Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач 13 грудня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12.02.2013 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір. [NUMBER] [PERSON] помер. Відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину, до складу якої входить у тому числі кредитні зобов'язання померлого. З посиланням на ст.ст. 1219, 1268, 1281, 1282 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 14393,37 грн. за кредитним договором б/н від 12.02.2013 та судовий збір. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили, відзиви не подали. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачів і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 12 лютого 2013 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредитну картку, та кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Заборгованість за кредитним договором станом на дату смерті позичальника становить 14393,37 грн., з яких: 1899,89 грн. - заборгованість за кредитом та 12493,48 грн. - заборгованість за відсотками. 24.10.2017 банк направив на адресу Голопристанської державної нотаріальної контори претензію кредитора. 12.06.2018 банк направив лист-претензію на адресу [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 цього Кодексу). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 України). Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно даних паспорту громадянина України, [PERSON] зареєстрований в[ADDRESS] На момент смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживають на теперішній час [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями паспортів відповідачів та адресними довідками Великокардашинської сільської ради, де зазначено зареєстровану адресу їхнього проживання: [ADDRESS]. Таким чином, досліджені у суді докази дають можливість зробити висновок, що відповідачі є спадкоємцями майна [PERSON] та в силу ст.. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину, оскільки заяв про відмову від її прийняття не подавали, що підтверджується листом завідуючого Голопристанської державної нотаріальної контори. В зв'язку з цим, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці повинні задовольнити вимоги кредитора, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved