Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 липня 2016 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. В позовній заяві позивач вказала, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 07 лютого 2011 року сплачує аліменти у розмірі 300 грн. на місяць. На даний час матеріальне становище відповідача покращилось, він влаштувався провідником на роботу до локомотивного депо ст.Котовськ ДП «Одеська залізниця», де отримує стабільну заробітну плату, а тому просила змінити визначений судом розмір аліментів на утримання сина та визначити їх у частці від доходу (заробітку) відповідача, зокрема у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] (адвокат, діє відповідно до ордера адвоката та угоди про надання правової допомоги) не прибули, надавши заяву пор розгляд справи без позивача. Заявлені вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не явився, але 19 жовтня 2016 року надав до суду письмову заяву в якій заявлений позов визнав у повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, суд вважає можливим розглянути вказану справу без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ЖД №196799, виданим 14 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області. Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 07 лютого 2011 року (справа №2-143/11) відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 300 грн. щомісяця. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Вказана норма містить вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду, зокрема: а) зміна матеріального стану платника чи одержувача аліментів; б) зміна їх сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в його задоволенні. При цьому, відповідно до ст.ст.10,11 та 60 ЦПК України обовязок довести наявність обставин, які є підставою для задоволення заявленого позову, покладається на позивача. Судом встановлено (і це визнається сторонами), що в даний час відповідач [PERSON] працює машиністом у виробничому підрозділі «Локомотивне депо ст.Котовськ» Регіональної філії Одеської залізниці ПАТ «Укрзалізниця», де щомісяця отримує заробітну плату, яка відповідно до Переліку доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року, в редакції постанови КМУ №869 від 01 липня 2002 року, підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів або в твердій грошовій сумі. Аліменти у твердій грошовій сумі визначаються у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення (ч.1 ст.184 СК України).\~\~\~\~ Отже, наявність у відповідача [PERSON] постійної роботи та доходу у вигляді щомісячної заробітної плати є підставою для зміни визначених рішенням Кодимського районного суду від 07 лютого 2011 року аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку) відповідача. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності цим рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли (ч.2 ст.88 ЦПК України), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved