Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 лютого 2016 року звернулась до суду в інтересах свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, надання його у володіння та користування. В позовній заяві посилалась на те, що відповідач чинить перешкоди її малолітньому синові в одержанні свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON], та просила суд з цих підстав визнати за малолітнім [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після померлого батька [PERSON], та надати у володіння та користування [PERSON] вказану частку квартири. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON] відомостей про [PERSON] як про батька дитини. Ухвалою суду від 19 січня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, надання його у володіння та користування в частині позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] залишено без розгляду у звязку з поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду. Також вказаною ухвалою залишено без розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини у звязку з поданням відповідачем заяви про залишення її зустрічного позову без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Після оголошеної судом перерви повідомили суду, що 15 грудня 2016 року [PERSON] державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому [PERSON], але відповідач все одно перешкоджає [PERSON] у користуванні належною йому 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Тому в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою (надання її у володіння та користування) позов підтримували та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що надала нотаріусу всі необхідні документи для оформлення спадкових прав онука. В користуванні спадковим майном [PERSON] не перешкоджає, оскільки в даний час нею та [PERSON] досягнуто домовленість щодо обміну квартирами, очікується дозвіл органу опіки та піклування на обмін, нею здійснюються деякі ремонтні роботи, тощо. Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання своїх представників не направили. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2015 року помер [PERSON] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є син померлого [PERSON], [INFO], та мати померлого [PERSON] (а.с.5). Постановою від 23 жовтня 2015 року державний нотаріус Другої полтавської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №18, розташовану за адресою: м.Полтава, вул.Сінна, 4/2, у звязку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.4). Саме відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину зумовила звернення позивача в інтересах її малолітнього сина до суду. Також судом встановлено, що 15 грудня 2016 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких спадкоємцями майна [PERSON], який помер 16 березня 2015 року, є його мати [PERSON] - на 1/2 частку у спадщині та син [PERSON] - на 1/2 частку у спадщині. Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається з квартири №18, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Сінна, 4/2, та 1/3 частки квартири №60, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 86. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15 грудня 2016 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та на 1/2 частину квартири. розташованої за адресою: [ADDRESS]. Таким чином судом встановлено, що спадкове право малолітнього [PERSON] реалізовано, він вступив у спадщину та одержав свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 11 ЦПК України також передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Предметом розгляду в даній справі є захист спадкового права [PERSON] з підстав чинення [PERSON] перешкод у його реалізації. Саме з підстав чинення [PERSON] перешкод в реалізації малолітнім [PERSON] його спадкового права позивач зверталась до суду з позовом не тільки про визнання права власності, але і про надання частки квартири у володіння та користування. Оскільки позивач просила суд прийняти заяву про зміну позовних вимог після початку розгляду справи судом по суті, ухвалою від 19 січня 2017 року судом їй було відмовлено у прийнятті такої заяви про зміну та уточнення позовних вимог. Незважаючи на це, позивач продовжувала підтримувати позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні квартирою. З підстав чинення власнику [PERSON] перешкод у реалізації його права власності позовні вимоги позивачем заявлені у встановленому законом порядку не були, пояснення та докази сторонами не подавалися, а судом не вивчалися. Таким чином, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про надання малолітньому [PERSON] частки квартири у володіння та користування, оскільки на час розгляду справи судом [PERSON] свідоцтво про право на спадщину одержав, його право власності зареєстровано, перешкоди в реалізації його спадкового права відсутні. Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed