Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.11.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 27.03.2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області по вулиці Леніна, 79. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом. При оформленні спадкових прав державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Спадкодавець на підставі закону, що діяв на час створення обєкту нерухомого майна, побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володів ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Святилівської сільської ради, однак за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області по вулиці Леніна, 79, на неприватизованій земельній ділянці площею 0, 23 га. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Святилівської сільської ради, представники третіх осіб - Глобинського РУЮ в особі реєстраційної служби, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської районної державної адміністрації, Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу за їх відсутності, заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 27 березня 2015 року помер [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлого є його дружина [PERSON], яка постійно проживала зі спадкодавцем до дня його смерті в с. Святилівка Глобинського району, вул. Леніна, 79, що підтверджується довідкою № 1239 від 17.11.2015 року, виданою виконкомом Святилівської сільської ради Глобинського району. Згідно дослідженого судом повідомлення державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.12.2015 року, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка в установлений строк прийняла спадщину і від неї не відмовилася, є дружина померлого [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області, по вул. Леніна, 79. Державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 06 листопада 2015 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», убиральню літ. «Д» , ганок літ. «аг», огорожу №1 було побудовано у 1970 році, погріб з шийкою літ. «В» - у 1972 році, літню кухню літ. «Б» - у 1977 році, сарай літ. «б», сарай літ. «б1», гараж-сарай літ. «Г» - у 1980 році, сарай літ. «г» - у 1982 році. На час будівництва спадкового будинку питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які , зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно із випискою з погосподарської книги виконавчого комітету Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за 2011 2015 роки за [PERSON] по особовому рахунку № 0057-1 значився житловий будинок з господарськими будівлями, 1970 року побудови, розташований в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області по вул. Леніна, 79 на не приватизованій земельній ділянці площею 0,23 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час його створення, але не отримав правовстановлюючий документ на нього, як того вимагає чинне законодавство. Вирішення спору можливе лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється на час її смерті, тому провести реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] не можливо. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 11.08.2015 року № 4776/02-04, житловий будинок та господарські будівлі, розташовані в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області по вул. Леніна, 79, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна, 79 в с. Святилівка Глобинського району Полтавської області, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на визнання за нею, в порядку спадкування, права власності на нерухоме майно, належне її чоловіку. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved