Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі належним чином уповноваженого представника адвоката Іленко Ю.Р. (ордер серія ЛВ № 095247 від 23.01.2019 року), 25.01.2019 року звернувся у суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить виділити йому у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності нежитлового приміщення (магазину), розташованого у [ADDRESS] , а також припинити їх з відповідачем право спільної часткової власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 14.02.2019 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Позов обґрунтовано тим, що згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2012 року позивач купив частину нежитлового приміщення магазину, який знаходиться у [ADDRESS] . Позивач є фактичним користувачем: торгового залу площею 23 м2, кладової 8,7 м2, санвузла 2,1 м2, коридору 3,3 м2, торгового залу 15,5 м2, загальною площею 52,6 м2 , та згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] , така становить Ѕ ідеальних часток. Загальна площа приміщення магазину 105,2 м2. Співвласником іншої частини приміщення є [PERSON] , якому належить Ѕ частин будинку, який знаходиться у [ADDRESS] . Позивач має на меті отримати свою частку у цілому, для того, щоб у подальшому виготовити технічну документацію на свою виділену частку. Просить на підставі ст. ст. 355-357, 361, 364 ЦК України позов задовільнити. Позивач у\~підготовче засідання\~не з`явився,\~хоча був\~належно повідомленим\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання у\~справі,\~що стверджується\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~почтового відправлення\~ судової\~повістки від\~12.04.2019\~року.\~Разом з\~тим,\~позивач подав\~суду заяву\~вх. №\~2713\~від 19.04.2019\~року,в якій позов підтримав, просив такий задовольнити з наведених у ньому підстав, а розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення почтового відправлення судової повістки від 19.04.2019 року. Разом з тим, відповідач електронною поштою подав заяву вх. № ЕП-286 від 11.06.2019 року, через канцелярію суду подав заяву вх. № 2715 від 19.06.2019 року про визнання позову та надання згоди на розподіл нерухомого майна у запропонований позивачем спосіб. Просив також розглядати справу за його відсутності. Відтак, у підготовче засідання для розгляду справи по суті сторони не прибули, подали заяви про розгляд справи у підготовчому засіданні у їх відсутності, при цьому відповідач заявив про повне визнання позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, - немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули у підготовче засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд у підготовчому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу на праві спільної часткової належить 6/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване у житловому будинку [ADDRESS] . Підставами виникнення права власності є свідоцтво про право власності, серії [NUMBER] , видане Сколівською міською радою Львівської області 05.10.2011 року та договір купівлі-продажу, посвідчений 22.11.2011 року приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк О.І. реєстр № 1359. У свою чергу, відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Батлюк О.І., приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області 22.11.2011 року, реєстр № 1359, на праві спільної часткової належить 6/100 частин нежитлового приміщення, яке розташоване у житловому будинку [ADDRESS] . Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до технічного паспорта на нежитлові (вбудовані) приміщення магазину [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] 05.12.2018 року, загальна площа такого будинку становить 105,2 кв. м., з яких житлова площа 89,5 кв. м., а решту допоміжна. Приміщення магазину позначене у технічному паспорті літерою А-2, яке складається з торгового залу «1» площею 29,9 м2 , торгового залу «2» площею 21,1 м2 , торгового залу «3» площею 23,0 м2 , кладови «4» площею 8,7 м2, санвузла «21» площею 1,6 м2, санвузла «22» площею 2,1 м2, коридору «23» площею 3,3 м2, торгового залу «24» площею 15,5 м2. Відтак, позивач та відповідач є учасник спільної часткової власності та володіють часткою у праві власності на спільне майно у цілому. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу у натурі частки з об`єкта нерухомого майна ФОП [PERSON] від 09.04.2019 року, виданого власнику [PERSON] 50/100 ідеальних частин, вбудованих нежитлових приміщень магазину, який складається з вбудованих нежитлових приміщень магазину: у житловому будинку «А-2» 1-й поверх: торговий зал «3», площею 23,0 м2, кладова «4» площею 8,7 м2, санвузол «22» площею 2,1 м2, коридор «23» площею 3,3 м2, торговий зал «24» площею 15,5 м2 , загальною площею 52,6 м2 , які становлять 50/100 реальних частин від нежитлових приміщень магазину, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За технічними показниками 50/100 частин нежитлових приміщень магазину є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені у натурі. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. З матеріалів справи вбачається, що з висновком щодо технічної можливості виділу у натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 09.04.2019 року виділ позивачу у натурі частки із майна немайнового приміщення магазину, що є у спільній частковій власності, за адресою буд. [ADDRESS] частин приміщення, яке складається із торгового залу площею 23 м2, кладової 8,7 м2, санвузла 2,1 м2, коридору 3,3 м2, торгового залу 15,5 м2, загальною площею 52,6 м2 ,є можливим. Беручи до\~уваги,\~що позивач\~та відповідач,\~як учасники\~спільної часткової\~власності мають\~рівні права\~щодо спільного\~майна пропорційно\~своїй частці\~у ньому,\~то,\~здійснюючи поділ\~майна у\~натурі (виділ\~частки),\~суд вважає\~за необхідне\~передати позивачу\~частину нерухомого\~майна,\~яка відповідає\~розміру й\~вартості його\~частки,\~без завдання\~неспівмірної шкоди\~господарському призначенню\~майна,\~про що\~свідчить надана\~суду згода\~на такий\~поділ відповідачем. Реальна частка складає 50/100 що відповідає частці, котра йому ідеально належить. \~ \~ \~ \~Судові витрати у справі слід залишити за сторонами.

Outcome: approved