Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Варода П.Б. звернувся в суд з позовом до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, зокрема, на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Однак, звернувшись до нотаріуса було встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] з часу відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] проживав в місті Києві, тобто на великій відстані від місця знаходження спадкового майна, та у зв`язку із постійною зайнятістю на роботі не мав змоги оформити спадщину, а після смерті [INFO] батька [PERSON] йому від нотаріуса стало відомо, що шлюб між його батьками розірвано ще у 1997 році, і, відповідно, ніхто спадщину по смерті його матері не прийняв, а тому, строк було пропущено. Беручи до уваги те, що позивач не може реалізувати своє право на узаконення спадщини, просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . Представник відповідача подала відзив на позов, в якому вказала, що позивач не зазначив та не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказавши тільки, що значна відстань була перешкодою для прийняття спадщини. Крім цього, з моменту смерті його матері пройшло більше десяти років, що свідчить про небажання позивача прийняти спадщину. Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що позивач не цікавився більше десяти років спадковим майном та пропустив строк для прийняття спадщини, а тому, Тернопільська міська рада просить відмовити позивачу в задоволенні позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника по наявних в справі документах, щодо заявлених позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 29.01.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 155. Померла [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 червня 1971 року. Померла [PERSON] до 20 січня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком позивача [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу від 04 грудня 2020 року № 00028790263. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 23.11.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2149. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] разом із [PERSON] , що підтверджується довідкою ДП «Благоустрій 1» № 679 від 30 листопада 2020 року. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] , та його батькам, померлому [PERSON] та померлій [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 1 квітня 2002 року. Позивач [PERSON] проживав та був зареєстрований у вищевказаній квартирі з 10 травня 1994 року до 18 вересня 2002 року, що підтверджується записами в будинковій книзі. На день смерті [PERSON] , позивач [PERSON] з 05 квітня 2007 року постійно проживав та проживає по даний час в [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у його паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 27 липня 2000 року. 30 листопада 2020 року Перша Тернопільська державна нотаріальна контора за зверненням позивача [PERSON] щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , повідомила про пропуск останнім шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із вимогами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні з`ясовано, що позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, оскільки з часу відкриття спадщини після смерті його матері [PERSON] проживав в місті Києві, тобто на великій відстані від місця знаходження спадкового майна, та у зв`язку із постійною зайнятістю на роботі не мав змогу оформити спадщину, а після смерті [INFO] батька [PERSON] йому від нотаріуса стало відомо, що шлюб між його батьками розірвано ще у 1997 році, і, відповідно, ніхто спадщину по смерті його матері, яка залишилася у виді 1/3 частки квартири [ADDRESS] , не прийняв. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України,\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 29 липня 2010 року. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. \~ Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 24\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що в законі\~не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивач після смерті його матері проживав в місті Києві, тобто на великій відстані від місця знаходження спадкового майна, та у зв`язку із постійною зайнятістю на роботі не мав змоги оформити спадщину, а після смерті [INFO] батька [PERSON] йому від нотаріуса стало відомо, що шлюб між його батьками розірвано ще у 1997 році, і, відповідно, ніхто спадщину по смерті його матері не прийняв, у зв`язку із цим позивач не мав змоги подати документи про прийняття спадщини, а тому, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини за законом на спадкове майно. Враховуючи, що строк прийняття звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає, можливим визначити йому додатковий строк у два місяці для подання такої заяви. За таких обставин, враховуючи надані у позові обґрунтування позивача, суд вважає, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлої [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved