Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 квітня 2020 року звернувся до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Є ще спадкоємець після смерті [PERSON] , його донька [PERSON] , яка не бажає приймати спадщину. Інших спадкоємців після смерті дружини немає. З метою отримання спадщини він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, натомість постановою від 02 грудня 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки КП Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради 27 грудня 2006 року проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] , на теперішній час КП Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради перебуває на непідконтрольній території, будь які документи отримати неможливо, тому відсутні дані необхідні для проведення державної реєстрації прав, що підтверджують державну реєстрацію права власності. 10 грудня 2019 року звернувся до державного реєстратора ВЦА м. Авдіївка Донецької області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло. Однак 13 грудня 2019 року йому було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки при здійсненні перевірки відомостей, щодо заявленого об`єкту, а саме вищезазначеної квартири, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на підставі правовстановлюючого документу, який наданий позивачем, а саме Свідоцтво про право власності на житло б/н від 08 листопада 2006 року, видане Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області. Крім того у рішенні зазначено, що відповідно до наданого позивачем Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13075885 від 27 грудня 2006 року встановлено, що 27 грудня 2006 року КП БТІ Ясинуватської міської ради, було проведено реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло б/н від 08 листопада 2006 року, видане Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області. Таким чином було виявлено суперечності між документами, а саме Свідоцтва про право власності на житло б/н від 08 листопада 2006 року, видане Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13075885 від 27 грудня 2006 року виданого КП БТІ Ясинуватської міської ради та відомостями у реєстрі прав власності на нерухоме майно. Оскільки КП БТІ Ясинуватської міської ради знаходиться на тимчасово окуповані території, здійснити запит для уточнення інформації по вищевказаному об`єкту є неможливим. Просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати право власності на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м. 07 квітня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у порядку вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України звернувся до відділу реєстрації Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Донецької області Василенко В.А. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 червня 2020 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області, у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 серпня 1976 року, виданого Донецькою сільською радою м. Кіровська Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 серпня 1976 року, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 41. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області 27 квітня 1982 року, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області від 26 жовтня 2002 року, [PERSON] одружилась [INFO] зі [PERSON] , та прізвище після одруження дружини стало « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 08 листопада 2006 року Виконавчим комітетом Авдіївською міською радою Донецької області квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] , у рівних долях. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради № 13075885 від 27 грудня 2006 року, було проведено реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло б/н від 08 листопада 2006 року, видане Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22 квітня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , про що 22 квітня 2014 року складено актовий запис № 189. Постановою приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенка В.А. від 02 грудня 2019 року, [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки КП Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради 27 грудня 2006 року проведено державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] , на теперішній час КП Бюро технічної інвентаризації Ясинуватської міської ради перебуває на непідконтрольній території, тому будь які документи отримати неможливо, у зв`язку з чим не можливо встановити факт виникнення права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . Рішенням державного\~реєстратора прав\~на нерухоме\~майно Кравець\~І.В.\~Війського-цивільної\~адміністрації м.\~Авдіївки Донецької\~області №\~50192919\~від 13\~грудня 2019\~року,\~було відмовлено\~ [PERSON] \~у державній\~реєстрації прав\~власності,\~форма власності:\~приватна,\~спільна часткова,\~розмір частки\~1/2\~на квартиру,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~оскільки щодо\~заявленого об`єкту\~нерухомості у\~Реєстрі прав\~власності на\~нерухоме майно,\~який є\~невід`ємною архівною\~складовою частиною\~Державного реєстру\~прав відсутня\~інформація щодо\~реєстрації права\~власності на\~підставі правовстановлюючого\~документа,\~наданого заявником,\~а саме\~Свідоцтво про\~право власності\~на житло\~б/н\~від 08\~листопада 2006\~року,\~видане Виконавчим\~комітетом Авдіївської\~міської ради\~Донецької області.\~ При\~здійсненні перевірки\~відомостей,\~щодо належного\~права власності\~за [PERSON] \~та [PERSON] \~у Реєстрі\~права власності\~на нерухоме\~майно,\~у наявності інформація щодо реєстрації права власності, двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 на кожного, на підставі свідоцтва про право власності, б/н, від 08 листопада 2006 року, що видано виконкомом Авдіївської міської ради. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію та дата внесення запису 27 грудня 2006 року. Таким чином було виявлено суперечності між документами, а саме Свідоцтва про право власності на житло б/н від 08 листопада 2006 року, видане Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради Донецької області та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13075885 від 27 грудня 2006 року виданого КП БТІ Ясинуватської міської ради та відомостями у реєстрі прав власності на нерухоме майно Здійснити запит для уточнення інформації по зв`яленому об`єкту є неможними, оскільки КП БТІ Ясинуватської міської ради знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі території. У зв`язку з чим, надані документи не дають змоги встановити набуття речових прав, щодо права власності, яке підлягає державній реєстрації. Згідно листа від 08 січня 2019 року Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області повідомила [PERSON] , що відповідно до розпорядження ВЦА м. Авдіївка були видані відповідні свідоцтва про право власності на житло: від 18 квітня 1997 року, виданого ЖКХ АКХЗ, згідно якого власниками квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках; від 08 листопада 2006 року, виданого Авдіївською міською радою на ім`я [PERSON] та чоловіка [PERSON] , адреса житлового приміщення зазначена [ADDRESS] . Згідно з документацією, на підставі яких були видані вищевказані свідоцтва, помилок при їх оформленні не виявлено. Починаючи з 1960 року та до 01 січня 2013 року державну реєстрацію прав власності здійснювали БТІ на паперових носіях з формуванням архівних справ на об`єкти нерухомого майна, які досі зберігаються в архівах БТІ. Реєстрація прав власності у Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстрами БТІ розпочалося лише з 2003 року, підключення до якого здійснювався у кожному регіоні у різний час. З паперових носіїв до електронного реєстру відомості вносилися лише за заявами власників. Інформація цього реєстру може бути неповною та мати неточності, тому необхідно звертатись до БТІ. До квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка знаходились в БТІ в м. Ясинувата. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року у м. Ясинувата органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином на теперішній час неможливо отримати від БТІ інформацію щодо будь-якого об`єкта нерухомого майна, розташованого в м. Авдіївка. Відповідно, немає можливості установити посадову особу БТІ, яка допустила помилку при внесенні інформації до Реєстру прав власності. Згідно договору обміну квартири серії АВО № 254486 від 03.11.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу Малімон А.О. та зареєстрований Донецьким бюро технічної інвентаризації за № 5041 від 15 листопада 2000 року, встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05 серпня 2020 року, яке набрало законної сили 07 вересня 2020 року, було скасовано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис від 27 грудня 2006 року за реєстраційним номером № 17337386 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/2 частку та [PERSON] на 1/2 частку, квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Василенка В.А. від 02 грудня 2019 року № 274/01-16, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу Василенка В.А. було заведено спадкову справу за № 235/2019. Свідоцтва про право на спадщину не видавалося, від імені [PERSON] заповітів не посвідчувалось. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї № 07-29д/7674 від 02 грудня 2019 року виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою [ADDRESS] у період з 16 червня 1989 року по 22 квітня 2014 року зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] . [PERSON] до суду надала заяву про визнання позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає, що [PERSON] не бажає приймати спадщину після смерті матері [PERSON] та відмовилась від спадкового майна. [PERSON] був зареєстрований та проживав в одній квартирі зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то він є таким, що відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~фактично прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини квартири розташованої за адресою [ADDRESS] . Крім того, судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті дружини [PERSON] , прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з відсутністю інформації у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, щодо заявленого об`єкту нерухомості, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог, про визнання права власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у цій частині позовних вимог слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4\~ст. 334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У відповідності із ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З 01 січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють районні, районні у містах, міські, міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, такі відомості вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об`єкти нерухомого майна проводили бюро технічної інвентаризації шляхом внесення відповідних записів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Управління юстиції вносять записи лише до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений\~Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно п. 2 ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього\~Закону. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У даному випадку реєстраційні правовідносини спрямовані на встановлення, зміну, припинення прав на нерухоме майно і є визначеним організаційним заходом, що використовується власниками для впорядкування своїх основних відносин, предметом яких є нерухоме майно. Судом встановлено, що 27 грудня 2006 року за [PERSON] та його померлою дружиною [PERSON] було помилково зареєстровано у реєстрі права власності на нерухоме майно квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Селидівського\~міського суду\~Донецької області\~від 05\~серпня 2020\~рокузапис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 27 грудня 2006 року за реєстраційним номером № 17337386, скасовано. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 08 листопада 2006 року Виконавчим комітетом Авдіївською міською радою Донецької області, 1/2 частина квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] , на момент виникнення спірних правовідносин належить на праві власності [PERSON] . Вищевказане свідоцтво, яке є підставою для набуття у 2006 році права власності на квартиру не визнано недійсним у встановленому порядку на момент прийняття рішення у даній справі. Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлений можливості володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому нерухомим майном, та те, що позивачу відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру, суд вважає позовні вимоги щодо визнання права\~власності на 1/2 частку зазначеної квартири за [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved