Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач 25 серпня 2015 року звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 16 березня 1998 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 18 березня 1998 року Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, серії І-ВЛ № 335323. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. За життя спадкодавця склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Пархомівської сільської ради народних депутатів Краснокутського району Харківської області 10.04.1995 року, зареєстрований в реєстрі за №-98 згідно якому все своє майно на що за законом вона матиме право, заповідала своїй дочці [PERSON]. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців не має. Спадщина складається з земельної частки (паю) після смерті із земель колективної власності КСП «Україна» на території земель Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Позивач має намір успадкувати майно та право на майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим звернулася до суду. В відкрите судове засідання позивач не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представники відповідачів Пархомівської сільсокї ради Краснокутського району Харківської області Краснокутської районної державної адміністрації, в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представників. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 083759 виданого Пархомівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, [PERSON] померла 18 березня 1998 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) із земель колективної власності КСП «Україна» на території земель Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківськох області. За життя [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Пархомівської сільської ради народних депутатів Краснокутського району Харківської області 10.04.1995 року, зареєстрований в реєстрі за №-98. За його змістом спадкоємцем призначена [PERSON]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, про що 19.09.2013 року нотаріусом була надана письмова відповідь. Як вбачається із відповіді Відділу Держземагенства у Краснкоутському районі Харківської області № 1-15/2010 від 14.10.2013 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 025754 на імя [PERSON] виготовлений, знаходиться у відділі, але не зареєстрований у книзі записів реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) по КСП «України» та не отриманий громадянкою. Суд вважає, що розбіжності у написанні прізвища в сертифікаті та документах, що посвідчують особу, виникли внаслідок граматичної помилки, допущеної відповідним працівником. Відповідно до\~ст. 524 ЦК Української РСР\~(в ред. 1963 року)\~\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, за можливе заяву [PERSON] задовольнити, оскільки вона надала суду достатньо доказів на підтвердження позовних вимог. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved