Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач 13.04.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилалася на те, що 06 листопада 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №414. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син, [PERSON]. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися в березні 2006 року, після чого вона переїхала до іншого місця проживання, а на даний час разом з сином мешкають в м.Бердянську. Відповідач не надає їм ніякої матеріальної допомоги, хоча має можливість це робити, бо працює в ДАІ м.Донецька та стабільно отримує заробітну плату. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надання грошових коштів на утримання дитини, проте останній відмовляється. Вона не може самостійно утримувати дитину, бо перебуває у декретній відпустці у зв'язку з вагітністю. Крім цього, її колишнє місце проживання, а саме: м. Харцизьк є тимчасово окупованою територією, тому вона вимушена проживати в м.Бердянську та орендувати житло. Тому змушена звернутися до суду та просити стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала письмову заяву від 14.04.2016 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи Відповідач у зв'язку з реєстрацією місця проживання в м.Харцизьку та неможливості відправлення йому судової повістки поштовим зв'язком, викликався в судове засідання шляхом розміщення інформації про час і місце розгляду справи на сайті Бердянського міськрайонного суду, проте до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів за згодою позивача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №414. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який наразі проживає разом з позивачем в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОСББ «Коралл» №5 від 15.03.2016 року, копією свідоцтва про народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із змісту ст. 181 СК України вбачається, що при відсутності домовленості між батьками про утримання дитини, той з батьків, з ким проживає дитина має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі. У відповідності з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, зокрема, стан здоров'я та матеріальний стан як позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як зазначила позивач у своєму позові, відповідач працює в ДАІ м.Донецька, проте відповідної довідки до позову не долучила. Суд також не має змоги її отримати через неможливість направлення відповідного запиту через проведення АТО, однак вважає, що аліменти наразі слід присудити в частці від заробітку відповідача, враховуючи відсутність іншої інформації по справі, а саме: в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), задовольнивши позов повністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved