Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], в особі представника адвоката [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 листопада 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить будинковолодіння № 17 по вул.Центральна, що в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті [PERSON] претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй. \~ \~ \~ \~Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Бурдяківці по вул.Центральна, 17 Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. Позивач, її представник адвокат [PERSON], подали до суду заяви, у яких просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради сільський голова [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив що позов визнає. Треті особи [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, у яких просили справу слухати у їх відсутності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 10 листопада 1992 року в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ИД № 294958, виданого 11 листопада 1992 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON], її дочка [PERSON] прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №570 від 12 листопада 2018 року. 21 вересня 2002 року в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 157418, виданого 23 вересня 2002 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] прийняла спадщину, вступивши в оперативне управління спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради №571 від 12 листопада 2018 року. 21 вересня 2002 року в с.Долинське Запорізького району Запорізької області померла [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 341550, виданого 19 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 21 вересня 2007 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 133. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Бурдяківці вул.Центральна, 17 Борщівського району Тернопільської області, що сторонами не оспорювало ся, стверджено довідкою [PERSON] сільської ради №96 від 19 травня 2016 року. Позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, подавши 07 квітня 2016 року до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за №76/2016. 28 липня 2016 року позивачу за її заявою, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. А 27 вересня 2018 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Бурдяківці по вул.Центральна, 17 Борщівського району Тернопільської області, однак у цьому їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №73/02-31 від 27.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №76/2016, відкритої до майна померлої [PERSON]. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №17 по вул.Центральна в с.Бурдяківці Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були його членами, що стверджено довідкою [PERSON] сільської ради № 522 від 26.10.2018 року, а також копіями по господарських книг [PERSON] сільської ради за 1991-1995 роки. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Центральна, 17 в с.Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, за життя, не оформили своє право власності на належні їм частини будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON] яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на ціле спірне будинковолодіння. Згідно виписки з рішення №83 17 сесії 3 скликання [PERSON] сільської ради від 15 серпня 2001 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 90 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0, 65 га для ведення особистого підсобного господарства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] №73/02-31 від 27.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №76/2016, відкритої до майна померлої [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 15 червня 2018 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 17 по вул.Центральна в с.Бурдяківці Борщівського району становить 82447 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved