Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 жовтня 2015 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 14 листопада 2009 року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] слала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,407 га, яка розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла 14 листопада 2009 року. Позивач в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 14 листопада 2009 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 173213 (а.с.10). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2,407 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 006151 (а.с.11). Позивач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за заповітом (а.с.9). Відповідач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за заповітом (а.с.9) та братом позивача. Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 14 листопада 2009 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved