Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.08.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.08.2004 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Подружжя має спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти матеріальної підтримки від батька не отримують. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.08.2019 року відкрито провадження по даній справі та в порядку спрощеного провадження призначено судовий розгляд. Позивач у судове засідання не з,явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з,явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого відділенням реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області від 07 серпня 2004 року за актовим записом № 77. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділенням реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області від 11 лютого 2005 року за актовим записом № 12. Сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділенням державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області від 18 серпня 2011 року за актовим записом № 153. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітніх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved