Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач 24 квітня 2018 року, звернулася до Шевченківського районного суд Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 15 серпня 2009 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №42. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. З серпня 2017 року вони проживають окремо. Спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Подальше спільне життя, примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинені.Конфлікт між ними не є тимчасовим. Спір між ними з приводу поділу спільного майна відсутній. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем про, що погоджено з відповідачем. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час Сплочений судовий збір при подачі позову в сумі 704, 80 грн., просить стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву та проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах. Судом встановлені та кі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області, від 15 серпня 2009 року) 15 серпня 2009 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. З довідки №192 Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 19 квітня 2018 року вбачається, що позивач проживає на території даної сільської ради за адресою: [ADDRESS] з нею проживають її діти: донька - [PERSON], 2009 року народження, син - [PERSON], 2013 року народження та співмешканець - [PERSON], 1983 року народження. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сумісне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя, подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, на теперішній час їх родина розпалась та поновити її немає можливості. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином суд вважає, що сім'я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості. Стосовно стягнення судових витрат , суд вважає за можливим задовольнити дану вимогу. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, згідно ст. 141 ,142 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача з урахуванням розподілу витрат, визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті.

Outcome: approved