overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 16 січня 2017 року в суд з цим позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 16 лютого 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №22. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Просила залишити після розірвання шлюбі прізвище «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позову. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не надавав. Тому за згоди сторони позивача справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши позивачку та дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 17.02.2015 року в суд з цим позовом до відповідача Великофонтанської ради Котовського району Одеської області щодо визначення їй додаткового строку на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після матері [PERSON], яка померла [INFO]. Зазначала, що після смерті матері відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 2,6483 га, яка розташована на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем за Законом оскільки її сестра [PERSON] від подання заяви до суду про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті матері відмовилась та не заперечувала щоб вона отримала свідоцтво про право на спадщину. Здійснила поховання матері і прийняла спадщину, вступивши в фактичне управління нею. На її збереженні є всі оригінали правових документів щодо спадкового майна. Однак заяву про прийняття спадщини в держнотконтору у визначений Законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини не подала, оскільки смерть матері стала для неї тяжкою психологічною травмою. Крім цього після смерті матері взяла на себе догляд за своєю сестрою [PERSON], яка інвалід II групи та потребує постійного догляду. Від спадщини не відмовлялась. Тому просила визнати пропуск нею шестимісячного строку на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини з поважних причин та визначити їй для цього додатковий строк. В ході судового розгляду справи на позові наполягала. Представник відповідача Великофонтанської сільради Котовського району Одеської області, на території якої знаходиться спадкова земельна ділянка, в судове засідання не з'явився, але надав заяву у якій позов визнав і просив справу розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] в с.Гидерим Котовського району Одеської області у віці 78 років померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,6483 га. на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ОД №002135. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 04.12.2014 року. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса суд вважає поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 18.04.2016 року в суд з цим позовом до відповідача на території якої знаходиться спадкова земельна ділянка площею 3,0247 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на землю серії [NUMBER] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с. Гонората Котовського району Одеської області помер, стосовно визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини. Підставою цьому зазначала, те що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянкуа площею 3,0247 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на землю серії [NUMBER]. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом. Після смерті батька вона не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору оскільки захворіла і до теперішнього часу перебуває на медичному обліку з приводу тяжких захворювань з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ожиріння ІІст., деформуючий артроз колінних суглобів, НФС ІІ ст. Тому просила визнати пропуск нею шестимісячного строку на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини з поважних причин та визначити їй для цього додатковий строк у три місяці. В ході судового розгляду справи позивач на позові наполягала. Додатково пояснила, що за десять днів до смерті батька помер її чоловік. Після похорону чоловіка у власному будинку в селі згорів її батько. Тому вона получила великий нервовий стрес, що призвело до погіршення стану здоров'я. Тому пропустила строк подачі заяви до нотаріуса. Представник відповідача Гоноратської сільради Подільського району Одеської області, на території якої знаходиться спадкова земельна ділянка, в судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заперечень до заяви не представив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність цього представника. Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею ст.1268 ч.1 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою ст.1269 цього кодексу встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В цьому випадку законом встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Шестимісячний строк на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], закінчився 23.04.2006 року. Статтею 1272 ч.3 ЦК України визначено, що за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса суд вважає поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 18.08.2016 року в суд з цим позовом, та просила винести рішення суду, яким надати їй додатковий строк у шість місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON], яка померла 06 жовтня 2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 жовтня 2015 року померла її мати [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8931 га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Спадщину вона фактично прийняла, шляхом вступу в її володіння і управління. Однак, розпорядитись спадковим майном вона не має можливості, оскільки належним чином не оформила право власності на неї. Але із-за своєї необізнаності та відсутності достатньої суми грошей для оформлення спадщини, вона пропустила 2 місячний строк, встановлений законом для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що в короткий термін вона похоронила батька, сина, а потім матір. Тому була тривалий час у стресовому стані і не могла займатись спадщиною. Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не зявився, але надавав клопотання про розгляд справи у відсутність представника сільради в якій проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи 06 жовтня 2015 року у віці 82 років в с.Липецьке Котовського району Одеської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,8931га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 06.04.2016 року. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса суд вважає поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 18 березня 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] (до шлюбу - Нанков) [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 22 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 118. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Відповідач у судове засідання не зявився. Надав заяву в якій позов визнав у повному обсязі. Від строку на примирення відмовився. Після розірвання шлюбу просив залишити йому прізвище «Нанков». Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась 18 вересня 2019 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який вони зареєстрували 31 травня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №21. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось. Причиною цього стали різниця в характерах та поглядах на життя. Шлюб носить формальний характер, оскільки вона з відповідачем мешкає окремо. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. В підготовче засідання позивач не з`явилась. Надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Позов підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від надання строку на примирення відмовився. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 18 квітня 2017 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 14 лютого 2015 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №58. Сторони мають малолітню дитину: син [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Просила залишити після розірвання шлюбі прізвище «[PERSON]». В частині щодо вирішення вимоги стосовно визначення місця проживання дитини, то позивач відмовилась від цієї вимоги, оскільки спору у цьому між ними не має. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи, справу розглянуто у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 18 серпня 2017 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №37. Від шлюбу мають малолітню дитину: донька [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Просила залишити після розірвання шлюбі прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позов визнавав. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 19 лютого 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 11 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 131. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого з початку 2016 року вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в судовому засіданні позов визнав. Від надання строку на примирення сторони відмовились. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 20 квітня 2017 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 26 січня 1991 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Котовської міської ради народних депутатів Одеської області, за актовим записом №23. Від шлюбу сторони мають двох дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Сімейні стосунки припиненні п'ять років назад. Просила залишити після розірвання шлюбі прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 20 липня 2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що вона є власником 1/5 частини домоволодіння [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрований її син - відповідач. На її неодноразові прохання знятися з реєстраційного обліку з домоволодіння відповідач відмовляється, посилаючись на різні обставини. Відповідач за адресою: [ADDRESS], не мешкає більше 10 років. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження квартирою, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування належним їй домоволодінням [ADDRESS]. Позивачка в ході судового розгляду справи підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником 1/5 частини домоволодіння [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2000 року. В цьому домоволодінні на постійне місце проживання зареєстрований з 18.12.1995 року відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт того, що відповідач у вказаному домоволодінні не проживає більше року підтверджується довідкою голови квартального комітету, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно прописаний за адресою: [ADDRESS], проте на протязі 14 років не проживає по даній адресі. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому домоволодінні. Відповідно він втратив право на користування цим домоволодінням, оскільки добровільно припинив користування вказаним домоволодінням та переселився на інше місце свого проживання. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved