Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.01.2017 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 жовтня 2009 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на її майно. За життя мати позивача [PERSON] склала заповіт посвідчений державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області. Відповідно до нього, все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, яке на день її смерті належатиме, заповіла [PERSON], [INFO] . Інших спадкоємців не має. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON] оскільки являється спадкоємцем за заповітом. Звернутись до Краснокутської державної нотаріальної контори, позивач позбавлений можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу. А тому за захистом своїх прав позивач вимушений звернутись до суду. У відкрите судове засідання позивач не прибула, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Рябоконіської сільської ради Красноктського району Харківської області в відкритому судовому засіданні присутній не був, надав заяву. Прохав прийняти рішення на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], померла 08 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 225096, виданого 13 жовтня 2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,0377 га ріллі, на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Вказану земельну ділянку [PERSON] нотаріальним шляхом отримати у спадок після смерті своєї матері, позбавлена можливості в зв`язку з тим, що відсутній оригінал державного акту. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Розпорядженням Краснокутської районної державної адміністрації № 346 від 24.09.2008 року [PERSON] надано у власність земельну ділянку загальною площею 6,0377 га, № 45 контур 1. В Краснокутській державній нотаріальній конторі Харківської області зареєстрований заповіт від 07.10.2000 року реєстраційний номер 2-2514. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved