Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач 12.05.2017 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми збитків у розмірі 513 грн. 74 коп., які він йому завдав, посилаючись на таке: відповідач 04.02.2016 року звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Первомайського МРЦЗ Харківської області і йому надано статус безробітного. На підставі ч.1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» йому призначена допомога по безробіттю з 11.02.2016 року по 08.08.2016 року. 15.05.2016 року він був знятий з обліку через невідвідування без поважних причин територіального органу. Відповідно до ч.2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю та надання соціальних послуг. А відповідно до ст. 44 того ж Закону вказаний термін становить протягом трьох робочих днів. В порушення вказаних норм відповідач не повідомив МРЦЗ про те, що він з 12.02.2016 року по 22.02.2016 року перебував у трудових відносинах з КП «Салтівське трамвайне депо», де працював кондуктором громадського транспорту. Таким чином, відповідач під час перебування на обліку в МРЦЗ був зайнятою особою та відповідно не мав права на тримання матеріальної допомоги по безробіттю. Даний факт встановлено під час обміну інформацією з Державною податковою службою. На підставі отриманої довідки з депо видано наказ по МРЦЗ про повернення виплачених [PERSON] сум допомоги в розмірі 513,74 грн. за період з 26.02.2016 року по 25.03.2016 року. 11.11.2016 року відповідачеві направлено лист-претензію на вказану суму, який останній отримав під особистий підпис 29.11.2016 року, проте, до теперішнього часу кошти добровільно не повернуті. Представник вважає, що на підставі ч.3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» має право ставити перед судом питання щодо стягнення вказаної суми з відповідача. В судове засідання представник позивача не прибув, проте, надав заяву про розгляд справи без його участі на задоволенні позову наполягає. У разі неявки відповідача не заперечував прти ухвалення заочного рішення Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 04.02.2016 року звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Первомайського МРЦЗ Харківської області (а.с.6) і йому надано статус безробітного. На підставі ч.1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» йому призначена допомога по безробіттю з 11.02.2016 року по 08.08.2016 року. 15.05.2016 року останній був знятий з обліку через невідвідування без поважних причин територіального органу (а.с.7-9). Відповідно до ч.2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю та надання соціальних послуг. Згідно ст. 44 того ж Закону вказаний термін становить протягом трьох робочих днів. В порушення вказаних норм відповідач не повідомив МРЦЗ про те, що він з 12.02.2016 року по 22.02.2016 року перебував у трудових відносинах з КП «Салтівське трамвайне депо» (а.с.11), де працював кондуктором громадського транспорту та отримував дохід (а.с.12). Даний факт встановлено під час обміну інформацією з Державною податковою службою, про що складено відповідний акт (а.с.13). На підставі Акту розслідування страхових виплат видано наказ по МРЦЗ про повернення виплачених [PERSON] сум допомоги в розмірі 513,74 грн. за період з 26.02.2016 року по 25.03.2016 року (а.с.14). 11.11.2016 року відповідачеві направлено лист-претензію на вказану суму, який [PERSON] отримав під особистий підпис 29.11.2016 року (а.с.15), проте, до теперішнього часу кошти добровільно не повернуті. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі виїзду застрахованої особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки відповідач своєчасно не повідомив територіальний орган позивача про працевлаштування та отримання ним доходів, суд вважає, що він порушив чинне законодавство, а, тому, сплачена позивачем йому сума 513,74 грн. матеріальної допомоги по безробіттю за період з 26.02.2016 року по 25.03.2016 року (згідно розрахунку (а.с.10) підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 1600 грн., оскільки позивач при подачі позову був звільнений від його сплати згідно ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 3,10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», суд -

Outcome: approved