Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої діє представник за довіреністю [PERSON], звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,7123 га, кадастровий номер 1824286200:16:000:0131 та площею 0,8853 га, кадастровий номер 1824286200:21:000:0132, розташовані на території [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області, що належали померлій 02.03.2014 року [PERSON], мотивуючи тим, що остання була її матірю; після її смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області, загальною площею 1,60 га, в тому числі площею 0,7123 га, кадастровий номер 1824286200:16:000:0131 та площею 0,8853 га, кадастровий номер 1824286200:21:000:0132; позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця, так як у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що при житті спадкодавця не була проведена державна реєстрація державного акту на право приватної власності на землю, тому просить позов задоволити та визнати за нею право власності на спірне майно. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач участі представника в судовому засідання не забезпечив, хоча був належно повідомлений про розгляд справи, про причини неявки не повідомив, клопотань не заявляв. Відтак, з огляду на норми ст.ст.158, 169 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 02.03.2014 року померла мати позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії ІІ-ТП № 268371, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про смерть серія І-ТП № 231017. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області, загальною площею 1,60 га, в тому числі площею 0,7123 га, кадастровий номер 1824286200:16:000:0131 та площею 0,8853 га, кадастровий номер 1824286200:21:000:0132, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], що стверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2011 року, державного акту на право приватної власності на землю І-ЖТ № 030456 від 25.10.2002 року, витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянку від 08.10.014 року № НВ-1801292902014, № НВ-1801292802014. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з копією довідки виконкому [PERSON] сільської ради Овруцького району Житомирської області від 08.11.2011 року № 1610, [PERSON] була зареєстрована і проживала до дня смерті одна по вул.Шевченка, 32 в с.Гаєвичі Овруцького району Житомирської області. З копії постанови державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2016 року № 1930/02-31 та копій матеріалів спадкової справи № 424/2014 року, надісланих Овруцькою ДНК на запит суду, вбачається, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину після померлої 02.03.2014 року її матері [PERSON], так як у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, тоді як інші спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявами від прийняття спадщини відмовились на користь [PERSON], однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що при житті спадкодавця не була проведена державна реєстрація державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.12.2016 року, щодо земельних ділянок за кадастровими номерами 1824286200:16:000:0131, 1824286200:21:000:0132 відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження відсутні. Відтак, право власності на спірні земельні ділянки не зареєстровано. Чинним законодавством України не передбачено можливості державної реєстрації прав померлої особи. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і його право на земельні ділянки, правовстановлюючий документ на які був виданий спадкодавцю, однак його державна реєстрація не була проведена, що перешкоджає позивачу оформити спадщину та порушує її законні права. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірні земельні ділянки. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,21 грн. Відтак,

Outcome: approved