Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 грудня 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві посилався на те, що 10 липня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно з яким передав відповідачу 70 000 грн. з терміном повернення 01 листопада 2013 року. Вказував, що у встановлений термін кошти йому повернуті не були. Також посилався на те, що кошти, які передавав відповідачу, вимушений був отримати за договором позики у [PERSON], якому повернув 70000 грн. разом з процентами в загальній сумі 77000 грн. Вважає, що невиконання відповідачем зобов'язань призвело до спричинення йому матеріальних збитків на суму сплачених ним відсотків в розмірі 7000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 77000 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. За таких обставин, враховуючи відсутністю підстав, для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не з'явилися, на підставі наявних в справі доказів та матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 липня 2013 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] грошову суму в розмірі 70000 грн., які зобов'язувалася повернути в термін до 01 листопада 2013 року. Отримання грошових коштів підтверджено письмовим договором позики та не оспорено відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] грошові кошти за укладеним договором не повернуто, суд приходить до висновку, що борг в сумі 70000 підлягає стягненню. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про стягнення суми боргу в сумі 70000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також в поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] посилається на ту обставину, що в результаті невиконання відповідачем зобов'язань за договором позики йому спричинено збитки в розмірі 700 грн. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Сплачені позивачем проценти за договором позики, укладеним з іншою особою, яка не є стороною по справі, не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] 7000 грн. на відшкодування збитків є безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи судом також приймається до уваги та обставина, що укладаючи договір позики сторони по справі за взаємною згодою обумовили повернення коштів без сплати будь-яких відсотків за їх користування. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати відповідно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 700 грн.

Outcome: partial