Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 22 березня 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження. \~ \~ \~ \~Посилалася на те, що з 2005 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, 18 листопада 2008 року народився син [PERSON]. Вказувала, що 19 жовтня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб, але відповідач офіційно відмовився визнавати свого сина. \~ \~ \~ \~В поданій до суду позовній заяві просила суд визнати [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 29 березня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 20 квітня 2018 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19 червня 2018 року закрито підготовче провадження в даній справі з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті на 25 червня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 травня 2018 року, яка вступила в законну силу, в справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу щодо спорідненості між [PERSON] та [PERSON], [INFO], виконання якої доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 червня 2018 року зазначена ухвала про призначення експертизи за погодженням сторін скасована з підстав надання до суду висновку про біологічне батьківство від 04 червня 2018 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав, але подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що визнає себе батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнавав ту обставину, що є біологічним батьком малолітнього [PERSON], [INFO], але вважає, що на нього не можуть бути покладені судові витрати з розгляду справи по суті. Треті особи звернулися до суду з заявами про розгляд справи без участі представників. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах. 18 листопада 2008 року народився [PERSON], матірю якого є позивач [PERSON]. Відомості про батька малолітнього [PERSON], [INFO], до актового запису № 534 від 09 грудня 2008 року про його народження записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. 19 жовтня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1 і 2 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Сторони по справі станом на час народження дитини [PERSON], [INFO], в шлюбі не перебували. Відповідач [PERSON], підтверджуючи своє біологічне батьківство щодо малолітнього [PERSON], [INFO], матірю якого є позивач [PERSON], з відповідною заявою до органів реєстрації актів цивільного стану не звернувся. Відповідно до висновку про біологічне батьківство від 04 червня 2016 року, результати якого не оспорюються відповідачем, вірогідність біологічної спорідненості між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], складає 99,9999%. В силу норм ЦПК України питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок експерта, у тому числі судово-генетичної, з урахуванням вимог ст. 110 ЦПК України, для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнавав ту обставину, що є біологічним батьком малолітнього [PERSON], [INFO], але жодні дії щодо мирного врегулювання спору не вчинив, до органу державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному ст. 126 СК України, з відповідною заявою не звернувся. Тому суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача. З урахуванням інтересів малолітньої дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем [PERSON] в судовому засіданні свого батьківства щодо малолітнього [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту походження малолітнього [PERSON], [INFO], від відповідача [PERSON] Тому вимоги позивача щодо визнання батьківства є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.\~134\~СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню позовні вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами визначений нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн. Окрім того, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (а.с. 13-14, 18). У звязку з задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню в повному обсязі з відповідача [PERSON] Незгода відповідача [PERSON] в судовому засіданні з покладенням на нього судових витрат є безпідставною та не ґрунтується на номрах процесуального законодавства.

Outcome: approved