Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі він зареєстрований та проживає постійно з 06.08.1993року. В даній квартирі також зареєстрована його донька [PERSON] , [INFO] , яка не проживає в квартирі останні 15 років і її місцезнаходження йому та членам сімї не відоме. В квартирі відсутні її особисті речі та інше рухоме майно, що належало б їй на праві приватної власності. Позивач зазначає, що не проживаючи за даною адресою відповідач не веде з ним спільне господарство, не сплачує комунальні платежі та не приймає ніякої участі в утриманні квартири, і взагалі, своїм місцем реєстрації не цікавиться. Він тривалий час знаходився на лікуванні в онкодиспансері та має намір (можливо) продати квартиру для подальшого лікування. Допомоги від доньки він не отримує. Просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування приміщенням квартири [ADDRESS] . 25 січня 2021 року ухвалою Придніпровського районного суду було відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи була повідомлена шляхом направлення повісток рекомендованим повідомленням. Суд на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 22 грудня 2008 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 11568-2 від 06.11.2020 року, відповідно до наявної картотеки станом на 06.11.2020 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 2 особи. Відповідно до Листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 20826-01-10 від 09.10.2020, відповідно до наявної адресної картки особи за адресою: [ADDRESS] станом на 09.10.2020 зареєстровано 2 особи, зареєстровані малолітні та неповнолітні діти, а саме, [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч 2. ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартиріза адресою: [ADDRESS] . Вона там тільки зареєстрована. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~391,\~321,\~405\~ЦК України України,

Outcome: approved