Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Алексеєнко В.П. звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити порядок користування земельними ділянками, виділивши [PERSON] в користування 0,4300 га з земельної ділянки кадастровий номер 2324584800:01:002:0345 загальною площею 0,86 га; 0,7650 га з земельної ділянки кадастровий номер 2324584800:01:002:0233 загальною площею 1,53 га та 3,9752 га з земельної ділянки кадастровий номер 2324584800:01:002:0029 загальною площею 7,9504 га, позначених блакитним кольором згідно план-схемам, розробленим товариством з обмеженою відповідальністю «Геоінформаційна компанія «Кадастр» (ЄДРПОУ 36015928). Позов обґрунтований тим, що позивачу та його рідній сестрі [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частки належать земельні ділянки площею 0,86 га, кадастровий номер 2324584800:01:002:0345, цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», площею 1,53 га, кадастровий номер 2324584800:01:002:0233, цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства» та площею 7,9504 га., кадастровий номер 2324584800:01:002:0029, цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», розташовані на території Приморсько-Посадської сільської ради. Зазначене майно отримане сторонами у спадок після смерті їх матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Для належного оформлення спадщини в строк передбачений ст. 1270 ЦК України, сторони звернулись до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О., в наслідок чого 03.09.2021р. позивачу були видані свідоцтво про право на спадщину за законом та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідачка звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, але не бажає оформлювати право власності на свою частку майна, мотивуючи свою відмову браком коштів. У даний час у сторін виник спір про порядок користування земельними ділянками, оскільки позивач бажає розпоряджуватись своєю часткою на власний розсуд, але відповідачка без пояснення причин не погоджується з будь-якими пропозиціями позивача, через що у них виникають непорозуміння та конфлікти. З метою визначення порядку користування спільною частковою власністю та площі відповідно до ідеальної частки кожного співвласника, позивач звернувся до ТОВ «Геоінформаційна компанія «Кадастр», де були виготовлені план-схеми земельних ділянок, що перебувають у спільній частковій власності сторін по справі, з визначенням порядку користування спільною власністю. Зазначеними планами-схемами були розраховані площі спірних земельних ділянок відповідно до часток співвласників. Також ними визначений порядок користування земельними ділянками, а саме, частини земельних ділянки позначених на план-схемах блакитним кольором пропонується в користування позивача, червоним кольором - в користування відповідача. Пропозиції позивача узгодити питання про користування земельними ділянками, відповідачка залишила без уваги. Ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи та призначено справу до розгляду на 14 грудня 2021 року. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Представник позивача - адвокат Алексеєнко В.П. в судовому засіданні підтримав позов з викладених у ньому підстав, пояснив, що позивач бажає визначити порядок користування Ѕ частиною земельних ділянок, при цьому права відповідачки цим не порушуються, вона має право оформити своє право власності і пізніше. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначила, що вона зараз не має коштів для оформлення своєї Ѕ частини земельних ділянок. Вона вважає, що питання поділу земельних ділянок вони мають вирішити разом з позивачем, коли вона оформить у власність свою частину спадщини. Втім, в судовому засіданні відповідачка не пояснила суду, чи порушуються на її думку її права визначенням порядку користування, який запропонований позивачем. Також, відповідачка зазначила, що їй не зрозуміло, навіщо [PERSON] подав цей позов, адже він зараз і так користується всіма ділянками. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у відповідності до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2021 року, зареєстрованому в реєстрі за №631, державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області, Шевченко С.О. посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] на 1/2 частку та [PERSON] на 1/2 частку. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,8600 га, кадастровий номер 2324584800:01:002:0345, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 273272549 від 03.09.2021 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2021 року, зареєстрованому в реєстрі за №629, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки площею 1,5300 га, кадастровий номер 2324584800:01:002:0233, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 273269352 від 03.09.2021 року. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2021 року, зареєстрованому в реєстрі за №630, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки площею 7,9504 га, кадастровий номер 2324584800:02:001:0029, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Право спільної часткової власності [PERSON] на 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 273270795 від 03.09.2021 року. З план-схем, за підписом генерального директора ТОВ «Геоінформаційна компанія «Кадастр» Козачек О.В., вбачається розрахунок площі спірних земельних ділянок, відповідно до часток співвласників. Так, на земельній ділянці площею 0,8600 га з кадастровим номером 2324584800:01:002:0345 визначено в користування співвласників [PERSON] та [PERSON] по 0,4300 га; на земельній ділянці площею 1,5300 га з кадастровим номером 2324584800:01:002:0233 визначено по 0,7650 га; на земельній ділянці площею 7,9504 га з кадастровим номером 2324584800:01:002:0029 визначено по 3,9752 га. Частини земельних ділянок, які пропонуються в користування позивачу [PERSON] позначені на план-схемах блакитним кольором, червоним кольором - в користування відповідача [PERSON] . Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. У відповідності до частини 1 статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 викладено правовий висновок, відповідно до якого первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що сторони у справі не дійшли згоди щодо порядку користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватись та розпоряджатись своєю часткою земельних ділянок. В постанові Верховного Суду від 15.09.2021року по справі № 544/777/18 зроблено висновок, що при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи, що порядок користування земельними ділянками, запропонований позивачем на підставі план-схем, розроблених ТОВ «Геоінформаційна компанія «Кадастр», полягає у визначенні права користування порівну вздовж земельних ділянок, не обмежує відповідачку [PERSON] у користуванні своєю власністю, і запропонований порядок користування відповідає за площею розміру Ѕ частини земельних ділянок, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] . Будь-яких доказів на спростування позовних вимог суду не надано. В частині доводів відповідачки, суд звертає увагу, що визначення порядку користування земельними ділянками не обмежує відповідачку у своєму праві оформити спадщину в майбутньому, а також в подальшому виділити свою частину земельних ділянок в натурі, за необхідності. Інші доводи відповідачки не спростовують права позивача ставити питання про визначення порядку користування спільним майном, з урахуванням його права власності на Ѕ частину земельних ділянок.

Outcome: approved