Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач 18.06.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначив, що у період з 01.10.2015 р. по 06.11.2019 р. надав відповідачу комунальні послуги у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартість яких станом на 06.11.2019 р. не сплачена на суму 1167,11 грн. П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 1167,11 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 17.06.2019 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 02.10.2019 р. 02.10.2019 р. розгляд справи було відкладено на 08.11.2019 р. для повторного виклику відповідачів. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідачі до суду повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності відповідачів. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач у період з 01.10.2015 р. по 06.11.2019 р. надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартість яких не сплачена на суму 1167,11 грн. (а.с.8, 37). Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.6-7). Вищевикладене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 12.2016 р. по 06.11.2019 р., інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин в сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В п.5 ч.3 ст.20 згаданого Закону передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р., передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Концерну «МТМ», що пред`явлені до відповідача [PERSON] законними та обґрунтованими. Разом з тим, суд не встановив підстав для задоволення вимог позивача, пред`явлених до відповідача [PERSON] , виходячи з заступного. За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем пред`явлено позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, як до споживача послуг з централізованого опалення та постачення гарячої води в приміщення квартири [ADDRESS] . Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради від 11.07.2019 р. (а.с.24), інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] за вказаною адресою відсутня. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , власником згаданої квартири є [PERSON] (а.с.6-7). З наведеного вище, суд дійшов висновку, що в процесі розгляду справи, позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] проживає за згаданою вище адресою і, відповідно, користується послугами Концерну «МТМ», як споживач чи власник, у зв`язку з чим позовні вимоги, пред`явлені до вказаного відповідача, не підлягають задоволенню. Розрахунок заборгованості Концерну «МТМ» та довідка щодо заборгованості, які розраховані позивачем по справі, не є належним доказом проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] . На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Outcome: partial