Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.10.2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем 25.09.1982 року. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей подружжя немає. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, причинами розладу в шлюбно-сімейних відносинах стали припинення взаєморозуміння між ними, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, те що відповідач став займатися рукоприкладством, у зв'язку з чим 01.07.2015 року позивач була вимушена звернутися до лікувального закладу. Подружжя вони припинило сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться з 2014 року. Вважає, що примирення між ними неможливо. Просила суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25.09.1982 року Української міською ради м. Селидове Донецької області, під актовим записом № 165 та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Української міською ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.09.1982 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 165, після реєстрації шлюбу прізвище дружині залишено «[PERSON]». Неповнолітніх дітей подружжя немає. Ухвалами Селидівського міського суду Донецької області від 22.10.2015 року та 02.12.2015 року подружжю надавався термін на примирення, після спливу якого позивач наполягає на розірванні шлюбу і вважає неможливим збереження шлюбу. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство, за цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження сімейних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних відносин та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved