Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач 26.12.2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив витребувати від головного управління статистики у Запорізькій області та передати [PERSON] наступне майно: кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAFX01011 920PS-50201011-2NA490, кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAСА00851 920PS-50200851-2Z1942. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що йому на праві власності належать кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAFX01011 920PS-50201011-2NA490, кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAСА00851 920PS-50200851-2Z1942, які перебувають у володінні Головного управління статистики у Запорізькій області, в приміщенні за адресою: [ADDRESS]. Оскільки відповідач володіє зазначеним майном без відповідної правової підстави та відмовляється його повернути йому як власнику , звернувся до суду за захистом порушеного права посилаючись на положення статей 386, 387 ЦК України. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року провадження по справі відкрито. 14.02.2018 року відповідач надав відзив на позов, в якому, посилаючись на те, що спірне майно відсутнє у Головного управління статистики у Запорізькій області, в задоволенні позову просив відмовити. Третя особа Олександрівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у наданих суду поясненнях зазначив, що майно належне позивачу державним виконавцем не описувалося та арешт на нього не накладався. Інформація щодо місцезнаходження спірного майна державному виконавцю не відома. У вступному слові позивач та його представник надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області підтримав позицію відповідача, вказавши, що 25.03.2016 року при здійсненні державним виконавцем виконавчих дій у приміщенні за адресою: [ADDRESS], кондиціонерів виявлено не було, будь-яке майно, яке можна було описати , було відсутнє. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана» , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому у відповідності до ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто без його участі. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2015 року по справі № 2/331/917/15 було частково задоволено позов [PERSON] до TOB «Дана», Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, Головного управління статистики у Запорізькій області, 3-ої особи: TOB «МКС», визнано право власності за [PERSON] на наступне майно:кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAFX01011 920PS-50201011-2NA490; кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602КАСА00851 920PS-50200851-2Z1942. Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вищезазначеного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2015 року по справі № 2/331/917/15 вбачається , що 16.01.2015 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Єфімовою Ю.А. за актом опису та арешту майна, в рамках виконавчого провадження №43845060 про стягнення з ТОВ «Дана» на користь Головного управління статистики у Запорізькій області, було описано, зокрема, кондиціонер марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAFX01011 920PS- 50201011-2NA490 та кондиціонер марки LG S3 б LHP білого кольору, заводський номер 602КАСА00851 920PS- 50200851-2Z1942. Крім того, зазначеним рішенням суду встановлено, що TOB «Дана» в особі керівника Ткаченка Д.О. передало в суборенду частину нежилого приміщення ([ADDRESS] ФОП [PERSON] відповідно до договору суборенди нежилого приміщення від 17.06.2009 року. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено вихід за вищевказаною адресою та складено акт опису та арешту майна боржника, згідно якого описано та арештовано рухоме майно, а саме: кондиціонери LG S36LHP, б/у, білого кольору, в кількості: 2 шт.. В подальшому описане державним виконавцем майно, а саме : кондиціонери LG S36LHP, б/у, білого кольору, в кількості: 2 шт.; прожектора галогенні ЮНІЛАЙТ Accent-17 АСС 150 HD 20, б/у, білого кольору, в кількості: 29 шт., а також каркас (кріплення) для прожекторів, передано на реалізацію (заявки на реалізацію арештованого майна за вих.№1851/1, №1852/1, №1853/1 від 10.02.2015 р). Як встановлено в ході розгляду справи , у відповідності до акту приймання -передавання від 15.03.2016 року, складеного державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохловим К.К., при примусовому виконанні виконавчого провадження № 50366527/6 щодо примусового виконання наказу № 908/3748/13 від 05.02.2016 року, виданого господарським судом Запорізької області , про зобов»язання ТОВ «Дана» протягом 20 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили повернути за актом приймання-передачі на користь Головного управління статистики у Запорізькій області державне майно , передане за договором оренди нежитлового приміщення № 20 від 01.01.1999 року, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а саме: нежитлове приміщення площею 144 кв.м та прилеглу територію площею 272,5 кв.м. з розташованою будівлею магазину літ. А., зазначене нежитлове приміщення було передано у присутності понятих уповноваженому представнику Головного управління статистики у Запорізькій області. В подальшому , в межах зазначеного виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу № 908/3748/13 від 05.02.2016 року, державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ Хохловим К.К. було складено акт від 25.03.2016 року, яким підтверджено , що майно , яке б можливо було описати , та яке належить боржнику , у вказаному приміщенні відсутнє. Представник Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Хохлов К.К. в ході розгляду справи пояснив суду, що саме ним було складено зазначений акт державного виконавця від 25.03.2016 року, і будь-яких кондиціонерів у приміщенні за адресою: [ADDRESS] виявлено не було. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України). Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року зазначено, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Згідно п. 21 вказаної Постанови спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що належні йому на праві власності кондиціонери дійсно перебувають у володінні відповідача , а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд вважає , що наданий позивачем протокол огляду місця події від 11.06.2016 року , яким зафіксовано наявність на зовнішній стороні приміщення за адресою: [ADDRESS] одного білого кондиціонеру та фотокартка зовнішнього блоку кондиціонеру, серійний номер якого не співпадає з серійними номерами майна , яке є предметом спору, не підтверджують наявності у володінні відповідача кондиціонеру марки LG S36 LHP білого кольору, заводський номер 602KAFX01011 920PS- 50201011-2NA490 та кондиціонеру марки LG S3 б LHP білого кольору, заводський номер 602КАСА00851 920PS- 50200851-2Z1942. Крім того, суд зауважує, що при розгляді вказаної справи судом встановлено, що на час передачі Головному управлінню статистики у Запорізькій області нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а саме: нежитлове приміщення площею 144 кв.м та прилеглу територію площею 272,5 кв.м. з розташованою будівлею магазину літ. А, кондиціонери , які належать на праві власності позивачу були відсутні у приміщенні. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed