Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач 27.12.2017року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті його матері [PERSON], яка померла 26.02.2010року, залишилось спадкове майно, а саме: право власності на земельні ділянки загальною площею 1,2258 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №036743 від 14.12.2004року. Стверджує, що він як спадкоємець за законом першої черги спадкування та вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав разом із нею (спадкодавцем) на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування немає. Його батько [PERSON] (чоловік спадкодавця) помер 21.09.2011року, і після його смерті спадщину прийняв також він (позивач). Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначену земельну ділянку (втрату оригіналу вищевказаного державного акта) та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 1,2258 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 26.02.2010року. В судове засідання позивач не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що у позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської\~ради Мостиського\~району Львівської\~області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду копію Спадкової справи №80/2017року після смерті [PERSON] Представник третьої особи Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.02.2010року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (матері позивача). До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку загальною площею 1,2258 га (0,8022 га та 0,4235 га), що розташована на території [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки 4622484900:03:000:0102 та 4622484900:01:000:0184), що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №036743 від 14.12.2004 року. Із матеріалів справи відомо, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким вищевказану спірну земельну ділянку заповіла сину [PERSON] (позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємцем, який відповідно до положень ст.1241 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], був чоловік спадкодавця [PERSON] (батько позивача), [INFO], який помер 21.09.2011року, на час відкриття спадщини був непрацездатним та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №80/2017, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] (позивач у справі) як спадкоємець за законом першої черги спадкування. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53241964 від 10.09.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті [PERSON], які б претендували на спадщину, крім позивача, немає. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного державного акта) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців [PERSON] та [PERSON]; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №036743 від 14.12.2004 року; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON]; копією довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Мостиського району Львівської області №779 від 04.07.2016року; копією заповіту [PERSON] від 26.01.2006року; копією спадкової справи №80/2017, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] після смерті [PERSON]; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та іншими матеріалами справи. Положення ст.ст.81,131\~Земельного кодексу\~України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.\~16\~цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved