Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду із позовною заявою до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі-відповідач-1), Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області (далі-відповідач-2), [PERSON] (далі-відповідач-3), про скасування розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, зобов`язання вчинити дії голову Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області. Позивач просить суд скасувати розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області «Про виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок із земель колишнього КСП «Нива» №418 від 02.12.2016 в частині виділення пасовищ [PERSON] , зобов`язати голову Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області виділити позивачу земельну частку. Позовну заяву обґрунтовує тим, що згідно розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області «Про виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок із земель колишнього КСП «Нива» №418 від 02.12.2016 на підставі сертифікату серії ЗП № 0057778 [PERSON] було реалізоване право на отримання 1/1 (цілої) частини частки (паю). Проте позивач також мала право на отримання частки(паю) в розмірі 1/2 частини частки (паю) за сертифікатом серії ЗП № 0057778, тобто половину від того, що отримала [PERSON] . Як зазначено в позовній заяві відповідач-3 приховала в заяві до голови РДА факт існування співвласника земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЗП № 0057778. Також [PERSON] повинна була додати до заяви свідоцтво про право на спадщину саме на Ѕ частини частки(паю). У вересні 2019 року позивач звернулася до Чернігівської селищної ради Запорізької області з приводу виділення їй земельної ділянки під пасовище та сіножаті, пред`явивши свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частини, але дізналася, що земельну ділянку вже отримала [PERSON] , всіма питання щодо виділення земельної ділянки займалася Чернігівська РДА. Після цього, позивач звернулася до Чернігівської РДА і дізналася, що земельну ділянку отримала у власність [PERSON] . Вважає, що [PERSON] незаконно отримала земельну ділянку за сертифікатом серії ЗП №0057778. Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області надала відзив (названий як «клопотання про розгляд справи без участі представника районної державної адміністрації»), в якому зазначила, що заперечує проти позову. В обґрунтування відзиву зазначає, що розпорядженням №418 від 02.12.2016 затверджено протокол власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Нива» та виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) за видом угідь (пасовища, сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області відповідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області із земель колишнього КСП «Нива», згідно з додатком. В додатку до розпорядження №418 від 02.12.2016 зазначалася [PERSON] . Підставою для включення в додаток до розпорядження були свідоцтво про право на спадщину за законом та сертифікат на право на земельну частку (пай). У позивача натомість не було на час прийняття розпорядження свідоцтва про право на спадщину, яке нею отримано лише 10.01.2018. Розпорядження №418 від 02.12.2016 прийнято в межах повноважень та згідно законодавства. Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області надала відзив, в якому заперечила проти позову. Відзив обґрунтований тим, що позов не містить конкретної вимоги до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області. Розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області «Про виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок із земель колишнього КСП «Нива» №418 від 02.12.2016 прийнято в межах повноважень та згідно законодавства. Відповідач [PERSON] відзив не надавала. Позивач надала відповідь на відзив відповідача Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, в якому зазначила, що не має значення час отримання свідоцтва про право на спадщину. В першу чергу повинна була враховуватися та обставина, що сертифікат на право на земельну частку (пай) гарантує їй отримання земельної ділянки. В судовому засіданні позивач позов підтримала, уточнила, що позовні вимоги просить розглядати саме в редакції позовної заяви від 07.08.2020. Представник відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляду справи без їх участі. Представник відповідача-3 заперечив проти позову, пояснив, що розпорядження голови РДА видано законно, відповідач [PERSON] отримала земельну ділянку у власність також законно. Вислухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності кожному, а їх сукупності з точки зору достатності, суд доходить наступних висновків. Так, 25.10.1996 головою Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області був виданий [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0057778, на 8,60 умовних кадастрових гектари. В подальшому право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії ЗП №0057778, було передано [PERSON] та [PERSON] на підставі заповіту, про що зроблений запис в сертифікаті від 22.02.2002. Так, 08.03.2012 помирає [PERSON] , про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори від 16.12.2015. Згідно цього ж свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , яка є дочкою померлого [PERSON] , отримує в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром: пасовища-1,06 умовних кадастрових гектари, пасовища-0,03 умовних кадастрових гектари, що знаходилися у КСП «Нива» на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області та належали спадкодавцю на підставі сертифікату серії ЗП № 0057778. Надалі [PERSON] звертається до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області із заявою від 24.11.2015 (отримана Чернігівською РДА 04.03.2016), в якій просить РДА виділити їй в натурі ( на місцевості) пасовища та сіножаті на території колишнього КСП «Нива» Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. Розпорядженням голови Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області «Про виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок із земель колишнього КСП «Нива» №418 від 02.12.2016, затверджено протокол власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Нива» Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області; виділено земельні частки (паї) за видом угідь (пасовища, сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Владівської сільської ради відповідно проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області із земель колишнього КСП «Нива» згідно з додатком; рекомендовано звернутися до суб`єкта реєстрації для реєстрації прав власності на земельну ділянку. В додатку до розпорядження під номером «163» зазначена [PERSON] , якій було виділено в натурі (на місцевості) 1,0099 га пасовищ та 0,0348 га сіножатей згідно сертифікату ЗП №0057778. Надалі [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку - пасовищ площею 1,0099 га, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №193242801 від 16.12.2019. Крім того, 06.04.2008 помирає [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Запорізькій області від 09.04.2008. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Пєтуховій Л.Г., яка є донькою померлого, видається свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.01.2018, згідно якого [PERSON] успадкувала після смерті батька Ѕ частини права на земельну частку (пай) розміром 1,09 умовних кадастрових гектара (пасовища -1,06 умовних кадастрових гектари, сіножаті 0,03 умовних кадастрових гектари), що знаходилися у КСП «Нива» на території Владівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області та належали спадкодавцю на підставі сертифікату серії ЗП № 0057778. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього\~Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою\~-\~четвертою статті\~1273\~цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~ часток\~(паїв)»\~документами,\~що посвідчують\~право на\~земельну \~частку \~(пай)\~є свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Частинами 1,3,4 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області розпорядженням «Про виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок із земель колишнього КСП «Нива» №418 від 02.12.2016 був затверджений протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) колишнього КСП «Нива» та виділено в натурі (на місцевості) [PERSON] земельні ділянки у виді пасовищ та сіножатей. [PERSON] мала право на отримання таких земельних ділянок, оскільки була спадкоємицею за законом померлого [PERSON] та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину. Отже Чернігівською РДА правомірно виділено в натурі (на місцевості) [PERSON] , як спадкоємиці за сертифікатом серії ЗП №0057778 земельні ділянки саме в межах тієї спадкової маси, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину від 16.12.2015. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи не було встановлено порушення прав позивача з боку Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області під час прийняття оскаржуваного розпорядження, оскільки розпорядження приймалося у відповідності з діючим на той час законодавством, земельна ділянка виділялася особі, яка мала право на її отримання та в межах площі, на яку було видано свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~В свою чергу, слід звернути увагу, що позивач до Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області із аналогічною заявою після отримання власного свідоцтва про право на спадщину, про виділення їй в натурі (на місцевості) земельних ділянок не зверталася, відмови від Чернігівської РДА з цього питання не отримувала. \~ \~ \~ \~Позивач припускає, що відповідач [PERSON] отримала ту частину земельної ділянки (ділянок), яку (які) мала право отримати сам позивач, проте жодних доказів тому, що відповідач [PERSON] отримала належну саме позивачу частину (частини) земельної ділянки (ділянок) суду не надано. Висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях позивача. \~ \~ \~ \~Навіть якщо виходити з того, що відповідач [PERSON] мала отримати свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину земельної частки (паю) ( зі змісту позовної заяви випливало, що позивач вважав що відповідачу видане свідоцтво про право на спадщину саме на Ѕ частину земельної частки (паю), яке в подальшому було підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження, то суд звертає увагу, що відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину на цілу частину земельної частки (паю), в межах якої і реалізував право на спадкування. Натомість позивач не заявляв позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як зазначалося вище під час розгляду справи не було встановлено порушень законодавчої процедури прийняття оскаржуваного розпорядження Чернігівською РДА, також не було факту відмови Чернігівської РДА у виділенні саме позивачу земельної ділянки (ділянок), отже не вбачається підстав для зобов`язання голови РДА прийняти відповідне розпорядження Не було встановлено й порушень з боку відповідача [PERSON] під час реалізації нею свого права на спадкування земельної частки(паю). Тому в позові до Чернігівської РДА та [PERSON] слід відмовити. \~ \~ \~ \~Стосовно відповідача Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, суд зауважує, що ані в позовній заяві, ані під час розгляду справи позивачем не обґрунтовано та не доведено відповідними доказами, яким чином саме Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області порушила права позивача під час ухвалення Чернігівською РДА оскаржуваного розпорядження. Тому суд доходить висновку, що селищна рада в цій справі є неналежним відповідачем, відповідно в частині позовних вимог до селищної ради також слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed