Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 квітня 2020 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] , а також стягнути за попередні три місяці сплату аліментів у розмірі 5 337,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 12 липня 2019 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З 08 серпня 2019 року шлюбні стосунки припинені, шлюб не розірвано, однак, разом вони не мешкають, стосунки не підтримують. Дитина проживає з позивачкою. Позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином та навчається в ДВНЗ «ПДТУ» на І курсі економічного факультету, де отримала стипендію у розмірі 2 940,00 грн. Отримує соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., але її розмір не достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Інших джерел доходу не має. У зв`язку з тим, що чоловік не надає належної матеріальної допомоги, взагалі не дає грошей в сім`ю, це ставить позивачку у вкрай скрутне становище. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, оскільки знаходиться у працездатному віці, працює та отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку на його утриманні не перебуває. Ухвалою судді від 06 травня 2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. 02 червня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав. Зазначив, що має сумніви про те, що він батько дитини, оскільки є військовослужбовцем та до шлюбу рідко зустрічався із позивачкою. З часом підростання дитини почав помічати, що дитина на нього зовсім не схожа. Знайомий [PERSON] йому повідомив, що до укладення шлюбу з відповідачем у позивачки були стосунки з іншим чоловіком. Таким чином [PERSON] мала інтимні стосунки в період зачаття дитини не тільки з відповідачем, тому батьком дитини може бути інший чоловік. Крім того, зазначив, що безпосередньо перед строком зачаття дитини він хворів на гострий простатит та проходив курс лікування, тому зачати дитину йому було важко по медичним показанням. На теперішній час відповідач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Вважає, що розгляд справи про стягнення з нього аліментів на утримання дружини є передчасним. Звернув увагу суду на те, що позивачка просить стягнути з нього аліменти за попередні три місяці, однак, жодних доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів від нього не надала. Зазначив, що позивачка продовжує отримувати стипендію за навчання. Також в провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа № 263/4211/20 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, в якому [PERSON] також просить стягнути з нього ј частини з усіх видів заробітку на її утримання. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем були припинені з 08 серпня 2020 року, вона переїхала проживати до батьків, відповідач не міг бачити як підростає син, оскільки з народження не бачив дитину. За весь час не допомагав ніяким чином, не телефонував. Лише одного разу вона з сином за запрошенням батьків відповідача декілька годин була у них у гостях. Зазначає, що не знайома з [PERSON] , на якого посилається відповідач у відзиві, ніяких інтимних стосунків у неї ні з ким не було та про захворювання відповідача на простатит їй також невідомо. Зауважила, що лише після того, як вона звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів, відповідач звернувся до суду із заявою про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, хоча сімейні відносини були припинені ще до народження дитини. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання надала заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності, за участю її представника, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Від представника позивача адвоката Головченко І.В. надійшло клопотання, в якому представник просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, повідомила, що відповідач на даний час не відбуває покарання, однак ухидяється від явки до суду, а також ухиляється від проведення експертизи у справі за його позовом, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 липня 2019 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 398, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2019 року). /а.с.9/. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 2019 року). /а.с.8/. Відповідно до інформації, наданої на запит суду з відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 30.04.2020 №089-99.02-04493, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . /а.с.16/. Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи від 05.03.2020 №20-13.01-0493, від 03.03.2020 №10-13.01-0641, від 05.03.2020 №20-13,07-0247, наданими Управлінням з оформлення паспортних документів реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] [INFO] . /а.с.5-7/. Згідно з довідкою про отримання (неотримання) допомоги від 19лютого 2020 року №603, виданою Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради, [PERSON] перебуває на обліку у Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та їй відповідно до ЗУДСД при народженні дитини з 01 листопада 2019 року до 01 грудня 2022 року призначено соціальну допомогу при народженні дитини. /а.с.11/. Згідно з відомостями з державного реєстру осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 17 січня 2020 року №78479/Т/05-81, [PERSON] за період з 2 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року нараховано 2 940 грн. стипендії за навчання в ДВНЗ «ПДТУ». /а.с.12/. Згідно із статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз норм статей 75 та 84 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі. Вказаний висновок викладався у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17. При цьому, метою законодавчого закріплення права матері на отримання аліментів на дитину і на своє утримання є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення її грошовими коштами, необхідними для її життєдіяльності. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині внаслідок стану здоров`я чи інших об`єктивних причин. Відповідачем до суду надано копію вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2020 року стосовно [PERSON] за ч.1 ст.263 КК України, за яким останнього засуджено до покарання у виді чотирьох місяців арешту з відбуванням на гауптвахті, який не набрав законної сили. Відомостей щодо виконання вироку суду не надано. /а.с.32-33/. Крім того, не відповідають дійсності посилання позивача на те, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа № 263/4211/20 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, в якому [PERSON] також просить стягнути з нього ј частини з усіх видів заробітку на її утримання, оскільки, відповідно до копії ухвали суду про прийняття до розгляду заяви та відкриття провадження у справі від 14 травня 2020 року справа №263/4211/20, відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тобто дана позовна заява стосується лише стягнення аліментів на утримання дитини. /а.с.36/. Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на те, що вирішення даної справи є передчасним у зв`язку з його сумнівами у тому, що він є біологічним батьком дитини та його зверненням до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини (справа №263/6047/20), оскільки, ухвалою суду від 01 червня 2020 року справа № 263/6047/20 відкрито провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, однак, рішення по справі не прийнято. Тому суду не надано доказів, що відповідач не є біологічним батьком дитини. Відповідно до з ч.2 ст.252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною. Позивач просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти за попередні три місяці у розмірі 5 337 грн. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви та саме такі позовні вимоги висунуті позивачем. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Позивачка не надала належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до нього з питання стягнення аліментів за попередній час на утримання сина. Як вбачається із позовної заяви матеріально правова вимога про стягнення аліментів за минулий час, в порядку ст. 79 СК України, позивачкою не обґрунтована, нею не зазначено на обставини, які б вказували, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати та не зазначено на докази, які б підтверджували таку вимогу. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної позовної вимоги за необґрунтованістю. Крім того, позивач просить стягнути аліменти на її утримання з дня подання заяви до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] , однак, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 2019 року, [PERSON] народився [INFO] . З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, враховуючи, що останній у добровільному порядку на утримання дружини матеріальну допомогу не надає, виходячи з матеріального становища сторін, беручи до уваги той факт, що відповідач є працездатним, згідно з пояснень сторін та вироку Орджонікідзевсього районного суду м. Маріуполя Донецької області є військовослужбовцем, інших утриманців не має, суд стягує з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21 квітня 2020 року (з дня пред`явлення позову) до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] , задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial