Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та розподіл особового рахунку. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином : у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 15.4 кв.м.,у користування відповідача [PERSON] залишити житлову кімнату площею 11.5 кв.м., в загальному користуванні залишити коридор 6.8 кв.м., кухню 7.5 кв.м., ванну кімнату 2.5 кв.м.,вбиральню 1.2 кв.м., кладову 0.8 кв.м., та лоджію 1.2 кв.м. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтував тим, що він являється опікуном [PERSON] [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], інша ? частини квартири належить його батькові відповідачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] був співвласником даної квартири разом зі своєю бабою ще до її смерті ,а відповідач успадкував дану частку квартири після смерті його матері , а [PERSON] баби . Відповідач не проживає в квартирі більше 20 років. Згідно технічного паспорта квартира є двохкімнатною , загальна площа квартири 46.9 кв.м., житлова площа 26.9 кв.м. [PERSON] є інвалідом 1Б групи довічно з 2013 року. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.12.2015 року його визнано недієздатним і призначено його опікуном. На цій підставі він в інтересах [PERSON] просить встановити порядок вищезазначеною квартирою. В судовому засіданні позивач в інтересах [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали просять їх задовольнити . В судове засідання відповідач не з'явився , про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду телеграму,згідно якої повідомив, що позов [PERSON] не визнає, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідно зі ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням, крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 28.04.1985 року , [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], інша ? частини квартири належить його батькові відповідачу по справі [PERSON] [PERSON] є інвалідом 1Б групи довічно з 2013 року. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.12.2015 року його визнано недієздатним і призначено його опікуном [PERSON] Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в п. 6 роз'яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Згідно технічного паспорта квартира [ADDRESS] є двохкімнатною , загальна площа квартири 46.9 кв.м., житлова площа 26.9 кв.м. Враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо визначення порядку користування майном, що знаходиться у їх спільній частковій власності, суд вважає, що за таких обставин та враховуючи частку квартири кожної із сторін, що їм належить, є правомірною вимога позивача щодо встановлення наступного порядку користування квартирою [ADDRESS] саме: у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 15.4 кв.м.,у користування відповідача [PERSON] залишити житлову кімнату площею 11.5 кв.м., в загальному користуванні залишити коридор 6.8 кв.м., кухню 7.5 кв.м., ванну кімнату 2.5 кв.м.,вбиральню 1.2 кв.м., кладову 0.8 кв.м., та лоджію 1.2 кв.м. А тому, суд задовольняє позов повністю.

Outcome: approved