Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач, 20 серпня 2015 року, звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби [PERSON], померлої 12 січня 2007 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що 12 січня 2007 року померла рідна баба [PERSON]. Після смерті тої залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 5,52 га на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001626, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої, який був утрачений; майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» серії ОД-ХІІ-ХІХ №000572 розміром 3183 грн.. Вона, як спадкоємець за законом прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття проживала разом зі спадкодавцем однією сім»єю. У встановлений законом строк звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Про втрату державного акту на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 5,52 га на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001626, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], померлої 12 січня 2007 року, який був утрачений; майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» серії ОД-ХІІ-ХІХ №000572 розміром 3183 грн., виданий на ім»я [PERSON], померлої 12 січня 2007 року. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки площею 5,52 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 13-1129/2-15 від 17 серпня 2015 року); майнового паю члена КСП «Маяк» (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000572, виданий [PERSON] сільською радою 27 січня 2003 року). 12 січня 2007 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №100652, видане 12 січня 2007 року [PERSON] сільською радою, Кодимського району Одеської області). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №389802, виданого 04 квітня 1983 року [PERSON] сільською радою; записом акта про народження серії №37, виданого 19 жовтня 1955 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області; свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №313441, виданого 08 вересня 2001 року [PERSON] сільською радою, бабою народженої 05 березня 1983 року [PERSON] була [PERSON]. Частиною першою статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Батько позивача спадкоємець першої черги [PERSON] помер (запис акту про смерть №29 від 04 жовтня 1993 року, виданого [PERSON] сільською радою, згідно якого [PERSON] помер 03 жовтня 1993 року). Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалася, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім»я [PERSON] (лист державного нотарісуа №952/02-14 від 18 серпня 2015 року). Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№30 від 25 липня 2015 року). Згідно Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 13-1129/2-15 від 17 серпня 2015 року, видати новий Державний акту на право власності на землю або дублікат цього документу на ім»я [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 5,52 га на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001626, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], померлої 12 січня 2007 року, який був утрачений; майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району Одеської області на підставі свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» серії ОД-ХІІ-ХІХ №000572 розміром 3183 грн., виданий на ім»я [PERSON], померлої 12 січня 2007 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved