Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач 13.04.2016р. звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, яким просить стягнути з неї 1780грв., мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.2013р. між ними і відповідачем був укладений договір №342 про навчання, відповідно до якого позивач зобов*язалася за рахунок коштів відповідача здійснити її навчання в університеті до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, що передбачено у п.1 договору; відповідач була зарахована на спеціальність «лікувальна справа» медичного факультету денної форми навчання, 25.01.2016року відповідно до наказу ректора №399-ст за невиконання навчального плану відповідачка була відрахована з числа студентів 3-го курсу університету, бо протягом осіннього семестру 2015-2016 навчального року пропустила значну кількість практичних занять без поважних причин. Крім того відповідачка на момент відрахування з університету не оплатила навчання та має фінансову заборгованість в сумі 1780грв. по оплаті за навчання за 1-й семестр 3-го курсу, тому просять стягнути з нгеї вказану суму заборгованості і судові витрати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги не визнала, подала заяву про розгляд справи за її відсутності і документи на підтвердження того, що вона сплатила вказану суму ще 03.02.2016року. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступних підставах. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем був укладений цивільно-правовий договір №342 від 06.08.2013р. (а.с.5-6) про навчання, відповідно до якого позивач зобов*язалася за рахунок коштів відповідача здійснити її навчання в університеті до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, що передбачено у п.1 договору. Відповідач була зарахована на спеціальність «лікувальна справа» медичного факультету денної форми навчання. 25.01.2016року відповідно до наказу ректора №399-ст за невиконання навчального плану відповідачка була відрахована з числа студентів 3-го курсу університету, бо протягом осіннього семестру 2015-2016 навчального року пропустила значну кількість практичних занять без поважних причин (а.с.6). Згідно позовної заяви відповідачка на момент відрахування з університету не оплатила навчання та має фінансову заборгованість в сумі 1780грв. по оплаті за навчання за 1-й семестр 3-го курсу (а.с.53-73), але при цьому позивач не надав суду документів про наявність вказаної суми заборгованості і про її не сплату відповідачкою. Відповідачка ж подала суду квитанцію про те, що вона ще 03.02.2016року (тобто майже за два місяці до звернення позивача із позовом до суду) сплатила 1780грв. оплата за навчання за 5-тий семестр 3 курсу (а.с.80). Тобто відповідачка заплатила вказану суму заборгованості ще до звернення позивача із позовом до суду. Тому позовні вимоги не обґрунтовані (відповідачка не має ніякої заборгованості) і задоволенню не підлягають. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати (сплачена сума судового збору в сумі 1378грв. а.с.1) покладаються на позивача, якому відмовляється у задоволенні позовних вимог. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 651 ЦК України,

Outcome: dismissed