Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.08.2021 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовувала тим, що перебуває у шлюбі із відповідачем, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя з відповідачем не склалось, різні характери та погляди на життя призвели до конфліктів у сім`ї, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Шлюб існує формально. Тому просила розірвати шлюб із відповідачем, сни залишити проживати із нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї надійшла заява в якій просить проводити розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, позов підтримує (а.с.7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього на електронну адресу суду надійшла заява у якій зазначив, що вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає та просив шлюб розірвати (а.с.14-15). За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 01.12.2017 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис №2486 (а.с.3). У сторін від даного шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позову щодо залишення неповнолітнього сина проживати із позивачкою, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що відповідач жодних заперечень проти позову, в цій частині вимоги не подав, вважаю, що слід залишити проживати неповнолітнього [PERSON] разом із його матір`ю [PERSON] . На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114, 161 СК України,

Outcome: approved