Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], ІН: [NUMBER], звернувся 16.01.2014 року в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що 29.06.2013 року біля 12 годин 15 хвилин, коли перебував на вулиці 30 років Жовтня в місті Котовську неподалік свого домоволодіння його сусід [PERSON] несподівано підійшов ззаду, схопив за руки та почав висувати претензії, щодо його обмови у незаконному заволодінні та розпорядженні його, позивача, майном (кліткою для утримання кролів, бочонком, тощо). Клітка для тримання кролів була у [PERSON], однак з незрозумілих причин він її не повернув, а розпорядився вказаним майном на свій розсуд (як йому відомо здав на пункт прийому металобрухту). Його дозволу на здачу вказаної клітки на пункт прийому металобрухту він не спитав, грошей за вказану клітку не віддав, іншим чином її вартість не компенсував. Вказане дуже його обурило, тому в бесіді з іншими сусідами міг про це їм повідомити. Коли [PERSON] висував йому ці претензії, він висловлювався нецензурною лайкою та всіляко ображав і погрожував йому. Крім того, бажаючи залякати та привселюдно принизити, розуміючи, що за віком та станом здоров'я він, позивач, не зможе чинити йому спротив, двічі наніс удар кулаком руки (один раз в область голови, а другий в область грудей). Своїми злочинними діями [PERSON] задав йому фізичного болю та відповідно до проведеної експертизи тілесних ушкоджень, у вигляді синця сіровато-синюшного кольору, неправильної овальної форми з чіткими межами лівій щоці та синця середньої третини грудини, які згідно експертизи №186 від 07.08.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Даний факт було зареєстровано до ЄДРДР, [PERSON] повідомлено про підозру у скоєні злочину передбаченого ст.125 ч.І К України, обвинувальний акт спрямовано до суду. Вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.. 152 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень). Оскільки він набагато старший за [PERSON], уже тривалий час перебуває на пенсії і у зв'язку із завданням йому тілесних ушкоджень зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях. Тому змушений був змінити свій звичний уклад життя, для захисту своїх прав звертатись до правоохоронних органів, їздити до лікарні. У зв'язку з душевними переживаннями загальне самопочуття у погіршилось, погіршився сон. Крім того зухвала поведінка [PERSON] після побиття, яка виражалась в публічних висловлюваннях щодо марності його намагань довести свою правоту ще більше принижує його та завдає додаткових душевних страждань. З урахуванням зазначеного та уточненого позову від року просив постановити рішення суду яким стягнути з відповідача на його користь - 5 000,00 грн., в порядку грошового відшкодування за завдану моральну шкоду. В ході розгляду справи у суді позивач підтримав позов у повному обсязі і наполягав на його задоволені. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], який проживає у [ADDRESS], позов не визнав. Вважав себе не винним у спричинені моральної шкоди позивачу, оскільки, як на його думку, кримінальна справа щодо нього сфальсифікована. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та оглянувши матеріали кримінальної справи №505/6142/13-к провадження 1кп/505/2016/13р., суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно пунктів 8 та 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.152 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень), за наслідками спричинення позивачу легких тілесних ушкоджень у вигляді синця обличчя і тулуба. Доводи відповідача про відсутність його вини у скоєні цього злочину є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода згідно законо полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку вина відповідача повністю доведена матеріалами кримінальної справи №505/6142/13-к провадження 1кп/505/2016/13р., вирок у якій набрав законної сили. Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди пов'язаної з каліцтвом, то в цьому випадку суд керується п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Таким чином наслідком злочинних дій відповідача стало те, що відповідач у похилому віці отримав тілесні пошкодження. При цьому стерпів біль пов'язаний з цими травмами та поніс приниження своєї людської гідності. Тому з урахуванням всіх обставин справи, розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу з вини відповідача суд визначає у 1500,00 грн.. Згідно п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Крім того, згідно п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. Тому у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати у справі в частині задоволеного позову у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial