overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач 31.08.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 24.11.2007 року по 12.07.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Він є батьком її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач з 2011 року у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідача [PERSON] було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження оголошенням на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причина неявки суду не відома. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 24.11.2007 року по 12.07.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 3). Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 4). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач з 2011 року у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.\~\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач 31.08.2021 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 4429,07 гривень, витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач отримує на підставі відкритого особового рахунку електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , однак несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує надані послуги, через що має заборгованість за період з січня 2016 року по січень 2019 року у розмірі 4429,07 гривень. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у відсутність відповідача , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона( постачальник) зобов`язана надавати іншій стороні (абоненту) енергетичні ресурси, а споживач (абонент) зобов`язаний сплачувати вартість прийнятих ресурсів та виконувати передбачений договором режим їх використання. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] на підставі договору № 521213138 про користування електричною енергією від 04.10.2012 надавалася електрична енергія за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] не своєчасно та не в повному обсязі сплачував надані послуги. Сума боргу за період з 01.01.2016 року по 01.01.2019 року складає 4429,07 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 4429,07 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач 31.10.18 р. звернуkfcm до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 16.05.16 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: син [PERSON], 16 р. н.. Зазначає, що останнім часом стосунки між сторонами погіршувались, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, додатково пояснила, що шлюб розпався остаточно та вона категорично заперечує проти можливості примирення сторін, просить позов задовольнити. Відповідач фактично спільно з нею та дитиною не проживає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що шлюб розпався остаточно та він категорично заперечує проти можливості примирення сторін. Сторони спільно не проживають. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають спільну неповнолітню дитину, але сторони не бажають збереження цього шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16.05.16 р. виконкомом Звірівської сільради Ківерцівського району Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 16.05.16 р., актовий запис № 1. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Після розірвання шлюбу відповідачеві слід залишити дошлюбне прізвище \~«Тищук». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач 31.10.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 10.08.03 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Зазначає, що після одруження сімейне життя сторін не склалось. Відповідач не поважав її яку дружину, вчиняв сварки, виявляв своє невдоволення нею. Її сподівання на покращення стосунків виявились марними. Конфліктні ситуації з часом поглиблювались. Її намагання покращити ситуацію не були успішними. У 2008 р. відповідач залишив сім»ю. На протязі 10 р. сторони стосунків не підтримують. Вона вживала заходів до врегулювання спору, однак, відповідач це залишив без реагування. Останній дітей, які перебувають на повному її утриманні, матеріально не підтримував. Сімейні цінності відповідача не цікавлять та останній живе лише заради свого блага. Відповідач відмовився змінити місце свого проживання. Шлюб розпався виключно з вини останнього. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що шлюб сторін розпався остаточно, так як вони на протязі 10 р. спільно не проживають. Вона вже має двох дітей від іншого чоловіка. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Причиною неявки суду повідомив - віддаленість місця проживання. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але не бажають збереження шлюбу і відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 10.08.03 р. відділом рагсу Ковельського МУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 10.08.03 р., актовий запис № 314. Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 31.10.2013 року звернувся до Старобешівського районного суду із позовом до відповідачки про стягнення боргу. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що 21.08.2013 року надав відповідачці [PERSON] грошову позику у розмірі 7000 гривень із зобов'язанням повернути до 15 жовтня 2013 року, про що [PERSON] надала розписку від 21.08.2013 року. В зазначений термін відповідачка борг не повернула. У зв'язку із вищезазначеними обставинами позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 7000 грн., судові витрати покласти на відповідачку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов суддя керується наступними нормами матеріального права. На підставі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 21.08.2013 року відповідачка отримала у борг від позивача кошти у розмірі 7000 грн.. Зазначені обставини підтверджуються розпискою відповідача про отримання суми коштів. [PERSON] зобов»язувалась повернути борг до 15 жовтня 2013 року. На час розгляду справи оригінал боргової розписки знаходився у позивача у справі та був досліджений судом, що підтверджує невиконання відповідачем зобов»язання по поверненню суми боргу. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід у вигляді судового збору у розмірі 229 грн. 44 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач 31.10.2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач оплату за послуги теплопостачання не проводила, має заборгованість за період з листопада 2007 р. по жовтень 2014 р. у сумі 4361,21 грн., у тому числі в межах строку позовної давності - 1163,08 грн. Прохав стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги теплопостачання за період з листопада 2007 р. по жовтень 2014 р. у сумі 4361,21 грн. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, про місце та час були повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, відповідач позов визнає частково, прохає застосувати позовну давність. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України користування опаленням в Україні є платним, наймач зобов'язаний своєчасно вносити оплату за комунальні послуги, тобто щомісячно оплачувати за опалення. Відповідач вказані послуги не оплачує в повному об'ємі з листопада 2007 р. по жовтень 2014 р. у сумі 4361,21 грн., у тому числі в межах строку позовної давності - 1163,08 грн. Разом з тим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості в межах пропущеного строку позовної давності, оскільки позивачем не вказані поважні причини пропуску вказаного строку і таких причин не встановлено судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач 31.10.2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом зазначивши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач оплату за послуги теплопостачання не проводила, має заборгованість за період з листопада 2007 р. по жовтень 2014 р. у сумі 6590,69 грн., у тому числі в межах строку позовної давності 3123,26 грн. Прохав стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги теплопостачання за період з листопада 2007 р. по жовтень 2014 р. у сумі 6590,69 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених у ньому підстав, відповідач та його представник позов не визнали посилаючись на його небгрунтованість, прохали застосувати позовну давність. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України користування опаленням в Україні є платним, наймач зобовязаний своєчасно вносити оплату за комунальні послуги, тобто щомісячно оплачувати за опалення. Відповідач вказані послуги не оплачує в повному обємі з листопада 2007 р. по жовтень 2014 р. у сумі 6590,69 грн., у тому числі в межах строку позовної давності 3123,26 грн. Згідно з витягу протоколу № 1 від 24.10.2015 р. міської комісії для розгляду питань, повязаних з відключенням окремих житлових приміщень (квартир) у багатоквартирних житлових будинках від мереж централізованого теплопостачання за умови встановлення індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) надано дозвіл на розробку проектно-технічної документації [PERSON] для відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, за умови отримання: - акту перевірки димовентканалів у відповідних службах міста; - технічних умов в теплопостачальній організації; - проекту відключення від мереж ЦО і ГВП квартири у проектній організації; - технічних умов у Дніпродзержинському управлінні по експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз»; - проекту газопостачання житлового приміщення у проектній організації; - проекту системи тепло-, водопостачання у проектній організації; - у разі встановлення системи електропостачання технічних умов Дніпродзержинського комплексного району електричних мереж ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго»; - проекту електропостачання житлового приміщення в проектній організації; - договору на виконання вищезазначених робіт з організацією, яка має відповідну ліцензію (сертифікат). Проте відповідачем не надано суду доказів тому факту, що нею виконано перелічені вимоги. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості в межах пропущеного строку позовної давності, оскільки позивачем не вказані поважні причини пропуску вказаного строку і таких причин не встановлено судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач 31.10.2014 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 5349,06 грн, який обгрунтував, тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі здійснюють оплату отриманої теплової енергії та гарячого водопостачання, у зв'язку із чим за ними виникла заборгованість за період з серпня 2010р. по березень 2013 р. в сумі 5349,06 грн. Просить стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, але причину неявки не повідомили. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що відповідачі порушили вимоги ст. 162 ЖК України, згідно якої плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім?ї власника, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, зобов?язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як видно з довідки (з місця проживання про склад родини та реєстрацію) відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні за відповідачами виникла заборгованість за період з серпня 2010 року по березень 2013 року в сумі 5349,06 грн., яку і слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача, оскільки в добровільному порядку вона до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору -243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач 31.10.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 29 січня 1999 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що неповнолітня дитина проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 765,50 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття . В судове засідання позивачка надала заяву про розгшляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, в звязку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача , на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи, , вважає, що позов належить задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 29 січня 1999 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 6) , його батьком записаний [PERSON], а матір»ю є позивачка [PERSON] (а.с.6). На час звернення до суду [PERSON] був неповнолітній , досяг 18 років 14.11.2016 року. На теперішній час [PERSON] проживає з матір»ю (а.с.3). Відповідач, згідно відомостей наданих позивачем , має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину. Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь неповнолітньої дитини , суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини , яка проживає разом з матірю , матеріальне становище [PERSON] , наявність у відповідача інших утриманців , і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити. Крім того , суд вважає за необхідним у відповідності до вимог ст. 184 СК України визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 765,50 гривень щомісячно, що дорівнює 50% прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений Законом України « Про державний бюджет на 2016 рік» . На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved