Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади м.Заставна в особі Заставнівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, був його батько [PERSON] , який фактично спадщину прийняв після смерті матері проте документи не оформив на право власності. [INFO] його батько [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок. Заповіту [PERSON] не вчиняв, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Іншим спадкоємцем за законом являється син [PERSON] , який спадщину після смерті батька не прийняв, так як із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався, натомість надав нотаріусу заяву, що на спадщину за законом після смерті батька не претендує, тому вважається таким, що не є учасником даних цивільних спадкових правовідносин. Позивач вказує, що являється спадкоємцем за правом представлення, вчасно прийняв спадщину, так як подав до шести місяців заяву про прийняття спадщини. Проте оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, а тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, що знаходиться за адресою [ADDRESS] загальною площею 58,40 кв. м, житловою площе. 41,60 кв.м. з господарськми будівлями та спорудами. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача від територіальної громади м.Заставна в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в їх відсутності. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , врахувавши заяву відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.10.2005 року (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, був його батько [PERSON] , який фактично спадщину прийняв після смерті матері, проте документи не оформив на право власності. [INFO] помер [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 05.06.2018 року (а.с.10). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] загальною площею 58,40 кв. м, житловою площею 41,60 кв.м. з господарськми будівлями та спорудами. Заповіту [PERSON] не вчиняв. Позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом (сином спадкодавця) своєчасно подав до шести місяців заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.24). Іншим спадкоємцем за законом являється син [PERSON] , який спадщину після смерті батька не прийняв, так як із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався, натомість надав нотаріусу заяву, що на спадщину за законом після смерті батька не претендує, тому вважається таким, що не є учасником даних цивільних спадкових правовідносин. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК УКраїни внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно вимог ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] спадщину прийняв вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №53667601 від 16.10.2018 року (а.с.24) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.03.2019 року (а.с.9). З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №53667601 від 16.10.2018 року (а.с.24). Однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] .. Вказане вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 9). Судом також встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] , який фактично спадщину прийняв після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проте документи не оформив на право власності. Саме тому спадкування відбувається за правилами спадкової трансмісії. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Згідно Рішення виконавчого комітету Заставнівської міської ради депутатів трудящих від 15.05.1961 року [PERSON] було надано право на індивідуальне будівництво на земельному участку під №2 по [ADDRESS] (а.с.25) та надано дозволу на проведення робіт (а.с. 23 на звороті). В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Чого після її смерті не зробив і її спадкоємець [PERSON] . Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.21.). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №118 від 05.04.2019 року (а.с.12) його вартість становить 176372 ( сто сімдесят шість тисяч триста сімдесят дві) гривні 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241,1266, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved