Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач 19.04.2018 звернулася з позовом в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про зняття з реєстрації, посилаючись на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.10.2012. У вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO]. 20.03.2018 [PERSON] померла. Оскільки померла не перебувала у родинних відносинах з позивачем та неповнолітньою дочкою, отримати свідоцтво про смерть неможливо. У звязку з тим, що в квартирі зареєстрована [PERSON], виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів за комунальні послуги та неможливості вчиняти ніякі правочини від імені неповнолітньої доньки стосовно цієї квартири, так як в ній зареєстрована стороння особа. Тому просить зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], яка померла 20.03.2018 по квартирі [ADDRESS] у звязку з її смертю. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси (суддя Троян Т.Є.) від 30.08.2018 провадження по справі закрито з підстав відсутності предмета спору. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 04.10.2018 ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.08.2018 скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 18.10.2018 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача адвокат [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні даного спору покладався на думку суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового та цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору дарування квартири від 30 жовтня 2012 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки КП ССУБ № 775 від 26.03.2018 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] 20 березня 2018 року [PERSON] померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 834 від 21.03.2018. 10 травня 2018 року [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради з заявою про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання в квартирі. Проте відповідач відмовив у наданні такої послуги на підставі того, що не надано оригіналу свідоцтва про смерть. Проте оригіналу свідоцтва він надати не має змоги, оскільки відповідно до ч. 2\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~ свідоцтво про смерть видається близьким родичам померлого. Згідно з ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 386 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті\~71,\~72,\~116,\~156 ЖК УРСР,\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не є членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Таким чином, суд вважає за необхідне зняти [PERSON] з реєстраціїу звязку зі смертю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved