Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 червня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 25 січня 1992 року вони перебувають у шлюбі. Від суміного життя з відповідачем у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , також мають двох повнолітніх дітей. Нормальні сімейні відносини у них не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння. Відповідач [PERSON] вчиняє щодо неї фізичне та психологічне насильство протягом тривалого часу. Він зловживає алкоголем, а в стані алкогольного сп`яніння стає дуже агресивним. Через агресивну поведінку чоловіка вона була змушена іти з дому. Позивач вже неодноразово зверталася із заявами до поліції, однак це не дало жодного результату. Тривалий час вона сподівалась, що чоловік [PERSON] змінить свою поведінку, проте, зараз [PERSON] продовжує вчиняти насильство, його дії стали ще більш агресивними. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить позивача інтересам, примирення між ними є неможливим, подружні стосунки припинені остаточно. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Крім того зазначила, що подружні стосунки припинені з травня 2020 року, вона третій раз звертається до суду, раніше вона залишала своє позовні заяви без розгляду, у зв`язку з примиренням з відповідачем. Однак відповідач свою поведінку не змінив, вважає примирення з ним неможливо, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач[PERSON] у судовому засіданніпроти позову заперечив, просив у позові відмовити, зазначив, що подружні стосунки припинені з травня 2020 року, з позивачем проживають окремо один від одного, раніше позивач зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак вони примирялись. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб у Сокільницькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області 25 січня 1992 року, про що зроблений актовий запис №1.Від сумісного життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з травня 2020 року подружні стосунки припинені остаточно, проживають окремо один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сім`ї виник стійкий конфлікт, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін і веде до загострення взаємовідносин, а тому його слід розірвати.При цьому суд бере до уваги, що позивачка звернулась з позовом до суду 5 червня 2020 року, та тривалий час, а саме до часу постановлення рішення, примирення не відбулося. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 840,80 грн., судового збору.

Outcome: approved