Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Гореліков Максим Миколайович звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини. Мотивуючи свою заяву тим, що з 2014 року з відповідачкою [PERSON] перебували в серьозних стосунках, які 04.10.2014 року узаконили, уклавши шлюб. Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Однак на момент вагітності [PERSON] сторони в шлюбі не перебували, відомості про батька дитини в свідоцтві про народження дитини записані на підставі заяви відповідачки поданої до Тернівського районного у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 13.01.2015 року зроблено відповідний актовий запис № 24. Сім`я з [PERSON] не склалася через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходженням поглядів на сімейні відносини у зв`язку з чим 05.11.2018 року рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Позивач вважав себе батьком дитини, але під час сварки з [PERSON] остання повідомила, що батьком дитини є інший чоловік. У зв`язку з чим, за взаємною згодою, сторони вирішили виключити з актового запису про народження дитини даних про батька в судовому порядку. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не звилася надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник третьої особи ТЕРНІВСЬКОГО РАЙОННОГО У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ПІВДЕННО - СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО) Остапенко Н. в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що з 04 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 373. Прізвище після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , та її батьками згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 13.01.2015 року зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2018 року, яке набрало законної сили 06.12.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а.с. 56). Відповідачка [PERSON] визнає обставину, що [PERSON] , [INFO] не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною заявою про визнання позову (а.с.40;48). За правилами статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126, 127 Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, що передбачено ст. 136 Сімейного кодексу України, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка котра народила дитину в шлюбі, відповідно до ст. 138 Сімейного кодексу України, - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справі є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Приписами статті 263 ЦПК України визначено: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 3 статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У абзаці другому п. 4 постанови №5 Пленуму «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 вересня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Слід розрізняти визнання відповідачем позову від визнання ним обставин позову, що згідно з частиною першою статті 61 ЦПК звільняє позивача лише від доведення цих обставин. Таким чином, визнання - це повідомлення стороною чи іншими особами, що беруть участь у справі, обставин, що підтверджують наявність чи відсутність фактів, які за законом має доводити друга чи інші особи. Процесуальним наслідком визнання у цивільному процесі однією зі сторін факту встановленим є набуття фактом безспірного характеру і звільнення другої сторони від його доказування. Визнання певної обставини звільняє від обов`язку її доказування лише тоді, коди її визнала інша сторона, треті особи, представники сторін та третіх особі. Якщо хтось з цих осіб, які беруть участь у справі, обставину не визнає - вона потребує доказуванню. Аналізуючи зазначені норми права, роз`яснення Верховного Суду України, приведені вище обставини та наявні докази, суд вважає, що визнання відповідачкою позову про визнання батьківства за відсутності заперечень третьої особи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved