Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 грудня 2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві посилалася на те, що 29 серпня 2008 року позичив відповідачу кошти в розмірі 30550 грн., які останній зобов'язувався повернути до 01.10.2008 року. Також вказував, що 01.09.2008 року позичив [PERSON] кошти в сумі 16700 грн. з терміном повернення також до 01.10.2008 року. Посилався на те, що у встановлений термін відповідачем грошові кошти повернуті не були. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 47250 грн. основного боргу, 7323,75 грн. 3 % річних та 14742 грн. розміру інфляції. Всього просив суд стягнути з відповідача 69315,75 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. За таких обставин, враховуючи відсутністю підстав, для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не з'явилися, на підставі наявних в справі доказів та матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг грошову суму в розмірі 30550 грн., які зобов'язувався повернути в термін до 01 жовтня 2008 року. 10 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг грошову суму в розмірі 16700 грн., які також зобов'язувався повернути в термін до 01 жовтня 2008 року. Отримання грошових коштів підтверджено простими письмовими розписками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] грошові кошти за укладеними договорами не повернуто, суд приходить до висновку, що заборгованість в сумі 47250 грн. (30550+16700) підлягає стягненню. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині вимог про стягнення суми боргу є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] грошові кошти не повернуті, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором між сторонами. При визначенні розміру суми, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступних розрахунків. Часом прострочення суми бору є період з 01 жовтня 2008 року по час ухвалення судового рішення в справі - 5 років 2 місяці, всього 62 місяці. Розмір 3 % річних за весь період складає 7323 грн. 75 коп. (47250 грн. боргу/ 100 х 3% х 62 місяці прострочення/12 місяців в році). Зведений індекс інфляції за весь період з 01 жовтня 2008 року по грудень 2013 року складає 134,8. Тому сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 47250/100х134,8 = 63693 грн., окремо сума індексу інфляції складає 16443 грн. (63693 грн. - 47250 грн.). Оскільки позивачем при зверненні до суду здійснені невірні розрахунки розміру індексу інфляції, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині вимог про стягнення 3 % річних та індексу інфляції підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача розмір індексу інфляції 16443 грн., 3 % річних в розмірі 7323 грн. 75 коп. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 693,16 грн. Оскільки при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 693,16 грн., потрібно 710,17 грн., з відповідача [PERSON] на користь держави додатково слід стягнути судовий збір в сумі 17 грн. 01 коп.

Outcome: approved