Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3547, вчинений 01.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з неї на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором за період з 02.01.2018 по 02.03.2020 у загальній сумі 22 176,20 грн., з яких 21 276,20 грн. - заборгованість за сумою кредиту та 900 грн. - плата за вчинення нотаріальних дій; 2) стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 02.01.2018 вона взяла он-лайн в кредит у ТОВ «Веллфін» кредитні кошти у сумі 700 грн. Кредитний договір, як письмовий документ не укладався, вона надавала згоду шляхом проставляння певних позначок на сайті відповідача в мережі Інтернет на підтвердження наміру отримати кошти. Паперового варіанту договору вона не підписувала, кошти отримала на банківську картку відразу у сумі 700 грн. Про відсотки за користування коштами не обізнана, оскільки не отримувала свого екземпляру договору та не ознайомлювалася з правилами кредитування. З виклику державного виконавця Приморського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вона дізналась про існування виконавчого напису, який знаходився на виконанні. При ознайомленні з документами у виконавчій службі було з`ясовано, що 01.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 3547 про стягнення з неї, яка є боржником за Кредитним договором № 343158 від 02.01.2018, укладеним з ТОВ «Веллфін». За цим виконавчим написом стягнення проводиться за період з 02.01.2018 по 02.03.2020. Сума заборгованості, відповідно до цього виконавчого напису складає 21 276,20 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 700 грн.; прострочена заборгованість за користування кредитом становить 20 576,20 грн. Окрім того, за вчинення вказаного виконавчого напису приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. стягнуто плату 900 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача в розмірі 900 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом становить - 22 176,20 грн. Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 01.03.2021, про який вона взагалі нічого не знала до моменту отримання виклику від державного виконання. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав: по-перше його вчинено з суттєвими порушеннями, а саме сума, яку пропонується стягнути 22 176,20 грн. не є безспірною, оскільки позивач отримала кошти у сумі 700 грн., а стягнення за виконавчим написом проводиться більше, аніж в 30 разів суми боргу; по-друге порушений порядок повідомлення боржника за 30 днів про те, що відповідач має намір вчинити виконавчий напис; по-третє з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років; по-четверте порушений порядок винесення виконавчого напису нотаріусом. Зважаючи на те, що факт укладення саме кредитного договору немає жодного юридичного підтвердження, належних документів для винесення виконавчого напису на правових підставах нотаріусу надано не було, адже власне кредитного договору, як такого, просто не існує. Зважаючи на те, що кредитного договору не існує, не є юридично підтвердженою конкретно визначена сума отриманого позичальником кредиту, так само як не підтверджено дати та суми отримання кредиту. У виконавчому написі міститься заборгованість за сумою кредиту (тілом кредиту) 700 грн., що не може бути правильною з огляду на те, що нотаріус вчиняючи виконавчий напис, повинен суму кредиту та суму заборгованості, зазначеною стягувачем перевірити за договором, так само, як і повинен перевірити нотаріус строк настання простроченої заборгованості за умовами договору. З огляду на те, що кредитного договору не існує, не є юридично підтвердженою конкретно визначена сума отримання кредиту, а також строк на який видавався кредит та умови користування кредитом. Таким чином, нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки його вчинення в такому випадку суперечить Постанові КМУ від 29.06.1999 за № 1172 та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МУЮ від 22.02.2012 за № 296/5. Окрім того, заборгованість за тілом кредиту становить 700 грн., загальна сума заборгованості (без врахування плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису, складає 21 276,20 грн. Тобто, загальна сума заборгованості (без врахування плати за вчинення нотаріусом виконавчого допису) перевищує тіло кредиту більше, аніж в 30 разів. Таким чином, сума тіла кредиту є спірною та такою, що занадто завищена. Все це свідчить про наявність спору щодо суми кредиту, а відтак не може вважатися безспірною сумою, тому вчинення виконавчого напису є незаконним. Також, нотаріусом порушений порядок вчинення виконавчого напису, оскільки за 30 днів боржник не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу позичальником обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, з моменту виникнення права вимоги у кредитора (за загальним правилом 02.02.2021 - через місяць після отримання коштів) минуло більше трьох років, оскільки виконавчий напис вчинено 01.03.2021. Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та наявності спору щодо сум, які стягуються, а також спливу строку для звернення за вчиненням виконавчого напису. Таким чином, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем та не витримав процедури виконання виконавчого напису, крім того з моменту настання права вимоги минуло три роки, а відтак виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.28), представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Приморського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.27). Представник відповідача та третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. належно повідомлені про розгляд справи, причини неявки суду не повідомили (а.с.25,26). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 01 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис № 3547 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 343158 від 02 січня 2018 року, укладеним з ТОВ «Веллфін», заборгованість за кредитним договором 343158 від 02.01.2018 за період з 02 січня 2018 року по 02 березня 2020 року у сумі 21 276,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 700 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 20 576,20 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 900 грн. (а.с.11). Постановою державного виконавця Приморського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Браілко Ю.В. ВП № 65105551 від 12.04.2021 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису № 3547 виданого 01.03.2021 (а.с.10). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84 цс 19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Безспірність заборгованості це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядкувчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706 цс 19). Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. (а.с.1).

Outcome: approved