Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] 11.06.2021 звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити, що у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0874 га, кадастровий номер 4610300000:19:050:0292, що знаходиться на [ADDRESS] , частка спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Борислав Львівської області, становить 1/2 частину нерухомого майна, та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті її матері, [PERSON] відкрилася спадщина, щодо якої спадкодавцем складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Василевич О.Р. Згідно з вказаним заповітом матір`ю зроблене на випадок смерті розпорядження про заповідання всього майна позивачці. Спадщину позивач прийняла, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкодавцю [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] належала 1/2 частина, на яку позивачкою оформлено спадкові права, зокрема, 19.03.2021 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До спадкового майна входить також земельна ділянка для обслуговування вищезазначеного житлового будинку площею 0,0874 га, кадастровий номер 4610300000:19:050:0292, яка належала на праві спільної власності (без визначення часток) померлій [PERSON] та відповідачу [PERSON] . Приватним нотаріусом вказано на неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючому документі - державному акті на право власності на земельну ділянку не визначено частки кожного з учасників спільної сумісної власності. Позивач послалася на положення ст.357, 377, 372 ЦК України, ст.86, 89, 120 ЗК України, вважає, що частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на спірну присадибну земельну ділянку відповідає 1/2 частині, зазначила, що вона не може оформити право на спадщину в порядку спадкування після смерті мами на частину земельної ділянки в нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що частки учасників спільної сумісної власності на ці об`єкти не визначені. Ухвалою судді від 15 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 16 липня 2021 року. Також задоволено клопотання про витребування доказів, витребувано в приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. належно засвідчену копію документів спадкової справи №16/2020 (номер у Спадковому реєстрі 65791640), заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Бориславі Львівської області. У підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає, визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину земельної ділянки не порушує його прав, як співвласника будинку і присадибної ділянки, і відповідає розміру його частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. у підготовче засідання не прибула, була належно повідомлена про час та місце підготовчого засідання. На виконання ухвали судді від 15 червня 2021 року, нотаріус направила на адресу суду копію спадкової справи №16/2020 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у місті Бориславі Львівської області померла матір позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що стверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 13.11.2019, виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис за № 421 від 13.11.2019); копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 11.02.1987, виданого відділом ЗАГС Бориславського міськвиконкому Львівської області (актовий запис № 15 від 11.02.1987); копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 29.03.1969, виданого Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської області (актовий запис № 141 від 22.03.1969); копією свідоцтва про шлюб позивачки серії [NUMBER] від 12.05.2009, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 636 від 12.05.2009). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно з копією заповіту, посвідченого Василевич О.Р., приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області, 23.01.2009 за реєстровим № 36, [PERSON] зроблене на випадок смерті розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідано позивачці [PERSON] . До складу спадщини входить, зокрема, частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0874 га, кадастровий номер 4610300000:19:050:0292, що на [ADDRESS] , співвласником якої є відповідач [PERSON] . Проте позивач не може оформити в нотаріальному порядку спадкові права після смерті матері на частину вказаної земельної ділянки, оскільки [PERSON] вказане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності, та за життя спадкодавця не було визначено розмір її частки. Вищезазачена земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] та відповідачу [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЛВ № 491, виданого Бориславською міською радою Львівської області 05.09.1995 року. Право власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.05.2017 державним реєстратором Бориславської міської ради Львівської області Краснопольською Н.Я. (запис про право власності 20607821, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1258609146103). Приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Василевич О.Р. заведена спадкова справа після смерті [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.04.2020 № 60093651, номер у Спадковому реєстрі 65791640, номер у нотаріуса 16/2020). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадщину матері позивач [PERSON] прийняла, у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала приватному нотаріусу Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. заяву про прийняття спадщини. На частину спадкового майна позивач отримала свідоцтво від 19.03.2021 про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з Ѕ (однієї другої) частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , житловою площею 73,5 кв.м, а загальною - 168,7 кв. м, що належав спадкодавцю на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 27.03.1986 у справі № 2-61, зареєстрованого в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації Львівського обласного управління комунального господарства 25.04.1986, запис у реєстровій книзі № 19 за реєстровим № 2790. Листом приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. від 19.03.2021 № 37/02-14 вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для обслуговування вищезазначеного житлового будинку площею 0,0874 га, кадастровий номер 4610300000:19:050:0292, на [ADDRESS] . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказує ту обставину, що в правовстановлюючому документі на спадкове майно - державному акті на право власності на земельну ділянку ЛВ № 491, виданому Бориславською міською радою Львівської області 05.09.1995, не визначено частки кожного з учасників спільної сумісної власності на земельну ділянку. Позивачу рекомендовано звернутися для вирішення вказаного питання до суду. Таким чином, предметом позовних вимог є визначення (за спадкодавцем [PERSON] ) розміру частки в праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0874 га, кадастровий номер 4610300000:19:050:0292, що на [ADDRESS] , в праві спільної сумісної власності, зокрема, рівних часток її співвласників. Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Нормами ч. 1 ст. 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна , що є у спільній сумісній власності, укладається письмово і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить\~право власності,\~право користування\~на\~земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За змістом статті 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. За змістом частини 4 статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час смерті [PERSON] [INFO] ) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи вищенаведене та оскільки відповідач [PERSON] не заперечив проти позовних вимог щодо визначення розміру частки в праві спільної сумісної власності для співвласника [PERSON] в розмірі 1/2 частини спірного нерухомого майна, зокрема, щодо рівності часток співвласників земельної ділянки ( [PERSON] та [PERSON] ), - суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визначення часток співвласника вищевказаної земельної ділянки [PERSON] в розмірі Ѕ частини вказаного нерухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 1826,90 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 913,45 грн, а решта судового збору в розмірі 913,45 грн, сплаченого згідно з квитанцією №33 від 27.05.2021 (сплачено у Львівському РУ ТВБВ №10013/018 АТ «Ощадбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного та

Outcome: approved