Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого діє його представник [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі ДП «Красноармійськвугілля») про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, в обгрунтування якого вказав, що з 03.11.2014 року по 04.07.2015 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи у відокремленому підрозділі «Шахта «Родинська» в якості гірника очисного вибою пятого розряду підземним з повним робочим днем під землею та був звільнений за власним бажанням. В день звільнення він працював та письмово вимагав проведення з ним розрахунку. Оскільки з ним не був проведений повний розрахунок при звільненні, він вважає, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, звернувшись до суду з проханням стягнути з відповідача на користь свого довірителя [PERSON] сережній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 04.07.2015 року по 08.10.2015 року у розмірі 18417 грн.00 коп., із розрахунку 263,10 грн. х 70 днів, де 263,10 грн. середньоденний заробіток позивача, 70 затримка розрахунку в робочих днях. Сторони до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому представник відповідача вказав, що він при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], з 03.11.2014 року по 04.07.2015 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, працюючи в якості гірника очисного вибою пятого розряду підземним з повним робочим днем в шахті у відокремленому підрозділі «Шахта «Родинська», був звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами з трудової книжки позивача, копіями наказів підприємства від 11.11.2014 року № 1066к та від 06.07.2015 року № 686 про прийняття та звільнення позивача (а.с.6-12). Відповідно до довідки відповідача від 07.09.2015 року заборгованість позивача по заробітній платі за станом на 07.09.2015 року складає за липень 2015 року в сумі 106 грн. 53 коп. На час постановлення рішення відповідачем не надано інформації про проведення повного розрахунку. Згідно за ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розяснень п.25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 року «Про практику застосування сдами законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування передбаченої ст.117 КЗпП України відповідальності. Тобто, проведення повного розрахунку зі звільненим працівником проводиться не на вимогу такого працівника, а закріплено законодавством. Так як підприємством у день звільнення розрахунок з позивачем не проведено, воно має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України. Позивач просить суд стягнути його середній заробіток за період з 04.07.2015 року по 08.10.2015 року в сумі 18417 грн. 00 коп., із розрахунку: 70 робочих днів х 263,10 грн. Згідно за довідкою шахти від 27.08.2015 року заробіток позивача у травні 2015 року за 16 робочих днів склав 4135,43 грн., у червні 2015 року за 15 робочих днів 4020,77 грн., отже середньоденна заробітна плата позивача складає 263,10 грн. ((4135,43 грн. + 4020,77 грн.) : (16 днів + 15 днів)). Перевіривши розрахунок середньоденного заробітку позивача, суд находить його таким, що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Між тим суд не погоджується з періодом затримки, за який позивч просить суд стягнути його заробіток, оскільки він повинен відраховуватися з наступного дня після останнього робочого дня 04.07.2015 року, так як день звільнення з роботи збігається з останнім днем роботи, тобто з 05.07.2015 року. Отже за період з 05.04.2015 року по 08.10.2015 року (день постановлення рішення) кількість робочих днів з одягу на лист Міністерства праці та соціальної політики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік буле становитиме 68: а саме: за липень 2015 року 20 днів; за серпень 2015 року 20 днів; за вересень 2015 року 22 дні; за жовтень 2015 року 6 днів. Таким чином, середній заробіток позивача за період з 05.07.2015 року по 08.10.2015 року складе 17890 грн. 80 коп. із розрахунку: 68 робочих днів х 263 грн. 10 коп. У порядку ст.88 ЦПК України з урахування тго, що возов подано у серпні 2015 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. за вимоги майнового характеру. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116, 117, 237-1 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved