Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON], 23.01.2014 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначила, що з відповідачем з 2000 по 2012 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання з відповідачем, вона офіційно перебувала в шлюбі з [PERSON]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина [PERSON], але в свідоцтві про народженні сина працівниками виконкому Української міської ради було в відомостях про батька дитини було записано офіційного чоловіка позивача, а дитину записано як [PERSON]. Справжній батько дитини - [PERSON] належним чином виконував свої батьківські обов'язки, піклувався про дитину та забезпечував її матеріально. 08.08.2008 року позивач та відповідач офіційно зареєстрували свій шлюб. За весь час спільного проживання відповідач піклувався про сім'ю, але з 2012 року стосунки у подружжя погіршилися. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, перестав матеріально забезпечувати родину, а згодом і зовсім пішов сім'ї до іншої жінки. На теперішній час відповідач майже не спілкується з сином, на прохання позивача в матеріальній допомозі по утриманню їх спільної відповідач зазначає, що оскільки він не записаний батьком дитини то і утримувати його він не буде. Просить суд визнати батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного вік, а також понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій доповнив, що потрібно виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON] як про батька. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні дитина [PERSON] народився [INFO]. Відповідачем факт батьківства не оспорюється, оскільки [PERSON] дійсно є сином [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було роз'яснені їх права та обов'язки, в тому числі положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для з'явлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджуються матеріалами справи. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну малолітню дитину, не працює, отримує пенсію, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права,свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14 у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши законодавство що регулює спірні правовідносини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 256 грн. 71 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved