Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.05.2020 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 28.09.2002 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №720. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28.09.2002 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у сторін двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними упродовж 2018 року поступово погіршувалося , що призвело до фактичного припинення між ними сімейних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні цінності, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Проживають окремо. Майнового спору не має, діти проживають з матір`ю. Строк для примирення не надавати, оскільки спроби на примирення не принесли жодних результатів. Позивач вважає, що збереження та подальше існування шлюбних відносни вважає неможливим, оскільки подальше спільне життя їх подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно автоматизованого розподілу судової справи від 19.05.2020 року справа передана судді Хомініч С.В. На підставі розпорядження керівника апарату суду №716 та протоколу розподілу від 14.07.2020 року матеріали справи передано судді Гриню Н.Г. Ухвалою суду від 29.07.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного. Від позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити. Від відповідача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 вересня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №720 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть та проживають за різними адресами. Між ними виникають сварки у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства та втрачено почуття взаємоповаги один до одного. Як вказував позивач, що не оспорювала відповідач, діти проживають з [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам та їх дітей, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між ним та [PERSON] Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №720. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд враховуючи відсутність заяви позивача про зміну або залишення прізвища суд вважає за необхідне залишити дійсне прізвище позивача [PERSON] . З огляду на характер спору, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне покласти їх на рахунок позивача.

Outcome: approved