Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 30 серпня 2016 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеного договору № PLXRRX16850508 від 13.04.2009 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 2718,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вказує позивач, відповідач зобовязання за вищевказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 22.07.2016 року виникла заборгованість в сумі 18740 грн. 95 коп., яка складається з наступного: 2469 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 160 грн. 50 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 68 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 14674 грн. 70 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 868 грн. 62 коп. - штраф (процентна складова). Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 18740 грн. 95 коп. за кредитним договором № PLXRRX16850508 від 13.04.2009 року та стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві повідомив, що вони не заперечують проти розгляду справи за їхньої відсутностіта винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи 16.11.2016 року повторно не зявилася, з матеріалів справи вбачається, що вона належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. \~\~\~\~ Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № PLXRRX16850508 від 13.04.2009 року [PERSON] отримала кредит в сумі 2718 грн. 58 коп. на строк 12 місяців з 13.04.2009 року по 13.04.2010 року включно для придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 6). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог\~Цивільного кодексу. У відповідності до вимог\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~ Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). \~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). З розрахунку заборгованості за договором № PLXRRX16850508 від 13.04.2009 року, який наданий позивачем вбачається, щовідповідачем було порушено умови кредитного договору. Станом на 22.07.2016 року позивач нарахував відповідачеві заборгованість, яка складається з наступного: 2469 грн. 13 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, в тому числі 2469 грн. 13 коп. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом; 160 грн. 50 коп. - заборгованість за процентами, 68 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 14674 грн. 70 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 868 грн. 62 коп. штраф (відсоток від суми заборгованості) (а.с. 4-5). Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умови кредитного договору № PLXRRX16850508 від 13.04.2009 року та має заборгованість: 2469 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 160 грн. 50 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 68 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом; Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина), 868 грн. 62 коп. штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України. Отже, одночасне стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором та штрафів з відповідача буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 2697,63 грн., тобто 14,39%, то з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 198,35 грн. \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial