Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 грудня 2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 08 вересня 2012 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 4,39 га, передана для сільськогосподарського використання, розташована на території Пузиківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Вона є спадкоємцем майна померлої за законом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 032346, виданий 03 лютого 1998 року під № 326 Глобинською райдержадміністрацією Полтавської області, але його втрачено. Через відсутність правовстановлюючого документу Градизька державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Пузиківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, Глобинської районної державної адміністрації, представники третіх осіб - Реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі в судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали. Представник третьої особи Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надав. Направив заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 08 вересня 2012 року померла мати позивача [PERSON]. Згідно дослідженої судом завіреної копії спадкової справи за № 48 від 02.03.2013 року, заведеної державним нотаріусом Градизької держнотконтори вбачається, що [PERSON] в установлений законом строк прийняла спадщину за законом після померлої 08.09.2012 року [PERSON] Градизька державна нотаріальна контора постановою від 15 грудня 2015 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. До складу спадкового майна входить земельна ділянка розміром 4,39 га., розташована на території Пузиківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, передана для ведення сільськогосподарського використання, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 032346, виданого Глобинською райдержадміністрацією 03 лютого 1998 року. Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області довідкою від 16 грудня 2015 року № 108/86-15 підтвердив, що такий державний акт дійсно видавався на імя [PERSON], грошова оцінка земельної ділянки становить 137777,71 грн. з урахуванням коефіцієнтів індексації 3.997 та 1,756. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Це означає, що видача втраченого документу на імя [PERSON] неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Встановивши, що на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку, а [PERSON] вчасно прийняла спадщину за законом, суд прийшов до висновку, що позивач має право на її успадкування та визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Позов підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved