Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], звернулась 23.12.2014 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] року помер спадкодавець - [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 21.10.2009р., видане виконкомом Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області). Єдиними спадкоємцями за законом всього належного заповідачу майна на день смерті - є його діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] На день смерті спадкодавця шлюб між нею та [PERSON] розірвано на підставі рішення Котовського міськрайонного суду від 6 травня 2008 р. (справа №2-807/08), рішення набрало законної сили 19 травня 2008 року. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» хоча розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішенням суду про його розірвання (ч. 2 ст. 114 СК). Таким чином, з дня набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу - припинилися взаємні права та обов'язки подружжя, в тому числі припинилося право колишнього чоловіка або дружини, що пережив іншого, спад кувати після його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,95 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошових вкладів в АТ «Державний Ощадний банк України» . Відповідно до положень ч.4,5 ст. 1268 ЦКУ малолітня, неповнолітня, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 19.02.2013 року вона звернулася із заявою в інтересах своїх доньок до державного нотаріуса Котовського районного нотаріального округу Одеської області Полякової М.В. про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] (ст.1268 ЦК України). В результаті подачі заяви оформлено спадкову справу 68/2013, тобто відповідно до ст.1268 ЦК України неповнолітні діти спадкодавця прийняли спадщину та є єдиними власниками спадкового майна. Відповідно до ч.І ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. 18.09.2014 року державний нотаріус Полякова М.В. на підставі відсутності необхідної інформації про успадковану земельну ділянку своїм листом №621/02-2014 відмовила їй, як законному представнику своїх неповнолітніх дітей, у видачі свідоцтва про право на спадщину та порадила звернутися до суду. Таким чином, неповнолітні діти спадкодавця, будучи єдиними спадкоємцями майна свого покійного батька - [PERSON], не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча вже фактично є власниками успадкованого майна в рівних долях. У зв'язку з цим змушена, відповідно до положення ст.392 ЦК України, пред'явити позов про визнання права власності на успадковану її дітьми вищезазначену земельну ділянку та грошові вклади. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,95 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджувалося державним актом серія І-ОД №027403, виданого на підставі рішення Бочманівської сільської ради Котовського району №69 від 30.01.2001р. Нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки складає 66 587,19грн. Оскільки державний нотаріус Полякова М.В. відмовляє їй, законному представнику єдиних спадкоємців за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, чим фактично оскаржує право її дітей на спадок, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом для захисту права власності неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на об'єкт нерухомості у вигляді земельної ділянки. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати документа, що підтверджує право власності. Цей позов пред'являється до Бочманівської сільської ради, як до органу місцевого самоврядування, оскільки згідно із законом право власності на земельну ділянку або буде визнано за мною в порядку спадкування, або відповідно до ст.1277 ЦК України спадщину може бути визнано відумерлою за заявою органу місцевого самоврядування. Просила ухвалити рішення суду, яким: Визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на 1/2 ідеальної долі земельної ділянки площею 2,95 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом серія І-ОД №027403, виданого на підставі рішення Бочманівської сільської ради Котовського району №69 від 30.01.2001р. та 1/2 грошових вкладів в АТ «Державний Ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Визнати за [PERSON], [INFO], право приватної власності на 1/2 ідеальної долі земельної ділянки площею 2,95 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом серія І-ОД №027403, виданого на підставі рішення Бочманівської сільської ради Котовського району №69 від 30.01.2001р. та 1/2 грошових вкладів в АТ «Державний Ощадний банк України» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Надала заяву від 09.01.2015 року про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала. Представник Бачманівської сільради Котовського району Одеської області в особі Бочманівського сільського голови Т.А.Буга в судове засідання не з'явився. Надав заяву від 17.01.2015 року №09 про розгляд справи у його відсутність, в якій проти позовної заяви не заперечував. Тому справу розглянуто у відсутність у відсутність сторін за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши обставини справи та письмові докази у їх обгрунтування, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно положення ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із наявних обставин справи, суд бере до уваги наступне. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 131 вказаного Кодексу зазначено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивача можливості надати нотаріусу втрачений оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позбавляє спадкоємців у праві на оформлення спадщини в нотаріальному порядку на вказану земельну ділянку. Відповідно порушене право спадкоємців підлягає судовому захисту, шляхом визнання за позивачами права власності на спадкову земельну ділянку. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Доказів оспорювання чи не визнання права спадкоємців на грошові вклади спадкодавця, а також неможливості отримання ними в установленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину за законом на ці вклади, матеріали справи не містять, а тому підстав для задоволення позову у цій частині вимог суд не вбачає.

Outcome: partial