Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області про\~ \~визнання \~заповіту недійсним,\~ посилаючись на те,\~ \~що 03.01.2001 померла її мати [PERSON]. Позивач, як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за законом. Після чого, позивач прийняла спадщину у вигляді права власності на майновий пай члена КСП «Рідний край» с. Тростянець Ямпільського району Вінницької області, земельну частку (пай) КСП «Перемога» с. Вітрівка Ямпільського району Вінницької області та грошові вклади, які зберігаються в Вітрівській філії ощадбанку. Однак, у державній нотаріальній конторі позивач не мала можливості оформити право власності на житловий будинок, так як право власності на житловий будинок по вул. Ватутіна, 20 в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області не зареєстровано. Після чого, позивач звернулась до суду і рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.07.2008 встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], яка померла 03.01.2008 в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння, яке розташоване по вул. Ватутіна, 20 в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом. Позивач вказала, що нещодавно від працівників Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області їй стало відомо те, що її мати [PERSON] ще за життя склала на користь [PERSON] заповіт. Зазначила, що відповідач має намір оскаржити рішення суду від 22.07.2008 і прийняти спадщину, яку позивач вже оформила, як спадкоємиць першої черги, у порядку спадкування за законом. Крім цього, позивач зазначає, що у відповідності до норм законодавства в заповіті не вказано рік народження ні [PERSON], ні [PERSON], не зазначено також час складання заповіту, та не зрозуміло, де саме складався заповіт. Вважаючи свої права порушеними, \~позивач просить суд визнати заповіт складений від імені [PERSON], 14.05.1991 та посвідчений секретарем Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області недійсним та стягнути судові витрати. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що в 2017 році стало відомо, що [PERSON] складено заповіт. Позивач просить суд визнати недійсним заповіт, в якому допущено ряд помилок, які порушують її права. Зазначив, що сільські ради користувалися п. 77 Наказу Міністерства Юстиції України від 19.01.1976 та Інструкції про посвідчення заповітів. Вказав, що в заповіті не вказано, де саме складався заповіт. Спадщина була не прийнята відповідачем протягом 16 років. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що відповідач є такою, що прийняла спадщину. Заповіт є дійсним, відповідає вимогам закону, який діяв на час складання заповіту Заповіт складався в приміщенні Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Просить суд у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не прибув. Не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано заяву в.о. сільського голови від 18.10.2017 вих.№02-25-213, із клопотанням справу розглянути без участі представника. Не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заяви, клопотання: заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про розгляд справи без участі представника, заяви представника відповідача, позивача про проведення підготовчого судового засідання без їхньої участі; клопотання представника позивача та позивача про витребування доказів, заява позивача про допит свідків. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, витребування доказів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. В ході судового розгляду без виходу до нарадчої кімнати\~ постановлено ухвалу про зміну порядку зясування обставин справи та порядку дослідження доказів, про що зазначено у протоколі судового засідання (ст.228 ЦПК України). \~Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.\~\~\~ Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона в 1991 році працювала секретарем Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Вказала, що на той час користувалися Інструкцією для виконкомів. Бланки заповітів виготовлялися в типографії за погодженням із нотаріусом. Вказала, що цей заповіт складався у виконкомі сільської ради. Порушень допущено не було. Зазначила, що на той час Законом не вимагалося при складанні заповітів рік народження заповідача та заповіданого писати. В 2008 році їй не було відомо, що була якась справа. Ніхто [PERSON] не примушував до написання заповіту. Вказала, що [PERSON] ознайомилася із заповітом, претензій до заповіту не було. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] його дружини однокурсниця, яка в 2001 році приїхала на похорони своєї матері. Вказав, що у 2008 році [PERSON] приїжджала в с. Тростянець Ямпільського району Вінницької області та оформила спадщину. [PERSON] є є племінницею позивача. Про за заповіт йому нічого не відомо. Ніхто не хотів оформляти спадщину, тому [PERSON] оформила спадщину на себе. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є однокурсницею [PERSON] та перебуває у дружніх стосунках. Вказала, що в 2001 році померла мати позивача. Позивач здійснила поховання матері та витрати на ритуальні обряди. Пізніше в 2008 році [PERSON] приїхала і казала сестрі і племінниці оформити спадщину, але вони відмовилися. Після того [PERSON] вирішила оформити на себе, звернулася до суду та нотаріальної контори. Вказала, що [PERSON] повідомила [PERSON], що вона оформляє спадщину. Також пояснила, що [PERSON] не казала про заповіт. Про існування заповіту [PERSON] не знала, інакше б не оформляла спадщину. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що [PERSON] є її тікою. В 2001 році, коли померла бабуся [PERSON], [PERSON] здійснювала її поховання та витрати на поховання. Вказала, що в 2008 році позивач оформила спадщину. Також пояснила, що [PERSON] є її двоюрідною сетрою. Вказала, що [PERSON] казала [PERSON], аби вона оформила спадщину. Зазначила, що [PERSON] знала, що [PERSON] оформляє спадщину. Також вказала, що про заповіт їй нічого не відомо. Із досліджених судом письмових доказів \~копії свідоцтва про смерть, виданого 13.05.2002 встановлено, що 03.01.2001 в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області померла [PERSON]. Із копії заповіту від 14.05.1991 встановлено, що [PERSON] склала заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за Законом матиме право заповіла своїй онуці [PERSON] [PERSON] копії свідоцтва про право на спадщину, виданого 13.06.2008 встановлено, що [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із права власності на майновий пай члена КСП, права на земельну частку (пай), грошових вкладів. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.07.2008 встановлено, що позовні вимоги [PERSON] задоволено. Встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], яка померла 03.01.2008 в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області та визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння, яке розташоване по вул. Ватутіна, 20 в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом. Із копії книги реєстрації заповітів за 1991 рік встановлено, що 14.05.1991 за номером нотаріальної дії 49 [PERSON] посвідчено заповіт. Із копії заповіту від 14.05.1991 встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право своїй онуці [PERSON] [PERSON] копії спадкової справи №398/2008 щодо майна померлої [PERSON], яка померла 03.01.2001 встановлено, що [PERSON] 13.06.2008 подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 2.22 га., майновий пай члена КСП «Рідний Край» та грошові заощадження, яке вона приймає на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.03.2008. Із копії рішення апеляційного суду Вінницької області встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.07.2008 скасоване. У задоволенні позову [PERSON] до Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування відмовлено. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~ Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів,\~ виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.\~ \~ \~ \~ \~Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд вважає не доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з тим, що заповіт [PERSON] було складено 14.05.1991, тобто, до набрання чинності ЦК України, то при вирішенні спору щодо визнання заповіту недійсним суд застосовує положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до\~ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), в редакції яка діяла на час складення оспорюваного заповіту, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.541 ЦК України (1963 року) заповіт повинен бути укладений у письмовій формі, з зазначенням дати та місця його складання, власноручно підписаний заповідачем та нотаріально посвідчений. Відповідно до 20 Закону УРСР «Про Державний нотаріат» в редакції, чинній на момент посвідчення заповіту, при посвідченні угод і вчиненні деяких інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, перевіряється справжність підписів учасників угод та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій. На час посвідчення заповіту була чинна Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом МЮУРСР від 19.01.1976 №1/5, пунктом 77 якої було визначено, що службові особи виконавчих комітетів посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу УРСР і особисто подані ними службовій особі виконавчого комітету. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення і підписаний особисто заповідачем (стаття 541 Цивільного кодексу УРСР). За юридичною природою заповіт громадянина є односторонньою угодою (договором), спрямованою на встановлення цивільних прав і обов'язків. Цивільний кодекс УРСР\~(1963р.) визначення нікчемних або оспорюваних угод не містив, але статтями\~48,\~52,\~54-57 ЦК УРСР\~(1963р.) передбачалось, що недійсними є угоди, що не відповідають вимогам закону; укладені\~\~громадянином, визнаним недієздатним через душевну хворобу або недоумство; укладені громадянином, хоч і дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними; укладені громадянином, обмеженим у дієздатності внаслідок зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами; укладені громадянином, нездатним розуміти значення своїх дій, укладені внаслідок помилки, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною або збігу тяжких обставин. \~Статтею 17 Закону УРСР «Про Державний нотаріат», в редакції, чинній на момент посвідчення заповіту, було визначено, що нотаріальні дії можуть вчинятися в будь-якій державній нотаріальній конторі або виконавчому комітеті міської, селищної, сільської Ради народних депутатів на всій території Української РСР, за винятком випадків, коли згідно з законодавством Союзу РСР або Української РСР нотаріальна дія повинна бути вчинена в певній державній нотаріальній конторі або виконавчому комітеті певної Ради народних депутатів. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори або виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадяни, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій, з поважних причин (хвороба, інвалідність, старість та ін.) не можуть з'явитися в приміщення державної нотаріальної контори або виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається із тексту спірного заповіту, показань свідка [PERSON], заповіт складений з дотриманням вищевказаних вимог чинного на той час законодавства, а саме складений у виконавчому комітеті сільської ради, у письмовій формі із зазначенням місця його укладення, підписаний [PERSON], посвідчений секретарем сільської ради. Зазначення дати і місця народження заповідача у заповіті на час його посвідчення Інструкцією передбачено не було. \~\~\~\~\~\~\~ Крім того, заповіт був підписаний та посвідчений заповідачем, [PERSON] 14.05.1991 особисто, про що є запис в книзі реєстрації заповітів за 1991 рік за реєстровим номером 49 (а.с. 37). Заповіт не змінено та не відмінено. Будь-яких доказів на підтвердження доводів про те, що волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало її волі, суду не надано. З урахуванням встановлених судом обставин та вказаних вимог закону,\~ суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання заповіту недійсним свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, тому в задоволенні позову є підстави відмовити повністю. При вирішенні питання щодо судових витрат,\~ суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не має підстав для присудження позивачу судових витрат за рахунок відповідача. Спірні правовідносини врегульовані ст. ст. 534, 541, 543 ЦК (ред. 1963 року), Законом УРСР «Про Державний нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої Наказом Міністерством Юстиції УРСР від 19.01.1976 №1/5.

Outcome: dismissed