Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати договір довічного утримання від 24.11.2016, укладений між нею та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1845, повернувши сторони в первісне становище, посилаючись на те, що в 2016 році вона тяжко хворіла та знаходилась на лікуванні в хірургічному віддіденні 16-ої Криворізької міської лікарні. Оскільки вона потребувала догляду, то, будучи одинокою людиною, 24 листопада 2016 року уклала з відповідачем договір довічного утримання, який було посвідчено у нотаріуса. Згідно з цим договором вона передала у власність відповідачу належну їй квартиру [ADDRESS], а відповідач в свою чергу зобовязалась сплачувати комунальні платежі за цю квартиру, та надавати їй побутові послуги (прання, прасування, прибирання квартири, готування їжі, читання літератури, прогулянки, придбання ліків, та інші послуги, а також мала щомісяця надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн. Однак, відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за договором, не звертає уваги на потреби позивача, на стан здоровя, не забезпечує її необхідними ліками, харчуванням, та і взагалі відмовилася її доглядати. За весь час після укладання договору відповідач тільки двічі прасувала білизну та передала кошти в сумі 1500 грн., при цьому розірвати договір в добровільному порядку відмовляється. Тому вона просить її позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] неодноразово викликалася до суду, але в судове засідання не зявилася, відзиву на позов не надала. Порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.128-130 ЦПК України, дотримано /а.с. 23-24, 30, 32-33, 37-42, 52, 57-58, 67/. Належним чином повідомлена третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]А в судове засідання не зявився, відзиву на позов або будь-яких клопотань, пояснень стосовно позовних вимог, не надав. Позивач та її представник наполягають на розгляді справи за відсутності відповідача та третьої особи, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити за обставин, викладених в позові. Представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] [PERSON] підтримав, та суду пояснив, що ситуація, яка склалася між сторонами договору, не влаштовує позивача, тому вона, як і передбачають умови договору, має право розірвати його через суд, чим і скористалася, звернувшись з даним позовом. Просить позов задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача. У 2016 році [PERSON]\~сильно захворіла. Коли вона у листопаді 2016 року прийшла її провідати до лікарні, вона мала дуже поганий вигляд. В грудні позивач подзвонила до неї та попросила скупитися, оскільки сама цього зробити не могла за станом здоровя. На той час потребувала\~сторонньої допомоги та постійного догляду.\~Приблизно в кінці лютого - на початку березня 2017 року їй стало відомо, що [PERSON] заключила договір довічного утримання з [PERSON], але в квартирі позивача вона жодного разу [PERSON] не бачила, їй відомо, що вона часто працює кухарем у дитячих таборах, може з цих причин її практично не буває за місцем мешкання. Свідок [PERSON] також підтвердив, що йому у травні 2017 року від самої [PERSON]\~стало відомо про укладання нею договору довічного утримання з [PERSON] Позивач скаржилася на те, що [PERSON] не виконує свої обовязки за договором, як тільки договір було підписано, вона перестала звертати на неї уваги, не допомагала. Пояснив, що він неодноразово бував в квартирі позивача, але\~відповідача там жодного разу не бачив. Вислухавши позивача, її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 24.11.2016 між позивачем [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1845 /а.с.5-6/. За вказаним договором позивач (відчужувач) [PERSON] передала у власність відповідачу (набувачу) [PERSON] двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, 27.12.2005. Згідно з п.2.1 Договору набувач (відповідач у справі) зобовязалась у встановлені строки та обсязі, передбаченому цим договором, здійснювати утримання (догляд) відчужувача (позивача у справі), у вигляді надання квартири для проживання відчужувача та користування нею, сплати комунальних платежів за це майно, надання побутових послуг (прання, прасування, прибирання квартири, готування їжі, читання літератури, прогулянки), витрат на придбання ліків для відчужувача, забезпечення надання їй медичної допомоги, щотижневе забезпечення продуктами харчування та оплати їх вартості, поховання відчужувача у випадку її смерті, матеріальне щомісячне забезпечення в розмірі 1000 грн. Договором також передбачена індексація грошового забезпечення, в порядку, встановленому законом. У звязку з посвідченням цього Договору нотаріусом накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна до припинення чи розірвання договору. Реєстрація заборони відчуження спірної квартири підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень /а.с. 10/. Проте суд вважає, що даний договір довічного утримання підлягає розірванню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч.1 ст.746 ЦК України, відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я. Статтею 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків незалежно від його вини; на вимогу набувача. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Крім пояснень позивача, свідків, невиконання відповідачем договору довічного утримання підтверджується наданими позивачем доказами. Так, з акту, складеного 04.10.2017 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» вбачається, що [PERSON] не брала участі в утриманні та догляді [PERSON], яка мешкає за адресою: пр. Південний, 29-23, під час її хвороби /а.с.11/. Невиконання відповідачем договору підтверджується також [PERSON], складеним позивачем в присутності сусідів /а.с.12/. Натомість відповідач не надала суду жодного доказу того, що зобовязання за договором довічного утримання нею виконувались належним чином. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з належного виконання сторонами договору довічного утримання (догляду), а також щодо наслідків його невиконання. Правові наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду) передбачено положеннями ст.756 ЦК України, відповідно до якої у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Зважаючи на те, що сторона набувача свої зобовязання за договором довічного утримання не виконує належним чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено невиконанням набувачем зобовязань за договором довічного утримання порушуються права позивача, а тому порушене право підлягає захисту судом. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач не виконувала належним чином обовязків за договором, а отже відчужувач набуває право власності на майно. На підставі вищезазначеного суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам, а тому, враховуючи, що позивач була звільнена судом від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved