Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач 16.10.2020 року звернулася до суду з позовом в якому вказала, що відповідач є її матір`ю. З 01.09.2019 року позивач навчається у Комунальному закладі «Покровський педагогічний коледж» на бюджетній основі, форма навчання - денна, із терміном закінчення - 30.06.2023 року. Мати проживає окремо та добровільно допомоги не надає. За рішенням суду батько на користь матері сплачує аліменти до повноліття позивача. У позивача відсутні кошти на проїзд, оскільки проживає у м.Гірник, харчування, одяг, оплату гуртожитку тощо, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісяця та до 30.06.2023 року. Відповідачу ухвала суду, копія позовної заяви та пакет документів, надіслані рекомендованим повідомленням 27.10.2020 р. Відповідач надала суду відзив на позовну заяву, де зазначала про перебування на її утриманні [PERSON] , 2006 року народження, і [PERSON] ,2013 року народження. Просила врахувати її заперечення та прийняти рішення, яким стягнути аліменти не більше ніж 10 відсотків від її заробітної плати. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Дані обставини учасники справи не оспорюють, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до довідки виданої 12.10.2020 року № 454 Комунальним закладом «Покровський педагогічний коледж», [PERSON] , 2002 року народження, навчається на 2 курсі у Комунальному закладі «Покровський педагогічний коледж» з 01.09.2019 року на бюджетній основі, форма навчання - денна, із терміном закінчення - 30.06.2023 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на відсутність коштів на проїзд, оскільки проживає у м.Гірник, а коледж знаходиться у м. Покровськ. Також зазначала про відсутність коштів на харчування, одяг, оплату гуртожитку тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає разом із бабусею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує акт про проживання №274 від 16.10.2020 року. Комунальний заклад «Покровський педагогічний коледж» знаходиться у м.Покровськ. Мати позивача проживає окремо. Заперечуючи проти позову відповідач [PERSON] зазначала, що разом із нею проживають [PERSON] , 2013 року народження, і [PERSON] , 2006 року народження. Дані обставини учасники справи не оспорюють, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. З наданих суду доказів вбачається, що на користь відповідача - [PERSON] з батька позивача - [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON] , 2002 року народження, і [PERSON] , 2006 року народження, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Заборгованість по аліментах складає 168664,50 грн. 16 листопада 2020 року позивачу виповнилося 18 років. Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що визначений за рішенням суду розмір аліментів, який батько позивача сплачує на користь відповідача, змінено, оскільки дитина досягла повноліття. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що її матеріальний стан не дає можливості надати матеріальну допомогу позивачу. Також, відповідач у відзиві зазначала, що працює на ДП «Селидіввугілля» «Шахта Курхівська» охоронцем, та у відзиві не заперечувала проти стягнення з неї аліментів не більше ніж 10 відсотків від її заробітної плати. Отже, суд враховуючи усі добуті докази, вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання необхідно задовольнити. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує вимоги ст.182 СК України та вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на навчання [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач має на утриманні інших дітей [PERSON] , 2013 року народження, і [PERSON] , 2006 року народження, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання, щодо періоду стягнення аліментів суд враховуючи вимоги ст. 199 СК України, вважає за необхідне стягнути аліменти на період навчання [PERSON] до закінчення строку навчання, тобто до 30.06.2023 року, оскільки період навчання визначено до 30 червня 2023 року. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач 16.10.2020 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 16.10.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. У силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial