Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач 27.12.2016 р. звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.01.1998 р. помер його батько [PERSON]. Після його смерті його мати [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за законом успадкувала земельну ділянку площею 0,85 га., яка складається з земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, що знаходиться в с. Довжик по вул. Мічуріна, 19-а. За час життя [PERSON] склала заповіт, від 14.12.2009 року, яким все належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON]. 23.01.2016 року [PERSON] померла. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у оформленні спадщини йому нотаріальною конторою було відмовлено, оскільки він не надав правовстановлюючий документ на майно. В звязку з чим звернувся до суду та просить позов задовольнити. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подав заяву якою прохав слухати справу без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Представник Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області. у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, від зазначеної установи на адресу суду надійшов лист із проханням розглядати справу без участі їхнього представника, не мають заперечень проти позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.1998 р. помер батько позивача [PERSON] (а.с. 5), 23.01.2016 року померла мати позивача [PERSON] (а.с. 9). За життя [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], у виді земельної ділянки площею 0,85 га., яка складається з земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, що знаходиться в с. Довжик по вул. Мічуріна, 19-а., про що отримала свідоцтва про право власності за законом (а.с. 6). За час життя [PERSON] склала заповіт, від 14.12.2009 року, яким все належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається із копії державного акту про право власності на землю СМ № 02962, зазначена земельна ділянка зареєстрована за [PERSON]. На звернення позивача державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON], було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.08.2016 р. по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у звязку із тим, що не надано оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності цієї земельної ділянки спадкодавцеві та за життя не був зареєстрований згідно норм діючого законодавства (а.с. 10). Згідно довідки наданої Охтирською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлого30.01.1998 року відкрито спадкову справу № 260/199 і 24.09.199 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом на імя дружини [PERSON]; після смерті [PERSON], померлої 23.01.2016 року відкрито спадкову справу № 99/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини поданою сином [PERSON]; 25.08.2016 року за реєстровим № 1720 -1723 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом; інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися з заявами про прийняття та/або відмову спадщину. За змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на законних підставах на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно. Якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує його право власності. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року правовстановлюючим документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Таким чином, наявні всі підстави для повного задоволення позовних вимог, оскільки померла [PERSON] набула за життя у власність земельну ділянку загальною площею 0,85 га., яка складається з земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, що знаходиться в с. Довжик по вул. Мічуріна, 19-а, Охтирського р-ну, Сумської обл., після померлого чоловіка [PERSON], однак не встигла її оформити, що позбавляє позивача оформити право власності у нотаріуса. Таким чином, право позивача підлягає захисту у судовому порядку у зазначений ним у позовній заяві спосіб. Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування. На підставі викладеного ст. 181, 182, 331, 317, 356, 357, 392, 1216-1218, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved