Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.11.2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05 жовтня 2001 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1288), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що вони з відповідачем чотири роки спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе. Ухвалою суду м. Києва від 20.11.2019 р., у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив, що з відповідачем з 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Примирення є не можливим. Діти залишаються проживать з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду 03.03.2020 р. від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач позов визнає в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглянути за її відсутності. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, врахувавши подану заяву відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 жовтня 2001 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис № 1288), що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 10.05.2006 р., [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 29.08.2007 р., [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві 27.08.2010р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved