Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 березня 2016 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що вона, як спадкоємець за заповітом після смерті батька, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з метою належного оформлення спадщини. У звязку з відсутністю витягу з державного земельного кадастру, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку їй було відмовлено. На цей час єдиним можливим варіантом визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно є судовий, тому вона і звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 26 липня 2015 року, право власності на земельну ділянку площею 2,1030 га, надану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 003372 виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів 09 січня 2003 року на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради народних депутатів № 4-5 від 10.10.2002 року, розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124384000:02:000:021. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву, згідно з якою позов просить задовольнити, розглянути справу без її участі . Представник відповідача [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СР №\~257719, виданого виконавчим комітетом Рогівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, [PERSON] помер 26 липня 2015 року, актовий запис № 11. Відповідно до свідоцтва про народження, серії ІV-УР №\~1739247, виданого 26 березня 1963 року [PERSON] сільською радою Уманського району Черкаської області, померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (дівоче прізвище «Зануда» а.с. 9) [PERSON] актовий запис № 16. Згідно заповіту, складеного 07 грудня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 48, [PERSON] 1/2 належного йому житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Гагаріна, 11 село Роги Маньківського району Черкаської області, земельну ділянку площею 2,87 га (державний акт серії ІІ-035912), земельну ділянку площею 2,1030 га (державний акт серії ІІІ-ЧР № 003372) заповів дочці [PERSON]. Згідно державного акту серії ІІІ-ЧР № 003372 [PERSON] на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради № 4-5 від 10.10.2002 передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,1030 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10. В листі управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області №20-28-0.3-2322/15-16 від 04.03.2016 зазначено, що відомості про земельну ділянку [PERSON] площею 2,1030 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району, відсутні у Державному земельному кадастрі і провести державну реєстрацію даної земельної ділянки неможливо тому, що її власник [PERSON] помер і не може звернутися з відповідною заявою. Згідно постанови державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 12 березня 2016 року, на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], відкрита спадкова справа № 329 за 2015 рік, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на імя [PERSON] відмовлено, оскільки спадкоємцем не було предявлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно з положенням п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно вимог ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення)\~при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В ході розгляду справи було встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, після смерті батька [PERSON], у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса, яким було відкрито спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право спадщини на земельну ділянку було відмолено. Причиною відмови зазначено той факт, що спадкова земельна ділянка не була зареєстрована у Державному земельному кадастрі. У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). На думку суду, оскільки власник спадкової земельної ділянки [PERSON] помер 26 липня 2015 року, провести таку реєстрацію неможливо, а позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину фактично прийняла, використовує її за призначенням, є достатньо підстав для визнання за останньою права власності на спадкову земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved