Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2013 року звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона вклала 15549,36 грн. до «Офіцерської кредитної спілки». Дізнавшись 06 квітня 2009 року про її неплатоспроможність звернулась до [PERSON], яка уклала там взяла кредит, з якою уклала договір від 23 квітня 2009 року про повернення коштів. Відповідач написала розписку, у якій зазначила, що зобов'язується повернути всю суму до 23 квітня 2010 року шляхом щомісячних виплат розміром 1300 грн. 03 червня 2009 року відповідач виплатила їй 1300 грн., 14 липня 2009 року - 1300 грн., 27 грудня 2009 року - 1000 грн. Решту суми в розмірі 11950 грн. відповідач не повернула. Зазначила, що на даний час відповідач відмовляється від виконання своїх договірних зобов'язань. Враховуючи вказане просила стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 11950 грн., пеню в сумі 500 грн. за несвоєчасне повернення грошових зобов'язань, судові витрати. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. В судове засіданні відповідач не з'явилась невідомим суду причинам, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Зоря Полтавщини» №19-21 (22328-22330) від 07 лютого 2014 року. При даних обставинах суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 23 квітня 2009 року [PERSON] написала розписку про те, що вона взяла у борг 15549 грн. 36 коп. у [PERSON] та зобов'язалась повернути всю суму до 23 квітня 2010 року шляхом щомісячних виплат розміром 1300 грн. (а.с.4). Факт одержання коштів був підтверджений підписанням розписки позичальником. Відповідач прийняла зобов'язання повернути позику в повному обсязі до 23 квітня 2010 року, які виконані не були. Згідно заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2012 року, прізвище позивача «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» (а.с.6). Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем доведено, що між нею та відповідачем фактично був укладений договір позики, за яким відповідач отримала у неї в борг 15549 грн. 36 коп. На виконання зобов'язань перед [PERSON], позичальником [PERSON] частково повернуто грошові кошти шляхом щомісячних виплат розміром 1300 грн., а саме 03 червня 2010 року повернуто 1300 грн., 14 липня 2009 року - 1300 грн., 27 грудня 2010 року - 1000 грн. решту суму в розмірі 11950 грн. не повернуто. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до вимог ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У зв'язку з не поверненням боргу відповідач по справі порушив вимоги ст.1046 ЦК України у відповідності до яких за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст.625 ЦК України відповідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, в даному випадку договором не встановлений інший розмір процентів. Позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не виконала взяті грошові зобов'язання та не повернула [PERSON] грошові кошти в сумі 11950 грн., а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми слід задовольнити. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 500 грн. за несвоєчасне повернення грошових коштів. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 12450 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні з даним позовом до суду позивачем не був сплачений судовий збір, а тому виходячи із ціни позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved