Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] вказує, що з 1988 року перебував у трудових відносинах з підприємствами вугільної промисловості, з 18.05.1999 року по 14.08.2000 року та з 04.08.2003 року по 05.03.2013 року перебував в трудових відносинах з ВП «Шахта «Шахтарська-Глибока» ДП «Шахтарськантрацит», працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею. При проходженні курсу обстеження в КЛПУ «Обласній клінічній лікарні профзахворювань» м.Донецька в січні 2013 року у нього було виявлено професійне захворювання - вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок зі стійкими нейродистрофічними порушеннями у кістках рук. Дане професійне захворювання виявлено у нього вперше. Згідно висновку МСЕК від 26.02.2013 року у нього встановлено первинно втрата 30% професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок, його визнали інвалідом 3 групи та встановлено дату чергового переогляду. При повторному переогляді згідно висновку МСЕК від 01.04.2014 року у нього встановлено втрату 65% втрати професійної працездатності за сукупністю страхових випадків: повторно 30% втрати професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок та вперше 20% втрати професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - хронічним бронхітом і 15% втрати професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - хронічною попереково-крижовою радикулопатією, підтверджено третю групу інвалідності та встановлено дату чергового переогляду. В зв»язку з тим, що внаслідок професійних захворювань він утратив 65% працездатності, змінився звичний порядок його життя, він не має змоги виконувати домашню роботу, не може влаштувати своє дозвілля, вимушений постійно звертатись в лікувальні установи за медичною допомогою, часто проходить курси стаціонарного та амбулаторного лікування, курси медикаментозного лікування, протікання хвороби завдає масу незручностей як йому так і його близьким. Він назавжди втратив своє здоров»я, страждає захворюванням органів дихання, вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок та попереково-крижовою радикулопатією, все це потребує від нього додаткових зусиль для організації його повсякденного життя. Навіть, не має змоги виконати елементарну роботу по дому. Страждає від гострого болю в кістях рук та поперековому відділі хребта, недостачею повітря, відчуває задуху, фізичний біль, постійно закашлюється, захворювання спричиняє не лише сильну фізичну біль, а й глибокі моральні страждання. Тяжкість захворювання, тривалий період лікування гнітюче відображуються на його нервово-емоційному стані, він відчуває постійний дискомфорт, хвороба періодично загострюється, що приводить до порушення його нормального режиму життя. Він постійно відчуває почуття ущербності та неповноцінності, тому вважає, що йому заподіяно моральну шкоду, яку просить відшкодувати, стягнувши з відповідача 35000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та заперечення в яких з позовними вимогами позивача не погодився, просив в позові відмовити. На підставі доказів, досліджених судом, встановлені наступні обставини і вияснені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з ВП «Шахта «Шахтарська-Глибока» ДП «Шахтарськантрацит», працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею. Висновком МСЕК від 26.02.2013 року у нього встановлено первинно втрата 30% професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок, його визнали інвалідом 3 групи та встановлено дату чергового переогляду. При повторному переогляді згідно висновку МСЕК від 01.04.2014 року у нього встановлено втрату 65% втрати професійної працездатності за сукупністю страхових випадків: повторно 30% втрати професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок та вперше 20% втрати професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - хронічним бронхітом і 15% втрати професійної працездатності в зв»язку з професійним захворюванням - хронічною попереково-крижовою радикулопатією, підтверджено третю групу інвалідності та встановлено дату чергового переогляду. Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, в разі порушення його законних прав, які спричинили моральних страждань та втраті нормальних життєвих зв»язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає доведеним, що позивачеві внаслідок професійних захворювань -- вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок, хронічним бронхітом, хронічною попереково-крижовою радикулопатією, заподіяно моральну шкоду: змінився звичний порядок його життя, він не має змоги виконувати домашню роботу, не може влаштувати своє дозвілля, вимушений постійно звертатись в лікувальні установи за медичною допомогою, часто проходить курси стаціонарного та амбулаторного лікування, курси медикаментозного лікування, протікання хвороби завдає масу незручностей як йому так і його близьким. Він назавжди втратив своє здоров»я, страждає захворюванням органів дихання, вегетативно-сенсорною поліневропатією верхніх кінцівок, хронічною попереково-крижовою радикулопатією, все це потребує від нього додаткових зусиль для організації його повсякденного життя. Страждає від гострого болю в кістях рук та поперековому відділі хребта, недостачею повітря, відчуває задуху, фізичний біль, постійно закашлюється, захворювання спричиняє не лише сильну фізичну біль, а й глибокі моральні страждання. Хвороба зробила неможливою виконання навіть хатньої роботи, що спричиняє йому глибокі переживання. Тяжкість захворювання, тривалий період лікування гнітюче відображуються на його нервово-емоційному стані, він відчуває постійний дискомфорт, хвороба періодично загострюється, що приводить до порушення його нормального режиму життя. Він постійно відчуває почуття ущербності та неповноцінності, частково втратив працездатність, отримав інвалідність. Вказане вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Це підтверджується копією трудової книжки, довідками МСЕК, випискою з історії хвороби. Доводи представника відповідача викладені ним в запереченнях про те, що в позові слід відмовити, оскільки позивачем не доведено жодного із стверджень зазначених в позовній заяві, не надано жодних доказів наявності моральної шкоди, обґрунтування розміру, наявності порушення його прав внаслідок дій або бездіяльності відповідача, суд не бере до уваги в зв»язку з їх безпідставністю. Судом встановлено факт заподіяння моральної шкоди позивачеві і він має право на відшкодування цієї шкоди. Враховуючи викладене, а також ступінь втрати працездатності та характер моральних страждань позивача, суд вважає за можливе стягнути на його користь суму 17 000 грн., яка буде справедливою сатисфакцією за заподіяну моральну шкоду. На підставі ст.43 Конституції України, п.4.1. рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року №1-9/2004, ст.ст.153,233,234,237-1 КЗпП України, ст.26 ЗУ «Про охорону праці», ст.ст.1167,1168 ЦК України,

Outcome: partial