Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 листопада 2016 року звернулася до Кодимського районного суду з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї баби [PERSON]. В позові вказала, що 10 березня 2015 року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2.44 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідченої державним актом на право власності на землю серії ІІ-ОД №069264, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Вона є спадкоємцем спадщини померлої за законом, однак через юридичну необізнаність та постійне проживання за межами України своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. З цих підстав просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без неї. Представник Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього. Проти позову не заперечував. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 10 березня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №405615, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області від 13 березня 2015 року. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.44 га., яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, та належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІ-ОД №069264, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Окрім цього, до складу спадщини померлої ввійшов житловий будинок в с.Шершенці Кодимського району Одеської області та майнова частка (пай) пайового фонду СТОВ «Маяк» с.Шершенці Кодимського району Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склала, тому відповідно до статті 1265 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої за законом пятої черги. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). [PERSON] померла 10 березня 2015 року, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 10 вересня 2015 року. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки вона внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично була позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через юридичну необізнаність та постійне проживання за межами України (перебуває на консульському обліку та постійно проживає в [INFO]), своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений нею термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлої ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved