Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 березня 2018 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 24 березня 2012 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входять земельні ділянки площею 3,295 га, 2,4125 га та 3,3396 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зрайківської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2012 року. Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 24 березня 2012 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 244308 (а.с.5). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON], [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,2952 га, кадастровий номер 3221682400:03:006:0040, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зрайківської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 281137 (а.с.9-11); земельна ділянка площею 2,4125 га, кадастровий номер 3221682400:03:006:0007, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зрайківської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 038568 (а.с.14,19-22); земельна ділянка площею 3,3396 га, кадастровий номер 3221682400:03:006:0011, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зрайківської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 038568 (а.с.14-18). Позивач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за заповітом (а.с.6). Держаний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 24 березня 2012 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки не видавались. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож приватним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved