Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2020 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 12 липня 2007 року № 656-Ж-З позивач [PERSON] та її доньки, треті особи у справі,[PERSON] , [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . Крім них в квартирі зареєстрований, однак з 2016 року не проживає відповідач по справі [PERSON] , який тривалий час постійно проживає в смт.Куликів та не має наміру проживати та користуватися спірним житлом. Він не сплачує комунальні послуги, його особистих речей в квартирі немає. Перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинить. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилою площею квартири [ADDRESS] . Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зазначила, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з часу реєстрації, тобто з 2014 року, його речей в квартирі немає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Додала, що відповідач [PERSON] є її чоловіком, вона проживає разом з ним в смт. Куликів, в суді перебуває позов про розірвання шлюбу між ними. Суд,вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази по справі та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 12 липня 2007 року № 656-Ж-З позивач [PERSON] та її доньки, треті особи у справі,[PERSON] , [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] . Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї, виданої Львівською міською радою Залізничної районної адміністрації відділу житлового господарства ЛКП «Левандівка» від 27 квітня 2020 року за № 716 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , власник, [INFO] , зареєстрована 30.08.1988 р. , [PERSON] , дочка [INFO] , зареєстрована 17.06.2005 р. , [PERSON] , зять, [INFO] , зареєстрований 23.09.2008 р., [PERSON] , внучка, [INFO] , зареєстрована 03.03.2015 р. , [PERSON] , внучка, [INFO] , зареєстрована 16.11.2016 р. , та [PERSON] , дочка, [INFO] , зареєстрована 06.07.2001 р . Квартира складається з однієї кімнати, житловою площею 19,40 кв.м, загальною - 36,00 кв.м. Як вбачається з Акта, складеного ЛКП «Левандівка» за №134 від 11.06.2020 року, відповідач [PERSON] , за адресою [ADDRESS] зареєстрований, однак фактично не проживає з 2016 року по даний час. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 -ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4 , №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством. Суд вважає, що реєстрація відповідача на жилій площі, що належить позивачці та третім особам по справі на праві власності, квартири [ADDRESS] , перешкоджає у реалізації права власності у повному обсязі. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідач в квартирі не проживає, а його реєстрація порушує права власників. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved