Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач 26.12.2018 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок в с. Товщів, Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку площею 2,0951 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] до складу спадкової маси після смерті якої увійшло право власності на вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку. [PERSON] своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 14.05.2007 року заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Позивач зазначає, що він до дня смерті спадкодавця проживав разом з нею та здійснював за нею догляд, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], яке видане 19.07.2007 року Вовківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. За життя [PERSON] своєю власністю на випадок смерті розпорядилася, склавши 14.05.2007 року заповіт, який посвідченим секретарем Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 42, згідно якого все своє майно вона заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на житловий будинок [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0951 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Факт належності вказаного спадкового майна [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок [NUMBER] від 20.12.1999 року, яке видане Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, та копією державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12.05.2004 року З довідки Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №423 від 29.10.2018 року слідує, що [PERSON] до дня смерті [PERSON], [INFO], дійсно проживав разом з нею без реєстрації у будинку [ADDRESS] та продовжує проживати за вказаною адресою і на даний час. Вказані обставини підтверджуються також актом комісії Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у складі депутата сільської ради та жителів с Товщів від 12.11.2018 року. З технічного паспорту на вказаний житловий будинок, який виданий 25.11.1999 року, Львівським бюро технічної інвентаризації слідує що у с. Товщів знаходиться збудований у 1950 році та належний [PERSON] житловий будинок № 4 загальною площею 44,4 кв.м, житловою - 28,9 кв.м., підсобною 7,6 кв.м, площа приміщень не включених в заг. 7,9 кв.м., який складається з А-1 - житлового будинку, а -1 - веранда, Б - сарай, В - літня кухня, Г - гараж, Д - погріб, Ж - колодязь, N1 - хвіртка, N2 - огорожа. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12.05.2004 року [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 2,0951 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] проживала у с. Товщів Пустомитівського району Львівської області та являлася власником вказаного житлового будинку № 4 та земельної ділянки, оригінали правовстановлюючих документів на які були втрачені. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], який прийняв в порядку спадкування належні померлій житловий будинок та земельну ділянку, тобто набув права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів на таке. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved