Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач 12.04.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить збільшити розмір аліментів, що встановлений рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.05.10 р.; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін дочки [PERSON], 20.05.05 р. н., у твердій грошовій сумі у розмірі по 1\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05.10.03 р. по 30.08.10 р. сторони перебували у шлюбі. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина [PERSON], 20.05.05 р. н.. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.05.10 р. з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання вказаної вище дитини у розмірі по 350 грн. щомісячно. З того часу рівень матеріальних потреб дитини змінився. В даний час вона самостійно не взмозі забезпечити матеріально дочку, не працює, має несталий доход. Стан здоров»я відповідача задовільний, він працює, але не приймає участі в утриманні дитини добровільно. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 16.05.18 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За станом на 15.06.18 р. відповідач письмового відзиву на позову заяву не надав. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1 - ЕГ № 010064, виданого відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області 14.06.05 р., сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], 20.05.05 р. н.. Відповідно до копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 30.08.10 р. у цивільній справі № 2 913/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 10.09.10 р., дійсно, шлюб сторіе, що був укладений і зареєстрований 05.10.03 р., було розірвано у судовому порядку. Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 26.05.10 р. у цивільній справі № 2 914/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, дійсно, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання вищезазначеної дитини сторін як неповнолітньої, у розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 05.05.10 р. і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що вони мають на своєму утриманні вказану вище неповнолітню дитину. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно закону. Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої з відповідача на користь позивача стягнуто в судовому порядку за рішенням суду від 26.05.10 р. у твердій грошовій сумі по 350 грн. на щомісячно. На час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, у розпорядженні суду були відомості про те, що позивач не працювала, а відповідач мав під заробітки як вид доходу. На даний час позивач не надала суду доказів того, що відповідач, зокрема, має доход у вигляді несталих заробітків, однак, такі доводи її позовної заяви відповідачем не оспорені, у т. ч. засобом подання письмового відзиву на позовну заяву. Будь яких доказів на підтвердження погіршення стану свого чи дітей сторін здоров»я, позивач суду також не надала. Ту обставину, що змінився в сторону погіршення її матеріальний стан, позивач обґрунтовує лише збільшенням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений законодавчо. А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити повністю, врахувавши, що розмір стягуваних на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліментів, безсумнівно, є меншим, ніж той, що передбачений законодавчо як мінімальний для дітей відповідного віку на даний час. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved