Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.10.2017р. звернулась до суду із позовом до Волноваської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області та Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області про встановлення факту проживання однією сім»єю не менше 5 років та визнання спадкоємцем 4 черги. В обґрунтування своїх позовних вимог, [PERSON] зазначила, що [PERSON], [INFO] була її дальньою родичкою по непрямій лінії, була одинокою людиною, оскільки не мала дітей та чоловіка. Мешкала [PERSON] з 1975 року до 1991 року на сусідній від позивачки вулиці Донецька область Волноваській район, с.Старогнатівка, вул.24 Гвардійської дивізіі, буд 13. Під час її проживання у селі, позивач та [PERSON] підтримували дружні відносини. Після чого, [PERSON] з 1991 року переїхала до рідної сестри у м.Донецьк вул.Очаківська, 11-5, де мешкала до 2009 року. Протягом часу з 1991 року до 2009 року, коли [PERSON] була відсутня у с.Старогнатівка, син позивачки - [PERSON]- доглядав за її земельною ділянкою, допомагав із поздками до м.Донецьк. Внаслідок чого, [PERSON] у 2002 році заповіла йому належну їй земельну ділянку у с.Старогнатівка. У травні 2009 року, [PERSON] приїхала погостювати до позивачки та вирішила залишитись мешкати разом за адресою: Донецька область Волноваській район, сел..Старогнатівка, пров.Дружби, буд.6. У травні 2012 року померла рідна сестра [PERSON] та рідних у неї зовсім не залишилось. Починаючи з липня 2014 року, після активізації бойових дій у с.Старогнатівка, позивачку разом із [PERSON] забрав до себе жити син позивачки [PERSON] у м.Донецьк. Інколи [PERSON] просила відвезти її до квартири, що залишилась після смерті сестри, побачитись із знайомими по сусідству. В одну з таких поїздок, 18.12.2015 року, коли вона знаходилась у квартирі сестри, їй стало зле, й вона померла від хронічної серцево-судинної недостатності третього ступеня. Після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія з 01.08.2014 року по 15.12.2015 року у розмірі 21152, 82 грн., яку вона не змогла отримати з початку АТО у м.Донецьку, стан її здоров»я не дозволяв виїхати на територію, підконтрольну Україні та переоформити її. Протягом 2014 -2015 р.р., [PERSON] знаходилась на забезпеченні позивачки й також допомагав син [PERSON] Враховуючи наведене, позивач зазначає, що з травня 2009 року по 18.12.2015 року, тобто більше 5 років, [PERSON] проживала разом із нею та її родиною однією сім»єю, вела спільне господарство та мала спільний бюджет. Таким чином позивач просить суд встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім»єю не менше 5 років та визнати її [PERSON] спадкоємцем 4 черги після смерті [PERSON] В судове засідання належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи позивач [PERSON] не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Просила розглядати справу за участю її представника [PERSON] Присутня у судовому засіданні представник позивача [PERSON] на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсягу. Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі Донецької області [PERSON], присутній у залі судового засідання, спочатку оголосив незгоду із позовом, долучивши письмові заперечення з приводу виплати неотриманої пенсії [PERSON] Уточнивши, на запитання суду, свою позицію у справі, [PERSON] зазначив, що стосовно встановлення факту проживання однією родиною позивачки та [PERSON], а також щодо визнання її спадкоємцем 4 черги він не заперечує. Належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи представник відповідача - Волноваської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області до зали суду не з»явився, надав письмові заперечення на позов, долучені до матеріалів справи. З позовними вимогами [PERSON] не погодився, оскільки вважає, що податкова не має відношення до вимог про визнання спадкоємцем, а також щодо майбутніх нарахувань спадкоємцям неотриманої за життя пенсії спадкодавця оскільки пенсія не підлягає оподаткуванню. Допитана у судовому засіданні, у якості свідка, представник позивача [PERSON] показала, що є невісткою позивачки, а її син [PERSON]- її чоловік. Вона особисто бачила як відбувалось спільне проживання [PERSON] та її свікрухи [PERSON] з травня 2009 року по 18.12.2015 року, тобто більше 5 років. Вона особисто займалась похованням [PERSON], а її чоловік встановленням через суд факту смерті [PERSON], оскільки інших родичів у неї не було. Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2015 року померла [PERSON], про що мається свідоцтво про смерть серії І-НО № 980987 від 24.03.2017 року, місцем смерті зазначений м.Донецьк Донецької області. Останні дані щодо місця проживання [PERSON] зазначені у довідці Старогнатівської сільської Ради Волноваського району Донецької області від 17.10.2017р. з 1975 р. по квітень 1991 р. Волноваський район (колишній - Тельманівський) сел.Старогнатівка вул.. 24 гвардійської дивізії, буд.13. А з травня 2009 р. по липень 2014 р. Донецька область Волноваського району сел.Старогнатівка, пров.Дружби, 6. При цьому, останнє місце проживання, вказане у довідці є місцем проживання позивачки [PERSON], що підтверджує доводи позивачки та показання свідка [PERSON] стосовно проживання їх однією родиною з травня 2009 року по 18.12.2015 року, тобто більше 5 років. Після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія з 01.08.2014 року по 15.12.2015 року у розмірі 21152, 82 грн. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], судом не встановлено. Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю з травня 2009 року по 18.12.2015 року день смерті [PERSON], оскільки остання проживала разом із [PERSON] однією сім»єю, вела спільне господарство та мала спільний бюджет. Вищевказане дає підставу суду, відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved