Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач 12.05.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 14.11.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Вона працює оператором в ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», отримує заробітну плату, однак цих коштів недостатньо для забезпечення нормального життєвого рівня сім'ї та повноцінного розвитку малолітньої дитини. Відповідач працює слюсарем-ремонтником в ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», має стабільний дохід, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач інших дітей не має. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини підтримав. Уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи не з дня подачі позовної заяви, а з дня, коли дитина фактично почала проживати з позивачем - з 28.07.2014 року. Суду пояснив, що сторони з 14.11.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який з 28.07.2014 року проживає з позивачем. З цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, однак не з дня подачі позовної заяви, а з дня, коли дитина фактично почала проживати з позивачем - з 28.07.2014 року. Суду пояснила, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку з 28.07.2014 року. Відповідач хотів би надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, однак не має такої можливості, оскільки йому не відоме місцезнаходження позивача та дитини, він немає ніякого зв'язку з ними, і тому він не знає яким способом можливо матеріально допомогати дитині. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони з 14.11.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року, яке набуло чинності 28.09.2014 року (а.с.3,45). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). До 28.07.2014 року дитина проживала з батьком та перебувала на його утриманні. З 28.07.2014 року дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, так як не знає яким чином він можу таку допомогу надавати у зв'язку з тим, що йому невідомо місцеперебування позивача та дитини. Викладене не оспорювалося в судовому засіданні. Позивач працює оператором поста управління по транспортуванню труб в ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», отримує заробітну плату, її середній заробіток складає 3448,92 грн., що підтверджується довідкою по доходи № 905 від 11.06.2014 року (а.с.17). Відповідач працює провідним інженером електро-гідравлік в ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ», отримує заробітну плату, його середньомісячний дохід складає 5265,77 грн., що підтверджується довідкою № 369 (а.с.46), має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, враховуючи обставини справи, те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання сина, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Однак, як з'ясувалось дитина - [PERSON], [INFO], проживає з позивачем з 28.07.2014 року, що підтвердилося в судовому засіданні поясненнями представників сторін. Таким чином, право позивача на отримання аліментів на дитину виникло саме з 28.07.2014 року. Тому, вимоги позову в частині стягнення аліментів з дня пред'явлення позову - 12.05.2014 року по 27.07.2014 року (включно) задоволенню не підлягають. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial