Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 березня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 20 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що видано свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 072883. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] та донька [PERSON]. Вказує, що подружнє життя не склалося із відповідачем через те, що останній зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки та скандали. Свідками негативної поведінки відповідача є діти, які внаслідок цього переживають постійний стрес та перебувають у стані страху. Протягом року сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час втратили будь-які почуття поваги та любові один до одного та не можуть досягти порозуміння. Відповідач не бажає змінювати свою протиправну поведінку, а тому позивач вважає подальше збереження сімї неможливим, оскільки це завдає моральних страждань їхнім дітям. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 20 червня 2002 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 671 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 154999 від 17 липня 2004 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис № 1728 та дочка [PERSON], 10 лютого 2011 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 132370 від 25 лютого 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 468. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved