overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач 22.03.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 15.11.2013 року міським відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом № 1114, - розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про підтримання нею своїх заявлених позовних вимог і, посилаючись на викладені в позові обставини і підстави, просила суд її позов задовольнити повністю, розглянувши справу у її відсутність та з можливістю заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно за викликом суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило ніяких заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутність. У відповідності до вимог ст.ст.74, 169 ЦПК України, відповідач являється належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, а справа, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, розглянута у відсутність позивача і відповідача за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2013 року. Їх шлюб зареєстровано міським відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом № 1114. Від спільного проживання подружжя має і виховує спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з грудня 2015 року, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач 22.03.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказала, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала, з вересня 2014 року проживають окремо, дочка повністю знаходиться на її забезпеченні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, чому є підтвердження в матеріалах справи. Суд ухвалив про розгляд справи в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 162356, виданим Кам»янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Відповідач з вересня 2014 року з сімєю не проживає, вихованням дочки не займається, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно її не надає. За таких обставин позов підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 22.03.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач 22.03.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 24.01.2009 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 56. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , за відповідачем визнано батьківство. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.01.2009 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 56 ( а.с. 14 - копія свідоцтва про шлюб). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13 - копії свідоцтв про народження). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач 22.03.2021 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 17.06.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, з грудня 2019 року подружні стосунки припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через те, що відповідачка прийняла рішення про зміну життя та вирішила жити з іншою людиною. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній, дитина проживає разом з позивачем. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідачку. Ухвалою суду від 23.04.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.3). Відповідач також надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на розірвання шлюбу згодна (а.с.20). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 17.06.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №350 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Позивач в обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, з грудня 2019 року подружні стосунки між сторонами припинено, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення шлюбних відносин з відповідачкою називає те, що вона прийняла рішення про зміну життя та вирішила жити з іншою людиною. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Примирення між сторонами неможливе, майнового спору немає, дитина проживає разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач 22.04.2013 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 09.02.2011 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв'язку з чим подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 09.02.2011 року (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач 22.04.2014 року звернувся до суду з даним позовом до територіальної громади Марківської селищної ради про визнання права власності , зазначаючи, що [INFO] року помер [PERSON] ,який доводився йому братом по лінії матері . Після його смерті відкрилась спадщина на: - суму пенсії за грудень 2012 року в розмірі 1116,30 грн, що належала йому і залишилася недоотриманою у зв'язку зі смертю. Оскільки померлий брат проживав один , обряд поховання проводив він і спадщину фактично прийняв. Він являється спадкоємцем за законом другої черги , але в нотаріальній конторі йому відмовили в наданні права на спадщину через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. В добровільному порядку спір не вирішено , в зв'язку з чим змушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач просив позов задовольнити. Відповідач, Марківська селищна рада , надала заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст.1227 ЦК України право на одержання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю,відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат , які належали спадкодавцеві, але не були ним одержанні за життя,передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] ,який доводився позивачу братом по лінії матері . Після його смерті відкрилась спадщина на: - суму пенсії за грудень 2012 року в розмірі 1116,30 грн, що належала йому і залишилася недоотриманою у зв'язку зі смертю. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язковек державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю , виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї , які проживали разом з пенсіонером на день смерті. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених в частині першій цієї статті , або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії ,що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Померлий проживав один , обряд поховання проводив позивач , який є садкоємцем за законом другої черги на спадкове майно брата . Спадщину позивач фактично прийняв. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону , тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач 22.04.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, про вручення судової повістки. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач 22. 04. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він являється власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26. 01. 1995 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12. 07. 2002 року та договору дарування частини квартири від 12. 07. 2002 року. У даній квартирі крім позивача зареєстрована його дружина та відповідачі, але з 2006 року остані не проживають та комунальні послуги не сплачують. Просить суд, визнати [PERSON], [PERSON]такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином через оглошення в газеті. Третя особа в судовому засіданні вважала, що позопідлягає до задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, позивач являється власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26. 01. 1995 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12. 07. 2002 року та договору дарування частини квартири від 12. 07. 2002 року. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 14. 04. 2015 року № 301 КП «Соснівська служба утримання будинків» у даній квартирі крім позивача та його дружини, зареєстровані відповідачі. Відповідно до Акту від 14. 04. 2015 року мешканців житлового будинку, що завірений начальником дільниці № 4 відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають з 2006 року по даний час. Згідно ст. 167 Житлового Кодексу України Наймач жилого приміщення в будинку (квартирі),що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи наведені обставини та беручи до уваги те, що відповідачі не проживають в квартирі [ADDRESS], суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач 22.04.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 02.10.1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені з осені 2014 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, зловживання відповідачем спиртними напоями, часті сварки. Вони неодноразово припиняли шлюбні відносини, потім знову починали проживати разом, але відповідач належних висновків не зробив. Вона припинила з відповідачем шлюбні відносини та перестала вести спільне господарство. Спільне майно будуть ділити в добровільному порядку. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Ганноченко. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Вказала, що шлюбні відносини припинені восени 2014 року. На даний час майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Ганноченко. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 04.11.2015 року о 14.15 год. (а.с.19). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 02.10.1999 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з осені 2014 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, зловживання відповідачем спиртними напоями, часті сварки. Неодноразові спроби примирення не принесли позитивного результату. Сторони спільне господарство не ведуть. На даний час майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач 22. 04. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що 04. 02. 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів Соснівського району в м. Черкаси № 36, було видано ордер № [NUMBER] на сім'ю із чотирьох осіб та надано 3-х кімнатну квартиру за № 55, житловою площею 43,6 кв. м., що розташована по [ADDRESS]. Згідно з довідки про склад сім'ї в даній квартирі № 55 зареєстровані крім позивача, відповідач [PERSON], що являється дочкою позивача та відповідач [PERSON] - онука. Відповідачі не проживають в даній квартирі з 2002 року, речей в квартирі немає. Позивач змушена сплачувати комунальні платежі згідно кількості зареєстрованих осіб, так як відповідачі не сплачують зазначені платежі, а тому звернулась за захистом свої прав до суду. Просить суд, визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кватирою [ADDRESS]. В позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити, справу розглянути в її відсутність. Відповідачі позов визнали, просили суд справу розглянути в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04. 02. 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів Соснівського району в м. Черкаси № 36, було видано ордер № [NUMBER] на сім'ю із чотирьох осіб та надано 3-х кімнатну квартиру за № 55, житловою площею 43,6 кв. м., що розташована по [ADDRESS]. Позивач є наймачем даної квартири. Відповідно до довідки про склад сім'ї № 2891 від 07. 04. 2015 року в квартирі [ADDRESS] крім позивача зареєстровані: відповідач [PERSON], що являється дочкою позивача та відповідач [PERSON] - онука Відповідачі не проживають в даній квартирі з 2002 року, їх особистих речей в квартирі немає, про що свідчить Акт від 10. 04. 2015 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення понад шість місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Суд вважає, що необхідно визнати [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому тривалий час без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved