Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.11.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 13.09.2003 року між ним та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони не підтримають сімейних стосунків, основна причина розпаду сім'ї - відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим відбуваються сварки та скандали. Вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в порядку ч.5 ст. 74 ЦПК, причин неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Згідно зі ст. 224,225 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, у порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з урахуванням письмової заяви позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб Рощинською сільською радою Джанкойського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 09 (а.с. 5), дошлюбне прізвище відповідача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Сторони сімейні та подружні відносини не підтримують з червня 2013 року, спільне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Відповідачем встановлені судом обставини не спростовані. Задовольняючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки статтею 113 СК передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а відповідно до ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, суд за відсутністю заяви відповідача про відновлення дошлюбного прізвища вважає можливим залишити їй шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.24, ст.104 ч. 2, ст.105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved