Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.09.2014 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 001459 [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,000 га, що розташована на території Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 001459. На даний час позивач не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в державному акті на спадкову земельну ділянку помилково зазначено кадастровий номер, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). 16.02.2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 001459 [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,000 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 001459 (а.с.8). Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.6). [PERSON], [INFO] є рідним братом позивачки. Держаний нотаріус [PERSON], надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що в державному акті на спадкову земельну ділянку помилково зазначено кадастровий номер. Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтва про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved