Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач 23.03.2019 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідачапро збільшення розміру аліментів. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання їх спільної дитини [PERSON] з ј частки від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на Ѕ частку від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На мотивування позовних вимог позивач вказує, що син має складне медичне захворювання, потребує домашнього догляду, з в`язку з чим, позивач не має можливості працювати та продовжила відпустку по догляду за дитиною. Крім того, лікування сина потребує значних коштів. Позивач у судове засідання не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи. 17.01.2014 у сторін від спільного проживання народився син, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 05.11.2014. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2013, який був розірваний у 2015 році. На підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 19.12.2017 з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки про потребу дитини інваліда від 17.01.2019 [PERSON] потребує домашнього догляду. Відповідно до витягу з наказу Київської міської клінічної лікарні № 12 від 18.01.2019 [PERSON] продовжено термін відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною по 17.01.2020. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Чинна редакція частини другої статті 182 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тим самим державою встановлено гарантії і соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Суд оцінивши надані докази в сукупності вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, в зв`язку з станом здоров`я дитини, що стягуються з відповідача на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна рости, зокрема, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Доказів відсутності можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі відповідачем не надано. Відповідач працездатний, доказів на підтвердження поганого матеріального стану ним не надано. Крім того суд виходить з того, що утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття є конституційним обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України), при цьому обидва батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини (стаття 180 Сімейного кодексу України). Отже, з наведеної законодавчої норми вбачається, що суд визначає та змінює спосіб стягнення аліментів за вибором одержувача аліментів. Враховуючи усе наведене та беручи до уваги, що Позивач просить збільшити розмір аліментів, призначених рішенням суду та стягувати їх в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе позов задовольнити часткового та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить мінімальним державним гарантіями охорони прав дитини, враховуючи її стан здоров`я,суд вбачає можливим задовольнити позов у частині збільшення розміру аліментів частково. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже вимога позивача, про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з моменту набранням даним рішенням законної сили є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial