Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач 15.01.2014 року звернулася до суду з позовною заявою та просила розірвати шлюб укладений 23.12.1999 року між нею та відповідачем по справі, зареєстрований виконкомом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 23, від якого неповнолітніх дітей не має. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 23.12.1999 року, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 23. Від шлюбу спільних дітей сторони по справі не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося так як в сім»ї не було порозуміння та поваги один до одного. На початку 2003 року відносини сторін стали псуватися, почалися сварки, сторони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань. Відповідач перестав поважати позивача як особистість, не рахувався з її бажаннями. З березня 2003 року їх стосунки з відповідачем остаточно погіршились, він перестав зовсім звертати увагу на позивача. В той час вона повідомила відповідача [PERSON], що подальше їх спільне життя неможливе і позивач змушена буде розірвати шлюб. На даний час вже в продовж десяти років позивач [PERSON] проживає з іншим чоловіком, з яким перебуває у цивільному шлюбі, та від якого на даний час вагітна, а факт одруження з відповідачем не дає позивачу можливості офіційно оформити стосунки з цивільним чоловіком. Також просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.14). Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи на 25.03.2014 року останній був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» (а.с.20-21). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.1999 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Радушненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 23, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Під час реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала (а.с.6). В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що з відповідачем спільно не проживає, що більш ніж 10 років вона мешкає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, що підтверджується довідкою виданою Радушненською селищною радою № 1552 від 16.12.2013 року, (а.с. 9), від якого згідно лікарського висновку від 27.11.2013 року, вона вагітна (а.с.7), та має намір офіційно оформити з ним стосунки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так як позивач має намір створити нову сім»ю, відповідач не з'явився та доказів протилежного суду не надав, суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 23 грудня 1999 року виконкомом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 23, від якого сторони не мають дітей - розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]», яке вона не змінювала під час державної реєстрації шлюбу. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, то згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), а саме судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved