Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач 17 квітня 2018 року звернувся до суду з цим позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішеннями Жмеринського міськрайонного суду від 9 лютого 2010 року з нього на користь відповідача на утримання їх сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/7 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового Позивач 17 квітня 2018 року звернувся до суду з цим позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішеннями Жмеринського міськрайонного суду від 9 лютого 2010 року з нього на користь відповідача на утримання їх сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/7 частину його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 2-4). для дитини відповідного віку (а.с. 2-4). Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надсилав. Спрощене провадження у справі відкрите 26 квітня 2018 року (а.с.45). Відповідачем подано відзив на позов, який мотивувала тим, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 21135,50 грн, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Окрім того, зазначає, що позивач в даний час перебуває за кордоном Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що на час ухвалення рішення суду про стягнення із нього на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини аліментів, він працював в правоохоронних органах та не мав на утриманні інших осіб. Однак 10 лютого 2011 року змінився його сімейний стан - він вдруге одружився і від цього шлюбу у нього народилася дитина. Також з нього стягуються аліменти на утримання дитини від іншого шлюбу. Окрім того, 21 березня 2016 року позивач був звільнений з роботи за станом здоров'я і в даний час він отримує пенсію по інвалідності. Враховуючи те, що змінилися його матеріальний, сімейний стан та стан здоров'я, просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] 5 серпня 2010 року розірвали шлюбу (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 9). 10 лютого 2011 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 8) від якого народилася дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 9 лютого 2010 року з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 11). Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 27 жовтня 2011 року із позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмрі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 12). З довідки квартального комітету «Південно-Західний» №38 від 5 квітня 2018 року (а.с. 13) видно, що позивач [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] в [ADDRESS], але спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Вінницькій області і отримує пенсію по інвалідності. За період з 1 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року розмір пенсії склав 41125,14 грн, відраховано аліментів - 20562,60 грн (а.с. 14). Відповідно до довідки Жмеринського міськрайонного центру зайнятості №411 від 4 квітня 2018 року позивач [PERSON] не перебуває на обліку (а.с. 15). Відповідно до листа Жмеринського міськрайонного відділу ДВС №9596 від 11 квітня 2018 року аліменти з позивача з 1 листопада 2016 року утримуються щомісячно і в повному обсязі, заборгованість станом на 31 жовтня 2016 року становить 21135,50 грн. У зв'язку з тим, що сукупний розмір аліментів становить 50% пенсії позивача, погашення заборгованості не проводиться, і станом на квітень 2018 року сума боргу залишається 21135,50 грн (а.с. 16-22). Позивач [PERSON] є пенсіонером та інвалідом 3 групи (а.с. 23). Відповідно до постанов ВЛК МВС України №20/16 від 12 травня 2016 року (а.с. 27) та №49/17 від 29 червня 2017 року (а.с. 28) [PERSON] має захворювання, пов'язане із проходження служби в поліції. З виписок з медичних карток стаціонарного хворого №11449, №491, №2206, №2522 (а.с. 31, 32, 33, 34) вбачається, що позивач [PERSON] має ушкодження передньої хрестоподібної зв'язки, колатеральних зв'язок правого колінного суглоба, імпресивний перелом зовнішнього виростка стегнової кістки, контрактура колінного суглоба, післятравматичний правобічний ганартроз 3 ст., больовий синдром, синовіт, післятравматичний лівобічний ганартроз 2 ст., больовий синдром, дефект хряща медіального виростка лівої стегнової кістки 4 ст., лівого наколінника 3 ст. Дане також підтверджується результатами ультразвукової комп'ютерної томографії від 8 липня 2016 року (а.с. 24-26). Відповідно до копій довідок МСЕК серії 10ААА №122987 та серії 12ААА №595654 [PERSON] має 30% втрати професійної працездатності, йому встановлено третю групу інвалідності строком до 1 вересня 2018 року (а.с. 29, 30). Позивачем витрачено на лікування 11300 грн (а.с. 35-38). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 цього ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України). Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні спору суд враховує, що у позивача з часу стягнення аліментів на користь відповідача на утримання їх дитини змінився сімейний, матеріальний стан та стан його здоров'я, з позивача стягуються також аліменти на утримання іншої дитини, також те, що сукупний розмір аліментів, які стягуються із позивача, становить 50% його доходу (пенсії), із врахуванням стану здоров'я позивача, і приходить до висновку про можливість зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача в інтересах дитини в розмірі 1/7 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, враховуючи вимоги статей 182, 183, 192 СК України та виходячи з обставин справи, а тому суд приходить до висновку, що позивач позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в раніше визначеному розмірі. При цьому суд не може взяти до уваги мотиви заперечень позову, викладені відповідачем у відзиві на позов, оскільки наявність заборгованості по сплаті аліментів не може бути підставою для відмови у зменшенні розміру аліментів при наявності перелічених обставин зміни сімейного, матеріального стану та стану здоров'я позивача. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved