Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.09.2014 року звернулась до суду до суду з позовом до відповідача - Рябухівської сільської ради - та третіх осіб про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її батько - [PERSON] - за життя отримав у власність земельні ділянки площею 4,43 га ріллі та 0,73 га - пасовища, які розташовані на території Красноколядинської сільської ради, про що йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 881088 від 20.07.2007 року. [INFO] батько позивача помер, а Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що розміщено оголошення в районній газеті «Трибуна хлібороба» 30.08.2014 року. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, і у відповідності до ст. 1296 ЦК України звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але їй було відмолено по причині відсутності правовстановлюючого документу, а саме - Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 4,43 га ріллі та 0,73 га пасовища на території Красноколядинської сільської ради після смерті батька - [PERSON], що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 881088 від 20.07.2007 року. До початку розгляду справи представником позивача [PERSON] було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме - Рябухівську сільську раду на Красноколядинську сільську раду, поскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати, так як спадкова земельна ділянка знаходиться саме на території Красноколядинської сільської ради. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, у відповідності до ст. 33 ЦПК України не припиняючи розгляду справи, ухвалив замінити первісного відповідача - Рябухівську сільську раду на Красноколядинську сільську раду та проводити подальший розгляд справи з врахуванням проведеної заміни неналежного відповідача. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав і просив задовольнити, поскільки позивач не може в повній мірі реалізувати свої спадкові права після смерті батька, так як втрачено Державний акт на право власності на земельну ділянку, і нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради - в судове засідання не зявився. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі,позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб на стороні відповідача - відділу Держземагенства в Талалаївському районі Чепік Є.Ю. та Талалаївської РДА Циганенко Н.Б. - в судовому засіданні позов [PERSON] визнали і не заперечували проти його задоволення,так як є всі правові підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем, права власності на земельну ділянку, яке належало за життя її батьку та було оформлене належним чином. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] від 24.07.2014 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] від 24.07.2014 року [PERSON] народилась [INFO], і в графі «Батько» зазначено - [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про шлюб (повторного) серії [NUMBER] [PERSON] 20.02.1993 року уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Згідно архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 881088 від 20.07.2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,160 га на території Красноколядинської сільської ради (а.с.10). згідно плану меж земельної ділянки площа ріллі - 4,43 га, площа кормових угідь - 0,73 га (а.с.10 зв.). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 30 серпня 2014 року було поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на землю серії ЯГ № 881088 від 20.07.2007 року на ім'я [PERSON] вважати недійним (а.с. 13-14). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є [PERSON] згідно витягу із спадкового реєстру та повідомлення Талалаївської ДНК від 12.09.2014 року (а.с.18-20). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 01.09.2014 року неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналів правових документів на право власності на земельну ділянку (а.с.11). Згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі від 15.09.2014 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 881088 року, яка належала [PERSON], станом на 10 лютого 2014 року становила: рілля - 88298, 19 грн., кормові угіддя - 3248, 29 грн. (а.с.22). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON], батько позивача [PERSON], набув права власності на земельну ділянку площею 5,160 га на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку, що був втрачений. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право власності на земельну ділянку, яке залишилось не успадкованим, та враховуючи визнання позову відповідачем та третіми особами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме - грошової оцінки земельної ділянки на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі - на загальну суму 91546 грн.48 коп. Саме з цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 915 грн. 47 коп., а нею сплачено - 243 грн. 60 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору - 671 грн. 87 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved