Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач 25. 05. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.07.2014 року між ПрАТ «СК Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/1028869, строк дії якого з 03.07.2014р. по 02.07.2015р. Згідно умов полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 50\~000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн. Відповідно до Полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. 23.07.2014 року о 16 год. 00 хв. на вул. Дж. Дудаєва в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ «ДАФ» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та ТЗ «БМВ» д/н RP 40181 під керуванням (Байчишин) [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобіль «БМВ» д.н.з. RP 40181, отримав механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.09.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК Альфа Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування від 23.07.2014р. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «БМВ» д/н RP 40181, 24.07.2014 року було проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та 26.11.2014 року було складено Калькуляцію № [NUMBER], відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в ДТП «БМВ» д.н. RP 40181 складає 21\~188,29 грн. 12.12.2014 року позивачем складено страховий акт по справі № 1081.609.14.01.01 та розрахунок страхового відшкодування, згідно якого: - розмір збитку складає 8\~563,37 грн. - франшиза 0,00 грн. - процент виплати 100%. 24.12.2014 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8\~563,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30177 від 24.12.2014р. та витягом з Відомості № 441 оплати страхового відшкодування від 24.12.2014 року. Позивач зазначив, що відповідач не звертався до страхової компанії про настання ДТП та не надав документальних підтверджень того, що він не мав змоги це зробити у визначені Законом строки. Тому Позивач вказує, що до нього перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивачем було надіслано відповідачу досудову вимогу № 1081-ВГ від 22.01.2015р. щодо добровільного відшкодування завданого збитку в порядку регресу на суму 8\~563,37 грн., однак відповідач жодним чином на вимогу не відреагував. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь 8\~563,37 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, проте в позові просив розглядати справу без їх участі за наявними у справі доказами. Відповідач в судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. 02.07.2014 року між ПрАТ «СК Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АІ/1028869, строк дії якого з 03.07.2014р. по 02.07.2015р. Згідно умов полісу, ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 50\~000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн. Відповідно до Полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER]. 23.07.2014 року о 16 год. 00 хв. на вул. Дж. Дудаєва в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ «ДАФ» д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та ТЗ «БМВ» д/н RP 40181 під керуванням (Байчишин) [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали ряд механічних пошкоджень. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.09.2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєному ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. На момент ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «СК Альфа Страхування». В звязку з цим, 23.07.2014 року (Байчишин) [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК Альфа Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. 12.12.2014 року ПрАТ «СК Альфа Страхування» було складено Страховий акт № 1081.609.14.01.01 та Розрахунок, в якому зазначено, що відповідно до умов Полісу АІ/1028869 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50000 грн.; франшиза складає 0,00 грн.; вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля складає 21188,29 грн.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу складає 10276,05 грн.; сума зниження 1712,68 грн.; розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті в порядку регресу складає 8563,37 грн. 24.12.2014 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 8\~563,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30177 від 24.12.2014р. та витягом з Відомості № 441 оплати страхового відшкодування від 24.12.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст.38.1.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: г)якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього закону (не пізніше 3-х робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику повідомлення). Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не повідомив позивача про настання страхового випадку. Згідно з ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь суми страхового відшкодування в розмірі 8\~563,37 грн. Підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення судових витрат, оскільки згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved