Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач 12.12.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що 26.12.2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 гривень зі сплатою відсотків та терміном дії договору відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 31.07.2016 року в сумі 12 371,60 гривень, яка складається з наступного : 299,26 гривень-заборгованість за кредитом, 7907,03 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 гривень-заборгованість по комісії та пені , 500,00 гривень- штраф (фіксована частина), 565,31 гривень - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 12 371,60 гривень та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнали частково в сумі 568,60 гривень, зазначивши, що розрахунок позивача не відповідає вимогам закону , умови банку щодо підвищення відсоткової ставки є нікчемними, крім того, Банком безпідставно нарахована комісія. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши оригінал анкети-заяви, матеріали справи, приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2013 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді відновлюваного кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом [PERSON] погодився, що ознайомлений і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, виразив згоду з тим, що підписана заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір надання банківських послуг. Банк виконав обов»язок за договором та надав [PERSON] платіжну карту зі встановленим кредитним лімітом 300 гривень, що відповідачем не оспорювалося. Довідкою про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлено, що базова відсоткова ставка на місяць складає 2,5%; розмір щомісячного платежу - 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень; пеня(1)- базова процентна ставка на місяць, яка нараховується на кожен день прострочки кредиту; пеня (2)-1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць; штраф - 500 грн.+5% від суми позову. За умовами договору, з якими погодився [PERSON] , ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, установленому «Тарифами Банку», які викладені на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Пунктом 1.1.3.2.3.Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших умов договору. Також, судом встановлено, що на підставі Умов та правил надання банківських послуг та Наказу ПАТ «КБ «ПриватБанк» № СП-2014-6635230 від 02.04. 2014 року «Про внесення змін в тарифи по картам «Універсальна» було зменшено суму обов»язкового платежу від суми заборгованості до 5% , однак встановлено, що при виникненні прострочених зобов»язань нараховуються подвійні відсотки на всю суму заборгованості . Вищевказані зміни та тарифи були актуалізовані на офіційному сайті ПАТ «КБ «ПриватБанк». Відповідач не подавав до банку заяву про розірвання кредитного договору у разі незгоди із змінами тарифів, разом з тим, умови договору не виконував, та станом на 31.07.2016 року за [PERSON] утворилася заборгованість в розмірі 12 371,60 гривень, яка складається з наступного : 299,26 гривень-заборгованість за кредитом, 7907,03 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 гривень-заборгованість по комісії та пені , 500,00 гривень- штраф (фіксована частина), 565,31 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналіз встановлених в судовому засіданні обставин справи , дає суду підстави дійти до висновку, що відповідач [PERSON] на умовах, встановлених кредитним договором, своєчасно не виплачує суму боргу за кредитом, тим самим не виконує належним чином покладені на нього за кредитним договором зобов»язання, а тому суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 371,60 грн. слід стягнути на користь позивача з [PERSON] . Розмір заборгованості відповідачем не спростований, наданий ним розрахунок в розумінні вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України не є належним доказом , а відтак розрахунок, наданий позивачем, приймається судом за достовірний. Крім того, укладений між сторонами кредитний договір недійсним не визнавався, на теперішній час є чинним, а отже доводи відповідача та його представника є безпідставними та судом до уваги не приймаються. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved