Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 березня 2016 року звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. В позові позивач вказав, що 12 жовтня 2006 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, однак через постійне перебування за межами України на роботі (м.Москва, Російської Федерація) своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. З цих підстав просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без нього. Представник Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву №05-06/82 від 23 березня 2016 року про розгляд справи без нього. Проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позов позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 12 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №065408, виданим 13 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеській області. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площе 1.5161 га., яка розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №013768, виданим 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до складу спадщини померлого ввійшла майнова частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується свідоцтвом серії ОД-XII-XIV №000500, виданого Пиріжнянською сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту померлий [PERSON] не склав, тому відповідно до статті 1261 ЦК України його спадкоємцем за законом першої черги є його чин [PERSON] - позивач у справі. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] внаслідок постійного перебування за межами України, зокрема в Російській Федерації своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити їй додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька. При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved