Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 24.01.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що свого часу, він познайомився з [PERSON]. У нього з [PERSON] склалися дружні стосунки, вони з ним на протязі тривалого часу товаришували, морально його підтримував у тяжкий для нього час. В силу своєї професійної діяльності неодноразово консультував його, надавав юридичні послуги. [PERSON] час від часу з дружніми стосунками відвідував своїх близьких родичів, які мешкали в Російській Федерації. З метою відвідування родичів, він допомагав йому виїхати до Російської Федерації, зустрічав його після повернення. За те, що він його підтримував, [PERSON] казав, що з часом його віддячить, але про яку саме вдячність говорив [PERSON] на той час, він взагалі не здогадувався. [PERSON] у приватних розмовах казав про те, що у нього немає рідних для нього людей, близькі родичі від нього відмовилися, а з його колишньою дружиною, [PERSON], у нього склалися неприязні стосунки, скаржився на те, що у разі смерті, його нікому буде поховати, прохав взяти його на поруки. За словами [PERSON], у результаті постійних сварок, [PERSON] не дає йому спокійно жити та виганяє його з їх квартири, вважаючи, що оскільки квартира зареєстрована на неї, то на її думку, вона належить лише їй. З розповідей [PERSON], він дізнався, що за наполяганням [PERSON] у 2007 році зареєстрували шлюб. А через рік у 2008 році за власні кошти [PERSON] які він отримав у результаті продажу свого особистого майна, була придбана квартира за адресою: [ADDRESS]. В 2010 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 28 лютого 2015 року [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №405350 від 28.02.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 02.08.2013 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано за реєстром №170, за яким все своє майно заповів йому, а саме належну йому квартиру за адресою: пров. Бочковича, І кв. 47 в м. Котовську Одеської області. Про те, що він є спадкоємцем за заповітом він дізнався лише - 07 жовтня 2016 року, коли до нього зателефонував приватний нотаріус Котовського міського нотаріального округу [PERSON] та сповістила, про те, що [PERSON] зробив заповіт на його імя. Ним у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON]І до Котовської державної нотаріальної контори, не було подано відповідну заяву про намір прийняти спадщину, так як йому до 07 жовтня 2016 року не було відомо про складений на його імя заповіт та не було відомо про те, що заповідач помер. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року, йому надано додатковий строк на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 28 лютого 2015 року, в один місяць з дня набрання рішенням законної сили. 16 січня 2017 року, він звернувся до приватного нотаріуса Подільського міського нотаріального округу Одеської області, [PERSON], з відповідною заявою про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON], він не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на спірну квартиру був оформлений на імя [PERSON], а на цей час зареєструвати за спадкодавцем право власності в установленому порядку не можливо. Тому змушний звернутись до суду з цим позовом. У звязку з цим, уточнивши позовні вимоги від 28.03.2017 року,просив постановити рішення суду яким визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю, набуту під час зареєстрованого шлюбу між [PERSON] і [PERSON], визнати за [PERSON], померлим 28 лютого 2015 року, право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та визнати за ним право власності, як за спадкоємцем за заповітом в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року, право спільної часткової власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Позивач в ході судового розгляду підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Стверджувала, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, а тому при складанні заповіту не міг керувати своїми діями. У звязку з цим вважає заповіт, складений померлим на імя позивача, недійним. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 31.05.2007 року у відділі РАЦС управління юстиції м. Екібастуза за актовим записом № 356, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 червня 2010 року було розірвано. [PERSON] своєю заявою, посвідченою 28 червня 2008 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №2212, дав згоду своїй дружині [PERSON] на придбання на їх спільні сумісні кошти, набуті в зареєстрованому шлюбі, квартири, яка знаходиться в [ADDRESS]. 28 червня 2008 року було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №2213. 17.07.2008 року було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS], за [PERSON] 28 лютого 2015 року у віці 73 років в м. Котовськ Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №222), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №405350 від 28.02.2015 року. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 02 серпня 2013 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №1272, згідно якого заповів квартиру №47, яка знаходиться за адресою: м. Котовськ Одеської області, пров. Бочковича, 1, [PERSON], [INFO]. Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідачки щодо недійсності цього заповіту, з підстав заявлених відповідачкою, оскільки суду не було надано жодних належних доказів хвороби померлого або зловживання ним алкогольними чи іншими напоями, які б могли заважати померлому усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також не було надано і інших доказів, які б могли свідчити про недійсність вказаного заповіту. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.12.2016 року, було визначено [PERSON] додатковий строк на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 28 лютого 2015\~ року, в один місяць з дня набрання цим рішенням законної сили.\~Рішення суду набрало законної сили 07 січня 2017 року. 16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року. Проте, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом, оскільки спірна квартира не зареєстрована у встановленому законом порядку за померлим, а саме: не виділено та не визначено частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, що свідчило б про належність даного майна померлому та дало б змогу позивачу успадкувати належну йому частку. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 69 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 ч.1 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК). Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільнім сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. У разі поділу вважається, що частки співвласників є рівними. У разі поділу майна право спільної сумісної власності припиняється. На підставі викладеного, оскільки спірна квартира [ADDRESS] була придбана під час зареєстрованого шлюбу між [PERSON] О і [PERSON], за письмовою згодою [PERSON], частки майна дружини та чоловіка є рівними, між [PERSON] О і [PERSON] були відсутні домовленості щодо поділу майна подружжя, а також шлюбний договір, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання спірної квартири спільною сумісною власністю, набутою під час зареєстрованого шлюбу між [PERSON] О і [PERSON], з визнанням за [PERSON] права спільної часткової власності на 1/2 частку спірної квартири. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири, що перебувала у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] О і [PERSON]

Outcome: approved