Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач 19.07.2019року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказує, що у даному будинку він проживає без реєстрації, разом зі своєю дружиною [PERSON] Крім дружини, в будинку є також зареєстрований, але не проживає та ніколи не проживав їхній син [PERSON] (відповідач у справі). Зазначає, що [PERSON] жодних особистих речей в будинку не зберігає, однак добровільно не виписується з нього, що негативно відображається на його (позивача) матеріальному становищі, оскільки впливає на оплату комунальних послуг та можливість отримання субсидій. З огляду на наведене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] . Ухвалою судді від 02.09.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16.10.2019року. Ухвалою суду від 16.10.2019року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2019року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Ухвалою суду від 07.11.2019року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] , на підставі Договору дарування, посвідченого Мостиською держнотконторою від 04.12.2000року за реєстр.№4151, що підтверджується копією Реєстраційного посвідчення Самбірського МБТІ від 22.03.2001року за реєстр.№8. У даному житловому будинку є зареєстрованими дві особи: [PERSON] , [INFO] (дружина позивача [PERSON] ), а також їхній син - [PERSON] , [INFO] , який ніколи фактично не проживав за вказаною адресою. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: Актами обстеження матеріально-побутових умов, складеними комісією Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1581 від 30.11.2016року та №1079 від 15.04.2019року, а також Довідками, виданими Золотковицькою сільською радою Мостиського району Львівської області про склад сім`ї [PERSON] №1582 від 30.11.2016року та №1079 від 15.07.2019року. У відповідності до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виходячи зі змісту положень ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу в спосіб, передбачений цією нормою Закону, або у спосіб передбачений договором чи законом. Як слідує зі ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Ст.\~321\~ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст.383\~ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~Частиною 1 ст.405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача [PERSON] у належному позивачу житловому будинку, факту чинення йому перешкод щодо користування та проживання у даному будинку чи вчинення відповідачем дій, які б свідчили про його намір зберегти право на користування даним житловим приміщенням. Не встановлено судом і наявності домовленостей між відповідачем та позивачем як власником житла щодо порядку користування даним житловим будинком або щодо збереження за відповідачем права на користування житлом на час його відсутності. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] без поважних причин був відсутній у спірному жилому приміщенні понад один рік, тобто понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, останній ніколи не проживав у даному жилому приміщенні і протягом тривалого часу не намагався вселитись у таке, перешкод в користуванні спірним житловим будинком йому не чинилось і він добровільно обрав собі інше місце проживання, а також з огляду на те, що формальна реєстрація відповідача у спірному житловому будинку є такою, що перешкоджає позивачу у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору на суму 768,40грн.

Outcome: approved