Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач 29 жовтня 2013 року звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що 07 липня 2006 року між відповідачем [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого в подальшому стало закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», і правонаступником якого в свою чергу на теперішній час виступає Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в новій редакції статуту АТП «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №МL 102/273/2006 на суму 21374, 81 доларів США. Кредит в іноземній валюті відповідачу [PERSON] наданий Банком 07 липня 2006 року. Відповідач [PERSON] за умовами кредитного договору прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту згідно розробленого графіку, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. Відповідно до умов додаткового договору №1, укладеного 05 червня 2009 року до кредитного договору МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та Банком, відповідачу [PERSON] з метою реструктуризації заборгованості був встановлений новий графік погашення кредитної заборгованості. Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, за умовами якого публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, в тому числі й за кредитним договором № МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року з подальшими змінами та доповненнями, укладеним між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], а також договорами забезпечення вказаного кредитного договору. Тобто до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» перешли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року. До теперішнього часу відповідачем [PERSON] зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту, а також сплати відповідної платні за користування кредитом не виконуються належним чином, зокрема не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на19 вересня 2013 року у відповідача [PERSON] перед позивачем утворилася заборгованість по сплаті кредиту, який складає 16947,16 доларів США. Пунктом 1.4.1.1.1 кредитного договору передбачено, що у разі використання фіксованої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів. Згідно пункту 1.5.1 статті 1 частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до пункту 3 частини 1 кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка, відсоток якої складає 11,00% річних. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] по нарахованим та несплаченим відсоткам станом на 19 вересня 2013 року складає 7357,26 доларів США. Згідно з умовами пункту 4.1.1 статті 4 частини 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені кредитним договором строки, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% відсотка від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день про строчки; пеня сплачується додатково до прострочених сум. Станом на 19 вересня 2013 року за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу [PERSON] нарахована пеня, яка складає 681388,06 гривень. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] перед Банком за кредитним договором, між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» 07 липня 2006 року був укладений договір поруки №SR/200МL-102/273/2006. Відповідно до умов пункту 1.1. договору поруки [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його зобов'язань перед Банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Умовами пункту 1.2 договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники, банк може звернутися з вимогою про виконання зобов'язань як до відповідача та поручителя, чи до обох одночасно. З посиланням на ст.ст.526,1054 ЦК України просили постановити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року станом на 19 вересня 2013 року у розмірі 24304,42 доларів США, пеню 681388,06 грн. та 3441грн. судового збору. Представник позивача, діючий на підставі довіреностей на а.с.33 і 62, у судове засідання не явився, своєю письмовою заявою до суду просить позов задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за його відсутність, не заперечує проти заочного рішення по справі (а.с.47). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про явку у судове засідання за адресою місця реєстрації і проживання (а.с.41,46,51,58,66), у судове засідання не явився, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу в його відсутність за наявних доказів з винесенням заочного рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. Відповідач [PERSON] на виклики до суду в судове засідання вп'яте не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, ніяких заяв до суду не подала, про час та місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації (а.с.40) рекомендованими листами з повідомленням про вручення судового виклику, які повернулися до суду з відміткою працівника поштового відділення про повернення за закінченням терміну зберігання, тому відповідно до ст.76 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце судового засідання, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] за наявних доказів з винесенням заочного рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, беручи до уваги підтримання позову представником позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07 липня 2006 року між відповідачем [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №МL 102/273/2006 на суму 21374, 81 доларів США. Відповідач [PERSON] згідно умов кредитного договору отримав кредит (а.с.10) та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом (а.с.5-8). Відповідно до умов додаткового договору №1, укладеного 05 червня 2009 року до кредитного договору МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року, укладеного між відповідачем [PERSON] та Банком, відповідачу [PERSON] з метою реструктуризації заборгованості, був встановлений новий графік погашення кредитної заборгованості (а.с.11-12;13-15). Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року, за умовами якого публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року з подальшими змінами та доповненнями до нього, укладеним між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], а також договорами забезпечення вказаного кредитного договору. Тобто, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» перешли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором №МL 102/273/2006 від 07 липня 2006 року. Відповідачем [PERSON] зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту, а також сплати відповідної платні за користування кредитом не виконуються належним чином, зокрема, не виконується графік погашення кредиту, порушується порядок та строки сплати відсотків. Пунктом 1.4.1.1.1 кредитного договору передбачено, що у разі використання фіксованої процентної ставки, проценти за користування кредитом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів. Пунктом 1.5.1 статті 1 частини 2 кредитного договору передбачено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів. У відповідності до пункту 3 частини 1 кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка, відсоток якої складає 11,00% річних. Загальна заборгованість [PERSON] по нарахованим та несплаченим відсоткам станом на 19 вересня 2013 року складає 7357,26 доларів США (а.с.4). Згідно з умовами пункту 4.1.1 статті 4 частини 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені кредитним договором строки, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% відсотка від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день про строчки; пеня сплачується додатково до прострочених сум. Станом на 19 вересня 2013 року за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу [PERSON] нарахована пеня, яка складає 681388,06 гривень (а.с.4). В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] перед банком за кредитним договором, між [PERSON], яка змінила в подальшому своє прізвище на прізвище чоловіка у зв'язку з реєстрацією шлюбу на [PERSON] (а.с.40,49), та акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого виступає публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», 07 липня 2006 року був укладений договір поруки №SR/200МL-102/273/2006, згідно пункту 1.1 якого відповідач [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його зобов'язань перед банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Умовами пункту 1.2 договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники, банк може звернутися з вимогою про виконання зобов'язань як до відповідача та поручителя, чи до обох одночасно. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Із ст.1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п.12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорі, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК». На підставі викладеного з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість по кредитному договору №МL102/273/2006 від 07 липня 2006 року станом на 19 вересня 2013 року у розмірі 24304, 42 доларів США, пені 681388, 06 грн., та сплачені позивачем при подачі позову до суду 3441 грн. судового збору згідно платіжного доручення на а.с.43 по 1720грн. 50 коп. з кожного відповідача.

Outcome: approved