Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач 11 червня 2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 17 січня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 25/П/99/2008-840, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 116 791,42 доларів США, зі сплатою 13,79 % річних на строк до 17 січня 2027 року. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 20.03.2013 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 283 631,32 доларів США, що за встановленим Національним банком України курсом гривні складає 2 267 065,12 грн., з яких: 111 201,93 дол. США - заборгованість за кредитом; 55 780,55 дол. США - заборгованість по відсотках; 834,01 дол. США комісія; 11 352,37 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 7922,57 дол. США - реструктуризація пені; 96539,88 дол. США - штраф за порушення вимог кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язань 17.01.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 267 065,12 грн., що еквівалентно 283 631,32 дол. США та судові витрати. [PERSON] проти позову ПАТ «КБ «Надра» заперечував та звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 17.01.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки на забезпечення зобов'язання за кредитним договором № 25/П/99/2008-840, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON], зазначає, що ПАТ «КБ «Надра» в односторонньому порядку було збільшено обсяг відповідальності за кредитним договором, тому згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припинила свою дію, оскільки він не надавав свою згоду на збільшення обсягу відповідальності, додаткових угод з приводу цього не укладав, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги і просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні. Зустрічну позовну заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Співвідповідач за первісним позовом та третя особа за зустрічним [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний позов до [PERSON] підлягає задоволенню, в задоволенні позову до [PERSON] необхідно відмовити, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 17 січня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 25/П/99/2008-840, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 116 791,42 доларів США (а.с.9-13). Згідно умов договору позичальник зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,79 % річних, з кінцевим терміном повернення до 17 січня 2027 року. У разі прострочення позичальником строку мінімально необхідного платежу та погашенню кредиту, позичальник сплачує банку штраф та пеню, відповідно до п.п. 5.1,5.2 Договору. Згідно витягу зі Статуту ПАТ КБ «Надра», погодженого Національним банком України, правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». В забезпечення виконання умов кредитного договору 17 січня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки, згідно умов якого, останній зобов'язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.30-31) Пунктом 1.2 укладеного між сторонами Договору поруки передбачено, що у разі невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 29 жовтня 2010 року між Банком та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 25/П/99/2008-840 від 17 січня 2008 року (а.с.17-24). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується меморіальним ордером № 95 від 17.01.2008 року (а.с.45). У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 20.03.2013 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 283 631,32 доларів США, що за встановленим Національним банком України курсом гривні складає 2 267 065,12 грн., з яких: 111 201,93 дол. США - заборгованість за кредитом; 55 780,55 дол. США - заборгованість по відсотках; 834,01 дол. США комісія; 11 352,37 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 7922,57 дол. США - реструктуризація пені; 96539,88 дол. США - штраф за порушення вимог кредитного договору (а.с.7-8). Встановлено, що відповідачі попереджалися про необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором, однак вони до сьогодні ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань (а.с.39-40). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 283 631,32 доларів США, що за встановленим Національним банком України курсом гривні станом на 20.03.2013 року складає 2 267 065,12 грн. Натомість, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню з наступних підстав. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою, порукою тощо (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом вказаних норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором. Поручитель, зокрема, має висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов'язанні, в якому бере участь поручителі, встановлення нових умов навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 червня 2012 року № 6-73цс12. У пункті 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з договору поруки б/н від 17.01.2008 р., укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON], який на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед ПАТ «КБ «Надра» відповідати по борговим зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору, а саме: повернути кредит в розмірі 116 791,42 доларів США, сплатити проценти за його користування, а також виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Як зазначалося вище 29 жовтня 2010 року між Банком та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 25/П/99/2008-840 від 17 січня 2008 року. Згідно якої з'явилися ряд нових умов, що призвело до зміни зобов'язання, зокрема згідно п. 2.11 у випадку повного дострокового погашення кредиту позичальник зобов'язується сплатити комісію в розмірі 2% від суми загальної заборгованості за договором, розрахованої на дату дострокового погашення. У випадку часткового погашення кредиту шляхом внесення необхідного платежу у розмірі, що перевищує платіж, визначений графіком погашення кредиту за відповідний період, позичальник зобов'язується сплатити комісію в розмірі 2% від суми, що становить різницю між сплаченим платежем та платежем, визначеним графіком. Відповідно до п. 4.2, у разі порушення позичальником п.п. 3.3.2.-3.3.13., 3.3.15-3.3.23 цього договору (крім п. 3.3.7) позичальник зобов'язується сплатити кредитору штраф у розмірі 5% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього договору за кожен випадок. Пунктом 4.3 додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення позичальником виконання зобов'язання, визначеного абз. 1 п. 2.4 цього договору на строк не більше 30 календарних днів, позичальник, починаючи з 30-го дня прострочення, зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10 процентів від суми несплаченого щомісячного платежу (несплаченої частини щомісячного платежу) за кожен випадок. Разом з тим, положення договору поруки не містять інформації про те, що зміна та доповнення умов основного договору повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчать про відмову поручителя від узгодження можливих змін. Судом встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» змінив умови договору зі збільшенням об'єму відповідальності поручителя [PERSON] саме з 29 жовтня 2010 року без його згоди за відсутності в договорі вказівки на те, що такі зміни можливі без повідомлення поручителя. Доказів укладання з [PERSON] додаткових угод з ПАТ «КБ «Надра» суду не надано, так само відсутні докази згоди останнього на збільшення обсягу відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав задоволення зустрічного позову. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] та з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка складає загальну суму 283 631,32 доларів США, що за встановленим Національним банком України курсом гривні станом на 20.03.2013 року складає 2 267 065,12 грн., а в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити. Зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню та необхідно визнати припиненою поруку з 29 жовтня 2010 року, що виникла на підставі договору поруки від 17.01.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] на забезпечення виконання умов кредитного договору № 25/П/99/2008-840 від 17.01.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ КБ «Надра» судовий збір в розмірі 3441,00 грн., а з ПАТ КБ «Надра» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки зустрічний позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved