Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] (мешканця [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 30.11.2008 року, Ужгородським МВ УМВС України у Закарпатській області), про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 06 травня 2006 року між нею, [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 196. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. [PERSON] не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосфері в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними. Останні роки проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Їхній син [PERSON] , досяг такого віку, з якого самостійно визначає місце свого проживання. За таких обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 06 травня 2006 року між нею та [PERSON] , розірвати. Позивач в судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена. Однак її представником - адвокатом Дрюченко О. була подана заява про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у його відсутності. Судове засідання у справі було призначене на 18.02.2021 року на 16 год. 20 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259\~ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 22.02.2021 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 травня 2006 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем [PERSON] , укладено шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 196, від 06.02.2006 року у книзі реєстрації шлюбів, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.10.2006 року. Спільне життя сторін не склалося, на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач [PERSON] не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосфері в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами. Останні роки проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст.\~21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України\~при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4\~ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] , а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~56,\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~та,

Outcome: approved