Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 жовтня 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 18 квітня 2008 року по 17 лютого 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2010 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивач зазначає, що вона працює, отримує заробітну плату, за яку має забезпечувати потреби свої та доньки. Самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину. Зазначає, що постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування дитини, при цьому її рівень матеріальної забезпеченості не дозволяє забезпечити всі потреби дитини у бажаному розмірі. Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2013 року у справі №1805/10630/2012 відповідача було визнано визнаним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин. Однак, відповідач аліменти сплачує вкрай нерегулярно. На даний час розмір аліментів є нижчим, ніж встановлений чинним законодавством. В добровільному порядку відповідач по справі не бажає сплачувати аліменти в більшому розмірі. Посилаючись на зазначені обставини, просить збільшити розмір аліментів та стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття з дня подачі заяви, аліменти стягувати на користь матері дитини - позивача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2018 року відкрите загальне позовне провадження з повідомленням учасників справи та призначенням підготовчого засідання на 22 січня 2019 року о 13 год. 00 хв. В звязку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання 22 січня 2019 року підготовче засідання відкладене до 15 лютого 2019 року о 13 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2019 року закрито підготовче судове засідання по справі, призначено справу до судового розгляду 03 квітня 2019 року о 13 год. 30 хв. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача 03 квітня 2019 року розгляд справи відкладено до 18 квітня 2019 року о 08 год. 30 хв. В судове засідання сторони не зявилися, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~\~ В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обовязок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2010 року шлюб між сторонами розірвано, а також з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 07 грудня 2009 року на користь [PERSON] (а.с. 35). Вказаним рішенням суду встановлено, що 18 квітня 2008 року сторони вступили в шлюб, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Також згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 19 вересня 2008 року та її батьком є [PERSON] (а.с. 7). Положеннями частини третьої\~статті 181 СК України\~(зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за\~№ 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення\~аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень\~статті 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~ При цьому суд враховує, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач, не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. 17 травня 2017 року внесено зміни до\~\~ч. 2\~ст. 182 СК України\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що у законодавстві відбулися зміни стосовно мінімального розміру аліментів на одну дитину, тобто визначено мінімально необхідний розмір, який має забезпечувати мінімальний рівень матеріального забезпечення дитини, а розмір, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2010 року не відповідає законодавству та не сприяє рівню матеріального забезпечення дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2010 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд зазначає, що згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про зміну способу стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved