Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], який мешкає в м. Подольську, вул. Східнослов?янська, 64, звернувся 12 квітня 2016 року в суду з цим позовом до відповідачів та просив ухвалити рішення суду яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 05.12.2003 року (2-639/2003), на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту звернення до судуі на період до повноліття дитини та зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2015 року (505/5432/14-ц), на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту звернення до судуі на період до повноліття дитини, а також у звязку з цим анулювати виконавчі листи на підставі яких стягуються ці аліменти. Підставою цьому зазначав те, що на даний час у нього склався тяжкий матеріальний стан, а тому зараз не в змозі сплачувати аліменти у розмірах визначених в попередніх судових рішеннях. Позивач в ході судового розгляду справи на позові наполягав у повному обсязі. Додатково пояснював, що є військовослужбовцем ЗСУ і на цей час з січня 2016 року після всіх відрахувань отримує на руки грошове утримання в межах 4000 грн. на місяць. Вважає, що цих коштів йому замало. Тому змушений звернутись в суд з цим позовом. Відповідач [PERSON] позов визнала. Суду пояснила, що на цей час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Позивач сплачує їй аліменти і надає при необхідності необхідну матеріальну допомогу. Сама вона займається вирощуванням суниць та іншого і відповідно забезпечує себе. Тому не заперечує у позові. Відповідач [PERSON] та її представник у суді адвокат [PERSON] позов не визнали. [PERSON] суду пояснювала, що на цей час не працює і перебуває у центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю у розмірі 540 грн. на місяць. Вона сама виховує дочку [PERSON], яка має хронічні захворювання. Її коштів та коштів отриманих від позивача у вигляді аліментів їй недостатньо для нормального забезпечення потреб дитини. Додаткової матеріальної допомоги на потреби дитини позивач не надає і з дочкою не спілкується. Тому вважає вимоги позивача про зменшення аліментів необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у позові у повному обсязі, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положення ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи позивач на цей час сплачує аліменти на користь відповідача [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його заробітку на утримання доньки [PERSON], [INFO], згідно рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 28.11.2003. Також він сплачує аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2015 року. Таким чином, позивач на момент розгляду справи сплачує аліменти у розмірі не більше 50% від свого заробітку. Згідно ст.26 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством,\~ пятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Крім цього ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - пятдесят відсотків. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Як на підставу зменшення розміру стягнення аліментів на утримання дітей позивач посилається на важкий матеріальний стан. Згідно довідки про доходи №303/9/17 від 28.01.2016 року, [PERSON] було нараховано дохід з липня по грудень 2015 року у сумі 32095,82 грн., з них: утримано податків 1209,20 грн., утримано аліментів 7869,26 грн., до виплати 23017,36 грн. Таким чином відсутні підстави вважати, що майновий стан позивача змінився з часу стягнення аліментів у 2015 року, а його дохід зменшився. Других доказів стосовно інших підстав, передбачених ст.192 СК України, згідно яких розмір аліментів можна було б зменшити, позивачем не вказано та не надано. Таким чином, суд не вважає, що матеріальний стан позивача погіршився та позивачем не доведено належними доказами наявність підстав для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання дітей за ч. 1 ст. 192 СК України, тому відсутні підстави для задоволення позову

Outcome: approved