Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач 17 грудня 2013 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому згідно збільшених позовних вимог вказала, що 27 квітня 2007 року між нею та ЗАТ «Інвест-кредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Терра-Банк», було укладено кредитний договір № 81-Ф/07/3 про надання позичальнику кредиту у розмірі 175 000 грн. під 16% річних, строком до 26 квітня 2017 року, на придбання житла. До кредитного договору були укладені додаткові угоди, а саме, додаткова угода від 27.04.2007 року та додаткова угода № 2 від 19.06.2008 року. У забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки № 51-1/07 від 27.04.2007 р. про передачу в іпотеку двокімнатної квартири [ADDRESS] та договір іпотеки № 52-1/07 від 27.04.2007 р. про передачу в іпотеку 29/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Після отримання кредиту позивач здійснювала виплати згідно умов договору і протягом трьох років сплатила банку 131 872,75 грн. Але, відповідач своїми діями збільшував поточні вимоги платежів у рахунок пені, прострочених процентів, обґрунтовуючи такі дії тлумачення умов, виписаних в кредитному договорі та додатках до нього на свою користь та загрожуючи вимогам дострокового повернення всієї суми кредиту, що ставило позичальника перед загрозою втрати житла. Збільшення додатковим правочином від 19.06.2008 року щомісячної комісії на 50%, з 0,5% до 0,75 % від загальної суми боргу призвело до того, що фінансові можливості [PERSON] вже не могли покривати збільшені відповідачем виплати за договором. Вважає, що під час оформлення правовідносин були значні порушення прав споживача, а саме, відповідачем не було надано ні у письмовій формі ні у іншій дані про сукупну вартість кредиту та вартості всіх послуг, що призвело до того, що [PERSON] не мала можливості передбачити збільшення виплат за кредитним договором. У день укладання кредитного договору відповідачем додатково були висунуті більш жорстокі умови надання кредиту, а саме, вимога про підписання додаткового правочину № 81-Ф/07/3 від 27.04.2007 р., яким була встановлена додаткова відповідальність у вигляді штрафу 30% від загальної суми кредиту. Цей додатковий правочин позивач вимушена була підписати під тиском загрози втрати можливості придбання житла. Вважає, що додатковий правочин від 27.04.2007 року був укладений під впливом тяжких обставин та умови настання відповідальності такими, що є нечіткими та двозначними, а умови відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 30% несправедливими. 19 червня 2008 року [PERSON] була викликана до Банку де їй було пред'явлено вимогу про підписання додаткового правочину № 2 до кредитного договору № 81-Ф/07/3. Умови цього правочину є вкрай невигідними, оскільки ним були здійснені зміни п. 1.6 кредитного договору на 50% (з 0,5% до 0,75%) підвищений розмір щомісячної комісії на залишок заборгованості. Тому, [PERSON] під загрозою настання обставин, під загрозою втрати житла була вимушена підписати додатковий правочин № 2 від 19.06.2008 року. Умови додаткового правочину № 2 від 19.06.2008 року про підвищення комісії є несправедливими. Далі позивач зазначає, що відповідач у судовому засіданні надав ксерокопію додатку 1 до кредитного договору, однак його достовірність викликає обґрунтовані сумніви, оскільки підпис [PERSON] різко відрізняється від підпису зразки якого є на інших документах та цей додаток не містить підтвердження про надання позивачу одного екземпляру додатку, у зв'язку з чим додаток 1 до кредитного договору має бути визнаний таким, що не був укладений, та не був наданий [PERSON] Встановлення в судовому засіданні доведеного факту того, що оригінал додатку 1 не був наданий позивачу, підтверджує доводи позовної заяви про те, що п. 1.4 кредитного договору, в якому міститься посилання на додаток 1, не містить чітких строків погашення кредиту та процентів. Тому вважає, що судом має бути визнано зміст умов п 1.4 кредитного договору таким, що встановлює строк повернення кредиту не пізніше 26 квітня 2017 року та не містить інших строків, якими встановлено чіткі дати погашення платежів по кредиту. У березні 2010 року Банк звернувся з позовною заявою з вимогою дострокового погашення кредиту, процентів та інших платежів та п. 2.3.5. кредитного договору передбачено, що невиконання позичальником умов договору ініціювати розірвання договору та вимагати дострокового погашення кредиту, процентів та інших платежів передбачених договором. Тобто, право дострокового вимагання банком погашення всієї суми кредиту невідривно пов'язано із розірванням кредитного договору, тому цей договір має бути визнаний розірваним з дати подання вимог про дострокове погашення кредиту, процентів та інших платежів саме з 11 березня 2010 року. Відповідач порушив норми Закону України «Про іпотеку», оскільки ні договір іпотеки № 51-1/07 від 27.04.2007 р., ні договір іпотеки № 52-1/07 від 27.04.2007 р. за своїм змістом, в жодному пункті, ні прямо, ні опосередковано не передбачають збільшення основного зобов'язання чи будь-яких інших виплат за основним зобов'язанням, які могли б виникнути у майбутньому, шляхом укладання додатків до кредитного договору і які мають бути забезпеченими зазначеною в цьому договорі іпотекою. Позивач просила визнати дії або бездіяльність ПАТ «Терра Банк» пов'язану з відсутністю письмового повідомлення про інформування [PERSON] перед укладанням кредитного договору про кредитну умови - протиправними та такими, що призвели до неможливості правильної оцінки умов отримання кредиту, прав та обов'язків сторін; кредитний договір № 81-Ф/07/3 від 27 квітня 2007 р., враховуючи невиконання кредитодавцем зобов'язань про повідомлення споживача у письмовій формі про кредитні умови,

Outcome: dismissed