Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , 11.09.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що він з 16.06.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей подружжя немає. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось, відсутнє взаєморозуміння. Подружнє життя припинили, позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між ними, всі витрати по розірванню шлюбу покласти на нього. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.11.2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.02.2020 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження за відсутністю відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~статтею 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року\~зі змінами та доповненнями (далі\~СК України) «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Судом встановлено, що 16 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 496, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 10.09.2019 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка… Як вбачається із заяви позивача та визнання позову відповідачем зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Родина фактично розпалася і її відновлення неможливо при обставинах зазначених позивачем, їх шлюбний союз розпався, жодних клопотань щодо примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано\~Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви № № 29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Відповідно до статей\~110,112 СК України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. …Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Приймаючи до уваги, що позивач надала заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу і відсутні клопотання сторін про примирення, суд вважає причини, що спонукають позивача на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Спір про поділ майна\~відсутній. Згідно частини 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9\~ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного та

Outcome: approved