Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач 29.10.2018 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 25 липня 2017 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Садова, 4 (колишня назва вул. Жовтнева), в с. Северинівка Таращанського району Київської області. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом чи законом, які претендують на вищевказане спадкове майно спадкодавця немає. В звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок і, як наслідок, неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, остання звернулася до суду з даним позовом. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 161/2016, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що за життя, а саме 11.09.2003 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 270 (а.с.5), яким вона зробила заповітне розпорядження. А саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON], позивачу по справі. 25.07.2017 року [PERSON] померла (а.с.5.). До дня смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: вул. Садова (Жовтнева), 4, с. Северинівка Таращанського району Київської області (а.с.7-8). Відповідно до рішення сесії Северинівської сільської ради №16-02-VII від 19.11.2015 вулицю Жовтневу в с. Северинівка Таращанського району Київської області перейменовано на вулицю Садова, що підтверджується довідкою №692 від 07.12.2017, виданою виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Садова, 4, с. Северинівка Таращанського району Київської області. Так, позивачка, в силу\~ст. 1223 ЦК України,\~є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадковий житловий будинок. 07.12.2017 позивач звернулася до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. На частину спадщини, а саме на право на земельні ділянки позивач 26.10.2018 отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом (матеріали спадкової справи). У видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений спадковий житловий будинок 26.10.2018 приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області [PERSON]В, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа та запропоновано звернутися до суду (а.с.17). Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Садова, 4, с. Северинівка Таращанського району Київської області дійсно була спадкодавець, підтверджується довідкою №100 від 03.02.2017, випискою з погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки, виданими виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області та свідоцтвом про на спадщину за заповітом від 20.11.1991 (а.с.7-9). За даними технічного паспорта\~на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Садова, 4, с. Северинівка Таращанського району Київської області до житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: погріб окремо збудований, веранда і сарай. Загальна площа приміщень будинку становить 44,7 кв.м., житлова площа 26,3. Вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 43140 грн. (а.с.13-16). Відповідно до ч. 1\~ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі\~статтею 68 Закону України «Про нотаріат»\~та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~№ 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.

Outcome: approved