Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого і в інтересах якого діє його представник за довіреністю [PERSON], звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 16.04.2008 р. його дружина [PERSON] уклала Договір поруки №197922 з АКІБ «УкрСиббанк», згідно якого зобовязалася відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11334544000 від 16.04.2004 р. Сума основного договору складає 57400 доларів США, крім того, передбачено, що [PERSON] відповідає перед АКІБ «УкрСиббанк» у тому ж обсязі, що і третя особа [PERSON] за всіма його зобовязаннями, а саме, повернення основного боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Основним договором. Також мотивує позов тим, що відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, але щодо підписання Договору поруки між його дружиною [PERSON], АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] його не було повідомлено, сам договір поруки на узгодження йому не надавався і про це йому стало відомо лише у вересні 2015 року, коли дружина повідомила про те, що [PERSON] перестав виконувати умови договору і вона як поручитель повинна виконувати за нього його фінансові зобовязання. Оскільки Договір поруки виходить за межі дрібного побутового, був укладений без його згоди, істотно порушує права подружжя, зокрема майнові, та їх сімї, не сприяє забезпеченню інтересів їх дитини, а суттєво їх звужує та може мати вкрай негативні наслідки, а також може призвести до збитків у майбутньому, то позивач просив суд визнати недійним вищевказаний договір поруки з моменту його укладення. В подальшому представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, пославшись на те, що у позовній заяві було помилково зазначено дату укладення основного договору 16.04.2004 р. замість правильного 16.04.2008 р., а також просив визнати недійсним договір поруки, укладений 16.04.2008 р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», з дати винесення судом рішення у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточненні позовні вимоги та пояснив суду, що його довіритель [PERSON] своєю заявою від 16.04.2008 р. надавав згоду на укладення дружиною [PERSON] договору поруки з АКІБ «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») в якості забезпечення виконання зобовязань по договору про надання споживчого кредиту №11334544000 від 16.04.2008 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON], який є її двоюрідним братом. Також суду пояснив, що 12 січня 2016 року [PERSON] він звернувся до банку із заявою, посвідченою нотаріально, про відмову у наданні згоди на укладення його дружиною [PERSON] договору поруки з АКІБ «УкрСиббанк» в якості забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному договору про надання споживчого кредиту, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON], тому просив суд визнати недійсним договір поруки, укладений 16.04.2008 р. між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», з дати винесення судом рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про місце й час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача - ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання також не зявився, надавши заяву, в якій просив розглядати справу без його участі і заперечив проти позову, посилаючись на те, що 16.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 57400 доларів США терміном дії до 13.04.2029 р. та для забезпечення виконання зобовязань за цим договором 16.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено договір поруки №197922, відповідно до якого поручителю добре відомі усі умови основного договору. Також відповідач послався на те, що позивач безпідставно посилається на порушення його прав як чоловіка за шлюбом, бо до укладення вищевказаного договору поруки [PERSON] надав банку заяву, що не заперечує проти укладення його дружиною [PERSON] договору поруки до кредитного договору №11334544000 від 16.04.2008 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON], тому просив відмовити у задоволенні цього позову за необґрунтованістю і безпідставністю вимог. Третя особа [PERSON] в суд теж не зявився, надавши заяву, що згоден з позовом, бо не надавав позивачу жодних повідомлень, інформації про можливі наслідки надання його згоди на укладення його дружиною ([PERSON]О.) договору поруки, і просив розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом установлено, що 16 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») і [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11334544000, за яким останнім отримав кредит у розмірі 57400 доларів США на строк до 13.04.2029 р., й дані обставини позивачем не оспорюються, а тому не підлягають доказуванню. З договору поруки, укдаденого 16.04.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки №197922, відповідно до умов якого остання зобовязалася відповідати перед банком за виконання всіх зобовязань, що виникли з кредитного договору, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]Ю,. у повному обсязі, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, стягнення пені та інших штрафних санкцій. Із заяви [PERSON] від 16.04.2008 р. вбачається, що він не заперечує проти укладення його дружиною [PERSON] договору поруки, а також можливих додаткових угод до договору поруки з АКІБ «УкрСиббанк» в якості забезпечення виконання зобовязань по договору про надання споживчого кредиту №11334544000 від 16.04.2008 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] В суді також установлено, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (дошлюбне прізвище Янкова) Н.О., від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] (а.с. 8-9). Крім того, судом установлено, що 12 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято заяву позивача [PERSON] від 12.01.2016 р. (реєстр. №54), адресовану Глухівському міськрайонному суду, відповідно до якої цією заявою він інформує суд, що згідно вимог ст. 214 ЦК України, оскільки це був односторонній правочин, він відмовляється від своєї заяви та відкликає свою згоду на укладення його дружиною ([PERSON]О.) договору поруки №197922 від 16.04.2008 р. і направив письмову заяву ПАТ «УкрСиббанк» про відмову в наданні згоди на укладення нею цього договору поруки (а.с. 41-43). За договором поруки, відповідно до положень ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, тобто, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порука є способом забезпечення виконання зобовязання (як правило, грошового), а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. А відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, визначеними законом, а тому слід встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. А пунктами 1.1 - 1.5 спірного договору поруки чітко визначені грошові зобовязання поручителя перед кредитором (а.с. 5). Відповідно ж до положень ст. 65 СК України, на яку послався позивач, дружина, чоловік дійсно розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, і щодо спільного сумісного майна подружжя має рівні права та обовязки й повинно здійснювати право володіння, користування та розпорядження спільним майном за взаємною згодою. Тобто, за змістом цієї статті вимагається згода подружжя у разі розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Але договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за цим договором. Враховуючи, що на момент відкликання [PERSON] своєї згоди договір поруки, який є двостороннім правочином, вже був укладеним, та зважаючи на те, що цей договір не порушує прав позивача, то в задоволенні його вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю та безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed