЗ «Вільхівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Станично-Луганського району Луганської області» та вихованням дитини займається виключно бабуся учня - [PERSON] . Згідно довідки, виданої Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області від 21 серпня 2017 року № 3390, позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] спільно з неповнолітнім онуком - [PERSON] , [INFO] та з матір`ю - [PERSON] , 1945 року народження. Зі змісту акту від 27 вересня 2017 року обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки [PERSON] , складеного депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області [PERSON], неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , виховується нею, та перебуває на її повному утриманні, мати неповнолітнього [PERSON] з родиною не проживає, з 2014 року стосунків з її членами не підтримує, участі в вихованні та утриманні сина не приймає. Як вбачається із довідки від 28 серпня 2017 року № 492 позивачка по справі [PERSON] неодноразово зверталася до Філії «Вільхівська сільська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» КЗ «Станично-Луганський РПМСД» у зв`язку із захворюванням [PERSON] , 2003 року народження для надання медичної допомоги. Згідно характеристики, виданої депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області [PERSON], позивачка [PERSON] , характеризується позитивно, займається одноособово вихованням та матеріально утримує свого онука - [PERSON] , якого народила та покинула на її виховання її донька [PERSON] , котра з родиною не мешкає та не підтримує контактів з 2014 року. Згідно психолого-педагогічної характеристики неповнолітній [PERSON] , навчається в КЗ «Валуйська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Станично-Луганського району Луганської області». Дитина зарекомендувала себе як старанний та дисциплінований учень, навчальні досягнення має середньому рівні, до виконання навчальних завдань та громадських доручень ставиться дбайливо. Всіма організаційними питаннями щодо навчання та виховання дитини займається бабуся - [PERSON] . Зі змісту характеристики, наданої депутатом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області [PERSON] , відповідачка [PERSON] у неповнолітньому віці народила дитину - [PERSON] ,який одразу фактично нею був залишений під повну опіку її матері - [PERSON] . Сама [PERSON] під приводом пошуків роботи з 2014 року фактично покинула родину, участі в матеріальному утриманні та вихованні свого сина не приймає, на думку депутата заслуговує на позбавлення її батьківських прав стосовно сина - [PERSON] . З мотивованого висновку органу опіки та піклування Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 31 серпня 2017 року № 526 вбачається обґрунтовано доцільним позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з мотивів повного ігнорування нею батьківських обов`язків з утримання та виховання дитини, про що свідчить те, що остання зв`язків з дитиною не підтримує, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається, та взагалі її фактичне місце знаходження на теперішній час не відоме. Згідно рішення від 31 серпня 2017 № 60 Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається обґрунтовано доцільним позбавлення в судовому порядку батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з мотивів повного ігнорування нею батьківських обов`язків з утримання та виховання дитини. Прийнято рішення подати позов до суду про позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи спір, видається зазначити наступне. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Згідно положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відподіно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача [PERSON] до власної дитини [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно дитини та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку доказам по справі в частині позовних вимог щодо призначення позивача [PERSON] піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. Згідно положень ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Стаття 244 СК України передбачає, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Ці вимоги синхронізуються з положеннями ч.4 ст. 60 ЦК України, які визначають, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно до ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», до основних завдань служб у справах дітей відноситься забезпечення додержання законодавства щодо встановлення опіки і піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, їх усиновлення, застосування інших передбачених законодавством форм влаштування дітей Отже, оцінюючи наявні докази в контексті вимог перелічених норм Сімейного та Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині призначення піклувальником позивачки над неповнолітнім [PERSON] , оскільки до суду не надано мотивованого висновку (подання) органу опіки та піклування про встановлення піклування на вказаною дитиною та доцільність призначення піклувальником позивачки. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial