Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] (Вінницька обл., Немирівський р-н, с. Сорокодуби) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 05 лютого 2019 року вона з відповідачем уклала шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області , актовий запис № 104 від 05.02.2019 року. Від спільного шлюбу вони мають сина [PERSON] , 2018 р.н. Спільне життя не склалося в зв`язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Па підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вон стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 15 липня 2019 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. 28 грудня 2019 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 29 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 26 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її присутності. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Зазначила, що разом не проживають як подружжя з липня 2019 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 лютого 2019 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено актовий запис № 104. Згідно до свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ) сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записано відповідача. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають,як сім`я з липня 2019 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved