Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]), на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 35972,52 доларів США, що за курсом 24.81 відповідно до службового розпорядження НБУ від 08 липня 2016 року складає 892478 гривень 22 копійки за кредитним договором № CVSNGK00000152 від 31 січня 2008 року та судові витрати по справі. Відповідачі викликалися до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з'явилася в судове засідання. Представники позивачів [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви, в яких просять розглядати справу в їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Судом досліджено такі інші докази: копія повідомлення від 18 квітня 2016 року на ім'я [PERSON] та [PERSON], копія реєстру повідомлення про наявність боргу від 10.05.2016 року, копія кредитного договору від 31.01.2008 року CVSNGK00000152, копія договору поруки від 31.01.2008 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 079411, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії КР 929881, копія довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копія банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, копія витягу з статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] 31 січня 2008 року був укладений кредитний договір №CVSNGK00000152. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 21750 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних з кінцевим терміном повернення 31.01.2028 року, що стверджується змістом вказаного вище договору. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 8 липня 2016 року відповідач [PERSON] не виконала свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернула позивачу основний борг в сумі 17251,47 доларів США, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 18151,15 доларів США та прострочила заборгованість по комісії в сумі 569,90 доларів США. Загальна сума нарахованої заборгованості складає 35972,52 доларів США, що згідно курсу валют встановленого Національним банком України станом на 08.07.2016 року становить 892478,22 грн. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Таким чином позивач має право вимагати у відповідача дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Банк звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості по кредиту та відсотків, проте відповідач не відреагував на повідомлення банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за цим договором, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За виконання зобов'язання відповідачем [PERSON] перед банком поручився відповідач [PERSON] ([PERSON]) і взяв на себе обов'язок нести солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань, про що був укладений договір поруки від 31.01.2008 року. Пунктом 2 даного договору встановлено, що Поручитель відповідає перед Кредитором по зобовязаннях боржника в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручителю направлялися повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов'язань з вимогою погасити борг, однак в добровільному порядку поручитель також не сплатив заборгованість позичальника. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) своєчасно виконали грошове зобов'язання за вказаними вище договорами і не порушували умови договору, а відповідачі не надали відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України вони повернули позивачу заборгованість за кредитним договором. Клопотань про застосування строків позовної давності відповідачі не заявляли. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]) про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню повністю і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 35972,52 доларів США, що згідно курсу валют встановленого Національним банком України станом на 08.07.2016 року становить 892478,22 гривні боргу за кредитом. Суд вважає що з відповідачів в рівних частках необхідно стягнути на користь позивача судові витрати відповідно до заявленого позову. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 525,526, 553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved