Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 лютого 2019 року звернувся в суд з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про вступ у спадщину, якій просив: встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] року [PERSON], а саме, те що [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Вишняки Хорольського району Полтавської області, Україна є його рідною тіткою та рідною сестрою його матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Вишняки Хорольського району Полтавської області, Україна, на три місяці після набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], яка була рідною сестрою його матері [PERSON], яка померла у 2008 році у селі Ломаки Лубенського району. Все своє життя його мати та тітка проживали у [ADDRESS] . У померлої тітки [PERSON] не було чоловіка та своїх дітей і сім'я сестри була для неї найближчими родичами, постійно спілкувалися протягом життя, підтримували родинні відносини. Вона була повністю під опікою сім'ї сестри. Так сталося, що його мати померла першою у 2008 році, після того [PERSON] стала проживати одна. Він також постійно проживав у [ADDRESS], та підтримував з тіткою родинні відносини, допомагав по господарству, але на її утриманні, крім тітки, був хворий батько, а своєї сім'ї , дружини та дітей він також не має, тому не мав змоги забрати тітку до себе, щоб доглянути, вимушений був помістити її до Вишняківського будинку-інтернату, де вона перебувала зовсім мало з 06.03.2015 року по [INFO] року (по день смерті). Коли тітка померла, він здійснив її поховання у рідному селі Ломаки, а зараз здійснює догляд за її могилою та вшановує її пам'ять. Однак, документи, які б підтвердили факт його родинних відносин з померлою [PERSON] не збереглися. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення товарного с/г виробництва, що знаходиться на території Хорошківської с/ради Лубенського району Полтавської області площею 4.17 га. кадастровий номер [NUMBER] (Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER]), який за життя [PERSON] втратила. При зверненні до Хорольської державоної нотаріальної контори, отримав постанову від 11.12.2018 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем [PERSON], та визначення додаткового строку звернення для подачі заяви про прийняття спадщини. Строк звернення з заявою до нотаріуса пропустив з поважної причини оскільки не знав, що тітка мала право на земельну частку (пай), який знаходиться у Лубенському районі, і оскільки, у неї не було іншого спадкового майна (будинок, у якому вона проживала, став непридатним для проживання) подати вчасно заяву про прийняття спадщини не міг. Мови, про те чи мала тітка право на земельну частку (пай) ніколи не було. Тітка була не грамотною, та через похилий вік втратила правовстановлюючий документ на землю.Про існування земельної частки (паю) він дізнався із дзвінка представника фермерського господарства, що являється орендарем земельної ділянки (як не витребуваної земельної ділянки), що належала померлій [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивача додатково зазначила, що однією з причин поважності пропуску строку для подання заяви було відрядження позивача у Сумську область. Відповідач територіальна громада в особі Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Надали суду листа в якому позовні вимоги позивача [PERSON] підтримують, просять їх задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] допитані в судовому засіданні, пояснили, що добре знають позивача, бо проживають в одному селі. Їм відомо, що у матері позивача [PERSON] була рідна сестра [PERSON], яка заявнику доводилась рідною тіткою. У тітки не було власної родини, її догляд та поховання здійснював племінник [PERSON] Вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] року в с.Хорошки, Лубенського району Полтавської області. Його батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 грудня 1967 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 19 червня 1957 року Степанова Ф.О. уклала шлюб 19.06.1957 року з [PERSON], а відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 16 березня 2015 року, [INFO] року померла [PERSON]. Відповідно до довідки № 1579 виданої 30 листопада 2018 року виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області [PERSON], 1927 року народження, дійсно проживала і була зареєстрована по день смерті [INFO] року за адресою [ADDRESS]. На день смерті разом з покійною ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до довідки № 01-1041 від 30.11.2018 року виданої Вишняківським будинком-інтернатом, гр. [PERSON], [INFO], дійсно проживала в Вишняківському будинку-інтернаті на постійному проживанні та державному утриманні з 06 березня 2015 року по день смерті [INFO] року. Відповідно до довідки № 02-26/80 від 31.01.2019 року спадщина, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у с.Вишняки Хорольського району Полтавської області, відумерлою не визнавалась, розшук спадкоємців не проводився. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного с/г виробництва, що знаходиться на території Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області площею 4, 17 га., кадастровий номер [NUMBER], що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА від 11.04.2003 № 179. Листом завідувача Хорольської державної нотаріальної контори від 11.12.2018 року № 2007/-1-16 [PERSON] роз'яснено про неможливість оформлення спадщини на майно померлої [INFO] року [PERSON] в зв'язку з відсутністю відповідних документів, що підтверджують факт родинних відносин та пропуском строку подачі заяви. У листі зазначено, що спадкова справа до майна [PERSON], дата смерті [INFO] року, останнім місцем проживання та реєстрації якої було: [ADDRESS] не відкривалась. Як убачається з листа № 04-13/1226 від 02.01.2019 року, у книгах реєстрації актових записів громадянського стану про народження сіл Ломаки, Хорошки (нині Лубенського району, Полтавської області) за 1927 рік, які надійшли на зберігання до Державного архіву Полтавської області, актового запису про народження гр. [PERSON] немає. Книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження по Снітинській сільській раді (нині Лубенського району Полтавської області) за 1927 рік у державному архіві відсутні. Значна кількість документів довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини (141-1943р.р.) нацистськими загарбниками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Пункт 2 ч. 2 постанови № 7 пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Аналогічна позиція викладена в п.9 узагальнення судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. У зв'язку з тим, що нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. З огляду на вищевикладене, враховуючи покази свідків та письмові докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON], яка була рідною сестрою його матері [PERSON] За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, [PERSON] в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини посилався на необізнаність про наявність спадкового майна, а також на перебування у тривалому відрядженні. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а необізнаність про наявність спадкового майна не може розцінюватися як об'єктивна обставина, яка утруднювала здійснення ним цих дій. Суд також відхиляє доводи позивача про поважність пропуску строку з огляду на відрядження в іншу місцевість. Так, позивачем надано цивільно-правовий договір № 1 від 05.07.2015 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався надавати послуги з перевезення с/г продукції за маршрутами Сумська обл.-Чернігівська обл. в період з 05.07.2015 р. по 31.10.2015 р. Суд вважає, що надання позивачем послуг з перевезення в сусідніх областях України на протязі двох місяців за весь шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, не позбавляв можливості подати таку заяву у проміжок часу, коли він не перебував в Сумській або Чернігівській області або подати її за допомогою поштового зв'язку, як це передбачено п.2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Крім того, з дня закінчення строку прийняття спадщини (11 вересня 2015 року) і до дня звернення позивача із цим позовом (лютий 2019 року) минуло більше трьох років, однак будь-яких доказів про те, що позивач вживав заходів до прийняття спадщини у вказаний період не надано. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial