Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.06.2015 року звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної (отриманої) у зв'язку зі смертю фізичної особи, пов'язаної з професійним захворюванням, в якому зазначив, що його рідний батько [PERSON] 1940 року народження, з 1966 року по 1998 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП «Шахта імені Д.С. Коротченко». [INFO] [PERSON] помер, за висновками МСЕК від 05.06.2014 року серія ААА № 000344 було встановлено причинний зв'язок смерті з наслідками раніше отриманого професійного захворювання антракосилікоз. Після смерті [PERSON] родина та близькі родичі зазнали емоційного та психологічного потрясіння, нормальні життєві та родинні зв'язки були знищені, зі смертю батька змінився звичайний спосіб життя позивача. Також зазначив, що на час смерті [PERSON], і тривалий час до неї, позивач мешкав разом з ним, та при житті батька був свідком як останній працюючі у шкідливих і небезпечних умовах із здорового чоловіка перетворювався в тяжко хворого, внаслідок чого мав постійні болі у грудях, кашель, задишку, із-за цього він як син постійно відчував моральні страждання та переживання. Діями відповідача йому спричинені значні моральні страждання, пов'язані із безповоротною втратою близької людини. Після отриманого стресу він досі не може оговтатись, повернутись до звичайного життя. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, безпорадність, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, моральну шкоду він оцінює у розмірі 60 000 грн. 00 грн. і вказану суму просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням слухати справу в його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача - ДП «Шахта імені Д.С. Коротченко» за довіреністю Ванін Г.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що не підтверджено факт проживання позивача разом з батьком на момент смерть. Крім того, вважає суму позову завищеною і необґрунтованою, і що 15 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди було б достатньо, просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м Селидове Донецької області - за довіреністю Шашков В.В., в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням слухати справу в його відсутність. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.01.1966 року, виданого Селидівським міським буро РАЦС у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до трудової книжки [PERSON] 1940 року народження, з 1966 року по 1998 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП «Шахта імені Д.С. Коротченко» (а.с. 5-6). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10.06.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 184 від 10.06.2013 року (а.с 7). Відповідно до довідки МСЕК серія 10ААА № 000344 було встановлено причинний зв'язок смерті з наслідками раніше отриманого професійного захворювання антракосилікоз (а.с. 8). Відповідно до довідки КП «СЕЗ м. Селидове» № 1201 від 18.05.2015 року, [PERSON], що помер [INFO]. постійно по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним за вищевказаною адресою по день його смерті проживали: дружина [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Як вбачається з висновку консультативної комісії Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи по встановленню причини смерті осіб, що мають в анамнезі професійне захворювання, що перенесли виробничі трави та професійне отруєння № 149 від 01.08.2013 року, смерть [PERSON] наступила від хронічно легенево-серцевої недостатності, обумовленої інтерстиційним антракосилікозом, ускладненим хронічним обструктивним бронхітом у стадії загострення, гострою вогнищевою фібринозно-гнійною бронхопневмонією, дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легень, хронічним легеневим серцем. При вирішенні питання про право [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 335 ЦПК України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про відшкодування моральної шкоди обґрунтована і підлягає задоволенню. Суд звертає увагу, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.01.1966 року, виданого Селидівським міським буро РАЦС у Донецькій області, [PERSON] є батьком позивача, що в свою чергу дає право позивачу на відшкодування моральної шкоди завданої смертю батька від професійного захворювання. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних страждань [PERSON], їх тривалий характер, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, які він зазнала у зв'язку з втратою батька. Таким чином, з урахуванням вимог п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 30 000 грн., який повинен бути стягнуто з відповідача на користь [PERSON] є достатнім для відшкодування завданої йому моральної шкоди. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial