Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач 21.06.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач залишив сімю, проживає окремо і не надає матеріального утримання дітям. Позивач у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданому відзиві позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 900 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки не працює, перебивається тимчасовими заробітками, тому не має змоги сплачувати заявлену позивачем суму; просив врахувати, що на його утриманні знаходяться мама і баба, які є пенсіонерами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що у шлюбі сторін народилися дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, малолітні діти проживають разом з матірю по вул. Молодіжна, 29А в с. Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою виконкому Узинської сільської ради № 319 від 11.06.2018 р. (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідач не надає матеріального утримання дітям. Зміст спірних правовідносин полягає у порушенні прав малолітніх дітей сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сімї. Відповідачем, який не виконує батьківського обовязку щодо утримання своїх малолітніх дітей, порушено права дітей на належний рівень життя, необхідний для їх гармонійного всебічного розвитку. При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.\~Держави-учасниці\~зобовязуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обовязки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини;\~мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності з вимогами ч.1 ст.182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні матері; стан здоровя відповідача, що є\~задовільним,\~та матеріальне\~становище відповідача,\~який працює\~неофіційно,\~розмір його\~доходу невідомий,\~інших дітей\~не має,\~має матір-пенсіонерку,\~яка,\~за інформацією\~позивача,\~офіційно працює\~за кордоном. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. З відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету. На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст.\~3,\~27\~Конвеції ООН\~про права\~дитини від\~20.11.1989\~р. (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial