Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в червні 2017 р. звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути аліменти на свою користь з відповідачів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 грн. з кожного щомісяця безстроково. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що він, [PERSON], [INFO], є пенсіонером. Через інвалідність та похилий вік його стан здоров'я вкрай важкий, тому він потребує стороннього догляду та постійного придбання ліків. Розмір пенсії складає 2032 грн., але є недостатнім для задоволення його життєвих потреб та сплати комунальних послуг. Він має двох повнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що діти на даний час повнолітні, працездатні та мають високі заробітки. Будучи працездатним, він постійно надавав матеріальну допомогу своїм дітям, але через стан здоров'я та вік, втратив таку можливість. Єдиним джерелом його доходу є пенсія. Стан його здоров'я поганий, тому йому необхідно постійно купувати ліки, витрачаючи значну частку пенсії. Постійне зростання вартості продуктів харчування та вартості комунальних послуг призводить до того, що він не може забезпечити себе найнеобхіднішим і потребує матеріальної допомоги від своїх дітей, однак вони добровільно допомоги не надають. У зв'язку з чим, він звернувся з позовом до суду та просить призначити йому аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 (вісімсот) грн. щомісяця. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Пояснив, що на даний час він не працює, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Його дружина [PERSON] також не працює. Тому враховуючи зазначені обставини, він не має можливості надавати матеріальну допомогу батькові, який є пенсіонером та отримує пенсію. Крім того, зазначив, що у батька є додаткові кошти, які він зберігає у банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Пояснила, що має на утриманні двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON], [INFO], є студенткою 4 курсу (на умовах договору з фізичними та юридичними особами) Національної академії внутрішніх справ. Крім того, на її утриманні є непрацездатна матір [PERSON], [INFO], яка є пенсіонеркою та інвалідом 3-ї групи. Після розірвання шлюбу з батьком [PERSON], мати [PERSON] проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Батьки розлучилися коли вони з братом вже були повнолітніми. При цьому, батько [PERSON] сам проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності в рівних долях всім членам сім'ї, а саме: батькові [PERSON], мати [PERSON], братові [PERSON] та їй. Комунальні платежі нараховуються на матір. Разом з тим, батько чинить перешкоди в користуванні даною квартирою, змінив замки загальних вхідних дверей, чим унеможливив доступ до квартири. Зазначила, що на даний час вона працює в ТОВ «КОНТУР-МЕТ». Її заробітна плата приблизно складає 3800 грн. на місяць. Тому, враховуючи зазначені обставини, вона не має можливості надавати матеріальну допомогу батькові. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, пояснення відповідачів, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи та вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є батьком двох повнолітніх дітей: відповідачів [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 14.04.2011 р. (повторно), та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 14.04.2011 р. (повторно). Згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, відповідач [PERSON], [INFO], після укладення шлюбу 14.02.1997 р. змінила прізвище на «[PERSON]». Позивач [PERSON] є пенсіонером та інвалідом 3-ї групи, що підтверджується даними пенсійного посвідчення [NUMBER]. Згідно висновку ЛКК 2534, [PERSON] за станом здоров'я потребує стороннього догляду довічно. Відповідно до довідки №1909 від 27.02.2017 р., позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком при неповному пільговому стажі за списком № 1 (зі зниженням пенсійного віку) в розмірі 2032,64 грн. Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на ст.ст. 202, 205 СК України та на те, що відповідачі як його повнолітні діти, повинні піклуватися про нього та утримувати, оскільки він є пенсіонером та через інвалідність, похилий вік та стан здоров'я, він потребує стороннього догляду. Єдиним джерелом його доходу є пенсія. Розмір пенсії складає 2032 грн., але є недостатнім для задоволення його життєвих потреб та сплати комунальних послуг. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є працездатним. Згідно даних свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, відповідач [PERSON] перебуває з 04.09.1999 р. в зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON]. Відповідач [PERSON] має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 07.07.2010 р., [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 23.08.2013 р., та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 23.08.2013 р. Відповідач в судовому засіданні зазначив про те, що на даний час він не працює. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] в період з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р. отримував доходи з підприємницької діяльності, що підтверджується довідкою ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.10.2017 р. Відповідач [PERSON], [INFO], є працездатною. Згідно довідки Вих. №168 від 07.11.2017 р., [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «КОНТУР-МЕТ» з 14.03.2017 р. Її сукупний дохід за період з 14.03.2017 р. по 31.10.2017р. склав 36801,60 грн. Місячна заробітна плата становить приблизно 3719,10 грн. (згідно даних довідки). Відповідач [PERSON] має на утриманні двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, та повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києві. З довідки №46/ВКЗ-1953 від 07.11.2017 р., виданої Національною академією внутрішніх справ, вбачається, що повнолітня донька відповідача, [PERSON] у 2014 р. зарахована на денну форму навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Право» і є студентом 4 курсу (на умовах договору з фізичними та юридичними особами) Національної академії внутрішніх справ. Термін навчання до 22.06.2018 р. Згідно договору про навчання від 05.09.2016 р. вбачається, що розмір плати за один семестр навчання протягом всього строку навчання становить 9400 грн. Матеріалами справи також підтверджується те, що на утриманні відповідача [PERSON] також знаходиться її матір, [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] є пенсіонеркою та інвалідом ІІІ групи з 31.03.1970 р. довічно, що підтверджується даними пенсійного посвідчення № [NUMBER]. Відповідно до довідки №9222 від 11.10.2017 р., [PERSON] знаходиться на обліку в Правобережному ОУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії за вересень 2017 р., згідно довідки, становить 1708,08 грн. Як вбачається з даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, 25.03.1999 р., було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно даних свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.08.1993 р. Органом приватизації Жовтневої РДА, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить: [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] у зазначеній квартирі проживає один. У сторін виникають конфлікти з приводу користування зазначеною квартирою. Згідно довідки № 02/09/05-108 від 04.10.2017 р., виданій гр. [PERSON], яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS], комунальні послуги нараховуються на гр. [PERSON] та станом на 01.09.2017 р. відсутня заборгованість по квартирній платі. Разом з тим, як вбачається з акту, складеного 13.02.2017 р. начальником ЖЕД-906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 01.08.2011 р. у кв. № [ADDRESS] не проживають. Згідно акту від 11.12.2017 р., складеного мешканцями будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON] з 01.08.2011 р. проживає по [ADDRESS], тобто за адресою відповідача [PERSON] Відповідно до довідки №134/1 від 10.02.2017 р., виданої ЖЕД №905 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», комунальні платежі за адресою: [ADDRESS] нараховуються на [PERSON] та [PERSON] з 01.08.2011 р. по теперішній час, за вище вказаною адресою заборгованості не має. Згідно з нормою ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, 194-197 СК України. Таким чином, обов'язковими умовами та підставами покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків є: 1) діти досягли вісімнадцяти років; 2) батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; 3) батьки потребують матеріальної допомоги; 4) відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Умовою виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх вищеперерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. При цьому, суд звертає увагу на те, що факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно з положеннями чинного законодавства держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо. Ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлюється законом про державний бюджет на відповідний рік. Так, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1373,00 грн., з 01.07.2018 року становить 1435 грн. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд, враховує обставини справи та приходить до висновку, що позивач є пенсіонером, особою похилого віку, має інвалідність ІІІ групи та має хворобливий стан, тобто в правовому розумінні є непрацездатним, тому приходить до висновку, що останній потребує утримання від своїх повнолітніх дітей, які, в свою чергу, є працездатними. З матеріалів справи, не вбачається підстав, передбачених ст. 204 СК України, для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання позивача. Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, та відповідачами на підтвердження своїх заперечень, не надано належних та достовірних доказів, які б підтверджували розмір отримуваних доходів саме станом на день розгляду справи. Таким чином, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача (батька відповідачів) і платників аліментів (повнолітніх сина та доньки), наявність у відповідачів на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатної матері, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі про 200 грн. з кожного щомісяця. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, в рівних частках в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп., так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від його сплати на підставі закону. У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial