Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] в заяві до суду просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], а також визнати за її малолітньою дочкою [PERSON] [PERSON]»янівною, [INFO], в інтересах якої вона виступає, право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON]»яна Івановича, який помер 16 листопада 2012 року покликаючись на те, що 12 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і від спільного подружнього життя у них народилася дочка. Разом з чоловіком, вони вирішили придбати квартиру і 06 листопада 2012 року, на підставі договору купівлі-продажу квартири, її чоловіком [PERSON], як покупцем, було придбано квартиру [ADDRESS], продавцем якої виступив відповідач [PERSON] Відповідно до вказаного договору, частину коштів продавець отримав від покупця до моменту підписання договору купівлі-продажу квартири, а кошти в сумі 108000 гривень, сплачувалися покупцем протягом одного дня з моменту підписання цього договору, за рахунок кредитних коштів, наданих йому згідно договору про іпотечний кредит №1217 від 06 листопада 2012 року, що був укладений між покупцем та ПАТ «Державний ощадний банк України». Гроші за придбану квартиру були продавцю повністю сплачені. Крім цього, 06 листопада 2012 року, було також укладено договір іпотеки між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] та договір поруки. укладений між нею, [PERSON] та названим банком. При підписанні названих договорів нею було дано згоду на їх укладення, оскільки квартира фактично куплялася подружжям, тобто нею і чоловіком. 16 листопада 2012 року її чоловік [PERSON]»ян Іванович, помер. Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина на майно покійного, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS], так як дана квартира являється спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч.4 ст.1268 Цивільного кодексу України, малолітня особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно ч.4 ст.1269 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої особи, подають її батьки. Враховуючи наведене, у встановлений законом строк, нею, в інтересах малолітньої дочки [PERSON] [PERSON]»янівни, до Новояворівської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини, де і заведена спадкова справа. Інші спадкоємці першої черги за законом: батько та мати покійного чоловіка і вона, як дружина покійного, відмовилися від своїх часток спадкового майна, а тому єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно чоловіка є дочка - [PERSON] [PERSON]»янівна. Власником іншої 1/2 частини квартири [ADDRESS], є вона з таких підстав. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хворобою, тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини 3 статті 61 Сімейного Кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то майно, яке було одержано за цим договором, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 1 статті 65 Сімейного Кодексу України передбачає, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Саме по цій причині, вона надавала згоду на укладення договорів, які підписував чоловік. Згідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тому на підставі наведеного, вона має право на 1/2 частину придбаної квартири по згаданій адресі. Проте, згідно п.14 договору купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2012 року, право власності переходить до покупця з моменту державної реєстрації цього договору. Так як смерть чоловіка настала через 10 днів, після підписання ним договору купівлі-продажу квартири, він не встиг зареєструвати право власності на придбану квартиру в органах реєстрації у ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Згідно довідки за №757, виданої ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», квартира [ADDRESS], станом на 31 грудня 2012 року, на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON]. В зв»язку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів, що безспірно підтверджують належність на праві власності спадкового майна - квартири [ADDRESS] за спадкодавцем [PERSON]»яном Івановичем, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з роз»ясненням звернутися до суду з позовом про визнання права власності на квартиру. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, у зв»язку із смертю чоловіка, який був позичальником по договору про іпотечний кредит від 06 листопада 2012 року, ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Новояворівської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємця, який прийме спадщину після смерті [PERSON], оскільки за ним рахується борг в розмірі 108000 гривень. На сьогоднішній день, названий борг повністю погашений за рахунок СК «ТАС», в якій було застраховано життя її покійного чоловіка. Жодної заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України», немає. До суду позивач [PERSON] подала письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі і просить також слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] теж подав суду письмову заяву в якій визнає позовні вимоги позивача [PERSON]С, не заперечує про їх задоволення і просить справу слухати у його відсутності. Представник третьої особи реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області в судове засіданні не з»явився, направивши до суду письмове клопотання про розгляд справи у їхній відсутності з прийняттям законного рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Копія паспорта громадянина України підтверджує, що позивач [PERSON] народилася 20 грудня 1984 року в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON]»ян Іванович, який народився 04 жовтня 1985 року в місті Золочів Львівської області і [PERSON], яка народилася 20 грудня 1984 року в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, зареєстрували шлюб 12 вересня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, зроблено відповідний актовий запис за №179. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] [PERSON]»янівна народилася 25 грудня 2011 року в місті Львові, про що у виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, зроблено відповідний актовий запис за №9. В судовому засіданні встановлено і підтверджено документально, що позивач [PERSON] зареєстрована і проживає в місті Новояворівську по вулиці 50-річчя УПА, 3/66 Яворівського району Львівської області. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області, продавець [PERSON] передав, а покупець [PERSON]»ян Іванович прийняв у власність квартиру №59 в будинку №10, що по вулиці Січових Стрільців в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, загальною площею 51,5 кв.м. Згідно договору про іпотечний кредит №1217 від 06 листопада 2012 року, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надає [PERSON]»яну Івановичу грошові кошти в сумі 108000 гривень на 240 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 листопада 2032 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17,5% річних, на придбання квартири за договором купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2012 року. Згідно іпотечного договору від 06 листопада 2012 року, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», як іпотекодержатель, приймає в іпотеку, а [PERSON]»ян Іванович, як іпотекодавець, передає в іпотеку, двохкімнатну квартиру №59 в будинку №10, що по вулиці Січових Стрільців в місті Новояворівську Яворівського району Львівської області, загальною площею 51,5 кв.м. Згідно договору поруки за №1217/1від 06 листопада 2012 року, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», як кредитор, [PERSON], як поручитель та [PERSON]»ян Іванович, як боржник, досягли згоди щодо зобов»язання відповідати перед кредитором по зобов»язаннях боржника про іпотечний кредит №1217 від 06 листопада 2012 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON]»ян Іванович помер 16 листопада 2912 року в селі Ямельня Яворівського району Львівської області, про що у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, зроблено відповідний актовий запис за №134. З претензії Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за №25 від 21 січня 2013 року на ім»я державного нотаріуса Новояворівської нотаріальної контори Львівської області вбачається, що Банк є кредитором спадкодавця [PERSON]»яна Івановича і на суму 108000 гривень заявляє претензії спадкоємцям. Як вбачається з довідки Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за №62 від 06 лютого 2014 року, на ім»я [PERSON]»яна Івановича заборгованості по кредиту та відсотках немає. Із письмових нотаріально посвідчених заяв [PERSON], [PERSON] вбачається, що вони відмовляються від спадщини після смерті сина [PERSON]»яна Івановича, який помер 16 листопада 2012 року і на оформлення своїх спадкових прав не претендують. З письмової нотаріально посвідченої заяви та [PERSON] вбачається, що вона відмовляється від оформлення спадкових прав, належних їй за законом, після смерті чоловіка [PERSON]»яна Івановича, який помер 16 листопада 2012 року в користь дочки [PERSON] [PERSON]»янівни, [INFO]. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що так як за час шлюбу, за кошти подружжя, [PERSON]»ян Іванович, в інтересах сім»ї, придбав квартиру [ADDRESS], яка є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя і належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, і відповідно до вимог закону, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому за позивачем [PERSON] слід визнати право особистої власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Також за [PERSON] [PERSON]»янівною, [INFO], як спадкоємцем першої черги за законом, слід визнати право особистої власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті її батька [PERSON]»яна Івановича, який помер 16 листопада 2012 року.

Outcome: approved