Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 червня 2015 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною. Посилався на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] з 20 березня 2013 року в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказував, що дитина проживає з відповідачем, яка перешкоджає йому належним чином та в повній мірі спілкуватися з донькою. Зазначав, що звертався до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні доньки, у звязку з чим органом опіки та піклування було встановлено час для спілкування. Посилався також на те, що незважаючи на наявність відповідного рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, відповідач чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. В поданій до суду позовній заяві просив суд зобовязати відповідача усунути йому перешкоди в спілкуванні з донькою та визначити такі способи участі у вихованні дитини: встановити час для спілкування з донькою щосуботи та щонеділі, у в святкові дні з 12-00 год. до 17-00 год. в присутності матері за місцем його проживання. Під час розгляду справи в суді позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. В судовому засіданні 25 серпня 2015 року уточнили свої вимоги та просили встановити час для спілкування з донькою відповідно до висновку органу опіки та піклування щосуботи та у святкові дні з 12-00 год. до 15-00 год. в присутності матері [PERSON] та щонеділі з 12-00 год. до 17-00 год. без присутності матері. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 08 липня 2015 року щодо задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити позивачу [PERSON] у встановленні часу для спілкування з дитиною. В судовому засіданні 25 серпня 2015 року відповідач та її представник не оспорювали право позивача як батька на участь у вихованні дитини, не заперечували щодо задоволення позовних вимог, але вважають, що спілкування позивача з малолітньою донькою, враховуючи вік дитини, має відбуватися виключно в присутності матері. Представник третьої особи в судовому засіданні посилалася на те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляду справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 20 березня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 липня 2015 року, що вступило в законну силу. Також встановлено, до сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з відповідачем [PERSON]. Статтями 150, 151 СК України передбачені обов'язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, обовязок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обовязок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 153 СК України гарантовано права матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди в спілкуванні та участі в вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У звязку з наявністю відповідних дій відповідача рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради як органу опіки та піклування від 10 грудня 2013 року № 347 було встановлено батькові [PERSON] час для спілкування з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], щосуботи та щонеділі з 12-00 до 14-00 год. в присутності матері [PERSON] Твердження відповідача [PERSON] про те, що жодних перешкод позивачу в спілкуванні з дитиною не чинила спростовано дослідженими в справі доказами. Зокрема, обставина наявності у позивача [PERSON] перешкод в спілкуванні з малолітньою донькою підтверджена неодноразовими зверненнями позивача до органу опіки та піклування та проведеними службою у справах дітей бесідами. Дії [PERSON], направлені на здійснення позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною підтверджені також показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, в тому числі і показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані за клопотанням відповідача. Нормами ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Оскільки право позивача [PERSON] як батька малолітньої [PERSON], [INFO], порушене, воно підлягає захистові. Вирішуючи питання щодо обрання способу захисту порушеного права суд виходить з того, що рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 28 липня 2015 року № 209 затверджено висновок щодо участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO], згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити батькові [PERSON] час для спілкування з донькою [PERSON], [INFO] наступним способом: щосуботи, а також у святкові дні з 12-00 до 15-00 в присутності матері [PERSON] та щонеділі з 12-00 до 17-00 без присутності матері [PERSON] В той же час, висновок органу опіки та піклування в частині встановлення батькові зустрічей в святкові дні з 12-00 год. до 15-00 год. є неконкретизованим. Перелік святкових днів встановлено нормами ст. 73 КЗпП України. Разом з тим, за нормами законодавства визначено також і дні, коли робота не проводиться, визначено додатково можливість керівництву підприємств, установ, організацій надавати особам інші дні відпочинку для святкування. З пояснень позивача [PERSON] вбачається, що останній святковими днями вважає також дні народження, що не встановлено нормативними актами. У звязку з викладеним та враховуючи неконкретність висновку органу опіки та піклування в частині встановлення позивачу зустрічей з донькою у святкові дні, в цій частині позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Крім того, при вирішенні справи судом враховується, що станом на час вирішення справи малолітній [PERSON], [INFO], не виповнилося 2 років. Вік малолітньої дитини, відсутність у неї досвіду спілкування з батьком [PERSON], а також відсутність у позивача будь-якого досвіду та навиків і вміння на спілкування з малолітньою дитиною, позбавляє суд можливості встановити зустрічі батька з донькою за відсутності матері. З урахуванням встановлених судом обставин, фактичних взаємин сторін по справі, враховуючи вік дитини, ставлення позивача [PERSON] до малолітньої, наявність висновку органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні дитини [PERSON], [INFO], шляхом встановлення позивачу наступного часу для спілкування з малолітньою донькою [PERSON], [INFO]: щосуботи з 12-00 год. до 15-00 год. та щонеділі з 12-00 год. до 17-00 год. в присутності матері [PERSON] Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial