overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2020 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, постійні сварки. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 25.08.2010 шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.11.2020 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала подану до суду позовну заяву, на розірванні шлюбу наполягала, пояснила, що відповідачем вчиняються протиправні дії. Відповідач [PERSON] заперечував проти розірвання шлюбу, не оспорював наявність сварок в сім`ї, але вважає, що сварки виникають з питань матеріального характеру. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 25 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.12.2014 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, після народження дитини сім'я фактично розпалась, чоловік перестав піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, дбати про матеріальне забезпечення сім'ї, взаємоповагу один до одного та виховання сина. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, проти позову не заперечував. Таким чином, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.03.2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивач [PERSON] 25 березня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 10 грудня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З 2014 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо провести заочний судовий розгляд у відсутності відповідачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 грудня 2011 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиціі у Донецькій області зроблено актовий запис № 398 (а.с 5 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON],[INFO]. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З 2014 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

позивач [PERSON] 25 березня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 30 грудня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З січня 2015 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2003 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиціі Донецької області зроблено актовий запис № 479 (а.с 8 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З січня 2015 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 вересня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 16 грудня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З липня 2014 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 грудня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 405 (а.с 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З липня 2014 року сторони разом не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, вважає, що неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В якому прохала : стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно з дня пред»явлення позову у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову . Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КЕ №088108 видане виконкомом Хорошківською сільською радою Лубенського району, Полтавської області 11 жовтня 2003 року (а.с.5). Батьками [PERSON],[INFO] є [PERSON] батько; [PERSON] мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №046159, зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 29 травня 2007 року.(а.с.4) Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому розмірі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня предявлення позову 25 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] , 25 вересня 2019 року звернувся до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 15 жовтня 2011 року він із відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1680. Від спільного проживання в шлюбі вони мають одну неповнолітню дитину. Однак, сімейні стосунки з дружиною не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] , просив суд розглянути справу у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] , згідно заяви просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, на розлучення згодна. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб 15 жовтня 2011 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1680. (а.с. 4). Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 вересня 2019 року звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 17 квітня 2018 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого народилась дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачкою шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо з червня 2018 року. На сьогоднішній день йому стало відомо, що дитина була народжена відповідачем від іншого чоловіка. Позивач просив виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про нього як про батька дитини. У судове засідання позивач не з`явився. Його представник адвокат Шубіна Я. В. надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у відсутність її та позивача. Відповідач у судове засідання позивач не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов не визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. [INFO] у [PERSON] народилась донька: [PERSON] , про що Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській областізроблено відповідний актовий запис за № 359, та батьком дитини записаний позивач. Згідно висновку експерта №17 від 20 березня 2020 року, [PERSON] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999 %, таким чином, батьківство практично доведене. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.ст.122 та 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122,124,126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду докази, які б підтверджували його позовні вимоги. Таким чином, встановлені судом обставини достовірно свідчать про наявність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та малолітньою [PERSON] , [INFO] , як між батьком та донькою, що у своїй сукупності є підставою для відмови у задоволенні позову. При таких обставинах, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 вересня 2020 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 14 жовтня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, за актовим записом №251. Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Більше року вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Просила залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] \~». Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутність.. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, за актовим записом №251. Від шлюбу\~неповнолітніх дітей\~не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved