Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 12.02.2019 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини; змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з 2011 року перебував з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.01.2014 року. З [PERSON] він проживав однією сім`єю без шлюбу з листопада 2014 року по 2016 рік. У них [INFO] народився син [PERSON] , на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2016 року. Також, він платить аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Він офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, проте відрахування з його заробітної плати 1/2 частки на аліменти, ставить його у скрутне матеріальне становище, тому звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Клопотання про проведення судового засідання з повідомленням(викликом) сторін до суду не надходило. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками отримали, відзив на позовну заяву суду не надали. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 7). За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2014 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу до повноліття дитини (а.с.10). За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.11.2016 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу до повноліття дитини (а.с.8, 9). Крім того, позивач зазначає, що сплачує аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Проте доказів утримання з нього аліментів на утримання [PERSON] суду не надав. У зв`язку з тим, що на утримання двох дітей він сплачує 1/2 частку заробітку (доходу), у той час як Сімейним кодексом України встановлена частка аліментів на двох дітей - 1/3, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання його дітей, оскільки стягнення половини його заробітної плати на аліменти ставить його у скрутне матеріальне становище. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року за №2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Тобто, закон встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: 1) зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів; 2) зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров`я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров`я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпаним і розширеному тлумаченню не підлягає. З урахуванням вищезазначених правових норм суд при вирішенні питання зменшення розміру аліментів, має з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Позивач, звернувшись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, мотивує позов тим, що після рішення суду щодо стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у нього народився син [PERSON] , на якого він теж сплачує аліменти, загальний розмір складає 1/2 частку його доходу, що ставить його у скрутне матеріальне становище . Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років з 01.01.2019 по 30.06.2019 року - 1626 гривень, з 01.07.2019 по 30.11.2019 року - 1699грн., з 01.12.2019 року - 1799грн.; дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 по 30.06.2019 року - 2027 гривень, з 01.07.2019 по 30.11.2019 року - 2118 грн., з 01.12.2019 року - 2218 грн. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, розмір аліментів, визначений у ч.5 ст.183 СК України є мінімальним, у разі стягнення аліментів у такому розмірі особа, що стягує аліменти має право звернутися до суду для розгляду заяви за правилами наказного провадження. Проте, розмір аліментів може бути більшим за встановлені частки з урахуванням обставин справи, що передбачено ч.1 ст.183 СК України. Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів, суд враховує стягнення з позивача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), у той час як мінімально встановлена частка дорівнює 1/3, відсутність заперечень з боку відповідачів, те, що при зменшенні розміру аліментів - сума аліментів не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд задовольняє позов. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved