Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач 27.05.2021 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про\~відшкодування матеріальної\~шкоди у\~розмірі 28334\~грн. також стягнення судового збору у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.01.2020 року між АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування збитків наземного транспортного засобу, цивільної відповідальності водія та пасажирів №870504463.20, згідно якого було застраховано автомобіль Peugeot, реєстраційний номерний знак [NUMBER] .31.01.2020 року сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля та автомобіля під керуванням водія [PERSON] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП. ПрАТ АСК «ІНГО Україна» 17.03.2020 року здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 77737,29 грн. Цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована ПрАТ СК «Альфа-Страхування», яке відшкодувало позивачу розмір матеріальної шкоди з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 49403 грн. Різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченою частиною страхового відшкодування має відшкодувати винна у ДТП особа. Ухвалою суду від 28.05.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 09.07.2021 року. У судове засідання 09.07.2021 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 10.08.2021 року з метою завчасного повідомлення відповідача про час, дату та місце судового розгляду. У судове засідання 10.08.2021 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача 04.08.2021 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, вказали, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 16.01.2020 рок між Акціонерною страховою компанію «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування №870504463.20, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля Peugeot Expert, номерний знак [NUMBER] . 31 січня 2020 року о 14:00 годині сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Chevrolet, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Peugeot, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався на буксировці автомобіля марки Volkswagen, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення у розмірі 340 грн., про що свідчить постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2010 року, справа №523/2402/20. Відповідно до звіту №02-002 спеціаліста оцінювача від 14.02.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot Expert, номерний знак [NUMBER] становить 99\~182,87 грн. Вартість матеріального збитку становить 49\~403,24 грн. [PERSON] 31.01.2020 року звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту №2388709 від 02.03.2020 року та платіжного доручення №3830 від 17.03.2020 року АТ «СК «Інго Україна» виплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 77737,29 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrolet, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування», що вбачається з полісу серії АО №003750258. Позивач вказує, що ПрАТ « СК» Альфа Страхування» оплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 49403 грн. Відтак, різниця між сплаченим відшкодування та отриманим від страхової компанії винної особи становить 28\~334,29 грн. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Відповідно до положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд, дослідивши та оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оскільки відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Страхова компанія «ІНГО» підлягають задоволенню. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 2270 гривень (платіжне доручення №5649 від 10.03.2021), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved