Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON], 24 листопада 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] року померла мати - [PERSON], яка проживала в с. Смолянка, Кодимського району, Одеської області. Єдиним спадкоємцем за законом залишилася вона. Спадщина складається з: земельної частки (паю), розміром 3,54 умовних кадастрових гектари, вартістю 78076,37 грн. члена колективного сільськогосподарського підприємства (КСП) «Світанок», с. Смолянка, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я померлої. Спадщину, що залишилася після смерті матері, вона прийняв в порядку, встановленому ЦК України в редакції 1963 року, тобто спадкове майно фактично залишилося у її володінні, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В подальшому вона правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) втратила. Всі спроби його знайти, не дали позитивних результатів. В теперішній час вона сертифікат знайшла. Час, що був витрачений на пошуки втраченого правовстановлюючого документу призвів і до пропущення строку позовної давності. Все вище зазначене і змусило її звернутися за захистом свого права до суду. Просить поновити строк позовної давності, встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектари, вартістю 78076,37 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Смолянської сільської ради на ім'я [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Баштанківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15 червня 2001 року Смолянською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], померла [INFO] року, актовий запис №06. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 1994 року Смолянською сільською радою Кодимського району Одеської області, матір'ю народженої [INFO] року [PERSON] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 24 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно довідки Смолянської сільської ради №321 від 06 листопада 2017 року, [PERSON] проживала в одному домі зі своєю дочкою - [PERSON] до дня своєї смерті - [INFO] року. Згідно заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрованих в реєстрі Смолянської сільської ради відповідно за №9,8,10, вони відмовляються від спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. Згідно інформації Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області від 23 листопада 2017 року [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] члена колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», с. Смолянка, Кодимського району Одеської області, вартістю 78076,37 грн.. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 15 червня 2001 року Смолянською сільською радою Кодимського району Одеської області). Згідно досліджених в судовому засіданні свідоцтв: про народження серії [NUMBER] виданого 17 жовтня 1994 року Смолянською сільською радою Кодимського району Одеської області та про шлюб серії [NUMBER], виданого 24 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, позивач є дочкою спадкодавця . Тобто, позивач є спадкоємцем першої черги за законом як дочка спадкодавця. Інші спадкоємці від спадщини відмовилися, надавши відповідні заяви, які були досліджені в судовому засіданні. Позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовилась. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшла земельна частка (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектари, вартістю 78076,37 грн., члена колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок», с. Смолянка, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]. Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як убачається з дослідженої в судовому засіданні довідки Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області №321 від 06 листопада 2017 року, [PERSON] проживала в одному домі зі своєю дочкою - [PERSON] до дня своєї смерті - [INFO] року. В цьому випадку Закон (ст.549 ч.1 п.1 ЦК України (в редакції 1963 року)) передбачає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно частини 1 статті 6 ЦК України (в редакції 1963 року), захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом: визнання цих прав. Звернення до суду позивача пов'язане з тим, що правовстановлюючий документ, яким є сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], нею був втрачений і знайдений лише після спливу певного періоду часу. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Докази, надані позивачем є належними і допустимими. Отже, суд констатує, що позивач, як дочка спадкодавця, фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], набувши право власності на земельну частку (пай) розміром 3,54 в умовних кадастрових гектари, вартістю 78076,37 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Смолянської сільської ради на ім'я [PERSON], померлої [INFO] року. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], була позбавлена можливості оформити спадщину, що відкрилась. Згідно ст.71 ЦК України в редакції 1963 року загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 74 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки вона є особою матеріально не забезпеченою, та, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], була позбавлена можливості оформити спадщину, що відкрилась, а звідси - не мала можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved