Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Придніпровський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (м. Черкаси, пр.-т Хіміків, 50) про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня2013 року. В період шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач не утримує свою дитину. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Просить суд застосувати інший спосіб стягнення аліментів, який передбачений ч. 1,2 ст. 184 СК України, а саме, стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 2118,00 грн., починаючи з 01 серпня 2019 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, з подальшою зміною розміру прожиткового мінімуму по щорічній індексації, відповідно до Закону з урахуванням віку дитини, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі розпочати з 01 серпня 2019 року щомісячно. 29 серпня 2019 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 09 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі. Також вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Також зазначила, що в частині позовної вимоги про індексацію не наполягає. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно з яким внесено зміни до СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитиниплатника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні, встановлено, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно є не достатніми для нормального забезпечення утримання дитини. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Відповідач є молодою працездатною людиною. На думку суду, [PERSON] в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Таким чином, позовні вимоги про зміну та збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] з 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 2118 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення здня набрання рішення законної сили. На підставі вищевикладеного те

Outcome: partial