Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.03.2018 р. звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН», Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в якій просить: визнати відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівника та підписанта ТОВ «ЛЮСАН», а саме «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: [PERSON] (керівник, підписант)» - недостовірними; встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що воно є підставою для державного реєстратора Солом`янської РДА в м. Києві виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про позивача - [PERSON] , як керівника та підписанта відповідача ТОВ «ЛЮСАН» (ідентифікаційний код 32978121, місцезнаходження: 03067, м. Київ, вул. Західна, буд. 1/6, кв. 34, тел. 8-067-407-38-60). Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН», Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, з 01.12.2009 р. відповідно до наказу № 1-К від 01.12.2009 р., позивач була призначена директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН», про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці. Відповідно до ст. 145 ЦК України, у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Згідно із Протоколом №7 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «ЛЮСАН» від 12 серпня 2010 р. було прийнято рішення про звільнення позивача з посади директора з 01.09.2010 р. та призначення на посаду директора [PERSON] з 02.09.2010 р. На підставі вищевказаного протоколу, наказу №3-К від 01.09.2010 р. та у відповідності до вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України, в трудову книжку позивача було внесено запис про звільнення за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) з 01.09.2010 р. З позивачем було проведено повний розрахунок та видано трудову книжку, а відтак трудові відносини між позивачем та відповідачем ТОВ «ЛЮСАН» були припинені. З дати свого звільнення, як вказує позивач, вона ніяких адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у ТОВ «ЛЮСАН» не виконує, відповідача перед третіми особами не представляє та не підписує від його імені жодних документів, а тому не є уповноваженою особою ТОВ «ЛЮСАН». З 01.09.2010 р., як вказує позивач, після звільнення з посади керівника ТОВ «ЛЮСАН», вона була прийнята на посаду вчителя етики подружнього життя, основ християнської психології у комунальному закладі Тернопільської обласної ради «Колегіум-інтернат «Знамення» з поглибленим вивченням предметів духовного просвітницького спрямування у с. Зарваниця Теребовлянського району», змінила ще певну кількість робіт і станом на сьогодні працює на посаді заступника начальника управління освіти і науки Тернопільської ОДА. Відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ЛЮСАН», оформленого Протоколом № 7 від 12.08.2010 р., новому керівнику [PERSON] було доручено здійснити дії, пов`язані з державною реєстрацією відповідних змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Разом з тим, з невідомих позивачу причин, відповідач не вжив необхідних заходів для внесення відповідних змін до ЄДР, про що позивачу стало відомо лише у 2017 р. Так, з інформації про юридичну особу ТОВ «ЛЮСАН», яка міститься на сайті Міністерства юстиції України, шляхом отримання безкоштовного запиту є ЄДР вбачається, що у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи», позивач - [PERSON] зазначена і як керівник, і як підписант. Таким чином, згідно витягу з ЄДР, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН» є юридичною особою, керівником якої досі вказана позивач - [PERSON] , що є недостовірною інформацією, та стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.03.2018 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 06.03.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН», Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. 25.01.2019 р. до суду від представника відповідача Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.02.2019 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази. Зазначила суду про те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань наявний запис про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН» - [PERSON] , з чого випливає, що новий керівник ТОВ «ЛЮСАН» не здійснив дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу щодо нового керівника. Враховуючи те, що наказом № 3-к від 01.09.2010 р. та відповідно до Протоколу Загальних зборів учасників №7 від 12.08.2010 р., позивач була звільнена з посади керівника ТОВ «ЛЮСАН» з 01.09.2010 р., в зв`язку з чим її повноваження та трудові відносини були припинені. Проте, на даний час існує недостовірна інформація в ЄДР, яка порушує права позивача. Представник відповідача ТОВ «ЛЮСАН» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Представник відповідача Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 07.10.2019 р. до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що з 01.12.2009 р. відповідно до наказу № 1-К від 01.12.2009 р., позивач, [PERSON] , була призначена директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН», про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці позивача. Відповідно до ст. 145 ЦК України, у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Згідно із Протоколом №7 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «ЛЮСАН» від 12 серпня 2010 р. було прийнято рішення про звільнення позивача з посади директора з 01.09.2010 р. та призначення на посаду директора [PERSON] з 02.09.2010 р. Відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ЛЮСАН», оформленого Протоколом № 7 від 12.08.2010 р., вбачається, що новому керівнику [PERSON] було доручено здійснити дії, пов`язані з державною реєстрацією відповідних змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до наказу ТОВ «ЛЮСАН» № 3-К від 12.08.2010 р., [PERSON] звільнено з посади директора підприємства за ч. 1 ст. 36 КЗпП України за власним бажанням, з 01 вересня 2010 року. На підставі вищевказаного протоколу, наказу №3-К від 01.09.2010 р. та у відповідності до вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України, в трудову книжку позивача було внесено запис про звільнення за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) з 01.09.2010 р. За даними інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої з Міністерства юстиції України, вбачається, що Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань наявний запис про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮСАН» - [PERSON] . Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. При здійсненні повноважень державний реєстратор керується, зокрема, Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону, відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій. Частиною 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено перелік документів для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, окрема: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; 7) документ про сплату адміністративного збору, тощо. Статтею 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачений порядок проведення реєстраційних дій. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону, підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є: 1) подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі; 2) невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону; 3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 5) невідповідність реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) відомостям, наданим відповідно до статті 13 цього Закону; 6) несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі; 7) подання документів з порушенням встановленого законодавством строку для їх подання. Частиною 1 статті 28 Закону України визначено підстави для відмови у державній реєстрації, зокрема, одніє з підстав для відмови є: 4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку. Відповідно до ч. 3 ст. 35 вищевказаного Закону, засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству. Згідно ч. 4 ст. 35 вищевказаного Закону особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, всі реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі проводяться відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Зазначеним законом передбачено порядок проведення кожної реєстраційної дії та перелік документів, який надається державному реєстратору для її проведення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до ТОВ «ЛЮСАН» та Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації з відповідними зверненнями про вчинення дії з проведення державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з виключення її як керівника та підписанта ТОВ «ЛЮСАН» (ідентифікаційний код 32978121, місцезнаходження: 03067, м. Київ, вул. Західна, буд. 1/6, кв. 34). Як вбачається з листа Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.02.2018 р. № 525-36/05, державним реєстратором повідомлено, що Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією отримано пакет документів ТОВ «ЛЮСАН» щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, в ході розгляду документів виявлено невідповідність вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Так, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 05.07.2017 р. було подано документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, де у рішенні загальних зборів учасників зазначено дату звільнення та призначення керівника, яка перевищує дату, вказану в рішенні загальних зборів учасників від 12.08.2010 р. В зв`язку з чим, 09.02.2018 р. державним реєстратором в порядку вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» було зупинено розгляд документів на 15 календарних днів, та направлено відповідне повідомлення від 09.02.2018 р. директору ТОВ «ЛЮСАН», для усунення причин, на підставі яких зупинено розгляд документів. Встановлено, що 26.02.2018 р., враховуючи, що директором ТОВ «ЛЮСАН» Зварич Г.В. не було усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку, державним реєстратором, відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», дано повідомлено про відмову у проведенні реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах». Частиною 1 статті 10 Закону визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Таким чином, суд вважає, що державним реєстратором вчинено всі реєстраційні дії, які відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо юридичної особи ТОВ «ЛЮСАН» є достовірними. ТОВ «ЛЮСАН» не надано державному реєстратору належні документи, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», що дають право для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, щодо керівника та підписанта ТОВ «ЛЮСАН» - [PERSON] . Згідно із змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства України. Кожна особа має право на судовий захист. Отже об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наводиться в ст. 16 ЦК України Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зазначений перелік способу захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який належить від виду правопорушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла сторона не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу. Таким чином, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши у сукупності досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, не доведено порушення ТОВ «ЛЮСАН» та Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON] про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed