Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач 17.07.2020 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що у період з 17 квітня 2013 року по 26 грудня 2014 року знаходилась у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] , наказом про прийняття на роботу №000854 від 17.04.2013р. та наказом про припинення трудового договору №001530 від 26.12.2014р. Під час знаходження у трудових відносинах з Відповідачем їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період липень 2014 - грудень 2014р. у розмірі 27 985 грн. 85 коп., що підтверджується довідкою Херсонської ДПІ Херсонського управління ГУ ДПС у Херсонській області № 237/в/21-22-51-08-02- 08 від 05.02.2020 р. Заробітна плата не виплачена до теперішнього часу. Неодноразово зверталася до Відповідача з проханням виплатити заробітну плату, однак всі звернення були марними та безрезультатними. На початку 2015 року колишній юрист Відповідача в ході телефонної розмови повідомив, що надії на отримання заробітної плати немає в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем ТОВ «Еліт». 06.12.2019р. звернулася до Відповідача щодо невиплаченої заробітної плати та просила надати довідку про розмір нарахованої мені, але не виплаченої заробітної плати станом на 06.12.2019р. Але Відповідач відповідь не надав до теперішнього часу. В зв`язку з чим змушена була звернутися до Херсонської ДПІ та отримала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків. На даний час Відповідач не перебуває в процесі припинення та веде господарську діяльність. Просить стягнути з відповідача нараховану але не виплачену заробітну плату у розмірі 27 985 грн. 85 коп. та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 1194 грн. 32 коп. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.09.2020 року, постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до копії Наказу (розпорядження) № 000854 від 17.04.2013 року, [PERSON] , прийнято на роботу з 17.04.2013 року до Адміністрації Смілянської філії ТОВ «Еліт» на посаду юриста. Це також підтверджується записом у трудовій книжці. Згідно копії Наказу № [NUMBER] (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), [PERSON] , звільнено з 26.12.2014 року з посади юриста в Адміністрації Смілянської філії ТОВ «Еліт» на підставі п.1 ст.36 угода сторін. Зазначено компенсація за 8 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Факт звільнення також підтверджується записом у трудовій книжці. Відповідно до довідки №1180 від 19.01.2015 року, виданої ТОВ «Еліт», середня заробітна плата [PERSON] за період з червня 2014 року по листопад 2014 року становить 26\~832,09 грн. Позивачем на електронну адресу відповідача 06.12.2019 року направлено заяву про видачу довідки про стан заборгованості по заробітній платі, однак відповідачем дану заяву проігноровано, докази іншого в матеріалах справи відсутні. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 237/в/21-22-51-0/-02-08 від 05.02.2020 року Смілянською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» [PERSON] за 3 квартал 2014 року нараховано 12\~407,92 грн., виплачено 0 грн., за 4 квартал 2014 року нараховано 15\~577,93 грн., виплачено 0 грн. Тобто, згідно даної довідки позивачу нараховано але не виплачено заробітну плату в загальній сумі 27 985 грн. 85 коп. Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно зі ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але нерідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується на передодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу)працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. При звільненні позивачу також не була виплачена компенсація за 8 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, що підтверджено у наказі про припинення трудового договору №001530 від 26.12.2014 року. Згідно ст. 83 КЗпП України і ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про відпустки», при звільненні працівника йому виплачується компенсація за всі дні невикористаної відпустки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.83 КЗпП вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей, тільки в тазі звільнення його з роботи, а під час неї - лише за частину цих відпусток за умови, що тривалість наданих йому при цьому щорічної й додаткової відпусток становить не менше 24 календарних днів та. що працівник не є особою віком до 18 років. Якщо працівник з незалежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку і за роки, що передували звільненню, суд на підставі ст. 238 КЗпП має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник мав на час її проведення. Згідно розрахунку грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку наданого позивачем: 52997, 87 грн. - сумарний заробіток за 2014 рік. 52997, 87 грн. : 355 днів (кількість календарних днів за 2014р. (без святкових днів) = 149,29грн. (середньоденна з/п). 149,29 грн. * 8 днів (кількість днів невикористаної щорічної основної відпустки) = 1194 грн. 52 коп. (розмір компенсації за 8 днів невикористаної щорічної основної відпустки). Тому з Відповідача підлягає стягненню 1 194, 32 грн грошової компенсації за невикористану мною щорічну основну відпустку. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідач не надав доказів на підтвердження виплати заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача були порушені, а тому є підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору.

Outcome: approved