Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач 15.05.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.11.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір №4021, згідно якого [PERSON] отримав кошти на споживчі цілі у розмірі 100000,00 грн. із сплатою 16,83 % річних за період з дати отримання кредитних коштів по 09.11.2018 року включно. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти. З метою забезпечення зобов'язання між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір поруки №2947 від 11.11.2013 року. У порушення умов договору, [PERSON] зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.04.2017 р. має прострочену заборгованість за договором у розмірі 141469,40 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 86058,70 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 33389,75 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 18871,65 грн., 3% річних від простроченої суми - 3149,30 грн. Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за договором №4021 від 11.11.2013 року в сумі 141469 грн. 40 коп. та судові витрати у розмірі 2122,04 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи - відповідне оголошення розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада», у судове засідання не з'явилися. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що 11.11.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір №4021, згідно п.п.1.1 та 1.2, якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 100000,00 грн. із сплатою 16,83 % річних за період з дати отримання кредитних коштів не пізніше 09.11.2018 року. Відповідно до п. 3.3.4 договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит рівними частинами в розмірі 1666,67 грн. та сплатити відсотки, нараховані банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця наступного місяця після видачі, шляхом внесення готівки до каси банку аба шляхом безготівкових перерахувань. Останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 09.11.2018 р. Згідно п. 3.3.5 та 3.3.6 договору у разі невиконання зобов'язання банк має право вимагати дострокового повернення суми кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» підлягає задоволенню. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Відповідач порушив зобов'язання за договором і станом на 04.04.2017 р. має прострочену заборгованість за договором у розмірі 141469,40 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 86058,70 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 33389,75 грн., інфляційне збільшення заборгованості - 18871,65 грн., 3% річних від простроченої суми - 3149,30 грн.. Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №2947 від 11.11.2013 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором (позивачем) солідарно відповідати за виконання забезпечених зобов'язань, а саме: повернення кредиту, сплата відсотків, комісії, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірах та у випадках, передбачених договором. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови договору у зв'язку із чим, у нього виникала заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, тому суд враховуючи норми ст. 553, 554 ЦК України вважає що позовні вимоги щодо солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4021 від 11.11.2013 року підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 2122 грн. 04 коп. покласти на відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved