Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] є власником: -31/100 часток житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] у м. Вознесенську Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2008 року Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою; -31/100 часток земельної ділянки площею 1000 кв. м. наданої для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2008 року Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою. Іншим співвласником вказаного житлового будинку та земельної ділянки (69/100 часток) є відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою і договору дарування, нотаріально посвідченого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 22.11.1980 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), виданого 25.06.2009 року Вознесенською міською радою. 14.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ в натурі частки з нерухомого майна, що є в спільній частковій власності, вказуючи, що житловий будинок має окремі входи, між сторонами склався порядок користування житловим будинком, але існує спір щодо обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що перебувають в його користуванні та межують з будівлями, які знаходяться у володінні та користуванні відповідача. 15.06.2017 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду провадження по цивільній справі було відкрито та справа призначена до розгляду на 23.06.2017 року (а.с. 16). Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 19.07.2017 року була призначена по справі будівельно-технічна експертиза за клопотанням позивача, провадження по справі було призупинено (а.с. 35). 18.10.2017 року надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № 23/17 (а.с. 38-70) і ухвалою суду від 18.10.2017 року поновлено провадження по справі (а.с. 73). Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 30.11.2017 року була призначена по справі повторна будівельно-технічна експертиза за клопотанням відповідача, провадження по справі було призупинено (а.с. 108-109). 11.10.2018 року надійшов висновок повторної будівельно-технічної експертизи №17-1294/1295/1296/1297 (а.с. 122-168) і ухвалою суду від 11.10.2018 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду на 30.10.2018 року (а.с. 171). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником: -31/100 часток житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS] у м. Вознесенську Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2008 року Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою; -31/100 часток земельної ділянки площею 1000 кв. м. наданої для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.11.2008 року Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою. Іншим співвласником вказаного житлового будинку та земельної ділянки (69/100 часток) є відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою і договору дарування, нотаріально посвідченого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 22.11.1980 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), виданого 25.06.2009 року Вознесенською міською радою. Суд виходить із того, що поділ нерухомого майна, що знаходиться в спільній частковій власності сторін шляхом реалізації права співвласників (позивача) на виділ його частки зі спільного майна (житлового будинку, земельної ділянки) регулюється статтею 364 ЦК України. Відповідно до частин першої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд врахувати при вирішенні спору інтереси обох сторін. При розгляді справи, суд встановив наступне: дійсно є можливим виділ належних сторонам часток в натурі. Щодо виділу в натурі частки з нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] у м. Вознесенську Миколаївської області . Учасники справи досягли домовленості щодо такого виділу, який відображений в висновках будівельно-технічної експертизи та повторної будівельно-технічної експертизи, які є тотожними, а саме: передати позивачу у власність частину житлового будинку (прибудова А'-1, прибудова А''-1, прибудова а'-1), яка складається з житлової кімнати площею 15,7 м2, житлової кімнати площею 20,2 м2, сіни площею 11,3 м2, кухні площею 14,8 м2, господарські будівлі та споруди: літню кухню Б-1, сарай Е-1, тамбур б-1, погріб Б-1 п\\д, вбиральню Ж-1, ворота №2, питний колодязь №4, хвіртка №5, а відповідачу частину житлового будинку (житлового будинку А-1, прибудова А'-1, прибудова а-1, прибудова а''-1), яка складається з житлової кімнати площею 15,2 м2, житлової кімнати площею 16,2 м2, житлової кімнати площею 22,9 м2, сіни площею 11,6 м2, кухні площею 7,1 м2, коридор площею 5,6 м2, санітарний вузол площею 1,1 м2, господарські будівлі та споруди: сарай В-1, сарай З-1, навіс И-1, ворота №3, питний колодязь №1, ганок а-1г. Щодо виділу в натурі частки з нерухомого майна - земельної ділянки площею 1000 кв. м. наданої для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] у м. Вознесенську Миколаївської області варіант такого поділу, які містяться висновках будівельно-технічної експертизи та повторної будівельно-технічної експертизи сторонами приймаються з урахуванням кадастрового плану поділу земельної ділянки та описом розділових меж, що виготовлено інженером землевпорядником ПП «Моноліт Вознесенськ» за якого у власність [PERSON] передається земельна ділянка [NUMBER] площею 0,0310 га, а [PERSON] площею 0,0690 га, при цьому встановлюються наступні розділові межі: -По фасаду (відповідно до Державного акту від А до Б) з відступом від лівої бокової межі (яка виходить на вулицю-провулок) 18,0 м; -В глиб земельної ділянки (уздовж стіни будинку А-1 з відступом 1,0 м.) 9,60 м; -Поворот ліворуч - 1.01 м, до зовнішньої стіни житлового будинку А-1, далі по осі перестінку (приміщень 2-3) житлового будинку 5,84 м; -Поворот праворуч по боковій стіні прибудови А-1 5,22 м; -Поворот ліворуч 0,35 м; -Поворот праворуч з нахилом на 89 градусів 25,75 м; -Поворот праворуч з нахилом на 90 градусів 8,95 м. У зв'язку з обраним сторонами вказаним варіантом поділу земельної ділянки підлягає демонтажу [PERSON] вбиральні Ж-1, [PERSON] частково навіс И-1 по межі розмежування земельних ділянок. Щодо стягнення грошової компенсації співвласнику за відступ від ідеальних часток між учасниками справи існує спір. Вирішуючи це питання суд досліджував інвентаризаційну справу будинку [ADDRESS], де зафіксовано, що вперше вказані ідеальні частки (69/100 та 31/100) співвласникам будинку було встановлено рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради №212 від 08.07.1970 року по фактичному користуванню (а.с. 13 правової частини) та ними отримані свідоцтва про право власності (а.с. 16, 24 правової частини). На час поділу будинку у 1970 році (а.с. 73 технічної частини) : - 69/100 часток будинку складалися із: житлового будинку А-1, житловою площею 39,3 кв.м., сіни а-1, ганок №1, сарай Д-1, паркан, в т.ч. одна житлова кімната площею 14,5 кв.м. перейшла із житлового будинку Б-1 до будинку А-1; -31/100 часток будинку складалися із: житлового будинку Б-1, житловою площею 16,3 кв.м., тамбур б-1; житлова прибудова В-1, сарай Г-1. Порівнюючи план забудови земельної ділянки у 1970 році і на теперішній час слід зазначити, що загальна конфігурація будівель і споруд співвласників цього будинку не змінювалась, а кожен із співвласників здійснював добудови (прибудови) до житлового будинку, перепланування з нежитлового в житлове, тобто такі поліпшення впливають на загальну вартість будинку, але не має призводити до перерозподілу часток сторін, а ні в кількісному, а ні в грошовому еквіваленті. З урахуванням викладеного стягнення грошової компенсації співвласнику за відступ від ідеальних часток не має бути. Доводи представника відповідача про необхідність в судовому рішенні визначити також право сервітуту [PERSON] на користування земельною ділянкою, що перебуватиме у власності [PERSON], для обслуговування прибудови а-1 та сараю В-1 є необґрунтованими з урахуванням правил диспозитивності, оскільки відсутні як позовні вимоги так і зустрічні позовні вимоги про встановлення сервітуту.

Outcome: approved