Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 09.01.2020 року до суду з вищезгаданим позовом, в уточненій редакції якого від 02.09.2020 року просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини його - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] - з червня 2008 року по дату її смерті; визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з серпня 2008 року по теперішній час постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . Квартира на праві власності належить [PERSON] , з якою він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з зазначеного часу по день її смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді спірної квартири. Він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтво йому було відмовлено через відсутність факту родинних відносин та факту проживання однією сім`єю. Крім нього, спадкоємицею після смерті [PERSON] є її племінниця - [PERSON] , яка відмовилися від спадщини на його користь. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] (прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » [INFO] ) в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Представник відповідача Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.3 ст.315 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України суд заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Так, в судовому засіданні встановлено, що місце проживання заявника [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . За життя, була власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат житловою площею 27,80кв.м, загальною площею - 43,20кв.м, яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 21.12.2007 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, розпорядження №Дз604 від 14.12.2007 року (а.с.8, 12, 36). За життя [PERSON] (прізвище до шлюбу - « [PERSON] », після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ») перебувала у шлюбі з [PERSON] з 17.11.1976 року; з 11.09.1982 року (прізвище до реєстрації шлюбу - « [PERSON] », після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ») перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.51, 53). Заповіт [PERSON] не складався, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58496462 від 27.11.2019 року (а.с.57). На час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інші зареєстровані особи відсутні (а.с.48). Матір відповідача [PERSON] (прізвище « [PERSON] » змінено 19.12.2019 року на « [PERSON] » після державної реєстрації шлюбу ) - [PERSON] (до реєстрації шлюбу з [PERSON] - « [PERSON] ») є рідною сестрою [PERSON] , що вбачається з Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00024208113 від 10.10.2019 року та №00024208062 від 10.10.2019 року (а.с.52, 54, 55, 55 зворот). А відтак [PERSON] є племінницею [PERSON] . Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця ( стаття 1262 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, [PERSON] є спадкоємицею другої черги за законом в порядку спадкування за правом представлення. На час смерті тітки зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] звернулася 27.11.2019 року до нотаріальної контори з заявою, в якій зазначила, що пропустила строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, за продовженням строку звертатися не буде, не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я [PERSON] (а.с.48 зворот). З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що інші спадкоємці першої-третьої черги за законом відсутні (а.с.44-57). Також, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 27.11.2019 року звернувся позивач [PERSON] (а.с.44 зворот). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області - Нянчур С.М. від 28.11.2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні родинні відносити та невстановлений факт проживання спадкоємиці однією сім`єю зі спадкодавцем (а.с.10). Позивач [PERSON] обґрунтовує свій позов тим, що мешкав разом із [PERSON] однією сім`єю з серпня 2008 року по день її смерті. Так, з акту мешканців будинку [ADDRESS] , посвідченого начальником дільниці ТОВ «Сіті-сервіс КР» 23.11.2019 року, вбачається, що з серпня 2008 року [PERSON] постійно проживав в квартирі [ADDRESS] з [PERSON] , як чоловік та дружина. Вели спільне господарство. На момент смерті [PERSON] також проживав за даною адресою, але деякий час був відсутній на заробітках. (а.с.9). За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що мешкає в будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] мешкав разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] більше десяти років до її смерті. Періодично їздив на заробітки, привозив гроші, робили ремонт. У [PERSON] була сестра, яка померла. Хто хоронив [PERSON] на знає, бо у той час жила на дачі. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, дала аналогічні пояснення. Отже, в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] мешкав однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років до часу її смерті (серпня 2008 року - [INFO] ), вони вели спільне господарство, позивач матеріально утримував сім`ю, робив ремонт у спірній квартирі , тобто між ними склалися відносини, притаманні сім`ї. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач позбавлений можливості, будучи спадкоємцем четвертої черги за законом, реалізувати своє право на спадкування та здійснити реєстрацію права власності на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, встановлено, що позивач проживав однією сім`єю як чоловік та дружина з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в період з червня 2008 року по дату смерті останньої, - 07 вересня 2017 року; отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку він позбавлений, тому суд визнає за ним право власності на спірну квартиру. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст.16, 312, 1217, 1258, 1289, 1261-1264, 1266 ЦК України,

Outcome: approved