Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач 17 липня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 вересня 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 056-83-08, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 25 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 42% річних, строком користування до 03 вересня 2011 року. Відповідачка в порушення умов кредитного договору, допустила прострочення повернення кредитних коштів, у зв'язку із чим, станом на 28.04.2014 року заборгованість за кредитним договором № 056-83-08 від 03.09.2008 року, становить 155 054,05 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 25 000,00 грн.; відсотки за користування кредитом за період з 04.09.2008 року по 28.04.2014 року - 118 616,55 грн.; інфляційні за час користування - 11 437,50 грн.; Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості по кредитному договору № 056-83-08 від 03.09.2008 року в сумі 155 054,05 грн. та судові витрати по справі. Позивач, в особі представника за довіреністю - Калакуцького Г.А., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі. Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні, повний текст складний 26 листопада 2014 року . За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 03 вересня 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 056-83-08, за умовами якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 25 000,00 грн., та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 42% річних на залишок суми кредиту, строком користування до 03 вересня 2011 року (а.с.4-7). Позивач виконав умови кредитного договору видавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить видатковий касовий ордер № б/н від 05 вересня 2008 року на суму 25 000,00 грн. (а.с.8). Згідно із п.7.1 кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Однак в порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов'язання не виконала, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого за нею в період з 04.09.2008 року по 28.04.2014 року утворилась заборгованість, яка становить 155 054,05 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 25 000,00 грн.; відсотки за користування кредитом за період з 04.09.2008 року по 28.04.2014 року - 118 616,55 грн.; інфляційні за час користування - 11 437,50 грн. Про наявність заборгованості відповідачка повідомлялась досудовою вимогою №105 від 25.04.2014 року (а.с.11). Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація,заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунокоб'єднанихгрошовихвнесківчлен івкредитноїспілки.Кредитнаспілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку проценти за користування кредитом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 155 054,05 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача суму судових витрат в розмірі 2 150,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved