Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON], 05 квітня 2018 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилася спадщина: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] вартістю 40300 грн.; земельна частка (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари вартістю 63943,45 грн., члена КСП «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я померлої; земельна частка (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари вартістю 63943,45 грн., члена КСП «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], успадковану матір'ю після смерті батька. Вона як спадкоємець за заповітом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До неї перейшов у власність житловий будинок, предмети звичайної домашньої обстановки, а також сертифікати на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER] та серії [NUMBER] В подальшому вона правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я померлої матері втратила. Крім того, втрачені також правовстановлюючі документи на житловий будинок, що призвело до неможливості оформлення спадщини. Публікація оголошення про втрату сертифікату в газеті «Вісті Кодимщини» до позитивного результату не призвели. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з заповітом. Своєчасно до нотаріуса не змогла звернутися і в силу того, що коштів на оплату судових витрат не було. Час, що був витрачений на пошуки втрачених правовстановлюючих документів призвів і до пропущення строку позовної давності. Все вище зазначене і змусило її звернутися за захистом свого права до суду. Просить поновити строк позовної давності, встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] вартістю 40300 грн.; земельну частку (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари вартістю 63943,45 грн., члена КСП «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я померлої [INFO] року [PERSON], який був утрачений; земельну частку (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари вартістю 63943,45 грн., члена КСП «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], успадковану [PERSON] після смерті чоловіка - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Сербівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає це визнання. Отже суд констатує, що позивач, як спадкоємець за заповітом (ст.534 ЦК Української РСР в редакції 1963 року), прийняла спадщину після смерті [PERSON] (ст.549 ч.1 п.1 ЦК Української РСР в редакції 1963 року) і тим самим набула право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] вартістю 40300 грн.; земельну частку (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари вартістю 63943,45 грн., члена КСП «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я померлої [INFO] року [PERSON], який був утрачений; земельну частку (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари вартістю 63943,45 грн., члена КСП «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП «Нива» серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], успадковану [PERSON] після смерті чоловіка - [PERSON] Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Статтею 71 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, визначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 80 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року, передбачено, що якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки вона на протязі певного періоду часу не могла оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а звідси - не мала можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 534, ч.2 ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,

Outcome: approved