Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 лютого 2016 року звернулася в суд до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Юнігрейн-Агро» про стягнення на її користь заборгованості з орендної плати за фактичне використання землі в сумі 2 186 гривень 15 копійок, трьох відсотків річних в сумі 8,09 гривень та суми втрат від інфляції в розмірі 19,68 гривень. В обґрунтування позову вказувала, що 26 листопада 2005 року померла її мати, яка мала земельну ділянку (земельний пай) на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району. 12 червня 2002 року на вказану земельну ділянку №567 її мати уклала з ПСП «Колос» договір оренди, який зареєстрований в книзі записів реєстрації договорів Максимівської сільської ради №202. 14 жовтня 2010 року нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину, 3/4 частини від іншої 1/3 частини та 1/5 частину від 1/3 частини даної земельної ділянки. Загалом їй належить частка в розмірі 0,6435. У 2014 році ПСП «Колос» був ліквідований, правонаступником його став ТОВ «Юнігрейн-Агро» (ЄДРПОУ 31818075). Земельна ділянка розташована на полі між двома ділянками, які вона та її родичі успадкували за законом від померлих родичів, на які укладені договори оренди і які використовуються на даний час ТОВ «Юнігрейн-Агро». Спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5322482600:04:000:0257 фактично використовується ТОВ «Юнігрейн-Агро» для ведення сільського господарства, розташована всередині земельного масиву, що обробляється. До 2014 року їй та родичам, яким належить інша частка, виплачувалася орендна плата за фактичне використання земельної ділянки, а за 2015 рік виплата не була проведена, керівництво ТОВ «Юнігрейн-Агро» спонукало її на укладення договору. На її неодноразові звернення до керівництва ТОВ «Юнігрейн-Агро» їй повідомили, що не використовують дану земельну ділянку, що суперечить дійсності, а на її письмове звернення дали відповідь, що у підприємства відсутні договірні відносини стосовно ділянки з кадастровим номером 5322482600:04:000:0257, загальною площею 3,37 га. За 2015 рік орендодавцям земельних паїв, що розташовані на території Максимівської сільської ради, виплачувалася орендна плата в розмірі 3 397,28 гривень. Тобто, належна їй частка орендної плати становить 2 186,15 гривень (0,6435 від загальної частки). Крім того вона вважає, що відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити прострочене зобовязання з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за весь період прострочення. Станом на 15 лютого 2016 року сума 3% річних становить 8,09 гривень (2186,15 х 3%/365 х 45 днів), сума втрат від інфляційних процесів становить 19,68 гривень (2186,15 гривень х 1,009 індекс інфляції за січень 2016 рік 2186,15 гривень). Тому просила її позов задовольнити. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в обгрунтування позову пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Представник відповідача ТОВ «Юнігрейн-Агро» по довіреності [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, вважала вимоги [PERSON] необґрунтованими та незаконними, такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 червня 2002 року у книзі записів реєстрації Договорів оренди земельних часток (паїв) в Максимівській сільській раді був зареєстрований Договір оренди земельної частки (паю) між орендодавцем [PERSON] та орендарем Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос» розміром 3,37 га строком на 5 років. Сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах Договору. Відповідно до п. 4.2. зазначеного Договору оренди, закінчення дії Договору - 1 січня 2007 року. Після закінчення терміну дії Договору оренди, оренда земельної ділянки не продовжувалась. До відповідача дійсно надходила заява від позивача з вимогою сплатити орендну плату за 2015 рік, на яку відповідач у встановлений законодавством строк надав письмову відповідь про те, що у відповідача відсутні договірні відносини щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5322482600:04:000:0257 загальною площею 3,37 га. У тій же відповіді на заяву відповідач запропонував позивачу укласти договір оренди земельної ділянки з виплатою орендної плати у розмірі 7,5 % від нормативно-грошової оцінки. Позивач не скористалася даною пропозицією і не уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки. Відповідач посилаючись на чинне законодавство, вважає, що орендна плата виплачується за користування землею на підставі договору оренди земельної ділянки, який укладається у письмовій формі та підлягає державній реєстрації. Земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендарю з моменту реєстрації права оренди. Розмір, строки виплати, порядок індексації, зміни розміру та інше визначаються у договорі оренди земельної ділянки. У даному випадку відповідач не використовує земельну ділянку з кадастровим номером 5322482600:04:000:0257 загальною площею 3,37 га. Більше того, між позивачем і відповідачем відсутній зареєстрований договір оренди земельної ділянки, тому у відповідача відсутні підстави для виплати орендної плати позивачу. Тому вимога позивача про стягнення нібито заборгованості з виплати орендної плати є необґрунтованою та безпідставною, оскільки, у зв'язку з відсутністю договірних відносин між позивачем та відповідачем, у ТОВ «Юнігрейн-Агро» немає підстав для нарахування та виплати орендної плати позивачу. Тому просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] з обмеженої відповідальністю «Юнігрейн-Агро» відмовити в повному обсязі за безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказані норми були розяснені судом сторонам та їх було попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Установлено і не заперечується сторонами, що [PERSON], яка померла 26 листопада 2005 року, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,37 га, яка розташована на території Максимівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ №047963, виданим 26 квітня 2002 року (а.с.8). 12 червня 2002 року між [PERSON] та ПСП «Колос» був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,37 га, номер ділянки 567, вартістю 28 039 гривень. Закінчення дії договору 1 січня 2007 року. За умовами договору за користування землею щорічно до кінця календарного року передбачалася виплата орендної плати в розмірі 1,5% вартості земельної ділянки (паю) або 420 гривень (а.с.9). 14 жовтня 2010 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна [PERSON], а саме: 1/3 частку земельної ділянки площею 3,37 га в межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 5322482600:04:000:0257), що знаходиться на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.6). В цей же день позивач отримала свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку від 1/3 частки вище вказаної земельної ділянки, яка належала бабі [PERSON] та 3/4 частки від 1/3 частки, яка належала її батьку [PERSON] (а.с.5,7). На письмове звернення позивача від 25 грудня 2015 року до ТОВ «Юнігрейн-Агро», 18 січня 2016 року їй надійшов лист, в якому відповідач повідомив, що у підприємства відсутні договірні відносини про оренду земельної ділянки з кадастровим номером 5322482600:04:000:0257, загальною площею 3,37 га. Щодо надання відомостей про правовий статус земельної ділянки рекомендували звернутися до компетентних органів, до відання яких належить представлення такої та подібної інформації. Та довели до її відому, що в 2016 році нормативно-грошова оцінка однієї земельної ділянки (паю), розташованої на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району складає 95 923,37 гривень і на даний час товариство пропонує укладення договорів оренди земельних ділянок з виплатою орендної плати у розмірі 7,5%, що складає 7 194,25 гривень (а.с.10). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 3,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району, кадастровий номер 5322482600:04:000:0257 з частками відповідно 1/15, 3/4, 1/3 у спільній частковій власності, передана орендодавцем [PERSON] на підставі договору оренди землі від 23 вересня 2015 року без номера в оренду [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Рост Агро» (а.с. 20-24). Відповідно до ч.1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.1 статті 6 цього Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України. Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 статті 14 цього Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі. Відповідно до статті 16 цього Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно статті 17 цього Закону обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Згідно статті 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Згідно ч. 1 статті 792 Цивільного кодексу України, за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Позивач [PERSON] не підтвердила суду, що вона успадкувала земельну ділянку, оскільки у виданих нотаріусом свідоцтвах про право на спадщину за законом вказана спадкоємець [PERSON], а документ, який би підтверджував, що після 14 жовтня 2010 року [PERSON] змінила прізвище на Михайленко суду не подала. Доказів укладення договору оренди земельної ділянки після її успадкування та державної реєстрації права оренди позивач [PERSON] суду також не подала. Належних доказів, що відповідач ТОВ «Юнігрейн-Агро» є правонаступником ліквідованого ПСП «Колос» та використовував з 2014 року належну їй земельну ділянку, не надано. Поданий представником позивача у судовому засіданні Акт обстеження від 21 лютого 2016 року, у якому вказано, що земельний пай під номером 567, що належить [PERSON], у 2015 році оброблявся та використовувався ТОВ «Юнігрейн-Агро», не може бути визнаний належним та допустимим доказом з наступних підстав. Цей акт не містить відомостей про місце проживання громадян, які були членами комісії та обстежували в зимовий час у лютому 2016 року три земельні паї, які належали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і склали та підписали цей акт, де також зазначено, що обстеженням виявлено, що цей земельний масив повністю засіяний багаторічними травами (люцерною) протягом останніх чотирьох років, акт не затверджений органом місцевого самоврядування (відсутній підпис уповноваженого представника Максимівської сільської ради Кременчуцького району та відсутня печатка органу місцевого самоврядування), він був складений депутатом Недогарківської сільської ради Кременчуцького району [PERSON], а земельна ділянка розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району, що є сумнівним документом (а.с. 27). Підтвердженням цього є укладення позивачем [PERSON] 23 вересня 2015 року договору оренди землі з іншим підприємством ТОВ «Рост Агро». Позивач посилалася, що у 2015 році іншим орендодавцям земельних паїв, що розташовані на території Максимівської сільської ради, виплачувалася орендна плата в розмірі 3 397 гривень 28 копійок, жодними доказами нею не підтверджена. Відтак, наведений позивачем математичний розрахунок орендної плати у розмірі 2 186,15 гривень за фактичне використання землі та відповідно трьох відсотків річних в сумі 8,09 гривень, втрат від інфляції в сумі 19,68 гривень, які на думку позивача підлягають стягненню з відповідача на її користь, суд не може вважати правомірним. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження тих обставин, які вона вказує в позові, а тому в його задоволенні слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed