Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Пасічник А.З., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку; стягувати з відповідача в її користь додаткові витрати на навчання доньки [PERSON] , [INFO] , у Чортківському медичному фаховому коледжі в розмірі 8500 грн щороку, до закінчення донькою навчання; стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на навчання доньки [PERSON] , [INFO] , у Чортківському медичному фаховому коледжі за минулий час за період 2019-2020 навчальний рік в розмірі 8500 грн. Позов обґрунтовує тим, що Бучацьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ від 21.05.2018, яким стягується з [PERSON] в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.05.2018 до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму, які зараз сплачує відповідач є мізерними і не дають можливості забезпечувати доньку всім необхідним. Донька сторін навчається на ІІ курсі у Чортківському медичному фаховому коледжі стаціонарно за контрактом. Щороку позивач сплачує за її навчання 17000 грн, за два роки навчання вона оплатила 34000 грн. Крім того, донька проживає у гуртожитку і вона одна сплачує її проживання, зокрема за 2019-2020 навчальний рік позивач оплатила 3000 грн, а за І семестр 2020-2021 навчального року - 1000 грн. Відповідач не бере участі в оплаті навчання чи проживання доньки, однак має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, половину коштів за навчання доньки у коледжі, її проживання в гуртожитку, так як має постійне місце роботи за кордоном, в Естонії, є працездатний. За наведених обставин просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] , будучи присутньою в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити такий з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначила, що аліменти, які на даний час стягуються з відповідача, є мізерними і не дають можливості забезпечувати доньку всім необхідним. Представник позивача - адвокат Пасічник А.З. позов підтримав та просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи присутнім в судовому засіданні, позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши позивача, її представника та відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, 12 травня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 20 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №103, здійснений Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 20 вересня 2016 року. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки сторін [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 05 вересня 2018 року). Як вбачається з судового наказу Бучацького районного суду від 21 травня 2018 року у справі №595/686/18, з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки №339, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 07 червня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , проживає разом із донькою [PERSON] , [INFO] , у с.Жизномир Чортківського (раніше Бучацького) району Тернопільської області. До складу сім`ї також входять: чоловік - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до довідки №294, виданої Чортківським медичним фаховим коледжем 22 червня 2021 року, [PERSON] дійсно є студенткою ІІ курсу Чорктівського медичного фахового коледжу, спеціальності «стоматологія ортопедична» за контрактом (форма навчання-денна) і стипендія не нараховується. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. До правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Положення ст. 7 СК України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В судовому засіданні встановлено, що згідно судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 травня 2018 року (справа № 595/686/18), вирішено стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2018 року до повноліття дитини. Позивач [PERSON] вважає, що такий розмір аліментів є мізерним, а тому звернулася до суду з позовом про їх зміну. Необхідність зміни розміру стягуваних аліментів позивач аргументує значними фінансовими витратами на навчання доньки, проживання за місцем навчання, а також вказує, що дитина потребує одягу, взуття, необхідні кошти для забезпечення навчального процесу, витрати на дорогу до місця навчання, а також на літературу, канцелярію, засоби гігієни, продукти харчування тощо. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд враховує, що спільна дочка подружжя перебуває на утриманні матері. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов, погодився сплачувати аліменти в збільшеному розмірі, а також не заперечує щодо задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину. Суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров`я не може працювати та утримувати дитину. За правилами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, враховуючи якнайкраще забезпечення інтересів малолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі судового наказу від 21.05.2018 (справа №595/686/18, збільшивши їх розмір, а саме стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі, якому просить позивач, а саме 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини та захистить її права. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судовий наказ, виданий по справі №595/686/18 від 21.05.2018 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню. Окрім стягнення аліментів позивач просить стягувати з відповідача додаткові витрати на навчання доньки, а також стягнути додаткові витрати понесені нею за минулий час. Згідно договору, укладеного між Чортківським державним медичним коледжем, в особі директора коледжу Білика Л.С. та [PERSON] для [PERSON] 01 серпня 2019 року, розмір плати за надання освітньої послуги на факультеті (відділенні): «Стоматологія ортопедична»; форма навчання: денна; освітньо-кваліфікований рівень: молодший спеціаліст; назва спеціальності з підготовки: Спеціальність 221 «Стоматологія», спеціалізація «Стоматологія ортопедична»; термін навчання складає 3 роки; місце надання освітньої послуги: [ADDRESS] , становить 8500 грн за І навчальний семестр 2019/2020 навчального року та 17000 грн за 2019/2020 навчальний рік. Замовник вносить плату на розрахунковий рахунок Виконавця посеместрово: перший внесок до 30.08.2019, другий не пізніше 28.02.20; щорічно - не пізніше 31 серпня і не пізніше 25 лютого кожного навчального року. Із квитанцій №569 та №28, виданих Чортківським державним медичним коледжем у липні 2019 року (дата відсутня у квитанції) та 20.01.2020, [PERSON] сплачено за навчання доньки [PERSON] , а саме: за І сем. 2019-2020 н.р. - 8500 грн та ІІ сем. 2019-2020 н.р. - 8500 грн, що складає 17000,00 грн. Окрім того, як слідує з квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1817501554 та № 0.0.1994163250.1 від 28.08.2020 та 27.01.2021, [PERSON] перераховано 17000,00 грн на рахунок Чортківського державного медичного коледжу за навчання доньки [PERSON] за два семестри ІІ (другого) курсу. За даними квитанцій за серпень, вересень 2020 року, [PERSON] сплачено 3000 грн та 1000 грн за проживання в гуртожитку з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2020 року та, відповідно, з 01 вересня 2020 по 31 грудня 2020 року. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, і яка в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню як додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН, ратифікованої 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У п. а ч. 1 ст. 29 Конвенції про права дитини держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі. Навчання дитини у навчальному закладі з метою отримання освіти не може не вважатися розвитком її здібностей з огляду на положення Закону України «Про освіту», де в преамбулі зазначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави. Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору. З огляду на вказане вище, витрати понесені позивачкою на сплату за навчання доньки, пов`язані з необхідністю розвитку здібностей дитини, отримання нею освіти, і в розумінні ст. 185 СК України, є додатковими. Сімейним кодексом України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які навчаються встановлено главою 16 СК України, зокрема ст. 199 цього кодексу. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками та дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу, які не передбачають зобов`язання батьків нести участь у додаткових витратах на повнолітніх дочку чи сина. Судом встановлено, що позивачка щороку несе додаткові витрати на сплату за навчання доньки у розмірі 17000,00 грн. Ураховуючи, що витрати, які понесла позивачка на сплату за навчання доньки та які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами та спрямовані на розвиток особи, розумових і фізичних здібностей дитини і ст. 185 СК України встановлює обов`язок того з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину брати участь у додаткових витратах на дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат, що зумовлені особливою обставиною навчанням дитини, в тому числі і частини понесених додаткових витрат за минулий період (2019-2020 навчальний рік), а саме: 50 % від 17000,00 грн, що становить 8500,00 грн. Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягувати додаткові витрати на навчання доньки [PERSON] , [INFO] , у Чортківському медичному фаховому коледжі в сумі 8500 грн (50 % від вартості навчання за рік - 17000,00 грн), щороку до закінчення донькою навчання. Позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. У відповідностідо ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved