Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулась 19.05.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 02 травня 2011 року помер - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500057. В звязку з тим, що вона з 1970 року до дня смерті [PERSON], померлого 02 травня 2011 року (більше пяти років) проживала разом з ним однією сімєю в одному житловому будинку, вели разом спільне господарство, здійснила його поховання, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця четвертої черги. Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 02 травня 2011 року, або фактично прийнявших спадщину - не має. В квітні 2017 року, вона звернулася до Шостої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], померлого 02 травня 2011 року, як спадкоємиця четвертої черги за законом. Шостою одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року, був втрачений, в наявності була лише його копія, отримана нею в орендаря земельної ділянки й надати його нотаріусу вона не змогла, крім цього, зазначений в цьому державному акті на право приватної власності на землю, кадастровий номер 5122980800:01:002:7007, зазначено помилково й на дану земельну ділянку не визначений, а також в звязку з тим, що факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю більше пяти років повинен встановити суд, державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - [PERSON], померлого 02 травня 2011 року. Також, Шостою одеською державною нотаріальною конторою їй було розяснено, що з приводу встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю, проживання однією сімєю зі спадкодавцем більше пяти років, а також визнання права власності за собою на спадкове майно, як за спадкоємицею четвертої черги за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» № 4468 від 12.05.2016 року, було перейменовано «Котовський район» на «Подільський район». У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON], померлому 02 травня 2011 року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500057, а зазначений в державному акті кадастровий номер на земельну ділянку 5122980800:01:002:7007 є помилковим та недійсним; встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON], померлим 02 травня 2011 року за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Борщі, вул. Центральна, буд.7, з 1970 року по день його смерті; визнати за нею право приватної власності на спадкове майно - [PERSON], померлого, 02 травня 2011 року в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500057, як за спадкоємицею четвертої черги за законом. Позивач та представник позивача за довіреністю [PERSON] в ході судового розгляду справи підтримали заявлені вимоги у повному обсязі. Представник Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши сторону позивача , покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, 02 травня 2011 року у віці 72 років в с. Борщі Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №11), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №260323 від 04.05.2011 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500057, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи. Судом встановлено факт належності на праві приватної власності [PERSON], померлому 02 травня 2011 року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010552500057, а зазначений в державному акті кадастровий номер на земельну ділянку 5122980800:01:002:7007 є помилковим та недійсним, що підтверджується письмовими доказами справи: - копією свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 02 травня 2011 року в с. Борщі, Котовського району Одеської області; - копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, виданого Котовською райдержадміністрацією Одеської області від 30.08.2005 року на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 345-04 від 06.09.2004 року, на імя «Якименко Петра Михайловича», у якому зазначено кадастровий номер на земельну ділянку 5122980800:01:002:7007; - копією письмової інформації відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №452/175-17 від 26.05.2017 року про те, що кадастровий номер 5122980800:01:002:7007 на земельну ділянку згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009638 від 30.08.2005 року площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області є помилковим, оскільки кадастровий номер на цю земельну ділянку не визначався. Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №3928/115-17 від 06.09.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Прогрес», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 65343,95 грн. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним упродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Підтвердженням права особи спадкування у четверту чергу можуть бути свідчення сусідів чи інших членів сім'ї, документи, які підтверджують спільне проживання протягом не менше п'яти років та ведення спільного господарства, тощо. Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Разом з цим положеннями ст.1268 ЦК України встановлюється, що лише спадкоємець який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може визнаватись таким, що її прийняв. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року доказами постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Судом встановлено факт проживання позивачки проживання однією сімєю з [PERSON], померлим 02 травня 2011 року за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Борщі, вул. Центральна, буд.7, з 1970 року по день його смерті, що підтверджується довідкою виконкому Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області №469 від 06 квітня 2017 року, згідно якої [PERSON] дійсно постійно проживала з 1970 року разом з [PERSON] та вели спільне господарство до дня смерті [PERSON], який помер 02.05.2011 року. Вказаний факт підтвердили своїми показами свідки [PERSON] та [PERSON], які свідчили, що є сусідами позивачки, і їм відомо, що вона спільно проживала однією сімєю у цивільному шлюбі з [PERSON] з 70-х років до смерті останнього. Відповідно до розяснення пункту 21 Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо». Таким чином суд вважає, що позивачка має право спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого 02.05.2011 року. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно, приживаючи спільно зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивач вважається таким, що її прийняв в силу ч.3 ст.1268 ЦК України. Після смерті [PERSON] позивач подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом та було заведено спадкову справу №144к/2017. Інших спадкоємців за цією справою не має. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, листом державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори №1527/02-14 від 11.05.2017 року, позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - [PERSON], померлого 02 травня 2011 року, у вигляді земельної ділянки площею 2,3991 га, яка розташована на території Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, у звязку з відсутністю доказів, що підтверджують наявність підстав для спадкування за законом або родинних відносин з померлим. Крім того, позивачкою було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Про втрату оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку позивачем зроблено оголошення в газеті «Котовська реклама» №15 (704) від 12.04.2017 року.\~ Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.\~\~\~ \~ Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved