Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування обставин позову посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], під час якого народилася донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з нею. Вона з відповідчем не проживають з грудня 2007 року, спільне господарство не ведуть та сімейний бюджет. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідності, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, проживає окремо. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.12.2012 року було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 465,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, проте їх не сплачує. Відповідач не піклується донькою, вихованням не займається, ніколи з нею не бачиться, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, не вітає з днем народження, ніякої допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Просить поданий позов про позбавлення батьківських прав задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши обставини викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, підтвердивши обставини викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повістками та через ЗМІ, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] підтримав позовну заяву, посилаючись на те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки, не займається її вихованням, не цікавиться життям та розвитком дитини, матеріально не утримує, не заперечує проти задоволення позовних вимог та винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], дослідивши письмові матеріали по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.12.2012 року (а.с.7). Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Після розлучення батьків дитина залишилась проживати з матір'ю - позивачем [PERSON] (а.с.13), навчається з 2014 в ЗОШ №24 (а.с.16), на диспансерному обліку КМУ «Міська дитяча поліклініка» не перебуває (а.с.14), батько не бере участі у її вихованні, не цікавиться її успіхами в навчанні, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, вихованням дитини займається мати (а.с.16). З акта №160/22-02 від 22.02.2016 року оцінки потреб дитини та її сім'ї (початкова оцінка) вбачається, що при обстеженні умов перебування малолітньої [PERSON], [INFO], за адресою проживання: [ADDRESS], дитина забезпечена регулярним харчуванням, школу не пропускає, вчиться добре, скарг на самопочуття немає, дитина здорова, може самостійно себе обслуговувати (а.с.23-25). У відповідності до свідоцтва про право власності на житло, позивачу [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (а.с.22). Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідності, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став (а.с.26-31), а також притягувався до адміністративної відповідальності (а.с.34). Рішенням Шевченківського районного суду від 07.12.2012 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено, визначено стягувати з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 465,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.11.2012 року з подальшою індексацією відповідно до закону (а.с.8) та був виданий виконавчий лист (а.с.9), проте аліменти відповідач не сплачує (а.с.29, 32-33). Ухвалою Шевченківського районного суду від 30.12.2015 року, було оголошено розшук відповідача [PERSON], виконавче провадження №49471458 по стягнення аліментів було зупинено до розшуку боржника. Відповідач [PERSON] не піклується донькою, вихованням не займається, ніколи з нею не бачиться, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, не вітає з днем народження, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із Витягу рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №577/17 від 13.09.2016 року вбачається, що вирішили надати суду висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька малолітньої [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.36). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 01/02-24/2614 від 14.09.2016 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька малолітньої [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.37). Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері і батька дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України, батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] життям своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO] не цікавився, батьківського піклування щодо неї не виявляв та повністю самоусунувся від виконання батьківського обов'язку, з метою соціального захисту малолітньої є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved