Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.12.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 03.08.2005 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Глобине Полтавської області по провулку Чкалова, 10. Він є спадкоємцем майна померлого за заповітом. Вказаний будинок батько збудував на передбачених законом підставах: мав дозвіл на будівництво, виданий виконкомом Глобинської селищної ради депутатів трудящих, отримав земельну ділянку для індивідуального будівництва, здав закінчене будівництво в експлуатацію. При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська держнотконтора відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Глобинської міської ради, представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслали. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 03.08.2005 року помер [PERSON]. За життя 22 липня 2005 року, він склав заповіт, посвідчений секретарем Жуківської сільської ради Глобинського району, за реєстровим № 531, згідно якого все своє майно заповів сину [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 26/2006, заведеної Глобинською державною нотаріальною конторою, позивач - як спадкоємець по заповіту, в установлений законом строк прийняв спадщину. Інші особи, які б претендували на спадщину відсутні. Рідна сестра позивача, третя особа у справі [PERSON] підтвердила цю обставину особистою заявою, яка наявна в матеріалах спадкової справи. Мати позивача [PERSON] померла 10 травня 2015 року. Глобинська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у м. Глобине Полтавської області по пров. Чкалова, 10, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, вважався офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Таким чином, починаючи з 1948 року громадяни будують житлові будинки в містах, селищах міського типу та в сільській місцевості тільки на праві власності. Виникнення права власності на будинок не пов»язувалося в той час із його державною реєстрацією. Закінчений будівництвом будинок забудовник міг експлуатувати тільки після приймання і вводу його в експлуатацію. Позивачем у справі надані письмові докази, які свідчать, що названий будинок спадкодавцем було побудовано на законних підставах, відповідно до законодавства, яке діяло в той час. Так, рішенням виконкому Глобинської селищної ради від 30.06.1965 року № 12 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку по пров. Чкалова, 9 в м. Глобине на садибі відведеній для цієї мети колгоспом ім. Мічуріна. 30 червня 1968 року він отримав дозвіл архітектора на проведення робіт. Рішенням виконкому Глобинської міської ради № 7 від 15.01.1988 року будинку [PERSON] присвоєна нова адреса провулок Чкалова, 10 м. Глобине. Рішенням Глобинської міської ради від 15.09.1989 року № 9 [PERSON] надано дозвіл на будівництво господарських будівель гаража, сараю. Будівництво проводилося на підставі генерального плану. 8 грудня 1989 року закінчені будівництвом будинок та господарські будівлі було введено в експлуатацію, що підтверджується відповідним актом, затвердженим виконкомом Глобинської міської ради. Таким чином, вказаний будинок за життя належав [PERSON] на праві власності на підставі діючого на той час законодавства. Згідно висновку відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту Глобинської РДА від 25.11.2016 року № 1288/02-04, житловий будинок та господарські споруди, які розташовані в м. Глобине Полтавської області по пров. Чкалова, 10, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов»язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають реєстрації. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Глобине Полтавської області по пров. Чкалова, 10, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину в установленому порядку, має право на успадкування названого майна за заповітом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved