Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач 21.10.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка за на момент смерті мешкала та була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 1.750 га, що розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1222987000:02:001:0357, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 108805 від 27.09.2004 року За життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є він та відповідачі по справі, як діти померлої, інших спадкоємців немає. Відповідачі по справі до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті матері не зверталися та на час її смерті з нею фактично не проживали. Він фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] , так як був зареєстрований та фактично проживав з нею за однією адресою на час її смерті. На його звернення до Першої Нікопольської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2019 року у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. В обґрунтування позову він зазначив, що оригінал Державного акту від 27.09.2004 року він не знайшов, тому отримав Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.10.2019 року, згідно якого підтверджується в повному обсязі інформація щодо права власності його матері на вказану земельну ділянку. З урахуванням викладеного вважає, що має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 1.750 га, що розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1222987000:02:001:0357, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 15.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 44). Відповідачі також надали, кожен окремо, на адресу суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення (а.с. 41, 45). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі на підставі ст.ст. 1216-1218,1220-1223, 1225, 1261,1268-1270 ЦК України. У судовому засідання встановлено наступне. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , яка за на момент смерті мешкала та була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] (а.с. 4, 5,8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 1.750 га, що розташована на території Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1222987000:02:001:0357, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 108805 від 27.09.2004 року (а.с. 10-11). За життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є сторони, інших спадкоємців немає. Позивач фактично прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері, [PERSON] , так як на час відкриття спадщини, проживав з нею за однією адресою: [ADDRESS] та був зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується наданою Виконавчим комітетом Шолохівської сільської ради народних депутатів № 63 від 11.03.2019 року (а.с. 9). Відповідачі по справі до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті матері не зверталися та на час її смерті з нею фактично не проживали (а.с. 7,9), не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті їх матері. Згідно копії спадкової справи № 228/2019, що заведена після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звертався позивач (а.с. 33). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1562/02-31 від 15.10.2019, Ткачова Л. П. , державний нотаріус Першої Нікопольської нотаріальної контори Дніпропетровської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 6). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , але не може реалізувати своє. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved