Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Покровського району, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 08.12.2016 року відкрилась спадщина після смерті його батька [PERSON] на належну йому земельну ділянку площею 5,6400 га кадастровий номер 1422781600:11:000:0470, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області, призначена для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 735971 від 16.12.2008 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010816000310. Позивач являється першочерговим спадкоємцем майна батька та прийняв спадщину. При житті батько заповіт не складав. 31 липня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу [PERSON] про право на спадщину на зазначену земельну ділянку. Постановою від 03.08.2017 року нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу [PERSON] про право на спадщину, яка обґрунтована тим, що ним не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме державного акту про право власності на земельні ділянки. Надати оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку позивач не має можливості у звязку з їх втратою, отримати дублікати правовстановлюючих документів він також не має можливості у звязку з тим, що з 01.01.2013 року такого правовстановлюючого документу як державний акт на право власності на земельну ділянку не існує, бланки цих документів було анульовано. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 08.12.2016 року відкрилась спадщина після смерті батька позивача - [PERSON] (а.с.5) на належну йому земельну ділянку площею 5,6400 га кадастровий номер 1422781600:11:000:0470, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області, призначена для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 735971 від 16.12.2008 року, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010816000310 (а.с.7). Позивач являється першочерговим спадкоємцем майна батька та прийняв спадщину. При житті батько заповіт не складав. 31 липня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу [PERSON] про право на спадщину на зазначену земельну ділянку. Постановою від 03.08.2017 року нотаріусом було відмовлено у видачі позивачу [PERSON] про право на спадщину (а.с.6), яка обґрунтована тим, що ним не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме державного акту про право власності на земельні ділянки. Надати оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку позивач не має можливості у звязку з їх втратою, отримати дублікати правовстановлюючих документів він також не має можливості у звязку з тим, що з 01.01.2013 року такого правовстановлюючого документу як державний акт на право власності на земельну ділянку не існує, бланки цих документів було анульовано. Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до положень ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов по визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного й у відповідності до ст.. ст.. 328, 392, 1216, 1218 ЦК України, ст.. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

Outcome: approved