Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 листопада 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 13 січня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,81 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на спадкову земельну частку (пай) було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], який помер 13 січня 2005 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 13 січня 2005 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 244366 (а.с.22). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,81 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0161014 (а.с.21). Позивач [PERSON], [INFO] є дружиною померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 180901 (а.с.7). Відповідачі по справі є дітьми померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.8-20). Приватний нотаріус [PERSON], надала до суду спадкову справу після померлого 13 січня 2005 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено (а.с.28), тому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.25). Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved