overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 серпня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через постійні конфлікти та суперечки. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Азаренко) [PERSON], [INFO], з 08 серпня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 січня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що на даний час стосунки між ним та дружиною є рівними та спокійними, але почуття любові втрачені. Сторони звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позивач свої вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 14 серпня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 січня 2019 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] ,\~який вони\~зареєстрували 07\~серпня 1999\~року у\~РАЦС м.\~Рибниця,\~за актовим\~записом №227. Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. З вересня 2017 року вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, на позові наполягала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 1999 року у РАЦС м. Рибниця, за актовим записом №227. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 17 липня 2014 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що видано свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін немає спільних дітей. Вказує, що між ними припинились шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 17 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1022 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 травня 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 24 травня 2018 року, від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Вказує, що між ними практично припинились шлюбні відносини, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] , повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 24 травня 2018 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 791 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Судом встановлено, що від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Як слідує з позовної заяви, обставинами, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, є несумісність характерів і поглядів на життя, у зв`язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторони слід розірвати. На підставі 141\~ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в користь позивача за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , 14 травня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 16 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, згідно з якою не заперечує щодо задоволення позову, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 16 серпня 2014 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1373 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. У сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2014 року, виданим Виконкомом комітету Носівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 07. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 червня 2016 року звернулася з позовом до суду і просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2010 року на її користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2010 року було вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. 10 грудня 2015 року вона народила другу доньку Катерину, не будучи в шлюбі, тому дані про її батька записані в свідоцтві про народження відповідно до ст.135 СК України. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, має бути збільшений до 800 грн. в звязку з тим, що у неї змінився матеріальний та сімейний стан. Крім того, відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік з 01 травня 2016 року збільшений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1531 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, не заперечує, щоб розмір аліментів, які стягуються з нього, було збільшено до 700 гривень. Відповідно до ч.1. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 червня 2017 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 12 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 265). Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Їх стосунки перестали грунтуватися на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Внаслідок цього в сім`ї почали виникати сварки, свідком яких був їх неповнолітній син Нікіта, [INFO]. З 05 січня 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо місця проживання сина між ними немає, інших вимог, які можуть бути вирішенні разом із вимогою про розірвання шлюбу, позивач не заявляє. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 червня 2018 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 22.09.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського управління юстиції Одеської області, актовий запис №210. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в підготовче засідання не з`явився. Надав заяву про визнання ним позовних вимог, просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, наданий сторонам строк на примирення позитивних результатів не дав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved