Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.10.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 04.11.2010 року померла її баба по-матері - [PERSON], яка заповіла все своє майно своїй дочці (а її позивача матері) - [PERSON], в тому числі, і земельну ділянку, площею 4,39 га, розташовану на території Пузиківської сільської ради, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 045362. 17.08.2011 року мати отримала у приватного нотаріуса Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, але не провела її державну реєстрацію на своє ім»я. 17.06.2015 року мати померла. Вона є спадкоємцем майна померлої за заповітом. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку державний нотаріус Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом [PERSON], померлої 17.06.2015 року, право власності на земельну ділянку площею 4,39 га, розташовану на території Пузиківської сільської ради,. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представники відповідачів Пузиківської сільської ради, Глобинської районної державної адміністрації, третя особа Державний нотаріус Другої кременчуцької нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали. Направили заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Відповідачі позов визнали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 17.06.2015 року померла [PERSON] За життя 28.03.2009 року, вона склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 491, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. З дослідженої судом завіреної копії спадкової справи за № 121/2015, заведеної державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] в установлений законом строк прийняла спадщину за заповітом після померлої 17.06.2015 року матері [PERSON] Державний нотаріус Другої кременчуцької нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] постановою від 06.10.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 4,39 га, розташована на території Пузиківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, передана для сільськогосподарського використання, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ПЛ № 045362, виданого Глобинською райдержадміністрацією 29.01.1998 року. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1911, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка померла 4.11.2010 року. Спадщина на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки розміром 4,39 га, розташованої на території Пузиківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, переданої для сільськогосподарського використання, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ПЛ № 045362, виданого Глобинською райдержадміністрацією 29.01.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 181. З витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що вказана земельна ділянка з кадастровим номером 5320687500:00:001:0176 до цього часу, як за власником, значиться за [PERSON]. Це свідчить про те, що за життя [PERSON] не провела державної реєстрації вказаної земельної ділянки на своє ім»я, що позбавляє позивача можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом матері. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Це означає, що видача правовстановлюючого документу на імя [PERSON] неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Встановивши, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] набула право на земельну ділянку, а [PERSON] вчасно прийняла її спадщину за заповітом, суд дійшов до висновку, що позивач має право на її успадкування та визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Позов підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved