Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Зазначила, що [INFO] їхньому сину [PERSON] виповнилось 18 року. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини підставі рішення суду. Вказала, що в даний час син продовжує навчання і є студентом другого курсу денного відділення Інституту прокуратури та слідства Національного університету «Одеська юридична академія». Зазначила, що на навчання витрачаються великі кошти, скільки вартість проживання в гуртожитку щомісячно становить 450 гривень, також великі кошти витрачаються на придбання методичних посібників, спеціальної літератури, харчування, придбання одягу та інше. Вказує, що їй одній важко утримувати сина, оскільки її заробітна плата невелика і на її утриманні є ще малолітній син. Також вказала, що відповідач працездатний, отримує пенсію, як бувший працівник прокуратури та може надавати матеріальну допомогу. Позивач посилається на ст.199 СК України як на підставу свого звернення до суду. Вважаючи права дитини порушеними позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до 30.06.2018, судові витрати стягнути із відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового розгляду був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому 25.12.2015 поштового відправлення. Позовні вимоги визнав частково, про що надав суду письмові заперечення вх..№7920 від 21.12.2015 та вх..№462 від 27.01.2016, а також письмову заяву від 27.01.2016 вх.№470, в якій зазначив про неможливість прибуття в судове засідання та не заперечує проти розгляду справи без його участі. Клопотання про відкладення судового розгляду справи від відповідача не надійшло. Судом ухвалено про розгляд справи без участі належно повідомленого відповідача та позивача, яка заявила клопотання вх.№502 від 28.01.2016 про розгляд справи без її участі, оскільки такий розгляд справи не порушує прав та інтересів сторін, а також правил, встановлених чинним ЦПК України. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що він перебуває в іншому шлюбі, має ще двох дітей, які також знаходяться на його утриманні. Вказав, що у зв'язку із станом здоров'я у 2012 звільнився з військової служби і на даний час не має змоги працювати. Зазначив, що у зв'язку з погіршенням стану здоров'я щомісячно несе витрати на своє лікування у сумі 300 гривень, а саме купляє ліки, проходить постійні перевірки медичних досліджень, вартість одного дослідження становить 150 гривень. Крім цього вказав, що він утримує свого непрацездатного батька, який знаходиться на диспансерному обліку у декількох медичних закладах у зв'язку із важкими хворобами. Пенсії батька недостатньо для підтримання його здоров'я, а саме придбання ліків та спеціального харчування. Вказав, що його батько є інвалідом ІІ групи загального захворювання. Із врахуванням всіх цих обставин зможе надавати сину допомогу у розмірі однієї восьмої частини пенсії щомісячно. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із довідки, виданої Національним університетом «Одеська юридична академія» вих..№479 від 28.10.2015 встановлено, що [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення Інституту прокуратури та слідства, термін навчання до 30.06.2018 Із довідки, виданої виконавчим комітетом Ямпільської міської ради Вінницької області вих..№4711 від 05.11.2015 встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована по [ADDRESS] разом із сином [PERSON], сином [PERSON] та чоловіком [PERSON] Із копії свідоцтва про народження, виданого 19.11.1997 встановлено, що [PERSON] народився [INFO], в графі батько записаний [PERSON]. Із копії свідоцтва про одруження, виданого 05.08.2003 встановлено, що [PERSON] 05.08.2003 зареєструвала шлюб із [PERSON]. після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №9948 від 07.09.2015 встановлено, що [PERSON] заплатив 2240 гривень за проживання в гуртожитку НУ «Одеська юридична академія» з 01.09.2015 по 31.01.2016. Із довідки, виданої УПФУ в м. Вінниця вих..№ 11538 від 07.12.2015 встановлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Вінниця та отримує пенсію працівників, які займають прокурорські посади при повній вислузі років, загальна сума пенсії з червня 2015 по листопад 2015 складає 26121 гривню 71 копійка. Із копії свідоцтва про народження, виданого 03.09.2002 встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], в графі батько записаний [PERSON] Із копії свідоцтва про народження, виданого 10.04.2012 встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], в графі батько записаний [PERSON] Із копії свідоцтва про одруження, виданого 27.05.2001 встановлено, що [PERSON] 27.05.2001 зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Із свідоцтва про хворобу №827 від 12.07.2011 встановлено, що [PERSON] обмежено придатний до військової служби, його загальний стан задовільний. Із повідомлення Вінницької міської ради департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради КЗ «Центр ПМСД №5» вих.№ 01-7/860 від 11.12.2015 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у ЦПМСД №5, з приводу ряду захворювань. Із копій консультацій гастроентеролога встановлено, що [PERSON] звертався за медичною допомогою. Із результатів досліджень медичної лабораторії «Сінево» встановлено, що [PERSON] проводилися ряд медичних досліджень. Із копій чеків встановлено, що [PERSON] оплачував проведення медичних досліджень та купував ліки. Із копії свідоцтва про народження, виданого 29.03.1969 встановлено, що [PERSON] народився [INFO], в графі батько записаний [PERSON]. Із копії довідки МСЕК від 22.12.2015 встановлено, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання. Із довідки, виданої УПФУ у Липовецькому районі Вінницької області вих..№11-31-2121 від 16.11.2015 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком. Із довідки, виданої Липовецькою міською радою Вінницької області вих.№6636 від 16.11.2015 встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає один [ADDRESS]. Оцінюючи усі докази, що є у справі, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, і ці обставини визнані сторонами, що повнолітній син сторін продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Форма навчання денна, навчальний заклад знаходиться поза межами постійного місця проживання дитини. Повнолітній син сторін несе витрати на проживання в гуртожитку навчального закладу. У зв'язку із вказаними обставинами, дитина потребує матеріальної допомоги від батьків. Також встановлено, і ця обставина визнана сторонами та підтверджена довідкою виконкому Ямпільської міської ради, що зареєстрованим місцем проживання дитини є місце проживання позивача. Відповідачем не заперечувалося тієї обставини, позивач самостійно утримує повнолітнього сина, який продовжує навчання. Оцінюючи заперечення відповідача щодо позову суд виходить із наступного. Із дослідженого свідоцтва про хворобу №827 від 12.07.2011 слідує, що загальний здоров'я відповідача задовільний (пункт 10 цього свідоцтва), із повідомлення Вінницької міської ради департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради КЗ «Центр ПМСД №5» вих.№ 01-7/860 від 11.12.2015 встановлено, що відповідач перебуває на обліку у цій медичній установі з приводу ряду захворювань, ризик ускладнень однієї із яких є помірним, а дві інші хвороби є хронічними у неактивній стадії. Із досліджених медичних консультацій від 16.09.2014, 01.10.2014 та 12.11.2014 встановлено, що загальний стан відповідача задовільний. Відомості про наявність тяжкої хвороби у досліджених цих та інших наданим відповідачем результатах досліджень - відсутні. А тому суд вважає встановленим, що загальний стан здоров'я відповідача задовільний. Суд не приймає як належні докази надані відповідачем квитанції, чеки про придбання ліків та оплату за медичні консультації, оскільки фактичні дані, які містяться у них не підтверджені відповідними медичними висновками (рецептами лікарів) про необхідність прийому саме цих препаратів чи необхідність в обов'язковому порядку консультацій спеціалістів різних медичних закладів. Суд враховує наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей, що підтверджено свідоцтвами про їх народження, копії яких надані відповідачем та досліджені судом. Суд не приймає доводів відповідача про наявність на його утриманні непрацездатного батька, оскільки достовірних доказів на підтвердження цих обставин відповідач не надав. Як встановлено із довідки Липовецької міської ради батько відповідача [PERSON] зареєстрований та проживає один. Як встановлено із довідки УПФУ батько відповідача отримує пенсію за віком, тобто, має щомісячний самостійний дохід. Із наданих відповідачем заперечень встановлено, що місцем проживання відповідача є місто Вінниця. Вказані обставини викликають обґрунтований сумнів щодо утримання відповідачем свого батька. Відповідач отримує пенсію, середньомісячний розмір якої відповідно до довідки УПФУ становить 5439 гривень 35 копійок. Дохід відповідача є щомісячним і постійним. Вказана обставина свідчить про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу як повнолітньому [PERSON], який продовжує навчання, так і двом іншим своїм дітям. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене,суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір щомісячних витрат, необхідних для повноцінного харчування, одяг та канцелярські товари, необхідні для навчання та проживання дитини у іншій місцевості, проїзд до місця навчання, і тому має підстави визначити аліменти у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до закінчення дитиною навчального закладу. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом 05 листопада 2015 року за вх.№6947, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 05 листопада 2015 року. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення у повному обсязі заявлених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судових витрат, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 ЗУ «Про судовий збір», на момент подання позову, тобто, у сумі 487 гривень 20 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст.191, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved