Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] виробниче житлово-побутове підприємство Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд» просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею у сімейному гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. М. Грушевського, 3, кімната № 31, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Сімейний гуртожиток, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця М. Грушевського, 3, перебуває в оперативному управлінні Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд», яке надало [PERSON] кімнату № 31 у гуртожитку, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. М. Грушевського, 3, та проведено її реєстрацію. Під час перевірки комісією Державного виробничого житлового-побутового підприємства Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд» було встановлено, що [PERSON] з 2011 року в гуртожитку по вулиці М. Грушевського, 3 в м. Одесі, оплату не здійснює, особистих речей у гуртожитку немає, майно, яке належить ДВЖПП УДБК «Укрбуд», за нею не перебуває. Оскільки відповідачка за адресою спірного гуртожитку не проживає з 2011 року, тому вона повинна бути визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин позивач звернувся до суду з означеним позовом. Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась повторно, про дату, час і місце повідомлялася належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у звязку з її неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, яка не зявилась, у порядку проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень представника позивача, представлених ними доказів. Судом встановлено, що в оперативному управлінні Державного виробничого житлового-побутового підприємства Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд» знаходиться гуртожиток за адресою: м. Одеса, вулиця М. Грушевського, 3, про що свідчить довідка № 108/1 від 16 вересня 2016 року. Згідно довідки (виписки з будинкової книги про склад сімї та реєстрації) №368 від 05 вересня 2016 року зазначено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вулиця М. Грушевського, 3, кімната № 31. Відповідно до довідки № 369 від 05 вересня 2016 року виданою ДВЖПП УДБК «Укрбуд», вбачається, що [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], кімната № 31, станом на 01 вересня 2016 року має заборгованість за комунальні платежі в розмірі 5862,33 грн. 06 вересня 2016 року, під час перевірки комісією ДВЖПП УДБК «Укрбуд», був складений та підписаний сусідами акт, де встановлено, що [PERSON] з 2011 року в гуртожитку по вулиці М.Грушевського, 3, кімнаті № 31 в м. Одесі не проживає, оплату не здійснює, особистих речей у гуртожитку немає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин зобовязаний на протязі семи днів з моменту переїзду на нове місце проживання знятись з реєстрації за старим місцем проживання. На теперішній час місце проживання відповідача невідомо. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає встановленим, що відповідачка за адресою спірного гуртожитку не проживає з 2011 року, тому на підставі ст. 72 ЖК України повинна бути визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщення. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved