Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач 18.03.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем [PERSON] 18.09.2012 року було укладено кредитний договір № МКІРF.56232.001. та 16.12.2013 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № МКІРF.56232.001. За умовами кредитного договору відповідачеві [PERSON] надано кредит в розмірі 680 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 16.09.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 18.09.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № РХ029031.56246.001, відповідач зобов'язався перед банком відповідати за виконання боржником у повному обсязі боргових зобов'язань боржника, що випливають із кредитного договору та випадку невиконання відповідачем [PERSON], будь-якого зобов'язання за кредитним договором, відповідачі відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. У зв'язку з невиконанням, належним чином, відповідачем [PERSON] зобов'язання за вказаним договором, виникла заборгованість по кредиту у сумі 351 021 грн. 08 коп., а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 310 447 грн. 59 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7 215 грн. 70 коп., поточна заборгованість за процентами - 4 906 грн. 09 коп., прострочена заборгованість за процентами - 28 451 грн. 70 коп. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту у сумі 351 021 грн. 08 коп.. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву з підтриманням позову, просив винести по справі заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними у справі доказами, судом встановлено, що між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем [PERSON] 18.09.2012 року було укладено кредитний договір № МКІРF.56232.001. та 16.12.2013 року було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № МКІРF.56232.001. За умовами кредитного договору відповідачеві [PERSON] надано кредит в розмірі 680 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 16.09.2022 року. Заборгованість за кредитним договором № МКІРF.56232.001. від 18.09.2012 року, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 28.01.2015 року складає: 351 021 грн. 08 коп., з яких: поточна заборгованість по тілу кредиту - 310 447 грн. 59 коп., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 7 215 грн. 70 коп., поточна заборгованість за процентами - 4 906 грн. 09 коп., прострочена заборгованість за процентами - 28 451 грн. 70 коп. 18.09.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № РХ029031.56246.001, відповідач зобов'язався перед банком відповідати за виконання боржником у повному обсязі боргових зобов'язань боржника, що випливають із кредитного договору та випадку невиконання відповідачем [PERSON], будь-якого зобов'язання за кредитним договором, відповідачі відповідають перед позивачем, як солідарні боржники. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved