Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , 14.02.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 05.01.2016 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом №01. Від спільного проживання в шлюбі дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Крім того відповідач створила нову сім`ю, внаслідок чого на протязі 2 років не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити своє прізвище без змін. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.01.2016 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.01.2020 року (а.с.5). Від спільного проживання у сторін дітей немає. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Відповідач створила нову сім`ю. На протязі 2 років сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved