Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 липня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 07 липня 1991 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської райдержадміністрації Тернопільської області України, актовий запис № 17. З 1996 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, у зв'язку з чим між ними припинилися шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істоне значення. З цих підстав [PERSON] просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 04 липня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 25 липня 2018 року, а ухвалою суду від 25 липня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 14 серпня 2018 року. В судовому засіданні позивач повідомила, що разом із відповідачем не проживають з 1996 року, має двох дорослих дітей, проте не спільних із [PERSON] Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 07 липня 1991 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 17 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської райдержадміністрації Тернопільської області України, що підтвержується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, з 1996 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, у зв'язку з чим між ними припинилися шлюбні стосунки. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істоне значення. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved