Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

позивач 24.09.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 01 січня 2004 року по 08 вересня 2018 року, а також визнати за нею право власності на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] та на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 4623680800:01:002:0023, які знаходяться на [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона з квітня 2003 р. почала проживати у фактичному шлюбі. Зокрема , вона та [PERSON] з того часу постійно проживали разом як чоловік та жінка, у них був спільний побут, вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет та мали взаємні права і обов`язки по відношенню один до одного. 05.09.2004р. вони повінчалися в церкві с.Кожичі, а державна реєстрація шлюбу для них них була суто формальністю, тому шлюб не реєстрували. В листопаді 2007р. вони з [PERSON] за спільні кошти купили будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , в якому проживали та спільно облаштовували побутовими речами і утримували. З 2006 р. [PERSON] почав більше скаржитися на стан здоров`я, тому вона з того часу постійно його доглядала, купляла необхідні ліки, супроводжувала в лікарню, а коли той помер, то займалася його захороненням. За життя [PERSON] склав 21.09.2009 р. заповіт на її ім`я, за яким все своє майно заповів їй. Однак на даний час такий заповіт оскаржує в суді рідний брат померлого [PERSON] . У зв`язку зі смертю [PERSON] та відкриттям спадщини, у неї виникла необхідність в судовому порядку визнати її право власності на Ѕ вищевказаного будинку та земельну ділянку, як набутих нею спільно з померлим [PERSON] за час проживання однією сім`єю, оскільки в разі невизнання за нею такого права, спадкоємцями [PERSON] може бути успадковано вище згадане майно. Зокрема, на даний час до нотаріуса звернулися з заявами про прийняття спадщини померлого його рідні брати [PERSON] , [PERSON] та вона. Правовою підставою задоволення позову зазначає вимоги ст.ст.3, 70, 74 СК України 11.11.2020р. по справі відкрито загальне позовне провадження, відповідачам встановлено строк для подання відзиву, однак такі відзив не подали. 09.01.2020р., за заявою представника позивача, до справи залучена третьою особою , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Леськів Г.М. В судовому засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того позивач уточнила, що за вказаним адресом вона разом з [PERSON] проживали постійно, де вона залишається проживати до даного часу, а згадані будинок та земельну ділянку вона одна утримує та обробляє до данного часу. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не явився , однак подав пояснення по справі, в якому зазначає, що з позовом не погоджується, в задоволенні якого просить відмовити, а справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] та третя особа, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не явилися та не повідомили причин неявки, заперечення проти позову не подали. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Верховний Суд України у своєму листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р. зазначив, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). У відповідності до Свідоцтва про здійснення святого таїнства вінчання, 05 вересня 2004 року [PERSON] і [PERSON] здійснили вінчання в Храмі Воздвиження Чесного Хреста с.Кожичі ( а.с.10). Згідно виданих Верхньобілківською сільською радою Акту обстеження житлово-побутових умов від 05.02.2019 р. , Акту про проживання від 18.03.2019р., Довідки №911 від 12.09.2018р., [PERSON] являвся власником будинку по [ADDRESS] , з яким з квітня 2003 року і до дня смерті останнього, та по даний час, проживала та продовжує проживати за данною адресою без реєстрації [PERSON] ( а.с.13,16). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] являвся його двоюрідним братом, який з 2003р. до дня своєї смерті проживав разом з [PERSON] у будинку своєї тітки [PERSON] у [ADDRESS]. Через деякий час [PERSON] та [PERSON] викупили той будинок, відремонтували та в ньому проживали постійно. [PERSON] та [PERSON] сприймав як чоловіка та дружину, оскільки ті проживали разом, все робили спільно по господарству, ходили в гості,відпочивали, здійснювали покупки. Про те, що ті не зареєстрували між собою шлюб, йому не було відомо. Аналогічна покази дав допитанив в судовому засіданні свідок [PERSON] . Аналізуючи наведені вище обставини суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживали разом, вели спільне господарство, спільно придбали нерухоме майно - будинок, в якому на даний час після смерті [PERSON] проживає позивач , та що таким відносинам притаманні ознаки подружніх відносин. Встановлення вказаного вище факту має юридичне значення для позивачки, тому суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання позивачки [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 01 січня 2004 року по день його смерті до [INFO] . Щодо позовних вимог в частині визнання права власності на частку в спільному майні суд, вирішуючи по суті даний спір, виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цьогоКодексу (Право спільної сумісної власності подружжя). Таким чином, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Оскільки судом встановлено, що в період з 01 січня 2004 року по 08 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу , тому при вирішенні даного майнового спору слід застосовувати положення глави 8 СКУкраїни - Право спільної сумісної власності подружжя. Згідно договору купівлі-продажу від 17.11.2007р., [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташовані за адресою [ADDRESS] . Договір нотаріально посвідчений, даних про можливе розірвання договору чи визнання його недійсним, суде на надано ( а.с.6). Як слідує з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно і Технічного паспорту, за [PERSON] з 19.12.2007. зареєстрований на праві власності будинок загальною площею 72,8 кв.м по [ADDRESS] ( а.с.7-9). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №571371 , виданого 21 листопада 2009р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га , кадастровий номер 4623680800:01:002:0023, яка знаходиться у селі Верхня Білка Пустомитівського району Львівської області та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку ( а.с.37-38). 21.09.2009 року [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району та зареєстрований в реєстрі за №22, даних про можливі зміну заповіту чи його скасування, суду не надано ( а.с.____). [INFO] [PERSON] помер у віці 63 роки у [ADDRESS] Пустомитівського району Львівської області ( а.с.11). Як слідує з Довідки Верхньобілківської сільської ради №735 від 29.08.2019р., [PERSON] до дня смерті [INFO] був власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] відбулося у 2011 році. ( а.а.19). З копії Спадкової справи №106/2018р. до майна померлого [INFO] [PERSON] слідує, що 13.09.2018р. [PERSON] , а 04.01.2019р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] ( а.с._______). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтями 61, 63 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.71 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом право спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч.3 ст.368, ч. 1 ст.372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Таким чином, з огляду на досліджені докази по справі, як кожного окремо так і їх в сукупності, суд приходить до висновку, що спірні житловий будинок та земельна ділянка були набуті [PERSON] за час його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Тому дане нерухоме майно слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, та як наслідок, наявні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на Ѕ ідеальну частину такого майна. З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення повністю. Оскільки позов задоволено повністю, тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів, та стягнути з кожного з них по 768,40 грн., що становить половину понесених позивачем судових витрат у виді сплаченого судового збору розміром 1536,8 грн.

Outcome: approved