Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.08.2015 року звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що він на підставі довіреності від 01 серпня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області [PERSON] у реєстрі за №1756, отримав право на розпорядження автомобілем NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER]. Він сплатив власнику автомобіля [PERSON] 8000 дол. США, про що той склав розписку та нотаріально посвідчив свою заяву про те, що не заперечує проти визнання права власності на автомобіль за позивачем. Оскільки він є інвалідом 2 групи, з обєктивних причин він своєчасно не провів перереєстрацію автомобіля на своє імя. 7 липня 2015 року державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ складено [PERSON] опису й арешту майна, яким описано та накладено арешт (заборонено відчужувати) автомобіль NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER]. Вважає, що він законно придбав зазначений автомобіль у [PERSON], а тому є його власником. Просить суд скасувати арешт (заборону відчуження) автомобіля NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER] та визнати за ним право власності на зазначений автомобіль. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, підтвердив викладені у позовній заяві обставини та додав, що він є інвалідом 2 групи, у 2011р. йому необхідні були кошти на проведення операції і тому він вирішив продати належний йому автомобіль марки Volvo та для своїх потреб придбати за 8000дол.США у [PERSON] більш дешевший автомобіль NISSAN MAXIMA 2.0 V6. Під час вилучення автомобіля 7 липня 2015 року йому стало відомо, що триває процедура виконання рішення суду. Саме він, а ні [PERSON] є власником автомобіля, так як придбав його за довіреністю. Переоформити автомобіль на своє імя він не встиг з поважної причини - у звязку з браком часу. Просив суд задовольнити вимоги. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги, просив їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, та надавши їм оцінку в їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає відмові з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довіреності, посвідченої 1 серпня 2011 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] у реєстрі 1756, [PERSON] довірив та уповноважив [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси щодо зняття з обліку та реєстрації органах ДАІ та розпорядження (продажу, обміну) належного йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВОС 063730 автомобіль марки NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований в МРЕВ ДАІ м.Кременець, 18.03.2009 року. Довіреність видана строком на 3 роки та терміном дії до першого серпня 2014 року, з правом передоручення повноважень третім особам. Позивач підтвердив у судовому засіданні, що не здійснив перереєстрацію спірного автомобіля на своє імя. За актом опису й арешту майна від 7.07.2015 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Залізничного відділу Львівського Міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №755/10443/13ц, виданого 20.06.2013 року Дніпровським районним судом м.Києва описано майно автомобіль марки NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER], та накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним : заборонено відчужувати. З заяви [PERSON], посвідченої 21 липня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у реєстрі 889, вбачається, що [PERSON] не заперечує проти визнання права власності на автомобіль марки NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER] за [PERSON] у випадку розгляду справи у суді. Згідно копії розписки від 21.07.2015 року [PERSON] 1 серпня 2011 року отримав від позивача [PERSON] гроші у розмірі 8000дол.США за автомобіль марки NISSAN MAXIMA 2.0 V6, державний номерний знак [NUMBER], якій належав йому на праві власності. Згідно вимог ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Довіреність не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль. Повноваження, яке виникає в представника за довіреністю, не порушує його майнових або особистих немайнових прав. Відповідно до ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, може в будь який час її скасувати. Припинення повноважень представника відбувається внаслідок одностороннього волевиявлення представлюваного. Таким чином, отримання довіреності на розпорядження автомобілем не є договором купівлі - продажу та не надає підстав для визнання права власності на автомобіль. Позивачем на підставу своїх вимог не надано доказів, що були здійснені дії, передбачені відповідно до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, «Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200. Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за відповідачем [PERSON], що ніким не оспорюється. Заява від позивача та [PERSON] про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався. Тому суд не бере до уваги надану власником автомобіля [PERSON] у 2015 р. після накладання заборони відчуження розписку та посвідчену нотаріусом заяву про визнання ним саме позивача власником спірного автомобіля. Питання зняття арешту спірного автомобіля не може бути предметом розгляду у суді разом з питанням визнання права власності, оскільки ці вимоги до ВДВС стосуються питання виконання рішення суду у разі задоволення вимоги про визнання права власності. Таким чином, у задоволенні вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed