Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною шести років, в якій вказала, що вона перебувала з відповідачем зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, працює, фізично здоровий і має змогу її надавати. Крім того, зазначила, що дитина часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування і постійне спостереження лікарем-психіатром. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 грн. щомісячно і до повноліття дитини та на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною шести років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що син з позивачкою мешкають за адресою іншої адміністративно-територіальної одиниці, з огляду на те, що він не спілкується з позивачем та знаходиться на не підконтрольній українській владі території він не має змоги надавати дитині матеріальну допомогу. Також зазначив, що він працює та має стабільний заробіток, але цей заробітку в перерахунок на гривню ледве складає розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», яких не вистачає йому на сплату комунальних послуг, витрат на продукти харчування, одяг, предмети побуту та інше. В зв'язку з чим, сплачувати аліменти на сина та дружину в розмірі 6000 грн. на місяць він не має змоги. Крім того, вважає, що висновок лікаря стосовно стану здоров'я його сина не є переконливим доказом, оскільки зі слів матері лікар може бути заведений в оману та помилково поставити діагноз про наявність у дитини психічних вад, і це має підтверджуватися відповідною експертизою. В зв'язку з чим, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.08.2015 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 625. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.04.2013 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів зазначені в статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими. Натомість вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в їх об'ємі, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4000 грн. щомісячно і до повноліття дитини, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Проаналізувавши надані позивачем доказу, суд не може прийняти до уваги довідки медичних установ в підтвердження факту хвороб дитини, оскільки вони видані установами, які здійснюють свою діяльність на території не підконтрольній Україні і не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази по справі. Крім того, суд не може прийняти до уваги доводи позивача та відповідача з приводу того, що [PERSON] працює, оскільки суду не надано жодного доказу в підтвердження даного факту. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що аліменти на дитину підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. З огляду на вищезазначене та виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною шести років, суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 84 СК України передбачає право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 3 ст. 84 СК України передбачено, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Натомість, суд звертає увагу, що як зазначалося вище, довідки медичних установ видані на не підконтрольній Україні території не можуть бути належними та допустимими доказами факту вад фізичного або психічного розвитку дитини. Таким чином, визначаючи розмір та період на який будуть стягнуті аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, фізично здоровий і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 700 гривень щомісячно. Слід також наголосити, що при зміні матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з батьків, та в інших випадках, передбачених законом, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів /ст. 192 СК України/. На підставі ст. ст. 75, 84, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial