Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 вересня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання угоди про припинення зобов'язання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що 23 серпня 2016 року позичила [PERSON] 34000 грн.. Згідно договору позики, відповідач зобов'язалась повернути борг до 25 березня 2017 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобов'язання передати їй у власність у якості відступного: належний на праві власності житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,2277 га, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]. Взяті на себе зобов'язання по поверненню грошового боргу відповідач не виконала, оскільки до означеної в розписці дати - 25 березня 2017 року - борг не повернула, уникаючи при цьому зустрічей. Мотивує таку поведінку тим, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та проживає за межами району. Зазначене змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення за яким визнати угоду про припинення виконання зобов'язання [PERSON], шляхом передання відступного - житлового будинку [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,227 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], дійсною та визнати за нею право власності на це майно. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини 3 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору позики від 23 серпня 2016 року, [PERSON] взяла у борг 34000 грн. у [PERSON] на строк до 25 березня 2017 року, зобов'язавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,227 га, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4772769 від 12 червня 2013 року сформованого державним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Налдіною М.Н., власником земельної ділянки площею 0,2277 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4766966 від 12 червня 2013 року сформованого державним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Налдіною М.Н., власником земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4751156 від 12 червня 2013 року, сформованого державним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Налдіною М.Н., власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Судом, дослідженими матеріалами справи, встановлено наступне. Згідно договору позики між позивачем і відповідачем, 23 серпня 2016 року, відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] грошову суму розміром 34000 грн. та зобов'язалась повернути борг до 25 березня 2017 року. Також сторони у договорі встановили порядок припинення зобов'язання боржника, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо відповідач буде не в змозі повернути грошовий борг, то вона передає у власність позивача житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,2277 га, надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,25 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS], які належать відповідачеві на праві власності. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов'язання за договором позики виконала, а саме передала відповідачеві грошові кошти розміром 34000 грн. 23 серпня 2016 року, а та зобов'язалась повернути борг до 25 березня 2017 року, але цього не зробила, про що свідчить досліджена в судовому засіданні розписка [PERSON] про отримання грошових коштів. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач у строк, зазначений у розписці не повернула борг, то зобов'язання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,227 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS]. Згідно ст. 600 ЦК України зобов»язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст.600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved