Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 травня 2014 року звернулась до Кодимського районного суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Через свою юридичну неграмотність своєчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому просила визначити їй додатковий для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без нього (заява №159 від 05 червня 2014 року). Згідно із ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, що є у справі, суд, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судовому захисту відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 24 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Так, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свій позов, позивач [PERSON] підставою задоволення своїх вимог вказала свою юридичну неграмотність, яка зашкодила їй у встановленому законом порядку звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Водночас, сама по собі юридична неграмотність не може бути поважною причиною пропуску спадкоємцем встановлено строку для звернення до нотаріуса. Окрім цього, позивачем у встановленому законом порядку не доведено родинний зв'язок з померлим [PERSON], що є суттєвою обставиною, оскільки правом звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини наділений саме спадкоємець. Вказані обставини у своїй сукупності є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed