Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач 23.02.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні до його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2015 року шлюб між сторонами розірвано. З 2015 року відповідач дитину не відвідує, життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє ніякого бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає їй доступу до культурного, фізичного і духовного розвитку, матеріальної допомоги добровільно не надає. На засіданні виконавчого комітету Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 24.01.2017 року було винесено рішення №3 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітньої доньки. На теперішній час вона перебуває у іншому шлюбі, її чоловік повністю забезпечує родину матеріально, донька ні в чому не має потреби, у повному обсязі створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовільний гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Враховуючи те, що відповідач по справі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому вона і звернулася з вказаним позовом до суду. В судовому засідання позивачка та представник позивачки надали заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, відповідно до якої повністю визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Представник Служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації в судовому засіданні надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримає. Представник виконавчого комітету Випасненської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. При розгляді справи, суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2015 року по справі № 495/1744/15-ц було розірвано (а.с8). Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] (а.с.7). З 2015 року відповідач дитину не відвідує, життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє ніякого бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає дитині доступу до культурного, фізичного і духовного розвитку, матеріальної допомоги добровільно не надає, в той час як позивач жодним чином не чинила перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Виконавчим комітетом Випасненської сільської ради 24.01.2017 року було винесено рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (.а.с.9) Відповідно до висновку Випасненської сільської ради №67 від 27.01.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], [PERSON] фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків(а.с.11). Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] від 15.02.2017 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] станом на 15.02.2017 року проживають [PERSON], 1986 року народження; [PERSON],1994 року народження та [PERSON], 2012 року народження. При обстеженні приміщення встановлено: будинок цегляний, 7*10м2, має гарну огорожу та охайно прибрану прибудинкову території, кількість приміщень достатня для проживання: дві спальні, кухня, вітальня,ванна кімната, дитяча кімната має розмір приблизно 3*4м2, світла, охайна з великим ліжком, дитячими меблями та відведеним місцем для гри. В кімнаті розміщені дитячі іграшки та книжки. На момент складання акту дитина знаходилась за вказаною адресою, мала здоровий вигляд, була активною та доглянутою (а.с.10). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що відповідач не бажає піклуватися зі своєю донькою, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, та визнав позовні вимоги, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved