Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач 23 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 05.08.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 05 серпня 2000 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, з січня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому на підставі 104, 105, 110 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що з січня 2016 року він з відповідачкою проживають окремо не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечувала, підтвердила, що вони з чоловіком не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають та не підтримують шлюбних стосунків, крім того виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кузьменко) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2000 року, про що є актовий запис № 385 (а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] р.н. (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з січня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved