Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач 24.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Підставою своїх вимог вважає те, що 15 березня 2013 року в 11 год. 45 хв., керуючи автомобілем д.н.з. [NUMBER] по вул. Леніна,123, в м. Монастирище, [PERSON] не переконався, що це буде безпечно, не врахував дорожню обстановку, не дотримався інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA AURIS д.н.з. [NUMBER], власником якого є вона - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності. Постановою Монастирищенського районного суду [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно Ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 27.03.2013 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 3 888 грн 20 коп. Відповідно до Страхового акту № ОВЦ-13-3939/1 та повідомлення про отримання переказу від 02.07.2013 року їй було відшкодовано 2 829,21 грн, що підтверджує квитанція про грошовий переказ від 02.07.2013 року. Різниця між сумою, відшкодованою Монастирищенським відділенням HACK «Оранта» та сумою матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, становить 1568,99 грн., яка повинна бути відшкодована відповідачем. Вважає, що згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вважає, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач є власником автомобіля, яким було заподіяно шкоду, та він перебував за його кермом в момент ДТП. У добровільному порядку збитки, завдані пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, відповідач відмовився відшкодувати. В судовому засіданні 23 травня 2014 року позивачем заявлено клопотання про залучення до слухання справи у якості співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта», яке ухвалою суду від 23 травня 2014 року задоволено. В судовому засіданні 26 травня 2014 року позивач подала заяву про уточнення даних позовної заяви, в якій вказує на допущену нею помилку про суму відшкодування матеріальної шкоди ВАТ НАСК «Оранта» на суму 2 319,21 грн., а не на суму 2 829,21 грн., як вказано в позовній заяві. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить стягнути з відповідачів- [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» на її користь 1568 (одну тисячу п»ятсот шістдесят вісім ) гривень 99 коп у відшкодування матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля та витрати з оплати судового збору в сумі 243 грн.60 коп. При розподілі відшкодувань покладається на думку суду, оскільки їй байдуже з кого яка сума буде стягнута, їй важливо, щоб була відшкодована шкода, завдана їй пошкодженням автомобіля. У визначенні суми для ремонту її автомобіля вона участі не брала, дану калькуляцію складали представники ВАТ НАСК «Оранта», тому вважає, що саме вони визначили суму ремонту у 3888,20 грн. і тому саме ця сума підлягала до відшкодування. З яких причин їй було перераховано тільки 2 319,21 грн. вона пояснити не може, представники ВАТ НАСК «Оранта» про причини зменшення суми для ремонту автомобіля пояснень їй не давали В судовому засіданні відповідач - 1 позов не визнав, заперечує проти його задоволення та вважає, що при складанні протоколу про ДТП від 15 березня 2013 року працівники міліції обманули його, сказали, що він не буде нести ніякої матеріальної відповідальності, а тільки заплатить штраф у сумі 340 грн. При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення в суді він визнав себе винним саме з цих причин. На даний час вважає себе не винним, тому і заперечує проти задоволення позову. Рішення суду про накладення на нього адміністративного стягнення буде оскаржувати в апеляційному порядку. Крім того, вважає, що у нього укладений договір страхування з ВАТ НАСК «Оранта», який передбачає відшкодування шкоди потерпілому при заподіянні майнової шкоди страховиком у сумі, що не перевищує 50 000 грн. Оскільки спричинена шкода не перевищує вказану суму, то відшкодування шкоди повинно бути здійснено за рахунок страховика. Відповідач - 2 в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про слухання справи без його участі, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки вважає, що потерпілій повністю відшкодована завдана шкода. Інших пояснень чи обґрунтувань своїх заперечень суду не надав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі і виходить з наступного: Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вважає, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наведені норми права дають суду правову підставу для задоволення позову. Рішенням суду від 4 квітня 2013 року відповідача-1 - [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП за його та [PERSON] участі, яке мало місце 15 березня 2013 року, в результаті якого був пошкоджений автомобіль [PERSON] [PERSON] винним себе визнав повністю, рішення суду не оскаржував, рішення суду вступило в законну силу. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, посилання відповідача-1 на відсутність його вини у ДТП, яка мала місце 15 березня 2013 року є безпідставними. Із страхового полісу № АЕ/0770394 від 16 січня 2013 року із строком дії до 16 січня 2014 року вбачається, що між [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого передбачено страхові суми на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - сто тисяч гривень, майну - п'ятдесят тисяч гривень і франшиза - п'ятсот десять гривень. Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. (Визначення стразового випадку дано у полісі № АЕ/0770394 від 16 січня 2013 року із строком дії до 16 січня 2014 року укладеного між [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта») Відповідно до ч. 18 цього ж Закону франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Згідно ремонтної калькуляції від 27 березня 2013 року вартість ремонту автомобіля [PERSON] складає 3 888,20 грн. Страховиком ВАТ НАСК «Оранта» на підставі даної калькуляції 21 травня 2013 року складено страховий акт № ОЦВ-13-3939/1, в якому без будь-якого обґрунтування визначена сума страхового відшкодування у розмірі 2 319,21 грн., яка перерахована страховиком та отримана позивачем 2 липня 2013 року. Таким чином, різниця між дійсними затратами на ремонт автомобіля позивача, встановленого ремонтною калькуляцією та виплаченою їй сумою складає 1568,99 грн. (3888,20-2319,21=1568,99 грн.), що і є ціною позову. Відповідно до ст. 10 ЦПК України: Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідач - 2 не скористався своїм правом та не надав суду обґрунтування визначеної до відшкодування суми шкоди у 2319,21 грн., не скористався своїм правом надання будь-яких інших доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову та звернення до суду у сприянні здійснення їх прав, тому суд постановляє рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і робить висновок про задоволення позову в повному обсязі. З урахуванням франшизи, тобто частини збитків, що не відшкодовується страховиком, суд вважає, що на користь позивача підлягають стягненню з відповідача - 1 - 510 (п'ятсот десять) грн., з відповідача-2 - 1058,99 (одна тисяча п'ятдесят гривень дев'яносто дев'ять копійок) грн. Право власності на автомобілі, якими керували учасники ДТП, що мала місце 15 березня 2013 року сторонами не оспорюються. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно стягнених з них на користь позивача сум - з відповідача-1 - 80,39 (вісімдесят гривень тридцять дев'ять копійок) грн., з відповідача-2 - 163,21 (сто шістдесят три гривні 21 копійку) грн.. . На підставі викладеного та

Outcome: approved