Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія» «Український страховий стандарт» подав до Івано-Франківського міського суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 23 823.34 грн., судового збору. Позивач просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не прибув, справу просив розглянути у його відсутності, позов підтримав повністю не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи, про що направив на адресу суду письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, отримавши належним чином повістку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що 14.03.2014р. між ПАТ «Страхова компанія» «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір №0111-0403-0036 добровільного страхування транспортного засобу, згідно якого останній застрахував транспортний засіб марки Geely д.н.з. [NUMBER] (а.с.44-52) Законом України «Про страхування» визначено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів(страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Поняття договір страхування закріплено в ЦК (ст. 979), та в Законі України «Про страхування». Так, згідно зі ст. 16 цього Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Зазначеним законом визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і повязані, в тому числі з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 981 ЦК, ч. 2 ст. 18 вищезазначеного закону, факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. 19.04.2014р. в с.Угринів по вул.Галицькій трапилось ДТП за участю ТЗ яким керував [PERSON] та ТЗ під керуванням [PERSON] Причиною ДТП стало те, що відповідач порушив ПДР, що встановлено постановою Івано-Франківського міського суду від 22.09.2014р. (а.с.5-9) ), та було визнано винним відповідача у скоєнні ДТП та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Факт настання страхового випадку ДТП було зазначено в заяві до позивача на виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховим випадком відповідно до Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи,відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 03.02.2015 року позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 757.01 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями та звітом експертизи (а.с.11-43, 53-58) тому була надіслана вимога відповідачу про сплату боргу (а.с.59-60), яка залишилась останнім без реагування. Умови договору страхування позивачем по справі виконано повністю, таким чином зазнавши матеріальних витрат з вини відповідача. За вимогами ст.988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, у межах страхової суми. Страхова виплата не може перевищувати розміру реальних збитків. Позивач визнав дану подію, що сталася страховим випадком та на підставі Страхового акту ним було проведено виплату страхового відшкодування. Згідно ст..38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП якщо він керував транспортним засобом у стані в тому числі алкогольного спяніння. Отже, право регресної вимоги позивача до відповідача виникло на підставі вищевказаного. За таких обставин та доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 979, 981, 988 ЦК України, ст..38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.8, 16, 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved