Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Винниченко М.П., 31.01.2020 р. звернулась в суд із позовом, у якому згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 12.03.2020 р. просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] 23 липня 2019 року у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №250. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 липня 2019 року зареєстровано шлюб з відповідачем, у подружжя народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, вони не проживають разом тривалий час, припинили підтримувати подружні стосунки та ведення спільного домашнього господарства, оскільки в них різні погляди на життя, постійні конфліктні ситуації та непорозуміння, почуття любові та взаєморозуміння втрачено. Вказує, що шлюбні відносини між ними носять формальний характер, позивач переконана, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ухвали від 19.02.2020 року, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 10.03.2020 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою від 12.03.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, 13.04.2020 р. представник позивача подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по даній справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень сторони позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 липня 2019 року у Сихівському районному у м.Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області, актовий запис №250, у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами не склались, шлюб носить виключно формальний характер внаслідок відсутності взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає, що його збереження суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved