Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 19.06.2018 року звернувся до суду із позовом , в якому зазначив, що він працював у Львівському міському комунальному підприємстві «Львівтеплоенерго». Відповідно до наказу №311-к від 31.08.2007 року він з 01.09.2007 року був переведений у Теплоелектроцентраль №1 в електричний цех на посаду електрослюсаря з ремонту електричного устаткування електростанцій пятого розряду. 19.09.2014 року на підставі наказу №541-к від 29.03.2014 року був звільнений. Починаючи з січня 2010 р. по вересень 2014 р. відповідач здійснював нарахування заробітної плати з порушенням норм чинного законодавства, що призвело до суттєвого заниження розміру його заробітної плати. 02 березня 2018 року Залізничним районним судом м. Львова було прийняте рішення у цивільній справі про стягнення з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на його користь невиплачену зарплату в розмірі 43077 грн. Зазначеним рішенням суд підтвердив, що стягнена з ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість по заробітній платі за період з січня 2010 р. по вересень 2014 р. становить лише основну частину заробітної плати та доплати за шкідливі умови праці, але не стосується компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушення встановлених строків їх виплати. В травні 2018 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» було здійснено виплату основної частини заробітної плати та доплат за шкідливі умови праці відповідно до рішення суду. Проте, компенсація за порушення строків виплати заробітної плати так і не була виплачена. За результатом проведеного розрахунку суми компенсації втрати частини його заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, встановлено, що сума компенсації становить 49123,70 грн. Просить стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти прозову, просила у позові відмовити. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного. У відповідності зі ст.115 КЗПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КзПП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно до рішення Залізничного районного суду м.Львова від 2 березня 2018 року з відповідача на користь позивача [PERSON] стягнуто невиплачену заробітну плату в розмірі 43077 грн. без врахування податків та обовязкових платежів. При розгляді справи питання про стягнення компенсації за затримку розрахунку не було предметом спору. Згідно ст..34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок компенсації втрати доходів внаслідок порушення встановлених строків їх виплати передбачено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати». Відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. А відповідно до статті 3 цього закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Відповідно до правового висновку закріпленого в Постанові Верховного Суду України у від 7 листопада 2012 року (справа № 6-131цс12): «основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення». Сторонами не оспорювався той факт, що позивач не отримав компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. Згідно наданого\~ позивачем\~розрахунку сума\~компенсації складає\~49123,70 грн. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно зі ст.141ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved