Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до АТ «ДТЕК Дніпроенерго» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я у сумі 210 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що станом на 13.02.2007 року вона працювала на посаді ізолювальника на термоізоляції Придніпровської дільниці Придніпровської теплової електричної станції структурного підрозділу «Дніпроенергоспецремонт» ВАТ «Дніпроенерго», правонаступником якого на даний час є АТ «ДТЕК Дніпроенерго». Вказує, що 13.02.2007 року, в межах покладених на неї трудових обов`язків, вона виконувала роботи з ремонту теплової ізоляції пилопроводів котла №14 КТЦ-1 ПТЕС. Близько 11 год. 00 хв. під час перебування на робочому місці, внаслідок незадовільного технічного стану металевого риштування, відбулось її падіння з висоти 2 м на бетонну підлогу разом з металевим щитом вагою 11,8 кг. В результаті падіння вона отримала тілесні ушкодження у виді: закритий злам фаланги безіменного пальця лівої кисті, закритий компресійний злам 11 хребтини хребта. Зазначає, що за результатами проведеного компетентною комісією розслідування нещасного випадку, що стався 13.02.2017 року о 11.00 год. на СП «Дніпроенергоспецремонт» ВАТ «Дніпроенерго», прийнято рішення визнати даний нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, 20.09.2007 року [PERSON] вперше пройшла огляд медико-соціальною експертною комісією, за результатами якої їй визначено ступінь втрати професійної працездатності 35% внаслідок трудового каліцтва та встановлено третю групу інвалідності, визначено необхідність в санаторно-курортному та медикаментозному лікуванні. Відповідно до висновку про умови та характер праці їй протипоказана праця з навантаженням на хребет. Позивач [PERSON] вказує, що 25.11.2020 року, вона повторно пройшла огляд МСЕК, за результатами якого їй визначено ступінь втрати професійної працездатності 15% внаслідок трудового каліцтва. Зазначає, що у зв`язку з вказаним трудовим каліцтвом вона відчула сильний фізичний біль, тривалий час була суттєво обмежена в рухомості, знаходитися на лікарському спостереженні з приводу отриманої травми у травматолога та невролога. Її турбують інтенсивні болі в попереку, які віддають у праву нижню кінцівку, виражений сколіоз у нижньому та попереково-крижовому відділі, рухомість в яких відмічаються болісністю, або взагалі обмежена, утруднення ходи. Також, нерідко позивача турбує посилення болю в нічний час та після незначного фізичного навантаження, що призводить до зниження її уваги в денний час, що має наслідком перебування її в напруженому стані, стані роздратованості. Окрім цього, позивач вказує, що у неї виникають значні труднощі та незручності в обслуговуванні себе, наявне обмеження в рухомості та зниження сили в лівій верхній кінцівці, наразі вона пересувається за допомогою тростини. Позивач посилається на те, що вказане призвело до втрати життєвого часу, який вона могла би витратити на спілкування зі своїми близькими людьми, сім`єю, приділити своєму духовному та інтелектуальному розвитку. Втрата професійної працездатності в молодому працездатному віці, призвела до обмеження можливості реалізовувати нею свої наміри в професійній сфері, травма стала причиною істотного зниження життєвої активності, призвела до зміни звичного способу життя. До теперішнього часу вона постійно відчуває біль в травмованій області тіла, функції її організму суттєво порушені. Крім того вказує, що вона обмежена у можливості реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які вона мала до моменту травмування та втрати професійної працездатності. Вважає, що діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 210 000 грн., а тому, посилаючись на норми чинного законодавства та практику Європейського Суду з прав людини просить стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь. Представником відповідача подано до суду відзив згідно якого вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що позивач отримала виробничу травму у 2007 році будучи працівником структурного підрозділу «Дніпроенергоспецремонт» ВАТ «Дніпроенерго». В 2009 році на базі структурних підрозділів ВАТ «Дніпроенерго», у тому числі СП «Дніпроенергоспецремонт», було створено невідокремлений структурний підрозділ «Дніпроенергосервіс», який у 2011 році було реорганізоване у відокремлений підрозділ ВАТ «Дніпроенерго». Далі у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи назва відокремленого підрозділу також змінювалася. У травні 2018 року відокремлений підрозділ «Дніпроенергосервіс» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» було ліквідовано. Вказує, що виходячи з матеріалів розслідування позивач [PERSON] отримала виробничу травму 13.02.2007 року при виконанні робіт по ремонту теплової ізоляції пилопроводів котла №14 КТЦ-1 Придніпровської ТЕС, про що був складений акт за формою Н-5 від 07.03.2007 року та акт за формою Н-1 від 07.03.2007 року, де причинами нещасного випадку визначені: основна технічна незадовільний технічний стан засобів виробництва риштувань, та супутні організаційні, тобто невиконання вимог посадових інструкцій майстрами та невиконання самою позивачкою вимог п.3.15 інструкції з охорони праці № 113 для ізолювальників на термоізоляції та п.3.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку. При цьому вказує, що позивачем навмисно не зазначені вищезазначені факти, де причиною нещасного випадку вказано невиконання вимог локальних нормативних документів з боку позивача. Крім того, зазначає, що згідно з матеріалами розслідування, причиною падіння позивача з висоти 2 м. на відмітку 9 м, стало те що вона вирішила піднятися на риштування без захисного поясу, щоб просушити мокрі штани, в той час коли всю ланку відпустили на технологічну перерву. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року у даній справі відкрито провадження, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, обґрунтовуючи позовні вимоги доводами, викладеними в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці, позивач [PERSON] у період з 10.02.1999 року по 27.11.2007 року працювала на посаді ізолювальника на термоізоляції 3 розряду Дніпровського енергетичного спеціалізованого ремонтного підприємства «Дніпроенергоспецремонт» ВАТ «Дніпроенерго», 27.11.2007 року переведена з СП «ДЕСР» на Криворізьку ТЕС у хімічний цех, лаборантом (а.с. 13-16). Згідно акту №2 Форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом [PERSON] », на СП «Дніпроенергоспецремонт» ВАТ «Дніпроенерго», встановлено обставини, за яких стався нещасний випадок під час виконання позивачем своїх трудових обов`язків, а саме: 13.02.2007 року ланка ізолювальників у кількості восьми робітників виконувала роботи по ремонту теплової ізоляції пилопроводів котла №14 КТЦ-1 ПТЕС по проміжному наряду №143 від 01.02.2007 року до загального наряду допуску № 945. Відповідальний керівник робіт майстер [PERSON] , виконавець робіт ізолювальник на термоізоляції 5 розряду [PERSON] . Члени ланки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Перед допуском до роботи майстри [PERSON] та [PERSON] після зовнішнього огляду та опитування про стан здоров`я, перевірки забезпечення захисними засобами та інструментом, проведенням цільового інструктажу, після огляду риштувань висотою 2 м, установлених на відмітці 9 м під пилопроводами, зробили запис про відповідність риштувань ПБРІП в журнал приймання та огляду риштувань. Ізолювальники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] почали роботу по ізоляції пилопроводів з боку котла № 15, а ізолювальники [PERSON] та [PERSON] з боку вентиляційної шахти. Потім майстер [PERSON] біля 10 год. 30 хв. залишила майстра дільниці [PERSON] керувати ланкою закріплених за нею відряджених робітників та пішла на інші робочі місця. Під час роботи майстер [PERSON] відлучалася на інші робочі місця, близько 11 години майстер [PERSON] повернулася на робоче місце ізолювальників. Дізнавшись, що закінчився розчин, прийняла рішення відпустити ланку на технологічну перерву. Усі члени ланки спустилися з риштувань по драбині, але позивач знову піднялася на риштування, щоб просушити мокрі штани. Ізолювальник [PERSON] зробила їй зауваження, що треба роздягатися разом зі всією ланкою на відмітці 9 м, однак [PERSON] не послухалася, зняла захисний пояс, потім штани. При зніманні штанів, вона зачепила за край металевий щит застила вагою 11,8 кг, розміром 1?0,5 м за відсутності бортового елементу з боку шахти довжиною 1,5 м, зсунула його з опори. В момент, коли вона вішала штани на пилопровід, вона наступила на зсунутий щит та впала разом з ним на бетонну підлогу з висоти 2 м на відмітку 9 м. В лікарні був встановлений попередній діагноз закритий злам фаланги 4 пальця лівої кисті руки та забиття хребта, був виданий лікарняний лист по невиробничій травмі (пункт 6). Відповідно до пункту 6 акту Форми Н-1, компетентною комісією встановлено, що видом події, який призвів до настання нещасного випадку є падіння потерпілої з висоти. Пунктом 7 акту визначено, що основною - технічною причиною настання нещасного випадку є незадовільний технічний стан засобів виробництва - риштувань; супутні організаційні причини: невиконання п.2.18 посадової інструкції для майстра 2 групи по ремонту обладнання майстрами [PERSON] та [PERSON] , невиконання вимог п.п.2.1, 2.2 посадової інструкції № 37 майстром [PERSON] , невиконання вимог п.3.15 № 113 інструкції з охорони праці «для ізолювальників на термоізоляції» - ізолювальником на теплоізоляції [PERSON] та невиконання нею п.3.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Згідно пункту 8 акту нещасний випадок стався внаслідок експлуатації металевого риштування. Відповідно до пункту 10 акту, особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON] майстер Зеленодольської виробничої дільниці СП «Дніпроенергоспецремонт», яка порушила вимоги п.2.18 посадової інструкції для майстра 2 групи з ремонту обладнання (теплоізоляційні роботи); [PERSON] майстер Придніпровської виробничої дільниці СП «Дніпроенергоспецремонт», яка порушила п.2.18 посадової інструкції для майстра 2 групи з ремонту обладнання (теплоізоляційні роботи); [PERSON] майстер ЦЦР КО ПТЕС, який порушив п.п.2.1, 2.2 посадової інструкції № 37; [PERSON] потерпіла ізолювальник на термоізоляції 3 розряду, яка порушила п.3.15 інструкції з охорони праці для термоізолювальника №113 та п.3.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку(а.с.20-24). Даний факт також підтверджується актом Форми Н-5 «Розслідування нещасного випадку, що стався 13 лютого 2007 року о 11 год. в СП «Дніпренергоспецремонт» ВАТ «Дніпроенерго» (а.с. 25-30). Відповідно до довідки МСЕ ДНА-01 від 20.09.2007 року, позивачу проведено первинний огляд та встановлено третю групу інвалідності з 06.09.2007 року, зроблено висновок щодо умов та характеру праці праця без загрузок на хребет. Рекомендовано лікування у ортопеда, невропатолога, дата переогляду 15.09.2008 року. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія ДНА-02 від 20.09.2007 року [PERSON] вперше встановлено 35% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва та встановлено третю групу інвалідності, визначено необхідність в санаторно-курортному та медикаментозному лікуванні у ортопеда та невропатолога (а.с.17-18). Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА № 060766 від 25.11.2020 року [PERSON] при повторному медичному огляді встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15% внаслідок трудового каліцтва, визначено необхідність в медичному лікуванні згідно стандартів ВМП (а.с.19). Згідно наданих позивачем виписних епікризів, видно що позивач проходила лікування в закладах охорони здоров`я через отримане трудове каліцтво (а.с. 31-34). Згідно статуту за 2013 рік юридична особа ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» є правонаступником ВАТ «Дніпроенерго» (а.с.36-47). Статтею 3\~Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46\~Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 153\~КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст.1166\~ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1\~КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як вбачається з акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 13 лютого 2007 року із позивачем, особами, дія або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: [PERSON] майстер Зеленодольської виробничої дільниці СП «Дніпроенергоспецремонт», яка порушила вимоги п.2.18 посадової інструкції для майстра 2 групи з ремонту обладнання (теплоізоляційні роботи); [PERSON] майстер Придніпровської виробничої дільниці СП «Дніпроенергоспецремонт», яка порушила п.2.18 посадової інструкції для майстра 2 групи з ремонту обладнання (теплоізоляційні роботи); [PERSON] майстер ЦЦР КО ПТЕС, який порушив п.п.2.1, 2.2 посадової інструкції № 37; [PERSON] потерпіла ізолювальник на термоізоляції 3 розряду, яка порушила п.3.15 інструкції з охорони праці для термоізолювальника №113 та п.3.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Виходячи з наведеного, суд вважає, що трудове каліцтво позивача, яке завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникло також й з вини відповідача, якою не було виконано вимоги інструкції з охорони праці та Правил внутрішнього трудового розпорядку. Разом з\~тим,\~слід зазначити,\~що стаття\~4\~Закону України\~«Про охорону\~праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманим професійним захворюванням встановлений та доведений матеріалами справи. Так, згідно виписних епікризів, позивач від отриманої травми перенесла інтенсивні болі в попереку, що віддають у праву сідницю і гомілку, утруднення ходи, посилення болю в нічний час та після незначного фізичного навантаження. Наслідки травми хребта у вигляді посттравматичного остеохондроза грудного і поперекового відділів зі стійким больовим, м`язові-тонічним синдромами, порушення функції хребта помірного ступеня. Має виражений сколіоз у нижньо-грудному та попереково-крижовому відділах, поперековий лордоз згладжений, напруження довгих м`язів спини, болісність остистих відростків, паравертабельних точок в нижньо-грудному та попереково-крижовому відділах хребта, рухи в попереково-крижовому відділі обмежені та болісні, хода анталгічна, за допомогою тростини (а.с.31-34). Таким чином, позивач змушена була проходити стаціонарний курс лікування та періодичні обстеження, переносить щоденний фізичний біль та моральні страждання, позбавлена нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що трудове каліцтво обмежує життєву активність. Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Суд вважає, що визначений розмір моральної шкоди, з урахуванням роз`яснень, наведених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. з подальшими змінами, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з отриманою позивачем виробничою травмою їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях внаслідок закритого зламу фаланги 4 пальця лівої кисті, закритого компресійного зламу 11 хребтини хребта, внаслідок яких вона втратила професійну працездатність вперше у розмірі 35%, який в подальшому було зменшено до 15 %. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, задоволення елементарних повсякденних побутових потреб потребує від неї додаткових зусиль та додає їй додаткових страждань та переживань. 05 грудня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23\~ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. При цьому, суд констатував у цій справі, що характер отриманої позивачем травми, що спричинила повну втрату ним професійної працездатності, звільнення з роботи через виявлену невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі за станом здоров`я, визнання позивача особою з інвалідністю І групи безстроково, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, необхідність щорічної реабілітації, надають йому право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 275000,00 грн. Отже, з урахуванням того, що позивачу [PERSON] первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 35%, яку в подальшому було зменшено до 15%, що безумовно тягне за собою незворотність змін у буденному житті позивача, негативні зміни в житті позивача є незворотними, що завдає їй душевного болю та страждань, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначити в розмірі 40 000 грн., що відповідає судовій практиці та є розумним, виваженим і справедливим у даних правовідносинах. Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 40000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial