Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.12.2013 р. звернулась до Франківського районного суду м. Львова з позовом, котрим просила ухвалити рішення згідно якого припинити право Відповідача [PERSON] на 1/12 частку в будинку [ADDRESS]. Визнати за нею, [PERSON], право власності на цю 1/12 частку у вказаному будинку. Припинити право Відповідача [PERSON] на 1/12 частку в будинку [ADDRESS]. Визнати за нею, [PERSON] на цю частку право власності. Виплатити [PERSON] 32709 гривень та [PERSON] 32709 гривень, а разом виплатити відповідачам 65418 гривень внесені нею, Позивачем, на депозитний рахунок суду. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона, [PERSON] та Відповідачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS]. Цей будинок належить їм на праві спільної часткової власності: вона, Позивач є власником 5/6 частин будинку, а відповідачі власниками 1/6 частини будинку - по 1/12 відповідно кожна. Згідно договору дарування її, Позивача, батько [PERSON] подарував їй 5/6 чистин цього будинку, а Відповідачі успадкували по 1/12 частині будинку у 2005 році після смерті свого батька, який був рідним братом [PERSON] Відлповідачі [PERSON] та [PERSON] є для неї, Позивача, двоюрідними сестрами. Позивач зазначила, що зверталася до Відповідачів з пропозицією продати їй свої частки у спірному будинку, однак вони не погодилися з її пропозицією. Позивач вважає, що частки Відповідачів є незначними і не можуть бути виділені в натурі. Їй, Позивачу належить приблизно 84% спірного будинку, а кожній з відповідачок приблизно по 8% даного будинку. Вони не є членами однієї сім'ї, не ведуть спільне господарство, між ними залишилися лише віддалені родинні зв'язки, які тривалий час не підтримувалися. Окрім того, Позивач зазначила, що Відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] і не має потреби в житлі, а Відповідач [PERSON] є співвласником квартирі [ADDRESS] і також не має потреби в житлі. Тому Позивач вважає за можливе припинити право Відповідачів на їхні частки у квартирі, сплативши їм грошову компенсацію у розмірі вартості часток. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.04.2014 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/6 частку будинку передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова. В судовому засіданні Позивач позов підтримала повністю, з мотивів, що викладені вище. Надала пояснен, що є аналогічними викладеному в позові, уточнила позовні вимоги, збільшивши суму компенсації Відповідачам за їхні частки у спірному будинку до розміру 72709 гривень кожній. Просила її позовні вимоги, з урахуванням уточнень задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, після внесень Позивачем уточнень, котрими збільшено розмір компенсації за припинення права на частки у спільному майні, визнали та не заперечили проти задоволення вимог Позивача. Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Згідно ст. 183 ч. 2 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно із Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15423332 від 31.07.2007 будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 5/6 часток, [PERSON] -1/12 частка та [PERSON] - 1/12 частка. . В судовому засіданні Сторонами визнано, що спірний будинок є неподільним, частки, що належать Відповідачам є незначними і не можуть бути виділені в натурі, спільне володіння і користування є неможливим, оскільки Відповідачі проживають окремо, у вказаному будинку зареєстрована лише Позивач і сама несе витрати по його утриманню, а припинення права власності Відповідачів на їхні частки не завдасть істотної шкоди їхнім інтересам, оскільки ними буде отримано належну компенсацію вартості таких часток. А тому суд приймає визнання позову Відповідачами, оскільки таке не суперечить законові та не порушує права чи інтереси інших осіб. Позивачем [PERSON] внесено при зверненні з позовом на депозитний рахунок Франківського районного суду м. Львова № 37313005000789 згідно квитанції № 120 від 26.12.2013 р. суму в розмірі 65418, 00 гривень, а згідно квитанції № 252 від 13.06.2014 р., на цей самий рахунок, суму в розмірі 80000, 00 гривень. Отже саме з цього рахунку слід стягнути на користь Відповідачів [PERSON] та [PERSON] кошти, в сумі 72709, 00 гривень, кожній, як компенсацію за припинення права власності на 1/12 їхню частку у спірному майні. Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з Відповідачів на користь Позивача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved