Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач 23.04.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона працювала на ТОВ «Нікопольський механічний завод»» з 14.08.2002 року. 19.01.2015 року вона була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. Однак, до теперішнього часу відповідач в порушення ст.ст.115,116 КЗпП України не виплатив їй заробітну плату за листопад 2014 року, грудень 2014 року, січень 2015 року на загальну суму 8162 грн. 48 коп. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Тому вважає, що у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку, що за її розрахунком за період з 20.01.2015 року та на час звернення до суду з позовом складав 12872 грн. 13 коп. Посилається і на те, що з протиправних дій відповідача вона зазнала моральної шкоди, яка виразилася в моральних переживаннях та стражданнях, повязаних з її існуванням тривалий проміжок часу без належних їй коштів. Розмір завданої моральної шкоди оцінила у 10000 грн. 00 коп. Тому, просить суд стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 8162 грн. 48 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку, моральну шкоду 10000 грн. 00 коп. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.22). Зазначила, що до теперішнього часу заборгованість перед нею відповідачем не погашена. Вказала також, що працювала за пятиденним графіком роботи. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження, що зазначена в позові та за адресою реєстрації юридичної особи. До суду повернулися конверти з викликом на 16.07.2015 року о 14.00 год., як не вручені у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.20,21). Судовий виклик у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається доставленим. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно на підставі наявних в матеріалах справи доказів, наданих позивачем. На запит суду щодо надання належним чином завірених документів: довідки про заборгованість по заробітній платі перед позивачем [PERSON]Г, надання інформації (за наявності) щодо погашення заборгованості по заробітній платі перед позивачем [PERSON]Г, довідки про середньоденну заробітну плату позивача [PERSON], довідки про середньомісячну заробітну плату позивача [PERSON], інформації за яким графіком працювала позивач (а.с.15), відповіді від відповідача до суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст. 116,117,237-1 КЗпП України, виходячи з наступного. Як установлено в судовому засіданні, сторони перебували у трудових відносинах (а.с.7-10). Як вбачається з трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.10), згідно із записом № 21, на підставі наказу № 56-к від 19.01.2015 року позивача було звільнено з 19.01.2015 року за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі № 11 від 31.03.2015 року, виданою ТОВ «Нікопольський механічний завод» на імя [PERSON] (а.с.12), сума заборгованості по заробітній платі за листопад 2014 року складає 2156 грн. 62 коп., за грудень 2014 року - 2440 грн. 92 коп., за січень 2015 року 3564 грн. 94 коп., усього 8162 грн. 48 коп. Оскільки до сьогоднішнього дня заборгованість по заробітній платі у розмірі 8162 грн. 48 коп. не виплачена. Відповідач, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, не виплатив позивачу при звільненні всі належні їй суми. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в примусовому порядку заборгованість із заробітної плати в розмірі 8162 грн. 48 коп. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 20.01.2015 року по 16.07.2015 року в розмірі 16747 грн. 61 коп., виходячи з наступного. Суд при визначені середнього заробітку за час затримки розрахунку виходив із наявної в матеріалах справи довідки про середню заробітну плату № 23 від 06.04.2015 року, виданої ТОВ «Нікопольський механічний завод» (а.с.11). Згідно вказаної довідки середньоденна заробітна плата (рядок 13 гр. 6 : рядок 13 гр. 3) складає 138 грн. 41 коп. Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку (за період з 20.01.2015 року по 16.07.2015 року день винесення рішення суду) складає 16747 грн. 61 коп., виходячи з наступного розрахунку. -січень 2015 року 9 робочих днів; -лютий 2015 року 20 робочих днів; -березень 2015 року 21 робочий день; -квітень 2015 року 21 робочий день; -травень 2015 року 18 робочих днів; -червень 2015 року 20 робочих днів; -липень 2015 року 12 робочих днів. Разом 121 робочий день. 121 робочий день х 138 грн. 41 коп. (середньоденна заробітна плата) = 16747 грн. 61 коп. Розмір середньомісячної заробітної плати позивача за розрахунком суду зробленого на підставі довідки про середню заробітну плату № 23 від 06.04.2015 року, виданої ТОВ «Нікопольський механічний завод» (а.с.11) складає 1868 грн. 58 коп. (3737,16 грн. нарахована заробітна плата за листопад, грудень 2014 року : 2 місяці = 1868 грн. 58 коп.). На запит суду відповідач довідку про середньомісячну заробітну плату позивача не надав, тому суд виходив із наявних в матеріалах справи доказів, наданих позивачем. Суд вважає доведеними вимоги позову і в частині завдання позивачу моральної шкоди. Від незаконних дій відповідача позивач дійсно зазнала моральних переживань та страждань, повязаних з її існуванням тривалий проміжок часу без належних їй коштів. Тому, у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача моральна шкода. Однак на думку суду розмір моральної шкоди, визначений позивачем у 10000 грн. 00 коп. є завищеним. Суд вважає достатнім у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. 00 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 492 грн. 70 коп. (249 грн. 10 коп. щодо вимог майнового характеру + 243 грн. 60 коп. щодо вимог немайнового характеру = 492 грн. 70 коп.).

Outcome: partial