Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Ліщук О.І., звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, [PERSON] був її сином, після смерті якого є єдиним спадкоємцем за законом. 02 грудня 2019 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщин. Вважає, що строк пропустила з поважних причин, оскільки на час смерті сина перебувала за межами країни та немала дозвільних документів на перетинання кордону. За вказаних обставин, з метою захисту прав та інтересів, які в позасудовому порядку вирішити неможливо - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача - адвокат Ліщук О.І. подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Підволочиської об`єднаної територіальної громади Тернопільської області (Підволочиської селищної ради) у судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 10 квітня 2018 року Гадинківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - ј частка житлового будинку в [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 14 травня 1993 року № 97. Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27 серпня 2000 року. Як убачається із роз`яснення приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області № 527/01-16 від 04 грудня 2019 року [PERSON] на її усне звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не пред`явлено доказів щодо сумісного проживання на час смерті спадкодавця, заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк не подала, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Крім того, із письмових пояснень позивача судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини перебувала поза межами країни, зокрема у Великій Британії та немала змоги перетнути державний кордон, про що подала нотаріально засвідчені переклади повідомлення Міністерства Внутрішніх справ Великобританії від 17 лютого 2018 року, у яких вказано, що термін дозволу на проживання у м. Ліверпулі закінчився 16 червня 2017 року, у зв`язку з чим для виготовлення біометричних документів просила продовження терміну перебування у країні для отримання документів. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак у зв`язку із перебуванням за межами країни у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини не мала можливості, у зв`язку з чим пропустила строк для звернення до нотаріуса із такою заявою. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Зважаючи на викладені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування,іншим чином захистити права позивача неможливо, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved