Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.10.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 3 січня 1996 року за місцем постійного проживання в [INFO] помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з земельної частки /паю/ розміром 4,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Дмитрівської сільської ради. Вона є спадкоємцем пятої черги за законом як онука по лінії своєї матері [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], померлої 2 лютого 1989 року. На даний час оформити спадщину в нотаріальному порядку не має можливості тому, що в сертифікаті є виправлення, посвідчене Великописарівською райдержадміністрацією. Відповідно до Інструкції про проведення нотаріальних дій такі виправлення заборонені, дану інформацію отримала при зверненні до нотаріуса. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. На час смерті [PERSON] діяв Цивільний Кодекс України 1963 року, відповідно до норм якого вона не мала права на спадкування, це право в неї виникло з введенням в силу нового Цивільного Кодексу України. Тому прохає визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, а причину пропуску встановленого шестимісячного терміну визнати поважною, оскільки вона не знала порядку та строків прийняття спадщини, юридично необізнана, але за життя доглядала спадкодавця, провела поховання, розпорядилася речами, має на руках відповідні документи - свідоцтво про смерть, документи на земельну ділянку. Позивач у судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.3/. Відповідач у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с. 19/. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 3 січня 1996 року у віці 86 років в с. Братениця Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/.Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 4,56 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Дмитрівської сільської ради і належить померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0215859, зареєстрованого за № 390 від 27.03.1997 року, в якому маються виправлення у прізвищі власника паю, вартість земельної ділянки 29\~172,39 гривень /а.с. 6, 16/. Позивачка є спадкоємцем пятої черги за законом по лінінї своєї матері [PERSON] як внучка, родинні стосунки підтвердженні /а.с.7-10/. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області померлий [PERSON] був постійним жителем [INFO], заповіт від її імені виконкомом Дмитрівської сільської ради не посвідчувався /а.с.17/. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 3 січня 1996 року, позивач є спадкоємцем пятої черги за законом, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через виправлення в оригіналі правоустановчого документу на земельну частку /пай/. Строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, так як на час відкриття спадщини не набула права на спадкування, але провела поховання померлого, розпорядилася його речами, інші спадкоємці відсутні. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved