Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника адвоката Озерової М.С.) звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2012 по цивільній справі № 2-12625/11 від 17.01.2012 на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , з Ѕ частини з усіх видів заробітку до ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.10.2008 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому 19.12.2011 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано. 17.01.2012 рішенням Шевченківського районного суду м. Києва з нього на користь відповідачки були стягнуті аліменти у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи його позиція як батька була спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачкою щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання дитини. На підставі виконавчого листа у Шевченківському РВДВС м. Києва було відкрито виконавче провадження № 58157718. Він виконує свої батьківські обов`язки та сплачує аліменти на утримання сина. На час винесення рішення про стягнення аліментів, він мешкав разом з батьками і їх сукупного доходу йому вистачало, щоб утримувати не лише себе а й свого сина. Проте його батько помер, на його утриманні залишилися мати, яка за станом здоров`я потребує догляду, оскільки є інвалідом третьої групи, отримує пенсію в розмірі 2000 грн., та також потребує матеріального утримання. Він працює продавцем-консультантом у ТОВ «ДЦ Україна», отримує заробітну плату, інших доходів не має, з урахуванням здороження вартості комунальних платежів, продуктів, одягу, взуття, ліків, необхідністю утримувати матір, відрахування 50 % його доходу на аліменти ставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідачка працює та перебуває у шлюбних відносинах, тому має можливість також приймати участь у витратах на дитину. Відповідачкою [PERSON] в порядку ст.\~178\~ЦПК України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказується, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з тим, що мати позивача є працездатною, позивач не надав жодних доказів того, що утримує свою матір. Вона постійно проживає разом з дитиною у власній квартирі. Дитина має окрему кімнату, яка обладнана необхідними меблями, спортивним інвентарем та комп`ютерним обладнанням. Харчування дитини повне, збалансоване. Син відвідує спортивну секцію. Під час канікул вони разом подорожують країною. Тобто нею створені всі умови для належного фізичного, розумового та психологічного розвитку сина. Батька дитина бачить раз на один-два роки, лише влітку. Участі у навчанні та вихованні позивач не приймає. Вона працює у Центральному військовому санаторії «Приморський» на посаді фармацевт аптеки. Отримана заробітна плата витрачається на сплату комунальних послуг, придбання якісних харчових продуктів, одягу, взуття, спортивного інвентарю та інших предметів для розвитку дитини (а.с.51-52). В судове засідання сторони не з`явилися, позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.64-65); відповідач [PERSON] належно повідомлена про розгляд справи (а.с.71) про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно з свідоцтвом про шлюб, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1214 (а.с.11). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2011 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON] народився [INFO] в м. Київ, його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.12). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14), на підставі якого 14.02.2012 видано виконавчий лист (а.с.15). Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Микитина О.С. від 23.01.2019 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа (дублікат) № 2-12625/11 виданого 12.12.2012 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів (а.с.18). За інформацією Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27.12.2019 заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.12.2019 відсутня (а.с.20). У звіті про здійснені відрахування та виплати ТОВ «ДЦ Україна» щодо [PERSON] , за постановою від 24.01.2019 ВП № 58157718 на підставі виконавчого листа № 2-12625/11, за період з січня 2019 року по листопад 2019 року утримано 50 % стягнення (а.с.21). Загальна сума доходу за період з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року за винятком аліментів отриманого [PERSON] у ТОВ «ДЦ Україна» становить 69\~800,33 грн., що підтверджено довідкою про доходи (а.с.22). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , який народився [INFO] в м. Київ, його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.25). Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією від 23.01.2020 надано інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.28). Згідно довідки про доходи № [NUMBER] , пенсіонер [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Шевченківський район) і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період: з 01.08.2019 по 31.01.2020 складає 12\~000 грн. (а.с.30). Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.03.2016 [PERSON] встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням, строком до 01.04.2017 року (а.с.31). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.62). Вона працює в Центральному військовому санаторії «Приморський» на посаді фармацевта (а.с.60). Відповідно до ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192\~СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст.ст. 12,13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведені підстави для задоволення позову, передбачені ст. 192 СК України. Так, судом встановлено, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст.\~182\~СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає доцільним змінити розмір аліментів з Ѕ частини на ј частину з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Отже, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved