Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 березня 2016 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 2000 грн. боргу за позикою , 24720 грн. штрафу за невиконання зобов»язання , 67,72 грн. -3 % річних від простроченої суми. В обґрунтування вимог позивач зазначив , що 12 грудня 2014 року [PERSON] позичив у нього гроші в сумі 2000 грн. строком до 2 лютого 2015 року, що підтверджується розпискою позичальника про отримання грошей , та зобов»язався в разі невиконання умов договору сплатити штраф у розмірі 3% від суми боргу за кожен день прострочення. Однак свої зобов»язання позичальник не виконав, у визначений строк борг не повернув. Тому ним розрахований обумовлений штраф станом на 21 березня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вказані в позовній заяві підстави , і просить його задовольнити. . Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не прибув , про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином направленням судової повістки за замовленням за адресою проживання . Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Обставинами справи встановлено, що 12 грудня 2014 року [PERSON] отримав від [PERSON] позику в сумі 2000 грн. грошових коштів, яку зобов»язався повернути 2 лютого 2015 року . Даний факт підтверджується розпискою позичальника [PERSON] від 12 грудня 2014 року. Як зазначено в цій розписці, позичальник згоден в разі невиконання зобов»язання з повернення позики на сплату штрафу в розмірі 3% в день від суми позики. У відповідності до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Як передбачено ст.. 1047 ч. 2 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст.. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так як позичальник [PERSON] у визначений в розписці строк грошові кошти не повернув , борг в сумі 2000 грн. підлягає стягненню. Суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення 67,72 грн. - 3-х процентів річних від простроченої суми, приймаючи до уваги, що у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стосовно вимог позивача про стягнення 24720грн. штрафу суд зазначає наступне. Як передбачено ст.. 549 ч. 1,2 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно викопаного зобов»язання. Умовами договору між [PERSON] і [PERSON] передбачено неустойку у вигляді штрафу в разі невиконання [PERSON] взятого зобов»язання. Позивачем станом на 21 березня 2016 року за 412 дн. прострочення виконання зобов»язання нараховано суму штрафу 24720 грн. , який значно перевищує розмір самого боргу. Тому при визначенні суми штрафу , яка підлягає стягненню з [PERSON], суд у відповідності до вимог ст.. 551 ч. 3 ЦК України зменшує розмір , штраф стягує в розмірі 5000 грн. Всього на користь позивача підлягає стягненню сума 7067,72 грн. ( 2000 грн. + 67,72 грн. + 5000 грн. ) . Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати 141,92 грн. на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.. На підставі ст.. ст.. 1046-1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved