Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.01.2018 р. звернувся до суду з позовом і просить визначити позивачу [PERSON], додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], що постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті померлої залишилось: -? частина житлового будинку [ADDRESS] та ? земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], місце розташування [ADDRESS]; -? частина житлового будинку [ADDRESS] та ? земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], місце розташування [ADDRESS], які померла [PERSON] прийняла у спадщину від свого сина [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина [INFO] [PERSON] не оформила. Позивач зазначає, що вищевказані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 31022825 від 11.07.2012 р., Технічним паспортом на жилий будинок (домоволодіння), Державним актом на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] [NUMBER] від 10 серпня 2000 року, Державним актом на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] [NUMBER] від 10 серпня 2000 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000690272017 від 28.12.2017 року. Відповідно до заповіту від 15 червня 2012 року, номер у спадковому реєстрі №52958681, все своє майно померла [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] Згідно заповіту позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Позивач зазначає, що для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту, що знайшовся разом з іншими документами лише 28.12.2017 р. під час перегляду речей померлої. Того ж дня, 28.12.2017 р. позивач звернувся із заявою до Державного земельного кадастру для отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. 12.01.2018 р. він отримав витяг з Державного земельного кадастру, згідно якого ? частина земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] належить [PERSON], ? земельної ділянки належить [PERSON]. Після отримання витягу з Державного земельного кадастру, 12.01.2018 р. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. із заявою про прийняття спадщини, яку надіслав на адресу листом з рекомендованим повідомленням про вручення Р 0406004835510. Постановою від 15.01.2018 р. Вих. 08/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. [PERSON] вважає причини пропуску ним строку для прийняття спадщини поважними, адже до 28.12.2017 р., йому не було відомо про існування заповіту. З огляду на викладене, [PERSON] просив позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, зазначив, що не міг вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], оскільки не знав про існування заповіту. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно вимог ст. 280 Цивільного Процесуального Кодексу України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у м. Києві Петренко О.В. в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 13.06.2016 р. Після смерті померлої [PERSON], відкрилась спадщина на: -? частин житлового будинку [ADDRESS] та ? земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], місце розташування [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації №ПБ-2016 №1296 від 10.08.2016 р. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] на праві власності зареєстровано на ім'я: ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 14.03.1986 року, №7н-3979, зареєстрованого в Бюро 04.04.1986 р. за реєстровим №11499 в реєстровій книзі д. 57-22 та ? частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю Київською державною нотаріальною конторою 14.03.1986 р. №7н-3979, зареєстрованого в Бюро 04.04.1986 р. за реєстровим №11499 в реєстровій книзі д. 57-22. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 21.05.2012 р. вбачається, що [INFO]. помер [PERSON]. Після смерті [PERSON], його мати [PERSON] успадкувала ? частину житлового будинку [ADDRESS] та ? земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], місце розташування [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 15 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченко А.П. та зареєстрованого в реєстрі за №856 вбачається, що померла [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] 12.01.2018 р. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відміткою про прийняття Вх. №02/02-14 від 12.01.2018 р. Постановою від 15.01.2018 р. Вих. 08/02-14, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON], у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми закону поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Обов'язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно наявних матеріалів справи, вбачається що позивач [PERSON] не міг вчасно подати заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, дізнався після спливу шестимісячного строку. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не проживав разом з померлою [PERSON], тому йому не було відомо про місцезнаходження оригіналів документів, необхідних для оформлення нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому приходить до висновку про обґрунтованість його вимог.

Outcome: approved