Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого дії на підставі довіреності [PERSON], звернувся до суду з позовом до Красноармійської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, про що свідчить державний акт серії ДН № 123343. реєстр. № 02785 від 16.03.2000р., а також жилого будинку [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.08.2002 року. Спадкоємцями першої черги за законом є він - [PERSON] та його сестра - [PERSON], [INFO] Про те, претендує його сестра на вищевказане спадкове майно чи ні йому не відомо, так як між ними склались неприязні відносини і сторони не спілкуються. Для отримання спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області. Але нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії , оскільки він не надав правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке належало його матері. Звернутись до обласного архіву за наданням інформації на цей час неможливо у зв'язку з проведенням АТО. Тому він звернувся до суду з заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], а саме на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що належав матері на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області 07.08.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-753 та на земельну ділянку за вищевказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача Красноармійської міської ради Донецької області до суду не з'явився, про день та час слухання повідомлений належним чином.(а.с.41) Третя особа [PERSON] до суду не з'явилась, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, з якою вбачається, що вона заперечує проти позову(а.с.36). Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS].(а.с.4,7). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з жилого будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2002 року., посвідченого державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори, але не зареєстрованого на той час в Красноармійському бюро технічної інвентаризації(а.с.11) та копією технічного паспорту на зазначений будинок, з якого вбачається, що станом на 27 червня 2013 року загальна площа будинку складає 66,7кв.м, житлова 41,6 кв. м. Самовільно добудовано в 2003 році 2 сараї, навіс, літній душ, прибудова а 2-1(а.с.23-25). Спадкоємцями першої черги за законом, згідно ст.1261 ЦК України є позивач [PERSON] та третя особа по справі - донька спадкодавця [PERSON]. Із матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті його матері [PERSON], але нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач не надав правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке належало його матері. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 7 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво( ч. 1 ст. 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником(користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво(ч. 6 ст. 376 ЦК). Згідно з п.8 Пленуму, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом , то у разі смерті забудовника до завершення будівництва( до введення в експлуатацію) його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Оскільки судом встановлено, що спадковий будинок було добудовано і належним чином не оформлено зазначені зміни в розмірі житлового будинку та господарських будівель, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Щодо земельної ділянки, то позивачем не надано суду жодного доказу того, що земельна ділянка, виділена для обслуговування житлового будинку, на законних підставах належала спадкодавцю, оскільки в свідоцтві про право на спадщину за законом від 07.08.2002 року, за яким право власності на будинок перейшло до [PERSON], земельна ділянка не значиться. Надана суду копія Державного акту на право приватної власності на землю від 16 березня 2000 року на ім'я [PERSON] посвідчує право власності на цю землю іншої особи і не може бути доказом того, що земельна ділянка на законних підставах належала спадкодавцю [PERSON]. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити. При цьому, судом враховується також позиція третьої особи [PERSON], яка є також спадкоємцем першої черги за законом і претендує на спадкове майно і доказів того, що вона не прийняла спадщину суду не надано.

Outcome: dismissed