Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

позивач [PERSON] 19 травня 2021 р. звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач у позовної заяві вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 28 серпня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась мешкати разом із позивачкою. Відповідач ухиляється від обов`язку батька, не піклується станом здоров`я сина, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2021 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду на 16 червня 2021 року (а.с.15-16). 16 червня 2021 року по справі було проведено підготовче судове засідання за результатами якого підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 02 липня 2021 року (а.с. 23-24 ). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 40 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, судовими повістками (а.с.33,37,39,45). З огляду на це, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису № 97, зробленого 17 березня 2017 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно рішення Дружківського міського суду від 28 серпня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Малолітня дитина залишена проживати з позивачкою [PERSON] (а.с.7). 12 травня 2020 року відповідача оголошено у розшук, як боржника за несплату аліментів (а.с.12). Відповідно до вимог ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень ст. 19 СК України орган опіки та піклування подав до суду письмовий висновок щодо вирішення спору, відповідно до якого вважає доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.41-42). Згідно з п. 15 Постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. П.16 вищевказаного ПВС України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 п. 2,3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Суд на підставі зібраних доказів у справі прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, тому згідно ст. 164 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved