Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач 25 листопада 2013 року звернувсь з названим позовом до суду, в якому вказав, що [PERSON] згідно наказу № 189-к від 21.10.2008 року був прийнятий на роботу машиністом установки «Магнум» дільниці ГРВДСМ підприємства «Київавтошляхміст». Згідно наказу № 141-к від 07.08.2009 року [PERSON] був переведений машиністом трактора МТЗ-82. 19.07.2010 року близько 23 години 30 хвилин відповідач в стані алкогольного сп'яніння керуючи трактором МТЗ-82 здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz LC 500 державний номерний знак [NUMBER]. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 130 632 гривні 11 копійок та 1 306 гривень 32 копійки сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини які викладенні в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача позов не визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] згідно наказу № 189-к від 21.10.2008 року був прийнятий на роботу машиністом установки «Магнум» дільниці ГРВДСМ підприємства «Київавтошляхміст» (а.с.18). Згідно наказу № 141-к від 07.08.2009 року [PERSON] був переведений машиністом трактора МТЗ-82 (а.с.19). 19.07.2010 року близько 23 години 30 хвилин відповідач в стані алкогольного сп'яніння керуючи трактором МТЗ-82 зі в м. Київ зі сторони Південного мосту по Наддніпрянському шосе в напрямку мосту Патона, змінюючи напрямок руху, повертаючи ліворуч не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz LC 500 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль Mercedes-Benz LC 500 державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження та [PERSON] та [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. 07 лютого 2012 року рішенням Печерського районного суду м. Києва було задоволено частково позов [PERSON], [PERSON] до КП «Київавтошляхміст», третя особа: [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнуто з КП «Київавтошляхміст» на користь [PERSON] 229835 гривень 70 копійок матеріальної шкоди, 1392 грн. вартості послуг автостоянки, 4780 грн. витрат пов'язаних з проведенням експертиз, 5000 гривень відшкодування моральної шкоди, 2283,34 грн. витрат на правову допомогу, 1900 грн. судових витрат та стягнуто на користь [PERSON] з КП «Київавтошляхміст» 441,07 грн. за придбання ліків та 5000 грн. моральної шкоди (а.с.5-6). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року було відмовлено КП «Київавтошляхміст» в задоволенні апеляційної скарги та залишено в силі рішення Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2012 року (а.с.7-8). 07.08.2012 року держаним виконавцем відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві було відкрите виконавче провадження (а.с.9). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2012 року було задоволено клопотання про розстрочку виконання рішення (а.с.11). Відповідно до платіжних доручень КП «Київавтошляхміст» сплатило на користь [PERSON] 130632,11 грн. (а.с.23-35). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку з тим, що пропущено строк позовної давності. З таким посиланням представника відповідача неможливо погодитись, оскільки відповідно до ст. 261 ч. 6 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Залишок боргу виплачено в сумі 10 000 гривень 00 копійок відповідно до платіжного доручення № 870 від 22.08.2013 року (а.с.34), з позовом позивач КП «Київавтошляхміст» звернулось 25.11.2013 року, тому суд вважає, що строк позовної давності не пропущений. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до платіжних доручень Комунальне підприємство «Київавтошляхміст» дійсно перерахувало потерпілій [PERSON] 130632,11 грн. (а.с.23-35). Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ст. 1166 ЦК України вказує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Посилання відповідача та його представника на обставину, як підставу відмови у позові, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу застрахована, не може бути прийнята судом до уваги, враховуючи, що відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2012 року, визнано, що [PERSON], який керував трактором МТЗ-82 державний номерний знак [NUMBER], що належить КП «Київавтошляхміст» перебував в стані алкогольного сп'яніння. Сторони по справі вказали, що з цих підстав до страхової компанії про настання страхового випадку не звертались. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Ст. 37 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи обставини по справі, письмові докази, пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги КП «Київавтошляхміст» підлягають до задоволення, представник відповідача в судовому засіданні не надав доказів та не довів, що строк позовної давності позивачем було пропущено, тому необхідно стягнути з [PERSON] грошові кошти на користь КП «Київавтошляхміст» в сумі 130632 гривні 11 копійок та судовий збір в сумі 1306 гривень 32 копійок.

Outcome: approved