overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 червня 2020 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 30 березня 2019 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №54. Свої вимоги мотивував тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. На даний час вони припинили шлюбні стосунки. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не з`явився. Просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 березня 2019 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №54. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.01.2015 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що з грудня місяця 2005 року він проживав з гр. [PERSON] та 07.12.2005 року зареєстрував останню у будинку, в якому проживає та є власником, за адресою [ADDRESS]. [PERSON], [INFO] не проживає за місцем реєстрації, тому позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач на виклик суду в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена через засоби масової інформації, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. По справі встановлено, що 05 грудня 2005 року позивач [PERSON] зареєстрував гр. [PERSON], [INFO], у будинку, в якому проживає та є власником, за адресою [ADDRESS] (а.с.4). [PERSON], [INFO] не проживає за місцем реєстрації, що стверджено довідкою № 205 від 03 грудня 2014 року виданою виконкомом Петрашівської сільської ради, Володарського району Київської області (а.с.5). [PERSON], [INFO] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.4). Ст. 150 ЖК України вказує, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вище викладене, суд прийшов до переконання, що позовна заява обґрунтована, базується на законі, тому її слід задовольнити, враховуючи, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає більше одного року станом на день розгляду справи, будинок з господарськими будівлями та спорудами належить позивачу і не є спільним майном, в судове засідання відповідач не з'явилась, заперечень на позовні вимоги не подавала з доказами спростування позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.02.2015 року звернувся до Хотинського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 29 травня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 703. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачкою дітей не народилось. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин протягом шести місяців. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила змінити їй прізвище на [PERSON]. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 29 травня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 703, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 травня 2014 року. Від вказаного шлюбу в них з відповідачкою дітей не народилось. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Як вбачається з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином суд вирішив змінити відповідчці прізвище на - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.02.2016 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 09.02.2001 р. Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує. Відповідач в судові засідання не з'являлася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину її неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 09.02.2001 р. За час спільного проживання у них дітей немає. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.02.2018 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві [PERSON] вказано, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні та вихованні. Позивач вказує, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 23.10.2015 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі шістсот гривень, починаючи з 05.10.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Посилаючись на те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача не забезпечують потреб дітей, а тому має бути збільшений в звязку із змінами в законодавстві, позивач [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з розміру шістсот гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття до розміру 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття та стягнути всі понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, представник позивача надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без участі сторони позивача та винести заочне рішення. Відповідач [PERSON]М в судове засідання 14.05.2018 року повторно не зявився, з матеріалів справи вбачається, що він належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив. Відповідач не направив відзив на позовну заяву. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності\~ учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.02.2020 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона та відповідач з 10.08.2001 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню дітей. Діти знаходяться повністю на утриманні позивача. Позивач вказує, що відповідач має постійне місце роботи та отримує стабільний щомісячний заробіток, інші діти та непрацездатні батьки на його утриманні відсутні. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 25.03.2020 року повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.03.2014р. звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що з 18.01.2013р. перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Свій позов обґрунтовує тим, що після реєстрації шлюбу, тобто з січня 2013 року, вона разом із відповідачем не мешкають , шлюбних стосунків не підтримують, оскільки у них різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Зазначає, що їх намагання примиритися не дали бажаного результату, тому вважає, що примирення між ними неможливе та й не потрібне. Спору щодо поділу майна не має. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ч.2 ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що винесена відповідна ухвала суду. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.01.2013р (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх малолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.03.2014 року звернулась в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON], в її користь аліментів на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 02.12.2009 року. За час спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює в Миколаївському РВ ГУ МВС України у Львівській області. Відповідач не має інших дітей, які б знаходилися на його утриманні та з нього не проводиться стягнення по виконавчих документах. В утриманні та вихованні дитини відповідач участі не бере. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила суд такий задоволити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в обґрунтування позову виклала доводи зазначені у позовній заяві та просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами укладено 02.12.2009 року. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює в Миколаївському РВ ГУ МВС України у Львівській області. Відповідно до довідки про доходи заробітна плата відповідача становить 2005,08 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.03.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який уточнив в поданій до суду 23.03.2021 заяві. Позовна заява обґрунтована тим, що з вересня 2019 року подружні стосунки не підтримуються, сім`я припинила існування. Просив розірвати зареєстрований 26.12.2007 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.03.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подавала, про причини своєї неявки суд не повідомила та з клопотаннями не зверталася. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 26 грудня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.04.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 03.10.2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 449. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбне життя з відповідачем не склалося. З жовтня 2015 року між сторонами фактично припинені шлюбні відносини. Шлюбні відносини припинені у зв»язку з несумісністю характерів. Сторони не знайшли спільної мови, у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне проживання і збереження родини позивачка вважає неможливим. Позивач [PERSON] у попередньому судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 03.10.2008 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 449 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з позивачкою. Шлюбне життя з відповідачем не склалося. З жовтня 2015 року між сторонами фактично припинені шлюбні відносини. Шлюбні відносини припинені у зв»язку з несумісністю характерів. Сторони не знайшли спільної мови, у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved