Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в позові просив суд визнати за ним в порядку спадкування після [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Піонерська, 37 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер 3222210100:03:030:0001 Також просив суд усунути йому перешкоди в користуванні 1/2 частиною спадщини після матері [PERSON], що померла 18.09.2012 р., шляхом вселення його в житловий будинок та зобовязання відповідача [PERSON] надати йому ключі від дверей житлового будинку та надвірних будівель і споруд за адресою Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Піонерська, 37, а також шляхом зобовязання відповідача не чинити йому перешкод у користуванні вказаним житловий будинком. Обгрунтував позов тим, що після смерті 18.09.2012 р. померла [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами а адресою Київська область. Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Піонерська, 37. Також, після [PERSON] залишився земельна ділянка площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер 3222210100:03:030:0001. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини [PERSON] входить вищезазначений житловий будинок та земельна ділянка. До своєї смерті заповіт на своє майно, в тому числі житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились її дочка [PERSON] (далі-Відповідач) та син [PERSON] (далі-Позивач). Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері [PERSON] На вимогу нотаріуса Позивач не зміг надати правовстановлюючий документ на житловий будинок, оскільки такий документ за життя [PERSON] не був виготовлений та отриманий, а також не був зареєстрований. Також, Позивач не зміг надати оригінал державного акту на земельну ділянку. У звязку з чим, державний нотаріус відмовив Позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок та земельну ділянку. В звязку з чим, нотаріусом було рекомендовано Позивачу звернутись до суду щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності . Крім цього, згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Перешкоджаючи в оформленні спадщини матері [PERSON] у вигляді житлового будинку відповідач також перешкоджає позивачу користуватися спадковим житловим будинком, не допускаючи його до будинку та не надаючи ключі від дверей. Позивач неодноразово намагався вирішити питання шляхом переговорів, але відповідач не йде на поступки та переговори не дають позитивного результату. На даний час, а також і після смерті матері позивач не має власного житла, де б він міг проживати. Позивач дуже розраховував на отримання та оформлення 1/2 частини житлового будинку матері, де б він міг постійно проживати. Через створювані відповідачем перешкоди позивач вимушений проживати у інших людей, що створює додаткові незручності для позивача. Відповідач подала зустрічний позов і обґрунтувала тим, що на протязі більше 20 років наша мати хворіла на гіпертонічну хворобу, а тому , вона потребувала допомоги. Таку допомогу відповідач їй постійно надавала, зокрема знаходилася біля, купувала ліки за власні кошти , викликала швидку допомогу, супроводжувала її в лікарню та з лікарні, готувала їжу, прала, доглядала за будинком та земельною ділянкою. Через важку хворобу матері відповідач не мала змоги повноцінно працювати, так змушена була постійно знаходитися біля неї. Коли мати важко захворіла відповідач позичала у сусідів кошти, аби мати можливість її лікувати, оскільки вона часто перебувала саме на стаціонарному лікуванні в Кагарлицькій ЦРЛ. В наш час ліки коштують дорого, пенсії матері не вистачало і тому відповідач позичала кошти . Позивач [PERSON] фактично ухилився від надання матеріальної та моральної допомоги хворій матері, яка останні роки та місяці перед смертю перебувала в безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги. Відповідач мав можливість надавати матері будь - яку допомогу, яку вона потребувала, проте відмовився від її надання. Він зловживав спиртними напоями та проживав з різними жінками . Мати хотіла з ним спілкуватися, як з сином, але він майже постійно приїздив навідувати її в нетверезому стані, кричав, що будинок весь його . ображав матір, зчиняв лайки з матірю за будинок, застосовував до неї фізичну силу . Відповідач кричав на матір і говорив, що коли я приїжджаю до тебе в гості , то повинен бути накритий стіл і на столі стояти горілка , щоб йому знімати нервові стреси , він часто вимагав у матері гроші і заставляв її купляти спиртні напої, а коли вона йому відмовляла то намагався її побити. Такі дії відповідача по відношенню до матері призводили до того, що після його приїзду а потім від'їзду , в матері ставався гіпертонічний криз і відповідач змушена була викликати лікаря а потім навіть госпіталізовувати в лікарню на стаціонарне лікування . З 2005 року наша мати постійно перебувала на обліку в лікарів терапевта та невропатолога, в неї прогресувала гіпертонічна хвороба, час від часу в неї ставалися гіпертонічні кризи та з цих причин вона часто знаходилася на стаціонарному лікуванні в Кагарлицького ЦРЛ. Після чергової сварки позивача з матірю , в неї в червні 2012 року стався інсульт( гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу з лівобічним геміпарезом ГПМК ) і її поклали в лікарню де вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в Кагарлицькій ЦРЛ з 27.06.2012 по 11.07.2012 року, після чого мати самостійно не могла ходити, бо була лежачою та паралізованою. Відповідач її сама забірала з лікарні додому та вимушена була взяти відпустку на роботі щоб доглядати матір , оскільки вона потребувала постійного догляду , потім матері знову стало вкрай погано і після виклику лікаря додому , її знову госпіталізували до лікарні і 05.09. 2012 року, через перенесений нею інсульту ( ГПМК) в неї стався гострий великовогнищевий інфаркт міокарда і вона була госпіталізована в реанімаційне відділення де 18.09.2012 року померла . Позивач в цей час продовжував своє розмірене повноцінне життя, а відповідач весь час знаходилася з мамою. За весь час , коли мати хворіла та знаходилася в безпорадному стані брат жодного дня не доглядав матір, не переймався її станом здоровя , не купував їй ліки та не пропонував кошти, яких вона потребувала для лікування та харчування . Всі ці дії відповідача свідчать про його ухилення від надання допомоги хворій матері, яка в той час перебувала в безпорадному стані та потребувала його допомоги. Відповідач не залишала хвору матір в безпорадному стані ні на день , знаходилася з нею постійно в лікарні, коли вона перебувала на стаціонарному лікуванні, догляд за хворою та безпомічною матірю ліг тільки на плечі відповідача. Позивач ухилявся від догляду за хворою матірю, не доглядав її, а навпаки доводив її до гіпертонічних кризів, ображав , чекав на її смерть , а тепер хоче половину будинку. 18.09.2012 року в Кагарлицькій ЦРЛ мати померла, в цей час біля неї була тільки відповідач, позивач проживав у Чернігівській області в чергової співмешканки, відповідач зателефонувала йому і повідомила, що мати померла , на наступний день він приїхав і привіз кульок цукерок та печива і все. Жодної копійки на поховання матері не дав. Похорони матері , всі поминальні дні : 9,40 , рік з дня смерті матері відповідач відбувала за свої кошти , що стверджується свідоцтвом про поховання та довідкою від 21.09.2012 р. за № 4034 виданою виконкомом Кагарлицької міськради . Памятники на могилі батька та матері виготовлялися також за кошти відповідача, а коли вони ставилися на могилах батьків, то відповідач навіть не знав і не бачив і не цікавився по теперішній час . А тому відповідач вважає, що позивач взагалі не має ні морального, ні матеріального права на спадщину після смерті матері, а тому просила суд відмовити йому в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. В доповненнях до зустрічного позову просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно . Судом встановлено, що 18.09.2012 р. померла [PERSON]. За життя [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами а адресою Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Піонерська, 37. Вказаний житловий будинок було нажите нею в шлюбі з чоловіком [PERSON] який помер 13.10.2008 року і частки кожного у спільному сумісному майні подружжя є рівними ? і ? відповідно до ст.ст. 22 ч.1, 28 ч.1 КпШС України. Частку чоловіка успадкувала дружина відповідно до положень ст.ст. 1218 ч.1, 1261 ч.1, 1267 ч.1 ЦК України, так як протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини прийняла спадщину, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини як спадкоємець 1 черги за законом протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Відповідач протягом вказаного строку як спадкоємець 1 черги за законом подала заяву нотаріусу про відмову від спадщини на користь матері, а позивач спадщини не приймав. Заповіт вказаного спадкодавця відсутній. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи на а.с. 154 -165, дублікатом свідоцтва про право власності від 1.04.1970 року а.с.37, технічним паспортом на житловий будинок а.с.150 - 152. Свідоцтва на спадкове майно [PERSON] за життя не отримувала. Також, після [PERSON] залишився земельна ділянка площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер 3222210100:03:030:0001, що підтверджується державним актом а.с. 8. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини [PERSON] входить вищезазначений житловий будинок та земельна ділянка. До своєї смерті заповіт на своє майно, в тому числі житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за:аконом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились її дочка [PERSON] та син [PERSON] . Позивач і відповідач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини яким є день смерті спадкодавця, звернувся кожен до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини матері [PERSON] У відповідності до ч.З ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки та повнолітні діти, а також інші особи,які ухилялися від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом . Відповідно до ст.202 ч.1 СК України, повнолітні дочка, син, зобовязані утримувати батьків, які непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.203 ч.1 СК України , дочка, син, крім сплати аліментів зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У відповідності до ч.5 ст. 1224 ЦК України , за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані . З 2005 року мати сторін спору перебувала на обліку в лікарів терапевта та невропатолога, в неї прогресувала гіпертонічна хвороба, час від часу в неї ставалися гіпертонічні кризи та з цих причин вона лікувалась амбулаторно і стаціонарно та пересувалась самостійно до червня 2012 року коли в неї стався стався інсульт( гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу з лівобічним геміпарезом ГПМК ) і її поклали в лікарню де вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в Кагарлицькій ЦРЛ з 27.06.2012 по 11.07.2012 року, після чого мати сторін спору самостійно не могла ходити, бо була лежачою та паралізованою. В цей час позивач проживав в Чернігівській області. Відповідач доглядала матір , оскільки вона потребувала постійного догляду . 05.09. 2012 року матір сторін спору знову госпіталізували і через перенесений нею інсульту ( ГПМК) в неї стався гострий великовогнищевий інфаркт міокарда і вона була госпіталізована в реанімаційне відділення де 18.09.2012 року померла . Вказані обставини підтверджується записами в медичній картці померлої. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України відповідач не довела, що з 2005 року по червень 2012 року мати потребувала матеріальної допомоги дітей, так як не надано доказів про доходи і необхідні для проживання матері видатки у вказаний період. Також не надано доказів про додаткові витрати матері у вказаний період у звязку з лікуванням. А тому відповідач не довела, що позивач у вказаний період ухилявся від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця. З кінця червня 2012 року по 18.09.2012 року - день смерті спадкодавця, спадкодавець отримувала необхідну матеріальну і фізичну допомогу від дочки відповідача по справі, яка проживала по одній адресі з матірю, а також мала медичну освіту і працювала в лікарні де стаціонарно і амбулаторно лікувалась мати, надаючи всю необхідну допомогу матері, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач в цей час проживав в іншій області і приїжджав провідати матір, що підтверджу відповідач і підтверджується показами свідка [PERSON]. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України відповідач не довела, що спадкодавець потребувала допомоги від сина за умови отримання її від дочки. Допитані за клопотанням відповідача свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що спадкодавець не хотіла від сина брати їжу, не хотіла, щоб перевертав її і не допускала до себе. Тому відповідач не довела ухилення позивача від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував у вказаний період через тяжку хворобу у звязку з якою був у безпорадному стані . Обгрунтування позивача, що відповідач порушує його право користування , так як перешкоджає в користуванні 1/2 частиною спадщини після матері, а саме житловим будинком, не є доведеним позивачем , так як відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України позивач не надав допустимих доказів виникнення у нього права користування вказаним майном, а саме доказу про державну реєстрацію прав на нерухомість відповідно до ст.182 ч.1 ЦК України. Позовну заяву задоволити частково. Визнати за [PERSON], [INFO], (адреса: Кагарлицький район, с. Великі Пріцьки, вул. Польова, 3) в порядку спадкування після [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку (загальна площа приміщень 63,2 кв.м., житлова площа 51,1 кв.м., допоміжна площа 12,1 кв.м.) з надвірними спорудами та будівлями (прибудова під літ. а, , погріб з шийкою під літ. Б, сарай під літ. В, сарай під літ. Д , убиральня під літ. Ж, погріб під літ. З, ворота під літ. h5, огорожа під літ. h6, колодязь під літ. L, ганок під літ. N), що знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Піонерська,37. Визнати за [PERSON], [INFO], (адреса: Кагарлицький район, с. Великі Пріцьки, вул. Польова, 3) в порядку спадкування після [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер 3222210100:03:030:0001. У вимогах про усунення перешкод у користуванні спадщиною - відмовити повністю. Зустрічний позов задоволити частково. Визнати за [PERSON], [INFO], (адреса: м. Кагарлик, вул. Піонерська, 37) в порядку спадкування після [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку (загальна площа приміщень 63,2 кв.м., житлова площа 51,1 кв.м., допоміжна площа 12,1 кв.м.) з надвірними спорудами та будівлями (прибудова під літ. а, , погріб з шийкою під літ. Б, сарай під літ. В, сарай під літ. Д , убиральня під літ. Ж, погріб під літ. З, ворота під літ. h5, огорожа під літ. h6, колодязь під літ. L, ганок під літ. N), що знаходяться за адресою: Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Піонерська,37. Визнати за [PERSON], [INFO], (адреса: м. Кагарлик, вул. Піонерська, 37) в порядку спадкування після [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер 3222210100:03:030:0001.

Outcome: dismissed