overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], 31.08.2018 звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, [PERSON] 20.08.2012 в них народилась дочка, [PERSON], яка мешкає із позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач з січня 2016 року матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, позивач змушена утримувати дочку самостійно, тому звернулась з даним позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку представник позивача, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, подала заяву, в якій позов підтримала та просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.282 ЦПК України. Судом встановлено що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, мають спільну дочку. З копії свідоцтва про народження, що є в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] народилась 20 серпня 2012 року і її батьками є: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Факт проживання неповнолітньої [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання №03-21257-2018 від 16.10.2018 та копією паспорту на ім'я [PERSON] Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судові витрати. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.10.2014 року звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 02.11.1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають одну повнолітню дитину. Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлена належно, в матеріалах справу маємо заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність, та вона не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 02.11.1991 року Артемівським відділом РАЦС м. Луганськ, сторони перебувають з 02.11.1991 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 781. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.10.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 13.09.1991 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами. Посилаючись на наведене та зазначивши, що відповідачка відмовляється розлучатись з ним через органи ДРАЦС, хоча шлюбні відносини між ними припинені, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 07.11.2016 року (а.с.13) про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову. В судове засідання відповідачка, повідомлена належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не з'явилась (а.с.19-20), як і не з'явилась у судове засідання, призначене на 12.12.2016 року, (а.с.16,17), яке було відкладене у зв'язку з її неявкою. За таких обставин, за відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.4 ст.169 та ст.224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 13.09.1991 року (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає протягом двох років і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON], 31.12.1978 р.н, яка мешкає в с. Коси, Подільського району Одеської області, звернулась 20.07.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON]на її користь аліменти на утримування дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про про таке. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та враховуючи матеріальний стан сторін, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 20.07.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , 31 грудня 2020 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] . Він являється спадкоємцем за законом. Крім нього, спадкоємицею є його сестра [PERSON] , яка відмовилася від спадщини на його користь. Однак, він не може оформити спадщину, так як пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач вказує, що він в шестимісячний термін не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, так як перебував на курсах підвищення кваліфікації. Тому, просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Позивач надав до суду заяву про те, що він підтримує позов повністю та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 21). Відповідач - [PERSON] , надала до суду заяву про те, що вона визнає позов повністю та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 22). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6). З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАР № 390143 видно, що [PERSON] являлася власником житлового будинку з прилеглими господарчими будівлями, який розташований на [ADDRESS] ( а.с.13). Із свідоцтва про народження позивача видно, що позивач народився [INFO] та дійсно є сином померлої [PERSON] і відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері (а.с. 7). З листа державного нотаріуса № 1435/01-16 від 22.12.2020 року видно, що дійсно позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкова справа після її смерті не відкривалась (а.с. 8). Згідно ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлено в шість місяців. Тобто, граничний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Згідно пояснень позивача, причиною пропуску строку стало те, що він в жовтні 2004 року був на курсах по підвищенню кваліфікаціїї своєї посади. Враховуючи обставини, за яких позивач пропустив строк для прийняття спадщини, суд рахує їх поважними та вважає за необхідне поновити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 жовтня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Крапивна) [PERSON], [INFO], з 18 травня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 липня 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на фактичне припинення шлюбних відносин, окреме проживання з лютого 2013 року, наявність у неї намірів на створенні нової сім'ї. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 11 квітня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 24 листопада 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось у зв'язку з відсутністю нормальних сімейних відносин та взаємоповаги, що призвело до припинення шлюбних відносин і окремого проживання сторін, тому позивач уважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду увідомлений у передбачений законом спосіб. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Лазірківською сільською Радою Оржицького району Полтавської області, з 14 листопада 1994 року, актовий запис № 16 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], народження [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO] (а.с. 4-5). Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку з відсутністю нормальних сімейних відносин та взаємоповаги, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін. Фактично шлюбні відносини сторонами не підтримуються протягом трьох років. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін, інтересам їх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) установлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 липня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Представник відповідача в судовому засіданні також просив суд розірвати зареєстрований між сторонами шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 10 березня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 липня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Вказувала, що проживають окремо з 2002 року В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, також просив суд розірвати зареєстрований шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Міняйло) [PERSON], [INFO], з 02 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи надані сторонами по справі в судовому засіданні пояснення, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 серпня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружні відносини повністю припинені з 14 лютого 2015 року, втрачені фізичні та духовні зв'язки. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала, також просила розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 20 листопада 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved