overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач 26.08.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнював (а.с.13), посилаючись на такі обставини. Він з 10.08.1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року вони з відповідачем не підтримують подружні стосунки, проживають окремо з причини відсутності спільних інтересів. Фактично сімя припинила своє існування. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу такими, що суперечать їх інтересам. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.21). Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Майнового спору немає. До заяви додав заяву [PERSON] Відповідач у судове засідання не зявилась, була повідомлена за місцем реєстрації (а.с.19). Згідно наданої позивачем заяви [PERSON], посвідченої 03.11.2015 року [PERSON], що тимчасово виконує обовязки [PERSON], нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербургу, зареєстровано в реєстрі за № 1-14410 (а.с.22), [PERSON] просила розглянути справу № 182/6425/15?ц, провадження № 2/0182/3477/2015 про розірвання шлюбу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Рішення просила надіслати на адресу: 53207 Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул.Рози Люксембург, буд.54 «б». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.08.1996 року зареєстрували шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача з серпня 2014 року з причини відсутності спільних інтересів. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення неможливе. Майнового спору на час розгляду справи немає. За таких обставин, на думку суду, зберегти сімю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач 26.08.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 04.05.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Вона працює, однак її доходів не вистачає для повноцінного утримання дітей та матеріального забезпечення усіх їх потреб. Відповідач працює, отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Відповідач інших дітей не має. Інших осіб, які б знаходились на утриманні відповідача, також немає. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.15). Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, суду не надав. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.05.1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-8). Діти проживають з позивачем (а.с.9), перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач 26.08.2015 року звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 28.09.2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 947. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб, однак сімейні відносини не склались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Під час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства сторонами припинено з квітня 2015 року. Спору щодо майна немає. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та бути відновлена в подальшому не може. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Зазначила, що тривалий час проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, в зв'язку з чим наполягала на розірванні шлюбу. Також пояснила, що протягом строку для примирення, наданого судом сторонам за клопотанням відповідача, останній примиритись не намагався. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Малишева». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, а також заперечень проти позову не надав. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 28.09.2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 947. Після реєстрації шлюбу у дружини залишилось прізвище - [PERSON]. Як встановлено судом, сімейне життя позивача та відповідача не склалось. Під час шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та порушувало принцип добровільності шлюбу, встановлений ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, в зв'язку з чим приходить до висновку щодо наявності підстав для розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу, відповідно до заяви позивача, суд залишає позивачу прізвище [PERSON]. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, сплачені позивачем у повному обсязі під час подання позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач 26.08.2016 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, тривалий час були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Примирення неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що з серпня 2015 р. сторони мешкають окремо. Примирення не можливе. Донька після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, пояснила, що в сім»ї виникали суперечки, з серпня 2015 р. не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.09.2009 р. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з серпня 2015 р. не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач 26.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), який уточнювала (а.с.18-20), посилаючись на такі обставини. Вона з 07.06.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Їх відносини поступово псувались, в сімї почались постійні сварки, вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Виявилось,що вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Їх шлюб носить виключно формальний характер. Вважає спільне життя та збереження шлюбу такими, що суперечать її інтересам. Майнового спору, а також спору щодо місця проживання дитини немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „Подоляну. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.27). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.25,26). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 07.06.2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року з причини постійних сварок з відсутності взаєморозуміння, протилежних поглядів на шлюб та сімю. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач 26.08.2020 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 04.12.2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2018 року шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, чвари та суперечки, які виникали по всім побутовим та особистим питанням. Вважає, що при таких обставинах спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 25.09.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації (а.с.10). До суду повернувся конверт, як не вручений у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.19). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 04.12.2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 860 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Позивач в обґрунтування позову зазначив, що з квітня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Основною причиною припинення шлюбних відносин називає різні погляди на життя, чвари та суперечки, які виникали по всім побутовим та особистим питанням. Зазначає, що при таких обставинах спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач 26.08.2021 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2009 року. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 жовтня 2009 року, актовий запис №148. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені і більше не відновлялись, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання позивача відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач 26.09.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.06.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя, внаслідок чого ними було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. З серпня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливі та суперечать їх спільним інтересам. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Між ними досягнуто домовленості щодо місця проживання дитини з нею. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Терехова. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.23). Вказала, що шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Терехова. Відповідачу за місцем відбування покарання до Солонянської виправної колонії (№ 21) направлявся позов з доданими документами для вручення та відібрання пояснень (а.с.20). Згідно заяви від 27.04.2015 року, що надійшла до суду 15.05.2015 року, відповідач з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.21,22). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.06.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами, за посиланням позивача - припинені з серпня 2014 року з причини систематичних конфліктів через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя. На даний час відповідач відбуває покарання у Солонянської виправної колонії (№ 21) (а.с.21). Майнового спору на час розгляду справи немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач 26.09.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], а потім доповнила позов вимогами про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 18 років, починаючи. В позові вказала, що вона є бабусею дитини, фактично утримує та виховує , а відповідачка не цікавиться дитиною зовсім. В судове засідання надала заяву про розгляд справи без її присутності, позивач підтримала позов за вищевикладеними обставинами. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причина його неявки суду невідома. Тому суд проводить заочний розгляд справи, Треті особи орган опіки та піклування Святошинської РДА в м.Києві, орган опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області (гнаджілсав письмову заяву факсом) наполягають на задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення представника орган опіки та піклування Святошинської РДА в м.Києві , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він обґрунтований матеріалами справи, висновком органу опіки та піклування та доказами про утримання дитини позивачем. І не спростований відповідачем. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . На підставі викладеного та

Outcome: approved