Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.10.2015 року, звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому вказав, що його мати [PERSON] загинула 22.08.2012 року у м. Донецьку внаслідок пожежі, яка сталася в квартирі. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: м. Донецьк, бул. Пушкіна[ADDRESS], яка належить йому та батькам у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності № 17050 від 07.10.1994 року, виданого Фондом комунального майна. Після смерті матері він з батьком звертався до Першої Донецької нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, спадкову справу було відкрито 15.02.2013 року. Проте вважає, що вони фактично прийняли спадщину після смерті матері, оскільки були зареєстровані з нею за вищевказаною адресою. Також зазначив, що 11.04.2014 року помер його батько [PERSON], після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: м. Донецьк, бул. Пушкіна[ADDRESS]. Відповідачка по справі [PERSON] мешкала разом із батьком у вищевказаній квартирі, але зареєстрована не була, щодо спадкування нікуди не зверталася. Зазначив, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батьків, продовжує мешкати у квартирі, тобто фактично прийняв спадщину після смерті батька. Оскільки документи на спадкову квартиру були знищені під час пожежі він був вимушений звернутися до суду за визнанням права власності на спадкове майно. Просив суд визнати право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22.08.2012 року та після смерті батька [PERSON], який помер 11.04.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду клопотання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином через засоби масової інформації шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 241 (5615) від 24.12.2015 року про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу без її участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-НО № 392989 від 20.03.1981 року, виданого Ворошиловським відділом РАЦС м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.03.1981 року, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «Кирпач». Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 505410 від 30.08.2012 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьк Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 24.07.1981 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 651991 від 23.08.2012 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 22.08.2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 760 від 23.08.2012 року. Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 260926 від 12.04.2012 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 11.04.2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 652 від 12.04.2014 року. Відповідно до довідки № 219156 від 04.09.2012 року, виданої КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності в рівних долях: [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка. Актом про пожежу від 24.08.2012 року та додатком від 27.08.2012 року встановлено, що пожежею знищено квартиру № 38, 2 старих телевізори, меблі (шафа, кухня та ванна кімната) шафа з посудом. [PERSON] виявлено загиблою на місці пожежі. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивачем було вичерпано всі можливі заходи для встановлення свого права на прийняття спадщини після смерті матері. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved