Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1985 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дочок: Юлію та Катерину. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх сім'я розпалася через недбале відношення її чоловіка до їх родини, а саме: пияцтво, не працевлаштування, брутальної лайки та розгульство. Вона не бажає надалі зберігати сім'ю та миритися з чоловіком, тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, просила не призначати строк для примирення, так як повністю втратила почуття поваги та любові до чоловіка, відновити шлюбні стосунки між ними не можливо через неправомірну поведінку відповідача. В органах ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погоджується на розірвання шлюбу, так як тривалий час, приблизно 8 років вони разом не проживають, він фактично створив іншу сім'ю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 червня 1985 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дочок. Через різні погляди на життя сторони припинили подружні стосунки, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, так як не знаходять взаєморозуміння між собою. Позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, шлюб розпався з вини відповідача через його неправомірну поведінку у сім'ї. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В органах ДРАЦС розірвати шлюб відповідач не побажав. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.\~ За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в дохід держави в сумі 487,20 гривень (а.с.1), ці витрати суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved