Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.03.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних осіб» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовна заява обґрунтована тим, що з 15.07.2013 позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, 23.12.2020 звільнений за угодою сторін. У день звільнення відповідач не виплатив заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, розмір невиплаченої заробітної плати за грудень 2020 року становить 7050,97 грн, компенсація за невикористану відпустку - 6309,32 грн. також вважає, що відповідач має сплатити середній заробіток з час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого за період з 24.12.2020 по 24.03.2021 складає 29215,55 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату в розмірі 7050,97 грн, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 6309,32 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 29215,55 грн, всього 42575,84 грн, а також понесені судові витрати. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.3.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, з жодними заявами та клопотаннями до суду не звертався. При вирішенні питання про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, судом враховується таке. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження юридичної особи Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» з 36007, м. Полтава, вулиця Заводська, 16. Судова кореспонденція, надіслана судом за адресою місцезнаходження відповідача - юридичної особи повернута до суду без вручення адресату. Також відповідач був повідомлений судом про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Отже, в силу норм ст. 128 ЦПК України відповідач повідомлений про розгляд справи судом. Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував з відповідачем ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» в трудових відносинах, звільнений 23 грудня 2020 року на підставі наказу № 98-К від 23.12.2020 згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ № 30 від 30.09.2019) (а.с. 2). Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановлено судом, відповідач заробітну плату в порушення норм ст. 115 КЗпП України позивачу в день звільнення не виплатив, розмір заборгованості складає 7050,97 грн, розмір компенсації за невикористану відпустку - 6309,32 грн, який не спростований відповідачем. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з того, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 грудня 2020 року по 24 березня 2021 року, здійснений позивачем, складає 29215,55 грн. Оскільки відповідачем будь-які докази суду не надавались, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, в межах позовних вимог, та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі, компенсація за невикористану відпустку та сума середнього заробітку за час затримки розрахунку. Суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн (а.с. 35) та 3000 грн витрат на правову допомогу (а.с. 26). Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.

Outcome: approved