Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] банку «ПриватБанк», звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути заборгованість у розмірі 370269.09 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № SAMDN40000012520810 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти від 25.03.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) 25.03.2007 року отримав кредит у розмірі 62774.09 грн. на наступні цілі: 55670.00 грн. на купівлю автомобіля, 7104.09 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.03.2014 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, у зв'язку з чим станом на 09.10.2014 року має заборгованість - 370269.09 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN40000012520810 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти від 25.03.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) 25.03.2007 року отримав кредит у розмірі 62774.09 грн. на наступні цілі: 55670.00 грн. на купівлю автомобіля, 7104.09 грн. на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення в Державний реєстр зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.03.2014 року. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобовязання за вказаним вище кредитним договором перед Відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 62774.09 грн.. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 09.10.2014 року має заборгованість - 370269.09 грн., яка складається з наступного: - 51906.33 грн. - заборгованість за кредитом; - 118784.13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 18518.33 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 181060.30 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за договором № SAMDN40000012520810 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти від 25.03.2007 року Відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: NEXIA, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі: XWB3L31UD6A223495, реєстраційний номер: АХ3129АТ, що належить на праві власності [PERSON] (61000, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, Відповідач зобовязання за Договором застави не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу». Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлено позов саме з підстав, вказаних у попередньому абзаці, цілком очевидно, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю, - неможливо без фактичного знаходження предмету застави у володінні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок Відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), вважаємо вимогу Позивача стосовно зобовязання Відповідача виконати зобовязання в натурі, законною і обґрунтованою. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved