Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач 12.05.2015 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який 13.06.2016 року збільшив позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 34548,71 грн., вартості проведення судової експертизи в розмірі 1500 грн., стягнення з [PERSON] суми франшизи в розмірі 500,00 грн., судові витрати у розмірі 487,20 грн стягнути пропорційно з відповідачів. Вказана справа перебувала в провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Шликова С.П. та 21.10.2015 року надійшла в провадження судді Домусчі Л.В. на підставі протоколу авто розподілу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03.02.2014 року о 12 годині 00 хвилин, в м. Одесі по вул. Тінистій водій [PERSON] (далі - Відповідач) керував автомобілем [NUMBER], не виконав вимоги знаку 2.1 Правил дорожнього руху «Поступитися дорогою», в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] (далі - Позивач), який рухався по головній дорозі по вул. Посмітного. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 24.03.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП та притягнуто до відповідальності. Відповідно до Висновку №5698 від 25.05.2016 року вартість матеріальної шкоди, нанесеної володільцю а/м «Mitsubishi Pajero» р.н. [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП від 03.02.2014 року станом на дату ДТП становить 35048, 71 грн. Цивільно-правова відповідальність винного у цьому ДТП [PERSON] була застрахована в [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія», поліс АС №8576431, який був дійсним на момент ДТП. Позивач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, подав заяву про отримання страхового відшкодування та надав усі необхідні для виплати документи. Однак страховиком не було виплачено страхового відшкодування. В судове засідання 18.10.2016 року не зявився представник позивача [PERSON], але надав суду заяву за його відсутності за його відсутності. В судове засідання не зявились відповідачі [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON], хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином у встановленому порядку, чим позбавили суд можливості вислухати їх думку по суті. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.02.2014 року о 12 годині 00 хвилин, в м. Одесі по вул. Тінистій водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], не виконав вимоги знаку 2.1 Правил дорожнього руху «Поступитися дорогою», в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі по вул. Посмітного. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 24.03.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КпАП України. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи, тобто [PERSON] на момент скоєння ДТП, була застрахована у [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія». Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV«Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. 20.04.2014 року позивач подав страховику повідомлення про настання страхового випадку та заяву про отримання страхового відшкодування. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За фактом ДТП страховиком була порушена страхова справа за № 400/14. Огляд пошкодженого автомобіля Позивача проводив представник [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» в м. Одесі аварійний комісар [PERSON]. За результатами огляду представником страховика було складено Акт огляду транспортного засобу від 05.02.2014 року та проводилась фотофіксація отриманих пошкоджень й розрахований розмір страхового відшкодування і становить він 13451 грн. 28.03.2016 року Позивачем було подано заяву про призначення судової експертизи для визначення матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП 03 лютого 2014 року без врахування податку на додану вартість (ПДВ). 14.04.2016 року судом було задоволено таке клопотання та призначено судову автотоварознавчу експертизу. 26.05.2016 на підставі ухвали суду, субєктом підприємницької діяльності СПД, судовим експертом [PERSON], який має кваліфікаційне свідоцтво Міністерства юстиції України № 851 від 23.08.2013 року, має посвідчення та внесений до реєстру судових експертів, було складено Висновок № 5698 щодо встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача. Висновком якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який був пошкоджений внаслідок вказаної вище ДТП, складає 35048,71 грн. (а.с.135/152) Згідно вказаного висновку, було розраховано страхове відшкодування 35048,71 грн. Відповідно до ст. 29 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ст. 16 Закону України № 85/96 ВР від 07.03.1996 року «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 988 ЦК України, що також дублюється п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення проДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно абзацу 5 п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Відповідно до абзацу 1 п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається позивач надав страховику повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування 20.04.2014 року. Отже, з урахування вищенаведеного законодавства, страховик у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими, а як вбачається він їх визнав, повинен був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування в межах 90-денного строку, який у даному випадку обчислюється 20.04.2014 року, а саме у строк до 19.07.2014 року включно. Проте, як вбачається з матеріалів справи страховик з невідомих причин не здійснив на користь позивача страхове відшкодування у вказаний строк, що призвело до порушення майнових прав позивача, для захисту яких він звернувся до суду. Тому, суд з урахуванням Висновку експертного дослідження № 5698 від 25.05.2016 року вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 34548,71 грн, за шкоду завдану власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого у результаті ДТП, яке відбулось 03.02.2014 року. Щодо позовних вимог Позивача про стягнення з [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» на його користьвартості проведення судової експертизи в розмірі 1500 грн суд вважає, що вони підлягають задоволенню, на підставі наступного: Згідно ч.1ст. 88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. Судом встановлено, що позивач поніс витрати з оплати призначеної судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1500 грн. Отже, стягненню з Відповідача на користь позивача підлягають також дані витрати. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] суми франшизи в розмірі 500,00 грн суд вважає, що вони підлягають задоволенню, на підставі наступного: Відповідно до ст. 36.6 Закону №1961-IVСтрахувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тобто, Відповідач [PERSON] повинен виплатити Позивачу суму франшизи в розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом для захисту своїх прав, позивач поніс ткож судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.431658423.1 від 08.09.2015 року та квитанцією № 023559. Як вбачається суд задовольняє вимоги позивача у розмірі 36548,71 грн, тому враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно судових витрат. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved