Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON], 23 січня 2018 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом, в якому вказує, що [INFO] померла його бабка [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в с. Кричунове Любашівського району Одеської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 5,56 гектарів, яка розташована на території Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Він являється спадкоємцем за заповітом. Нотаріально оформити своє право він не взмозі так як відсутній правовстановлюючий документ. Тому, просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті бабки [PERSON], - на земельну частку (пай). В судове засідання позивач надав заяву згідно якої свої вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. Представник Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, заперечень не надав, надав лист про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволений виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] виданого Любашівською районною державною адміністрацією Одеської області 06 березня 1997 року, [PERSON] дійсно мала право на земельну частку (пай) площею 5,56 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Кричунівське» Любашівського району Одеської області, вартістю 132030 грн. 78 коп. (а.с. 11). З листа відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 22.11.2017 року № 25/1065-17 видно, що гр. [PERSON], дійсно був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) про що було зроблено відповідний запис за № 2573 від 06.03.1997 року розміром 5.56 умовно кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Кричунівське» Любашівського району Одеської області (а.с. 10). Відповідно до заповіту від 11 лютого 2000 року, [PERSON], заповідала все своє майно [PERSON], а тому позивач має право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] згідно ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року) (а.с. 8). З довідок Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області № 371 та № 401 від 14 листопада 2017 року видно, що [PERSON], дійсно проживав разом зі своєю бабусею [PERSON], до дня її смерті і здійснював її поховання(а.с. 12,13). З листа приватного нотаріуса Бобошко Н.Є., видно, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Однак, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], видати позивачу неможливо так як відсутній правовстановлюючий документ (а.с. 9). Відповідно до довідки ф/г «Сот» позивач отримував орендну плату за користовування земельної ділянкою після смерті [PERSON] (вступив в управління спадковим майном), а тому відповідно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) вважається таким, що прийняв спадщину. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач успадкував зазначене спадкове майно, яке є об'єктом права приватної власності, у зв'язку із чим є підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно. Крім того, приймаючи до уваги, що сертифікат про право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] втрачений, його необхідно визнати недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved