overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.07.2014 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року в с. Рябина померла його бабуся [PERSON], постійна мешканка [ADDRESS] після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та домоволодіння, розташованих на території Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Він є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 25.03.2009 року Рябинівською сільською радою на його користь. 24 червня 2014 року він звернувся до Великописарівської державної нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, але виявилося, що пропустив встановлений законом 6-тимісячний термін на 3 дні. Вважає, що строк пропустив з поважних причин, так як постійно проживає в іншій місцевості, про те, що заяву можна подати за місцем проживання він не знав. На даний час спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці спадщину не приймали. Тому прохає визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, що позовні вимоги визнає та прохає справу слухати без його участі /а.с. 19/. Суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Рябина Великописарівського району Сумської області у віці 87 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], посвідченим Рябинівською сільською радою 25.03.2009 року за реєстраційним № 4, який не змінювався та не відмінявся /а.с 7-8,20/. Згідно довідки Рябинівської сільської [PERSON] дійсно провів поховання [PERSON], померлої [INFO] року, позивач проживає в іншій місцевості /а. с. 4-5,9/. В зв'язку з юридичною необізнаністю позивач не мав можливості своєчасно звернутися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері. Суд дійшов висновку, що він мав поважну причину пропуску встановленого законом терміну. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкодавцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини справо на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.07.2017р. звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.04.1980р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №8, в звязку з чим відповідачка змінила дівоче прізвище Бачинська на [PERSON]. Від шлюбу мають двоє спільних повнолітніх дітей. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми і подружні відносини між ними припинилися з 2008р., можливості зберегти сімю немає. З 2008р. він проживає та веде спільне господарство з іншою жінкою та має з нею двоє спільних малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], спільне господарство з відповідачкою не ведеться, збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам його малолітніх дітей, на примирення він не згоден, але через відділ ДРАЦС відповідачка розірвати шлюб не бажає, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав, відповідачка з позовними вимогами погодилася. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 26.04.1980 року (а.с.3). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 2008р., позивач проживає з іншою жінкою, з якою має двоє малолітніх дітей та в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини з відповідачкою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та малолітніх дітей позивача, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON], 03.08.1977 р.н, яка мешкає в м. Подільську (Котовську) Одеської області, звернулась 16.02.2017 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на її користь аліменти на утримування дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Підставою цьому зазначала те, що останні три роки матеріальної допомоги на утримання спільної дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідач у судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у свою відсутність не надавав. Тому за згоди позивача справу розглянуто у його, Відповідача, відсутність. Вислухавши сторону позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 16.02.2017 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.08.2016 року звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В заяві вказала, що 24 жовтня 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 195. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] ,[INFO], та сина [PERSON], [INFO] які проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] ,[INFO], та [PERSON], [INFO] по 1/3 частини з усіх видів його заробітку на кожного , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років . Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнавав , не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини . Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає , що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2008 року [PERSON] з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 195. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] ,[INFO], та сина [PERSON], [INFO] які проживають з матірю. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову враховуючи матеріальний стан відповідача ,та стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] ,[INFO], та [PERSON], [INFO] 1/3 частини з усіх видів його заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 03.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/ 6 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] 03.08.2017 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2015 року. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбні відносини. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позов та просила суд слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2015 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 19. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції в Донецькій області. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд дослідив матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON], 03.09.1983 р.н, яка мешкає в с. Новоселівка Подільського району Одеської області, звернулась 23.09.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на її користь аліменти на утримування дитини: доньки [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини, оскільки у добровільному порядку це питання між ними не врегульовано. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 23.09.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON]. 03.09.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 30.09.2006 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розлучення прізвище позивачу залишити незмінним. Дитина залишається на утриманні позивача. В судове засідання позивач [PERSON]. не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 30.09.2006 р. За час спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами на даний час немає. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.09.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступив в юридичний шлюб 07.07.2012 року, який було зареєстровано виконкомом Першотравневої сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Родина фактично розпалась у звязку з тим, що між сторонами виникли особисті неприязне ні відносини на побутовому грунті. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 07.07.2012 року, який було зареєстровано виконкомом Першотравневої сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає з відповідачем. Родина фактично розпалась у звязку з тим, що між сторонами виникли особисті неприязне ні відносини на побутовому грунті. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.10.2003 року звернувся до Хотинського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 03 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області , про що зроблено актовий запис за № 12. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачкою дітей не народилось. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився до суду надав заяву відповідно до якої просив справу слухати у його відсутності позовні вимоги підтримав в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 03 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області , про що зроблено актовий запис за № 12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 березня 2008 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей не народилось. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що визнали сторони у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Клопотання про надання строку на примирення до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved