Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON]Ю, звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що їй на підставі Договору купівлі-продажу від 23.11.2015 року належить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Центральна,17 в с. Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку, крім неї та її рідних, зареєстровані також відповідачі [PERSON], [PERSON], які протягом тривалого часу в ньому не проживають. Вона, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити та не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі \~[PERSON].\~[PERSON]\~в судове\~засідання не\~з'явився,\~про розгляд\~справи повідомлявся\~судовою повісткою.\~До суду\~повернулося поштове\~повідомлення,\~з відміткою\~що адресати\~за зазначеною\~адресою не\~проживають,\~ хоча з відповіді на запит до виконавчого комітету Веренчанської сільської ради стосовно місця реєстрації відповідачів № 1495/19-вх (а.с. 15), №1494/19-вх (а.с.16) видно, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані саме в с.Яблунівка по вул. Центральна,17, куди і направлялися судові повістки. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу зі згоди позивача та представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 23.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі №3223, є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Центральна,17 в с.Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. З довідок виконкому Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №509 від 04.02.2019 року та акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.02.2019 року вбачається, що у житловому будинку №17 по вул. Центральна в с.Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області зареєстрована позивач, її чоловік, син, а також відповідачі [PERSON], [PERSON], які в будинку не проживають з листопада 2015 року (а.с.10,11). На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у її домоволодінні, тому просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що з 2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON], в будинку позивача не проживають. Місце їх знаходження їм невідоме. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321\~ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком 17, розташованим по вул. Центральна в с.Яблунівка Заставнівського району Чернівецької області підлягає до задоволення. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved