Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 5/8 частки житлового будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] , на підставі:свідоцтва про право на спадщину №1-6104 від 01.09.1993р., посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори (1/4); свідоцтва про право на спадщину №1-2180 від 23.09.2016р., посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори (3/8) (1/4+ 3/8=5/8). Також, вказує, що вона є власником 3/8 частин земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:02:033:0021, загальною площею 0.0585, на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-2182 від 23.09.2016р., посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №192329216 від 10.12.2019 р. співвласниками будинку, розташованому за адресою [ADDRESS] є [PERSON] - 1/8 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-2182 від 23.09.2016р., посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори та 1/8 частин земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:02:033:0021, загальною площею 0.0585, на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-300 від 16.02.2018р. виданим Другою Черкаською державною нотаріальною конторою. Будинок за адресою [ADDRESS] згідно даних технічного паспорту від 19.12.2019, інвентарний номер 6850, складається з: житлового будинку (літ. А-1,а,а2,а3) загальною площею 97,8 кв.м., житлової площі 66,7 кв. м., допоміжна (підсобна) 28,9 , а саме: (1-1 коридор - 4,3 кв.м, 1-2 коридор - 2,3 кв.м, 1-3 кухня 8,9 кв.м, 1-4 житлова кімната 7,4 кв.м, 1-5 житлова кімната 15,6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14,6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7,7 кв.м., 1-10 комора 2,2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв. м.); житлового будинку (літ. Б-1,б,б1) загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,3 кв. м., допоміжна (підсобна) 19.0, а саме: 1-1 кухня - 11,0 кв.м., 1-2 коридор 8,0 кв. м., 1-3 житлова кімната - 14,7 кв. м., 1-4 житлова кімната - 10,6 кв. м., І коридор - 3,0 кв.м.). Фактично та відповідно до даних технічного паспорту, кожен із співвласників користується окремою часткою домоволодіння. Вказаний житловий будинок з прибудовами, що перебуває у спільній власності, повністю ізольований. Виділ частки технічно можливий та не потребує проведення будь-яких змін у технічній конструкції нежитлових приміщень. Позивач зазначає, що вона зверталася до відповідача з пропозицію щодо укладення угоди про виділ частки в спільному майні відповідно до встановленого фактичного користування відокремленими частинами будинку, однак відповідач не підтвердив свого наміру щодо укладення та нотаріального посвідчення угоди, що унеможливило вирішити дане питання у досудовому порядку. Просить виділити в натурі [PERSON] 5/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ. А-1, а, а2, а3, що включає в себе приміщення 1-1 коридор - 4,3 кв.м, 1-2 коридор - 2,3 кв.м, 1-3 кухня 8,9 кв.м, 1-4 житлова кімната 7,4 кв.м, 1-5 житлова кімната 15,6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14,6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7,7 кв.м., 1-10 комора 2,2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв. м. та 3/8 частин земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:02:033:0021; припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. 04 березня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 04 червня 2020 року ухвалою суду призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 24 вересня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 26 жовтня 2020 року ухвалою суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року повернуто експерту Оніщенко Н.С. для виконання, провадження у справі зупинено. 29 грудня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 13 січня 2021 року ухвалою суду внесено виправлення в ухвалу (резолютивну частину) Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року. 13 січня 2021 року ухвалою суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року повернуто експерту Оніщенко Н.С. для виконання, провадження у справі зупинено. 26 квітня 2021 року до суду надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № 04/21-БТ від 21 квітня 2021 року. 06\~травня 2021\~рокуухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 25 серпня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. 20 жовтня 2021 року адвокат Кучер Ю. В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , надала розрахунок фактично понесених судових витрат, в якому зазначено, що позивачем в зв`язку з розглядом даної цивільної справи понесені наступні судові витрати: судовий збір в розмірі 4003 грн.20коп.; витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн.; витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 17978 грн.40коп. Зазначає, що станом на 18.10.2021 року загальний розмір фактично понесених позивачем судових витрат становить 28981 грн.60 коп. Адвокат Кучер Ю. В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити та розподіл провести відповідно до 1 першого варіанту експертизи. Адвокат Антонюк І. А., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Зазначила, що позивачу потрібно було уточнитися в позовних вимогах і виділити з одної частки, а не з 5/8. Також зазначила, що позивачу також необхідно було уточнитись і відносно земельної ділянки потрібно, в зв`язку з тим, що, як вбачається з висновку експертизи, розмір земельної ділянки збільшений і у позивача і у відповідача. Відносно судових витрат, то зазначила, що ці питання можна було вирішити за межами суду. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що при проведенні судової будівельно-технічної експертизи вона розглядала лише сторону позивача і те питання чи можливо виділити частину з його домоволодіння. Судом було поставлено питання «чи можливо виділити5/8 частин земельної ділянки» і тому вона розглядала питання виділу частки з усього домоволодіння. Нею не досліджувалося питання розподілу. Інтереси іншого співвласника не враховувалися, оскільки, нею враховувалася лише ухвала суду про призначення експертизи. Також зазначила, що домоволодіння складається з двох будинків, для того щоб виділити кожному окремо нерухоме майно, то потрібно щоб було 28 квадратів. А в даному випадку лише 11 квадратів, два будинки функціонують окремо. Суд, заслухавши пояснення адвоката Кучер Ю.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , пояснення адвоката Антонюк І.А., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , пояснення експерта Оніщенко Н.С., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВА 320869 від 23 вересня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О. А., [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом Серії НВА 320870 від 23 вересня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О. А., [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина земельної ділянки, загальною площею 0,0585 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,к/н 7110136400:02:033:0021, що розташована: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 192329216 від 10.12.2019, земельна ділянка з кадастровим номером 7110136400:02:033:0021 за адресою [ADDRESS] на праві спільної часткової приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] , а саме: - [PERSON] частка складає 1/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину Серії та номер 1-300, виданий 16.02.2018, видавник [PERSON] , державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори; -Чайка Л.В., частка складає 3/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 102182, виданий 23.09.2016, видавник Друга черкаська державна нотаріальна контора. Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 192329216 від 10.12.2019, житловий будинок з прибудовами А-І,а,а-1, загальною площею 89,4 кв.м., житлова площа 55 кв.м., сарай літ. В,Д, вбиральня літ. Г, огорожа 2, водо колонка І належать співвласникам на праві спільної часткової власності: - [PERSON] , частка складає 1/4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-6104, виданий 01.09.1993, видавник Друга Черкаська державна нотаріальна контора. - [PERSON] , частка складає 3/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-2180, виданий 23.09.2016, видавник Друга Черкаська державна нотарільна контора. - [PERSON] , частка складає 1/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-298, виданий 16.02.2018, видавник [PERSON] , державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори. Будинок за адресою [ADDRESS] згідно даних технічного паспорту від 19.12.2019, інвентарний номер 6850, складається з: житлового будинку (літ. А-1,а,а2,а3) загальною площею 97,8 кв.м., житлової площі 66,7 кв. м., допоміжна (підсобна) 28,9 , а саме: (1-1 коридор - 4,3 кв.м, 1-2 коридор - 2,3 кв.м, 1-3 кухня 8,9 кв.м, 1-4 житлова кімната 7,4 кв.м, 1-5 житлова кімната 15,6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14,6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7,7 кв.м., 1-10 комора 2,2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв. м.); житлового будинку (літ. Б-1,б,б1) загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,3 кв. м., допоміжна (підсобна) 19.0, а саме: 1-1 кухня - 11,0 кв.м., 1-2 коридор 8,0 кв. м., 1-3 житлова кімната - 14,7 кв. м., 1-4 житлова кімната - 10,6 кв. м., І коридор - 3,0 кв.м.). Фактично позивач [PERSON] у домоволодіння по [ADDRESS] користується приміщеннями житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами літ. «а», «а2», «а3» та сараєм літ. «Д». Фактично відповідач [PERSON] у домоволодіння по [ADDRESS] користується приміщеннями житлового будинку літ. «Б-І» з прибудовами літ. «б», «б-1» та сараєм літ «В». На даний час у сторін виникла необхідність у поділі в натурі нерухомого майна. Вказане вище домоволодіння, що перебуває у співвласності - повністю ізольовані. Виділ частки технічно можливий та не потребує проведення будь-яких змін у технічній конструкції нежитлових приміщень. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04/21 БТ, від 21 квітня 2021 року : -Виділити [PERSON] частку об`єкту нерухомого майна по варіанту 1 приміщення житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами «а», «а-2», а саме: приміщення 1-1 коридор 4.3 кв.м., 1-2 коридор 2.3 кв.м., 1-3 кухня 8.9 кв.м., 1-4 житлова кімната 7.4 кв.м., 1-5 житлова кімната 15.6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14.6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7.7 кв.м., 1-10 комора 2.2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв.м., по [ADDRESS] технічно вбачається можливим.Житловий будинок літ «А-І» з прибудовами «а», «а-2», «а-3» по [ADDRESS] відповідає: Архітектурно-планувальним та конструктивним рішенням (п. 5.6; п. 5.17; п.5.22; ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»); Санітарно-гігієнічним вимогам (п.10.3; п.10.4; п.10.6 ДБН В 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»).Пожежна безпека житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами «а», «а-2», «а-3» по [ADDRESS] відповідає: п. 4.5 ДБн В 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»; п. 15.2.3; п.15.3.1 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій»; п. 7.2.1; п. 7.2.3; п.7.2.4; п. 7.2.7; п.7.2.9; п. 7.3.3; п.7.3.4; п. 7.3.6; п.7.3.8; 8.1; п.8.2 ДБН В. 1.1-7:2016 Пожежна безпека об`єктів будівництва».Інженерне обладнання житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами «а», «а-2», «а-3» по [ADDRESS] відповідає: п. 7.33; п. 7.34; п. 7.39 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» п.7.4, п.7.92, п.9.3, п. 9.27, п.9.43, п.9.47, п.9.5,п.9.7,п. 9.15,п.9.98 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання». -Виділити 5/8 частин земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:02:033:0021 по [ADDRESS] з урахуванням фактичного порядку користування домоволодінням, що склався між співвласниками вбачається можливим. -На розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] пропорційно ідеальним часткам співвласників у домоволодінні та з урахуванням фактичного порядку користуванням домоволодінням, що склався між співвласниками, варіанти описані у висновку та зображені в додатках 1,2 до висновку. \~ \~ \~ \~Земельна ділянка площею 365кв.м, запропонована [PERSON] в роздільне користування,частка у домоволодінні 5/8,разом з спільним користуванням 368кв.м(6.0кв.м/2=3.0кв.м). Земельна ділянка площею 218 кв.м, запропонована [PERSON] в роздільне користування,частка у домоволодінні 3/8.Разом з спільним користуванням 221кв.2(6.0кв./2= по3.0кв.м). Земельна ділянка площею 6.0кв.м спільного користування (6.0кв.м/2=по3.0кв.м). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~ст. 317 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 319\~ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321\~ЦК\~України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Крім того, відповідно до вимог ст.\~364\~ЦК\~України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо згоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом кожного з співвласників майно ділиться в натурі. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно з ч. 1\~ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними. Відповідно до п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, - поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень\~ст. 356 ЦК України\~вбачається, що позивач і відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності. Статтею 358\~ЦК\~України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до\~роз`яснень Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~наданих у\~п.\~6\~постанови від\~04\~жовтня 1991\~року №\~7\~з наступними\~змінами та\~доповненнями «Про\~практику застосування\~судами законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок»,\~в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому, виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Між тим, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 Цивільного кодексу України та ст. 88 Земельного кодексу України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до ч.2. ст. 367 Цивільного кодексу України поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності та виділення його в натурі. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна в натурі завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми співвласниками. Відповідно до ст.ст. 358, 361 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування належної йому частини спільного майна в натурі, а також має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної власності. Відповідно до ч.1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення. Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття. Відповідно до п.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність виділення в натурі [PERSON] 5/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме: житлового будинку літ. А-1, а, а2, а3, що включає в себе приміщення 1-1 коридор - 4,3 кв.м, 1-2 коридор - 2,3 кв.м, 1-3 кухня 8,9 кв.м, 1-4 житлова кімната 7,4 кв.м, 1-5 житлова кімната 15,6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14,6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7,7 кв.м., 1-10 комора 2,2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв. м. та 3/8 частин земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:02:033:0021,земельна ділянка площею 365кв.м, частка у домоволодінні 5/8,разом з спільним користуванням 368кв.м(6.0кв.м/2=3.0кв.м) (відповідно до Варіанту 1 Висновку експерта Розподілу земельної ділянки у відповідності до ідеальних часток співвласників у домоволодінні 5/8 до 3/8 по [ADDRESS] ) та припинення права спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Відносно понесених судових витрат позивача [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 30 Закону №5076-VI»Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК). Відповідного обґрунтованого клопотання адвокатом Антонюк І.А., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , не заявлено. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем [PERSON] було надано: -Договір № 91 про надання правової допомоги від 17 жовтня 2019 року, укладеного між адвокатом Кучер Ю.В. та клієнтом [PERSON] ; -Квитанцію до прибуткового касового ордера від 19.02.2020, відповідно до якої [PERSON] було сплачено адвокату Кучер Ю.В. 3500 грн.00коп. (на підставі договору № 91 від 17.10.19); квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.10.2021, відповідно до якої [PERSON] було сплачено адвокату Кучер Ю.В. 3500 грн.00коп. (на підставі договору № 91 від 17.10.19); -Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 12 жовтня 2021 року. З даного акту вбачається, що адвокат Кучер Ю.В. та клієнт [PERSON] склали Акт виконаних робіт про наступне: на підставі Договору № 91 про надання правової допомоги від 17.10.2019 року Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: консультація щодо характеру спірних правовідносин; аналіз законодавства та моніторинг пошукових систем (ЄДРСР, збір інформації); підготовка та подача позовної заяви до Придніпровського районного суду м. Черкаси; підготовка та подача позовної заяви до Придніпровського районного суду м. Черкаси; підготовка та подача клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи; представництво інтересів в Придніпровському районному суді м. Черкаси. В зв`язку з тим, що розмір гонорару за домовленістю сторін затверджено у твердій грошовій сумі і він не залежить від фактично витраченого часу розрахунок витраченого часу не наводиться. 1.Клієнт претензій до Адвоката по наданих послугах не має. 2.Адвокат підтверджує, що за надані послуги отримав оплату в сумі 7000,00грн. 3.Акт складено в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Суд вважає що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.00коп, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони є спів мірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, пропорційні розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову, на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем Чайкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 4003 грн.00коп. (квитанція № 0.0.1624100844.1 від 20.02.2020) та за проведення Будівельно-технічної експертизи згідно рахунку № 05/20 від 13.07.2020 було сплачено 17978 грн.40коп. (квитанція № 0.0.1877212326.2 від 19.10.2021). А тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат, що складаються з судового збору в розмірі 4003 грн.20коп. та витрат за проведення судової будівельно - технічної експертизи в розмірі 17978 грн.40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved