Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач 14.07.2014 року звернувся з позовом, в якому просив зобов'язати ПАТ «Міський комерційний банк» виконати зобов'язання по договору банківського рахунку [NUMBER] та виконати доручення [PERSON], здійснити переказ коштів в сумі 133 554, 65грн. по платіжному дорученню № 4329 від 19.05.2014р. на рахунок позивача. Також просив стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1 336, 00 грн. Вимоги обґрунтовував тим, що 31.03.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку [NUMBER]. 19.05.2014 року позивачем подано до відповідача платіжне доручення № 4329 на перерахування коштів на інший поточний рахунок в розмірі 133 554, 65грн. Проте, банком перерахування коштів у встановлені строки не здійснено, причин невиконання платіжних доручень позивачу не зазначено. Тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.03.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку [NUMBER]. 19.05.2014 року позивачем подано до відповідача платіжне доручення № 4329 на перерахування коштів на інший поточний рахунок в розмірі 133 554, 65грн. Проте, банком перерахування коштів у встановлені строки не здійснено, причин невиконання платіжних доручень позивачу не зазначено. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 611 цього кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Ч. 3 ст. 1068 ЦК України встановлює, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Виходячи з того, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання укладеного з позивачем договору банківського рахунку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та навність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 1336,00 грн. Дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved