Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне\~товариство по\~газопостачанню та\~газифікації «Полтавагаз»\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON],\~про стягнення\~вартості необлікованого\~(донарахованого)\~обєму природного\~газу \~в сумі\~14928\~гривень 63\~копійки (а.с.\~2-4).\~ Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що при здійснені демонтажу, експертизи лічильника газу, складанні акта про порушення, розгляду акта про порушення на засіданні комісії, складанні акта-розрахунку, ПАТ «Полтавагаз» діяло відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494. Враховуючи висновки експертизи лічильника газу № 11176 від 12.04.2018 року, акта про порушення № 11176 від 12.04.2018 року комісія з розглядів актів про порушення прийняла рішення від 15.05.2018 року та нарахувала заборгованість у сумі 14928 гривень 63 копійки (а.с. 10,11,12,13). Відповідач у добровільному порядку вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу не оплатив, а тому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Полтавагаз» вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу в розмірі 14928 гривень 63 копійки та судовий збір 1762 гривні (а.с. 8,910,11,12,13, 14,). У відкрите судове засідання представник позивача ПАТ «Полтавагаз» [PERSON], який діє на підставі довіреності №86 від 15.12.2017 року (а.с. 94) не зявився, про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся в\~установленому законом\~порядку,\~що підтверджується\~повідомленням про\~вручення поштового\~відправлення (а.с.\~112).\~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позов не визнала взагалі та пояснила суду, що таке звернення до суду ПАТ «Полтавагаз» є безпідставним і на її думку протизаконним, оскільки вона як законослухняна громадянка в роботу лічильника не втручалася. Зазначивши суду, що за користування газом сплачувала кошти регулярно в тих розмірах, які відповідали показчикам лічильника, надавши до суду дублікати квитанцій про сплату за спожитий газ (а.с. 113-128). \~ \~ \~ \~ Представник відповідача адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру ПТ № 081990 від 02.08.2018 року та угоди про надання правової допомоги від 02.08.2018 року (а.с. 37,38), у відкритому судовому засіданні адвокат зазначила суду, що позов не визнають в повному обсязі, і просить відмовити ПАТ «Полтавагаз» в задоволенні їх позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додатків до нього (а.с. 25-34). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] кожен окремо своїми словами пояснили суду, зокрема [PERSON], пояснив, що працює в ПАТ «Полтавагаз» слюсарем і знімав у відповідача лічильник на повірку, зазначивши про те, що у нього викликав підозру зовнішній вигляд лічильника. [PERSON], пояснив, що працює головним метрологом в ПАТ «Полтавагаз», і приймав участь в складанні акту експертизи лічильника по вище вказаному відповідачу, експертиза не виявила втручання у механізми лічильника. На запитання чітко відповів, що прямого обовязку у відповідача слідкувати за правильністю роботи лічильника не має, але на його думку відповідач повинна була спостерігати за роботою лічильника. При цьому, свідки в більшості висловлювали свої субєктивні міркування та припущення з приводу вище зазначеного позову, які ніякого правового значення по даній цивільній справі взагалі не мають. Суд,\~системно дослідивши\~матеріали цивільної\~справи в\~їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача та свідків приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в ході судового розгляду вище зазначеної цивільної справи, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, якому присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56XM26Н200033851, та користується послугами ПАТ «Полтавагаз» за адресою: вул. Калантаївська, 27, сел. Котельва Полтавської області, дані обставини фактично визнаються, і ніким із сторін не оспорюються. Відповідно до змісту вимог ч. 1, п. 2, п. 5, п. 8 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» субєкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; самовільне під'єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання. Позивач в позові посилається на зміст вимог Кодексу газорозподільних систем, зокрема на те, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) обєму природного газу, належать: 1) пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Вирішуючи дану позовну заяву по суті, суд враховує всі обставини і їх з точки зору справедливості, добросовісності індивідуалізації та неприпустимості порушень вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які можуть обмежити матеріально-правовий спосіб захисту цивільного права чи інтересу. Виходячи із\~вимог загальних\~норм права,\~Закон (Закон\~України «Про\~ринок природного\~газу») є нормативно-правовий акт, який приймається вищим представницьким органом державної влади (Верховна Рада України). Підзаконні акти (Кодекс газорозподільних систем) є нормативно-правовий акт, який приймається в межах своїх повноважень на підставі і на виконання Конституції України та Законів України, тому Закони мають вищу юридичну силу чім підзаконні акти. Застосуванню підлягає Закон, який має вищу юридичну силу, і який передбачає наявність у діях субєкта ринку природного газу порушення законодавства, а не відповідальність (матеріальне відшкодування) без наявності порушень (вини), яке передбачене підзаконним актом. Законодавчі обмеження\~матеріально-правових\~способів захисту\~цивільного права\~чи інтересу\~підлягають застосуванню\~з дотриманням\~положень ст.ст.\~55,124Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свободмають вищу юридичну силу (ст.ст. 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту та таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Суд під час судового розгляду даної цивільної справи виходив з того, що побутовим споживачем природного газу [PERSON] не було здійснено жодного порушення, зокрема, пошкодження пломб, втручання у роботу лічильника та інших умисних дій, які мали наслідком несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (порушення, що призвели до позаштатного режиму роботи лічильника), в наслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковувалася, і зворотних протиставних доказів позивачем суду не надано. Стосовно основного, ключового документу, який став фактично підставою для звернення з відповідним позовом до суду є, саме висновок за актом № 11176 від 12.04.2018 року, експертизи лічильника газу, яким встановлено похибку лічильника з обємної витрати. Так звана експертиза викликає у суду сумніви, щодо її достовірності та правильності висновку, оскільки вона проведена не експертами за фахом, які мають відповідні сертифікати і допуски та попереджаються про відповідальність відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу», а проведена членами комісії (працівники «Полтавагаз»), які по суті фактично за такий висновок ніякої відповідальності не несуть. Крім цього, позивачем не надано жодного доказу і не доведено перед судом того, що споживачем газу використано обєм газу більше, ніж обєм газу за який сплачено кошти. Положеннями ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно кожна особа несе відповідальність лише за ті порушення, які нею вчинено особисто. Позивачем ПАТ по\~газопостачанню та\~газифікації «Полтавагаз»\~не подано\~жодного доказу\~на підтвердження\~ неправомірності\~дійвідповідача,\~а також\~беззаперечних доказів про те, що споживач газу [PERSON] допустила порушення і була за це притягнута до відповідного виду відповідальності, на момент розгляду даної цивільної справи, суду не надано, як і не виявлено в ході судового розгляду. Зазначена обставина фактично закріпила презумпцію правомірності дій побутового споживача природного газу [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує також те, що відповідач побутовий споживач природного газу [PERSON] не є тією особою, яка має можливість самостійно встановити коректно чи некоректно обліковуються лічильником витрати природного газу, оскільки відповідач не є фахівцем і спеціалістом в роботі лічильника, і такого прямого обовязку вона взагалі немає. Крім цього\~на думку\~суду \~позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» не вправі бездоказово і безпідставно перекладати на відповідача [PERSON] тягар відшкодування вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу на свою користь вишукуючи будь-які підстави. За таких обставин суд, вважає, що позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу не доведені належними і допустимими доказами, і по суті є безпідставними. Тому у суду є всі законні підстави для відмови в задоволенні даної позовної заяви, про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу в сумі 14928 гривень 63 копійки. Відмовляючи в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до [PERSON], про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу в сумі 14928 гривень 63 копійки повністю, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed