Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач 29 травня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, син спадкодавця [PERSON] та чоловік [PERSON], який помер [INFO] року. Батько, після смерті дружини до нотаріальної контори не звертався, однак спадщину прийняв фактично, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті. [PERSON] до нотаріальної контори не звертався та усно повідомив, що не претендує на спадщину. 18.05.2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Барабаш Ю.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка у встановлений строк не звернулася до нотконтори з завою про прийняття спадщини з поважних причин. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року тривалістю в один місяць. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву не визнала в повному обсязі та просила відмовити в її задоволенні. Від третьої особи надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON](а.с.4,24). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, належні їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.07.1986 року та державного акту на право приватної власності на землю (а.с.66,67). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року,є її чоловік [PERSON], який помер [INFO] року, та її діти [PERSON] та [PERSON](а.с.4,22). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою (стаття 1220 ЦК України). 18.05.2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Барабаш Ю.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, проте у вчиненні вказаної нотаріальної дії їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.47-68). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Позивачка у встановлений законом строк спадщину не прийняла, оскільки за станом здоров'я та з інших поважних причин не мала змоги звернутись до нотконтори з заявою про прийняття спадщини. Так, як зазначила позивачка на момент смерті матері, її батько був тяжко хворим і прикутим до ліжка, мав потребу у постійному сторонньому догляді та позивач знаходилась біля нього та доглядала за ним до самої смерті. Напередодні смерті матері, старша дочка позивача вийшла заміж та 19.02.2017р. народила сина, пологи були тяжкими, у дитини була родова травма і внутрішньоутробна інфекція. Під час перебування дочки з онуком в лікарні позивач була вимушена їх відвідувати, готувати їжу, купувати ліки, тощо. Молодша донька позивачки, [PERSON] є інвалідом дитинства, перебуває на обліку у багатьох лікарів. У зв'язку з тим, що дочка часто хворіє, позивач була змушена звільнитись з роботи та займатись її доглядом та лікуванням (а.с.15-20). Згідно ч.3 ст.1272 ГК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінивши в сукупності досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що позивачкою доведено наявність поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті її матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, по яких позивач пропустила строк для прийняття спадщини, вважає поважними. На підставі викладеного,

Outcome: approved