overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.12.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 11 грудня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що від цього шлюбу дітей не мають. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з 28.11.2016р по причині того, що відповідач зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, матеріально не утримує сімю, у звязку з чим, між ними часто виникали сварки, що спричиняло їй душевні страждання. Зазначає, що їх сімя розпалась остаточно, зберегти її неможливо, крім того, [PERSON] забрав усе своє майно та пішов жити в інше місто. Спор про поділ майна будуть вирішувати у майбутньому. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, та надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві просила її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - «Геращенко» та зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнає цілком, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії I-НО №121849, виданного 11.12.2007р відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1188, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2007 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сімєю, живуть окремо, відносини не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу, за її клопотанням, змінити на дошлюбне, а саме на «Геращенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.12.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття та на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 22.07.2018 року. Вказала, що на даний момент відносини між нею та відповідачем припинені, добровільно допомоги на утримання дитини та на її утримання він не надає. Позивач в засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо стягнення аліментів в заявлених позивачкою розмірах. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180,181,191 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 227465, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, який мешкає разом з матірю. Відповідач мешкає окремо, доказів про свою непрацездатність чи добровільне надання допомоги на утримання дитини та дружини не надав, позивачка не працює, сама забезпечує дитину, потребує матеріальної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 березня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, наявність сварок. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явилася. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], з 30 серпня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В результаті розгляду справи судом встановлено, що фактично між сторонами припинені шлюбні відносини. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 березня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 08 вересня 2008 року уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], народження 04 жовтня 2008 року. Спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з втратою взаємних почуттів, постійними сварками та непорозуміннями, що призвело до окремого проживання сторін з початку 2015 року. Позивач уважає збереження шлюбу неможливим та просить його розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, указані в позовній заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2008 року Теплівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 12 (а.с. 4). Мають малолітню дитину [PERSON], народження 04 жовтня 2008 року (а.с. 5 ). Спільне життя сторін не склалося у звязку з втратою взаємних почуттів, постійними сварками та непорозуміннями, у звязку із чим з січня 2015 року сторони проживають окремо та вважають примирення неможливим. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сімї суперечитиме інтересам обох сторін та їх дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Приписами ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), установлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даній справі позивачем за надання юридичної допомоги сплачено 350 грн, що підтверджується копією квитанції №27/02/01 від 27.02.2015 (а.с. 6) та судовий збір 243 грн 60 коп, що підтверджуєьбся копією квитанції від 02.03.2015 (а.с. 1), тому суд указані судові витрати стягує на користь позивача з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 березня 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що син проживає разом з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. В поданій до суду позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] жодних клопотань та відзив на позов до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 28 жовтня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2018 року в справі № 553/2762/17. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в суді в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 березня 2020 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву не подавав, з жодними клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , хоча і досягла повноліття, але навчається, є студенткою першого курсу денної форми навчання Полтавської державної аграрної академії, відділення підприємництво, торгівля та біржова діяльність, закінчує навчання 30 червня 2023 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки повнолітня донька відповідача навчається і потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] відповідного утримання. Суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на час навчання, але не більше, ніж до досягнення доньки 23 років. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з визначенням аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 березня 2021 року звернулася до Великописарівського районного суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з [PERSON] 01 березня 2003 зареєстрували шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою 1 курсу МАУП (Міжрегіональна Академія Управління персоналом). Сімейні відносини з відповідачем не підтримують. Спільне життя не склалося з причини відсутності порозуміння і взаємоповаги, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання доньки, постійними суперечками та скандалами. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, надання строку для примирення є недоцільним. Прохає шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує /а.с.30, 37/. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, будучи повідомленим належним чином про час дату та місце розгляду справи /а.с. 47-48/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному порядку за правилами ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 01 березня 2003 уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 03 /а.с.5/. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Спір про розподіл майна, набутого ними у шлюбі, відсутній. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Згідно з ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача в сумі 908,00 грн, який вона сплатила при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу /а.с. 1/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, зазначала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 03 вересня 2013 року. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, він має неофіційні заробітки, є фізично здоровою особою, інших утриманців не має, тому позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі на сина [PERSON] по 1200 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ці ж обставини, пояснила, що доказів розміру отримуваних відповідачем прибутків вона не має, а тому вона зменшує розмір аліментів та просить стягувати з відповідача по 1100 грн. щомісячно до повноліття сина та відмовляється від стягнення грошових коштів на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю та погодився сплачувати аліменти на сина [PERSON] по 1100 грн. щомісячно. Суд знаходить, що змінені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері, що підтверджено копією свідоцтва про народження сина, довідкою КП «Сторожинецьке ЖКГ» від 30.08.2016 року. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним і має належно утримувати сина. Інших доказів, які б свідчили про незадовільний стан здоровя відповідача чи наявності у нього на утриманні інших осіб в судовому засіданні не здобуто. При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів та виходить з того, що згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2016 рік з 01 травня 2016 року затверджений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі 1228 грн., 30% з яких становитиме 368,40 грн. В межах заявлених вимог, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, отримує нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, зважаючи на те, що відповідачем визнано змінені позовні вимоги, суд визначає розмір аліментів з відповідача в сумі по 1100 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 грудня 2013 року звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08 серпня 1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей: [PERSON] народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя, зникненням порозуміння та довіри, припиненням подружніх стосунків, у зв'язку з чим позивач уважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, указані в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у заяві на адресу суду просить справу розглядини в його відсутність, позов задовольнити. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, з 08 серпня 1998 року, актовий запис № 83 (а.с.19). Від шлюбу мають дітей: [PERSON] народження [INFO] та [PERSON] народження [INFO] (а.с. 4,5). Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя, зникнення порозуміння та довіри, фактичне припинення сімейних відносин, що призвело до неможливості збереження шлюбу. Сторони не проживають разом з червня 2012 року, відповідач виїхав на постійне місце проживання до Росії, подальше спільне життя подружжя неможливе. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін, інтересам їх дітей. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 грудня 2013 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24 січня 1981 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Спільне життя подружжя не склалось у звязку з постійним сварками та непорозуміннями, неодноразового вчинення насильства в сімї, зловживанням відповідача алкогольними напоями, що призвело до припинення шлюбних відносин, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського управління юстиції Полтавської області з 24 січня 1981 року, актовий запис № 12 (а.с.11). Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через постійні сварки та непорозуміння, неодноразового вчинення насильства в сімї, зловживання відповідача алкогольними напоями, що призвело до неможливості збереження шлюбу. Шлюбні відносини сторонами припинені влітку 2009 року. Відповідач ухилявся від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення, заслухавши пояснення позивача. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сімї суперечитиме інтересам обох сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved