Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 вересня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 22 липня 2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з січня 2013 року . Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь, понесенні судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та оплати послуг адвоката у сумі 100 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2000 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 182 (а.с 6 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4 ). У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з січня 2013 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Позивач просила стягнути на її користь судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд, вважає, що позовні вимоги у частині стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача, про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 грн., позивачці слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Але позивачкою не підтверджені документально витрати на правову допомогу. Таким чином, заяву задоволено частково.

Outcome: partial