Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.08.2017 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] у її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме з 01.08.2017 року і до досягнення сином 23 років або припинення навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на даний час син [PERSON] навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання на факультеті архітектури. [INFO] року останній досяг повноліття і сплата відповідачем аліментів на його утримання припинилась. Відповідач на даний час не надає жодної матеріальної допомоги на утримання та навчання сина. Зважаючи на її мінливий дохід, вкрай важке майнове становище та неможливістю одній утримувати сина, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просила дану справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання у справі подав до суду заяву, в якій просив дану справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Одночасно зазначив про роз'яснення йому змісту ст. 174 ЦПК України та додав копії паспорта громадянина України. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.08.1999 року Сколівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області вбачається, що гр. [PERSON], [INFO] (син відповідача [PERSON].) досяг повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки № 570, виданої Національним університетом «Львівська політехніка» від 08.06.2017 року, [PERSON] навчається на стаціонарній формі навчання на першому курсі факультету архітектури, закінчує навчання у червні 2020 року. Таким чином, на відповідача [PERSON] може бути покладений обов'язок утримувати свого сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку або до припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача чи наявності у неї на утриманні інших дітей або ж непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. Відсутні також докази з приводу наявності у сторін рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вказане вище та враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з відповідача у користь позивача аліменти на сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року і до досягнення сином 23 років або припинення навчання. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] у дохід держави 640 грн. судового збору за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved