Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 травня 2020 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, до досягнення позивачкою 23-х років, за умови продовження нею навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є донькою відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , які перебували в шлюбі з 26.01.2002 по 04.03.2005. На цей час позивач навчається на третьому курсі в Бориславському медичному коледжі на контрактній основі, денне відділення, спеціальність «Лікувальна справа». Вартість навчання становить 10500 грн на рік. Оскільки вона навчається на денній формі, то не може працевлаштуватися. Позивач зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Разом з ними проживає малолітня сестра позивачки [PERSON] , 2011 р.н., яка також перебуває на утриманні їхньої матері. Їхня мати не в змозі самостійно утримувати їх обох, оскільки її заробітна плата на місяць становить 5500 грн. Відповідач є працездатним, має стабільний та високий дохід. Останнє відоме позивачу місце роботи [PERSON] ТОВ «Шахтобудівельна компанія», посада прохідник 4 розряду. Відповідач має зареєстровані транспортні засоби: легковий автомобіль та мопед. Також має зареєстроване право власності на квартиру в м.Селидове Донецької області. Інша дружина відповідача [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу з відповідачем за договором купівлі-продажу набула право власності на житловий будинок у м.Селидове Донецької області та на земельну ділянку, на якій розташований цей будинок. Відповідно до ст.368 ЦК України зазначене майно перебуває в спільній сумісній власності відповідача та його дружини. Отже відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання позивачки. Крім сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення нею 18 років, відповідач жодних додатковий витрат на її утримання не здійснював, її вихованням не займався. Ухвалою судді від 26.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] за допомогою поштового зв`язку\~направив на адресу суду відзив від 08.07.2020 на позовну заяву, в якому не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач на її утримання на період навчання. Відповідач згоден на стягнення аліментів на період навчання доньки в розмірі 1/6 частини його доходів, які й раніше мати - третя особа [PERSON] отримувала за рішенням Селидівського міського суду від 14 березня 2007 року на утримання [PERSON] до її повноліття - до [INFO] . На теперішній час відповідач продовжує сплачувати аліменти на користь другої дружини [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття. Відповідач дійсно працює прохідником в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» та щомісяця з нього вираховували та перераховували на утримання доньки майже 4 тис гривень щомісяця, тому він вважає, що виплата таких аліментів, тобто в розмірі 1/6 частини його доходів, буде достатньою для продовження донькою навчання та її утримання. Крім цього вважає, що й мати доньки повинна брати участь матеріально в продовженні донькою навчання. Як видно з довідки про склад сім`ї, на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON] , дружина [PERSON] та дитина дружини [PERSON] , [INFO] . Відповідач за можливості також дає або надсилає позивачці кошти на різні потреби, у них добрі стосунки. Квартиру, про яку позивач згадує у позовній заяві, відповідач продав 2017 року та зразу ж купив будинок на свою дружину, у якому він і проживає. При цьому, половину вартості цієї квартири відповідач сплатив [PERSON] при розірванні шлюбу та поділі майна. Крім цього, мопеда, про який позивач згадує у позовній заяві, у відповідача також немає, оскільки у 2018 році він продав його на запчастини, як такий, що не підлягав ремонту. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, її представник адвокат Петруняк О.Б., яка діє на підставі договору від 16 червня 2020 року, у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. У відзиві на позов є клопотання відповідача про розгляд справи без нього з урахуванням його доводів у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] у судове засідання не прибула, була належно повідомлена про час та місце розгляду справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1-ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі\~доказів, поданих\~учасниками справи\~або\~витребуваних\~судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] та третя особа [PERSON] є батьками позивача [PERSON] , [INFO] , яка на цей час є повнолітньою, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.2002, виданого відділом РАГСу м.Селидове Донецької області. Шлюб між [PERSON] та третьою особою [PERSON] розірвано 04 березня 2005 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.03.2005, виданого відділом РАЦСу Селидівського міського управління юстиції. Суд встановив, що повнолітня позивач [PERSON] , яка продовжує навчання, зареєстрована та проживає з матір`ю - третьою особою [PERSON] та перебуває на її утриманні. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив, що повнолітня позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання на третьому курсі в Бориславському фаховому медичному коледжі на контрактній основі, спеціальність «Лікувальна справа», навчання закінчує 30 червня 2021 року. Вартість навчання становить 10500 грн на рік, про що свідчить довідка Бориславського фахового медичного коледжу від 12.05.2020, копія типового договору №18, укладеного 15.08.2017 між Бориславським медичним коледжем та [PERSON] . У зв`язку з навчанням [PERSON] на денному відділенні, вона потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та утримувати себе самостійно в повному обсязі. Відповідач не надав доказів того, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Третя особа мати [PERSON] отримує дохід щомісяця в розмірі 5500 грн., що стверджується довідкою від 19.05.2020. Крім цього, на утриманні третьої особи [PERSON] перебуває малолітня донька [PERSON] , 2011 р.н. Відтак, третя особа не може самостійно утримувати доньку, [PERSON] , яка навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у зв`язку з навчанням доньки, [PERSON] , несе витрати, - суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а тому є підстави для стягнення аліментів з відповідача. Щодо розміру аліментів та можливості їх сплати суд зазначає наступне. З відзиву та доданих до нього документів вбачається, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує стабільний дохід у значному розмірі. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу дозволяє відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі, визначеному позивачем. Зокрема, судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно з довідкою про доходи від 09 липня 2020 року за №879, отримав з січня 2020 року по травень 2020 року, тобто за п`ять місяців, без урахування аліментів (1/6 його заробітку) загальний дохід в розмірі 127\~420,28 грн (з урахуванням податку з доходів фізичних осіб). При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що він сплачує аліменти на користь другої дружини [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2007 р.н., оскільки з довідки про доходи, на яку посилається відповідач, вбачається, що аліменти з відповідача стягувалися до травня 2020 року (до повноліття позивача [PERSON] ), та згідно з вказаною довідкою вже у червні 2020 року інші аліменти з відповідача не стягувалися. Проте суд при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, яка продовжує навчання, враховує те, що відповідач має обов`язок утримувати дитину від його іншого шлюбу: малолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н. При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває дитина його другої дружини [PERSON] , [INFO] , - оскільки вона є повнолітньою. Відповідачем не підтверджено, що [PERSON] отримує від відповідача матеріальну допомогу. Крім того, [PERSON] не є рідною донькою відповідача, що не передбачає обов`язку утримання її відповідачем. Також суд критично оцінює твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває дружина [PERSON] , оскільки зі змісту відзиву та доданих до нього документів не вбачається, що вона є непрацездатною. Відповідач не вказав про незадовільний стан його здоров`я чи про інші обставини, що мають істотне значення, та які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі, визначеному в позовній заяві. Відтак відповідач не спростував доказами можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі ј його заробітку щомісячно, оскільки не всі вказані відповідачем у відзиві обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Суд також враховує, що в загальному порядку в разі стягнення аліментів за виконавчими документами із заробітної плати боржника може бути утримано 50 відсотків до погашення у повному обсязі заборгованості (ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»). Враховуючи вищенаведене, виходячи з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, беручи до уваги обставини, визначені в ч.1 ст.182 СК України, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі, про який просить позивач - 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця і до закінчення позивачкою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, що не є заздалегідь непомірним для сплати відповідачем. При цьому суд враховує, що відповідач є працездатний, працевлаштований, має стабільний заробіток та може надавати матеріальну допомогу доньці, яка досягнула повноліття та продовжує навчання. Стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам позивача, не порушить прав відповідача. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до задоволення. Позивач просить стягувати аліменти за умови, що вона буде продовжувати навчання, однак слід зазначити, що рішення суду не може ухвалюватися під умовою. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням\~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст. 141 ЦПК України\~в розмірі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Outcome: approved