Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Віткової В.В.) звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельні ділянки площею: 7,1665 га, , кадастровий номер 2324883400:01:001:0006; площею 0,1961 га, кадастровий номер 2324883400:02:033:0057; 0,2175 га, кадастровий номер 2324883400:01:006:0170; 0,0890 га, кадастровий номер 2324883400:02:046:0004, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; розташовані на території Мануйлівської сільської ради Приморського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Спадкову справу після її смерті заведено у Приморській державній нотаріальній конторі Запорізької області. Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, вона є єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Будь-які інші особи, які б претендували на спадщину, відсутні. За життя заповіт спадкодавцем не складався. З метою оформлення спадщини на вищевказані земельні ділянки, у листопаді 2019 року позивачка зверталася до нотаріуса з відповідною заявою, але їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки мають виправлення в кадастрових номерах. На даний час вищевказане спадкове майно є не оформленим нотаріально, позивачка позбавлена можливості реалізувати передбачене законом право на спадкування через нотаріуса, тому змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.56); представник відповідача від Новоолексіївської сільської ради проти позовних вимог не заперечує (а.с.54); представники третіх осіб проти позову не заперечують (а.с.55). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Петрівка Приморського району Запорізької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 02, виданого Мануйлівською сільською радою Приморського району Запорізькій області (а.с.8). Позивачка є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Петрівка Бердянського району Запорізької області, батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.16). Згідно з свідоцтвом про шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 04 вересня 1982 року (а.с.17). Довідкою Мануйлівської сільської ради підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживала її донька [PERSON] , 1964 року народження, вели спільне господарство (а.с.9). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Приморською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 266 після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Солопової О.О. від 29.11.2019 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] її матері [PERSON] , 1931 року народження, яка була зареєстрована в [ADDRESS] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Мануйлівської сільської ради Приморського району Запорізької області: площею 0,0890 га, 0,2175 га, 0,1961 га, 7,1665 (а.с.11-12). 16.04.2020 представник позивача звернулася до Відділу у Приморському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, із запитом про надання інформації у зв`язку з чим були зроблені виправлення в державних актах про право власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцеві [PERSON] (а.с.18). Листом Відділу у Приморському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 22.04.2020 року було надано відповідь представнику позивача, що при заповненні державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються (а.с.19). 25 листопада 2005 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 02.10.2003 № 402 отримала: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 063610 площею 7.1665 га; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 077028 площею 0.1961 га; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 067313 площею 0.2175 га; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 077220 площею 0.0890 га, які розташовані на території Мануйлівської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані Державні акти зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Вищевказані Державні акти містять виправлення в кадастровому номері земельних ділянок (а.с.20-21, 26-27, 31-32, 37-38). У витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано, що [PERSON] , мешканка с. Петрівка Приморського району Запорізької області є власником земельних ділянок: кадастровий номер 2324883400:01:001:0006 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 063610 від 25.11.2005 площею 7.1665 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва); кадастровий номер 2324883400:02:033:0057 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 077028 від 25.11.2005 площею 0.1961 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва); кадастровий номер 2324883400:01:006:0170 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 067313 від 25.11.2005 площею 0.2175 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва); кадастровий номер 2324883400:02:046:0004 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 077220 від 25.11.2005 площею 0.0890 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) (а.с.22-25, 28-30, 33-36, 39-43). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. То ж позивач [PERSON] є спадкоємицею своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. Помилки в Державних актах не впливають на виникнення або припинення прав та обов`язків, які засвідчені таким актом. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування підлягають задоволенню за ст. ст. 1216, 1217, 1261, ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує. На підставі ст. ст. 16, 1216, 1217, 1261, 1225 ЦК України,

Outcome: approved