Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 січня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про звільнення спадкового майна з-під арешту. Посилався на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - 2/3 частин квартири [ADDRESS]. Вказував, що є спадкоємцем майна померлої, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки на спадкове майно накладено арешт. Просив суд звільнити з-під арешту спадкове майно, а саме - квартиру [ADDRESS]. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 січня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасники справи відзивів, заперечень, клопотань до суду не подавали. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи Київського районного суду м. Полтави № 2-2311/04, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. 30 червня 2017 року відкрито спадкову справу № 64/2017 після померлої [PERSON], надійшла заява про прийняття спадщини від онука [PERSON], [INFO], інші заяви про прийняття спадщини відсутні. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26 березня 1997 року [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS]. Окрім того, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2004 року в справі № 2-2311/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В межах даної цивільної справи згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 червня 2001 року (головуючий суддя Прядкіна О.В.) накладено арешт на майно, яке знаходиться за адресою [ADDRESS], заборонивши її відчуження до розгляду справи. Відповідна інформація про наявність обтяження (арешту) внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. За результатами розгляду цивільної справи № 2-2311/04 питання про скасування арешту судом вирішено не було. Позивач [PERSON] не є учасником даної справи, позбавлений можливості звертатися за захистом свого права шляхом звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до норм ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначено в статті 317 ЦК України, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Разом з тим, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права на отримання свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з наявним обтяженням щодо спадкового майна. Вимоги позивача [PERSON] обґрунтовано ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз'яснив, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). Наявність відповідного реєстраційного запису щодо наявності обтяження відносно спадкового майна порушує право позивача [PERSON] На підставі викладеного, оскільки наявність відповідного обтяження порушує право позивача, у вжитті заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-2311/04 відпала потреба, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові шляхом звільнення з-під арешту та заборони на відчуження квартири [ADDRESS], який накладено згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 червня 2001 року.

Outcome: approved