Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач, 24 лютого 2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи його тим, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 8 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського району Херсонської області Лубянським А.В. 8 липня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1089, йому на праві приватної власності належить жилий будинок, який розташований по [ADDRESS]. В зазначеному жилому будинку на сьогоднішній день зареєстрований його колишній зять [PERSON] (відповідач по справі). Відповідач у вище вказаному жилому будинку був зареєстрований, як член його сім`ї, а саме, як чоловік його доньки [PERSON] 18 липня 2013 року шлюб між його донькою і відповідачем був розірваний. Таким чином відповідач близько двох років не проживає у належному йому жилому будинку. Відповідач неодноразово обіцяв в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку за його жилим будинком, однак з реєстрації так і не знявся. Реєстрація відповідача за належним йому жилим будинком позбавляє його вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, він змушений витрачати зайві кошти на оплату житлово-комунальних послуг. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував, щодо ухвалення заочного рішення, а також просив замінити третю особу - Білозерський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, а саме: через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 8 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського району Херсонської області Лубянським А.В. 8 липня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1089 [PERSON] є власником домобудівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Білозерської селищної ради Херсонської області № 700 від 17 лютого 2015 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року. Згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], складеного компетентною комісією та затвердженого селищним головою Білозерської селищної ради Херсонської області № 473 від 2 лютого 2015 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає близько 2 років. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України, при вибутті наймача та членів його сім`ї на постійне місце проживання в інший населений пункт або інше житлове приміщення в тому ж населеному пункті, вони втрачають право на користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що позовні вимоги, заявлені позивачем, обґрунтовані, позов підлягає задоволенню, так як відповідач в спірному жилому будинку не проживає більш як один рік, а тому втратив право користування ним.

Outcome: approved