Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач 12.02.2015 року звернулася до суду з позовом до СПД-фізичної особи [PERSON] про визнання договору недійсним, повернення грошових коштів та відшкодування шкоди. Просила визнати недійсним договір купівлі - продажу від 05.12.2014 року №БМ - 2839, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] на виготовлення виробів із профілю ПВХ. 3обовязати ФОП [PERSON] повернути на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 3200 грн. Стягнути із ФОП [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні витрати у розмірі 5 грн. 40 коп. (та суму пені 1696 грн. Стягнути із ФОП [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 600 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час проведення судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями наявними в матеріалах справи. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] із ФОП [PERSON] укладено договір купівлі - продажу від 05.12.2014 року № БЕ-2839. Відповідно п.1.1 даного Договору зазначено, що продавець продає покупцю ПВХ конструкції. Проте в договорі не зазначено, що це за конструкції, їх обсяг та не указано на форму та розміри товару у договорі, також не надано відповідних креслень у додатку до договору. Таким чином, договір не передбачає замовленого позивачем товару, а саме: конструкції вікна конкретного розміру, який потрібен позивачу. При укладанні договору додаток у вигляді креслення на вікно позивачу не надавався. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що товар являє собою технологічно довершені вироби, належні до використання за призначенням, що відповідають вимогам ДСТУ. Відповідність товару якісним параметрам Продавець підтверджує сертифікатом відповідності, проте документ, що підтверджує його якість позивачу також не надавався. Договір має суперечності, а саме: позивач не може виконати п.3.2 даного договору та перевірити кількість та якість поставленого їй відповідачем товару, так як у договорі відповідач не указала, який саме товар буде поставляти та не узгодив зі [PERSON] його конструкцію, розміри та інші параметри, не надала їй креслення товару. Крім того, позивачу не було надано сертифікат відповідності товару якісним параметрам. На неодноразові вимоги [PERSON] (заява від 11.12.2014 року та від 29.12.2014 року), про надання документів на погодження предмету договору сертифікату якості на товар, уточнення окремих положень договору відповідач надав листи від 16.12.2014 року та від 31.12.2014 року, у яких було зазначено, що замовлення позивача було відправлено на виробництво і на даний час знаходиться на складі. Крім того, позивачу було поставлено вимогу про проведення доплати за товар. Про які саме конструкції із ПВХ відповідачем позивачу було повідомлено в листі від 16.12.2014 року, і що вони виготовлені по замовленню [PERSON] і що вже знаходяться на складі, позивачу невідомо, так як з [PERSON] не було узгоджено, який саме товар їй будуть виготовляти, його обєм, форма, відсутні погоджені з замовником креслення на товар. [PERSON] не було поінформовано якісні показники товару, не надавався сертифікат відповідності на товар. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не узгодив з [PERSON] предмет договору та не надав документ про його якість, чим порушив права [PERSON] як споживача, передбачені ст.ст. 14, 15 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, не маючи креслень на товар, розрахунку його обсягу та вартості матеріалу, неможливо визначити ціну замовленого товару. Тому на включену в договір суму загальної вартості на товар, яка передбачена в п.1.2 у розмірі 4955 грн., продавцем не наданого обґрунтувань та не погоджено її з замовником. Вище указане є порушенням п.7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів». Ціна внесена до договору не узгоджена з позивачем. Відповідач своїми недобросовісними діями спонукав [PERSON] дати згоду на здійснення правочину, а саме: укладання договору від 05.12.2014 року, який би [PERSON] в іншому випадку не вчиняла. Крім того, у договорі, який був укладений [PERSON] із відповідачем на виготовлення балконної рами указано вимогу, що якщо замовник буде розривати договір, то до 50 процентів вартості залишається у відповідача. Тому, відповідач в черговий раз тиснув на позивача зробити замовлення відповідно Договору купівлі - продажу №DЕ -2839 від 05.12.2014 року на ПВХ конструкції за ціною 4955 грн., по якому позивач внесла 3200 грн., що зазначено у даному договорі. Даний правочин вчинено відповідачем, застосовуючи відносно [PERSON] нечесну підприємницьку практику, що відповідно п.2 ч.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється та повинен бути визнаний недійсним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що наявні всі підстави для визнання договору купівлі - продажу від 05.12.2014 року №DЕ 2839 недійсним. Крім того, [PERSON] повинна бути відшкодована шкода, що є результатом вини продавця у звязку із чим виріб, за який позивач вже заплатила 3200 грн. не узгоджений з нею ні по формі, ні по ціні та не надано на нього відповідні документи про його якість та розрахунок на нього ціни. Позивач неодноразово зверталась до відповідачки про узгодження окремих положень договору, але остання застосувала відносно неї нечесну підприємницьку практику та спонукала [PERSON] до укладання договору, який для позивача є вкрай невигідним. Позивачу повинна бути повернута сума витрат на проведення переписки із відповідачкою, а саме 5 грн.40 коп. Крім того, від дня написання позивачем заяви про розірвання договору, а це 11.05.2014 року, їй не повернуті грошові кошти у розмірі 3200 грн., якими незаконно користувалась відповідачка. Враховуючи те, що починаючи із 7-ми денного терміну, після написання позивачем заяви про повернення грошових коштів, відповідачка повинна сплатити 1% за кожний день прострочення від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, а саме повернення незаконно отримання у [PERSON] коштів, ще складає 1696 грн. (3200 грн.х0,01 х 53 дня). Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у порушенні прав, наданих споживачам. Своєчасне не надання позивачу інформації про товар, документації про його якісні показники, непогодження з замовником предмету договору по виду, обсягу та формі, застосування відносно позивача нечесної підприємницької діяльності принесло [PERSON] моральні страждання, що негативно відобразилось на її здоровї. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Відповідно ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством здійснюється судом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved