Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Криворіжгаз» (далі ПАТ «Криворіжгаз») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання, постачальник (позивач) зобовязується постачати природний газ споживачеві (відповідачу), членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб (приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень), а відповідач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором. 20 листопада 2007 р. між ПАТ «Криворіжгаз» та відповідачкою було укладено договір про надання послуг з газопостачання № 7080522, згідно з п. 2.5. якого, заборгованість станом на 01.12.2007 р. становить 1374,09 грн. В період з 01.09.2014 р. по 01.07.2017 р. було поставлено природний газ на загальну суму 5991,49 грн., відповідачем сплачено 1982,00 грн., борг складає 4009,49 грн. судовим наказом від 08.06.2017 р. стягнуто з [PERSON] заборгованість за природний газ в розмірі 4009,49 грн. та 800,00 грн. судового збору, однак ухвалою від 30.06.2017 р. судовий наказ було скасовано за заявою відповідача. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий газ в розмірі 4009,49 грн. та 1600,00 грн. судового збору. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому п. 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки, відзиву не подали. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] (а.с. 6 - довідка). 20 листопада 2007 року між ПАТ «Криворіжгаз» та [PERSON] було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7080522, згідно п. 25 якого сума заборгованості на 01.12.2007 р. становить 1184,68 грн. Згідно п. 16 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування системи помісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим (а.с. 9-12 копія договору з додатком). Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, електроенергія, газ, теплова енергія, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Заборгованість відповідача по оплаті за спожитий природний газ за період з 01.09.2014 р. по 30.06.2015р. складає 4009,49 грн. (а.с. 4-5 - розрахунок). Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2017 року, судовий наказ від 08 червня 2017 року, винесений за заявою ПАТ «Криворіжгаз» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р. в розмірі 4\~009,49 грн. та судового збору у розмірі 800,00 грн. скасовано (а.с. 13 копія ухвали). Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3 ст. 20 Закону). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, в порядку підготовки справи до розгляду по суті на стадії заявлення клопотань представником відповідача [PERSON] було вказано про сплату відповідачкою суми заборгованості за отримані послуги, в звязку з чим заявлені вимоги нею не визнаються. Разом з тим, як вбачається з додаткових пояснень ПАТ «Криворіжгаз», відповідачка в 2016 році здійснювала оплату послуг з газопостачання на суму 1850,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за минулі роки, оскільки перерозподіл обсягу фактично спожитого природного газу призвів до збільшення заборгованості за спожитий природній газ, який станом на 01.07.2015 р. склав 5859,49 грн. (а.с. 45-51). Крім того, суд позбавлений можливості оцінити заяву представника відповідача про часткову сплату відповідачкою суми боргу в звязку з ненаданням нею відповідних платіжних документів, оскільки відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тому оскільки відповідач отримувала спожитий природній газ, але не здійснювала в повному обсязі оплату за надані послуги, належним чином повідомлена про дату слухання справи [PERSON] відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1600,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1) та при подачі судового наказу, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 509,526 ЦК України, ст. 67 ЖК України,

Outcome: approved