Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач, 23 серпня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що є в матеріальному плані особою малозабезпеченою, а також з причини втрати всіх правовстановлюючих документів. Заяву про відмову від спадщини не подавала. Зазначені причини вважає поважними в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також у пропуску строку позовної давності. Все вище викладене і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов, поновити строк позовної давності і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла [INFO], що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 липня 2016 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом (Заповіт від 12 грудня 1997 року, зареєстрований в реєстрі Шершенецької сільської ради за №63). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з огляду на те, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, про що свідчить досліджений в судовому засіданні акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, складений Шершенецькою сільською радою 14 липня 2016 року, а тому цю обставину суд вважає обставиною, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що позивач перебуває в скрутному матеріальному стані. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (скрутний матеріальний стан) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved