Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач 11.12.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики від 04.04.2019 року у розмірі 30700,00 грн. та суми відсотків за користування грошовими коштами за весь період прострочення в розмірі 12952,94 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову зазначила, що 04 квітня 2019 року вона позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 30700, 00 грн., що є еквівалентом 1228 доларів США з кінцевим терміном повернення до 04.07.2019 року. Також відповідач зобов`язався у випадку прострочення виплати боргу сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки боргу, а також 100 % річних. Відповідач станом на день звернення до суду кошти не повернув, внаслідок чого вона змушена звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 лютого 2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2020 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, справу вирішено призначити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, постановивши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 04 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 30700,00 грн., що на момент підписання договору еквівалентно 1228 доларів США, зі строком повернення до 04 липня 2019 року, а також зобов`язується у відповідності до ст. 625 ЦК України вплатити суму боргу 30700,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення боргу, а також 100 % річних від суми простроченого боргу за кожен день прострочки. Факт отримання грошових коштів підтверджено розпискою (арк. справи 7-8). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики №б/н від 04.04.2019 року (строк повернення 04.07.2019 року) грошові кошти не повернув. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 04.04.2019 року в загальній сумі 30700,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором позики встановлений відсоток за користування грошовиим коштами у випадку прострочення в розмірі 100 % річних. Розрахунок за договором позики №б/н від 04.04.2019 року: строк виконання обов`язку 04.07.2019 року, кількість днів прострочення зобов`язання становить 537 днів (з 05.07.2019 р. до 23.12.2020 р.). Отже стягненню підлягає сума відсотків у розмірі 45166,85 грн. (30700,00 грн./365 днів*537). Враховуючи вищевикладене, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню 30700,00 грн. борг за договором позики №б/н від 04.04.2019 р. та 45166,85 грн. відсотки за користування грошовими коштами за період прострочення. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 грудня 2020 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved