Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач 28.12.20109 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем 07.06.2014 року , який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління , актовий запис № 681 (серія та номер свідоцтва [NUMBER] ). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем . Від шлюбу дітей подружжя не має. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя та обов`язки, внаслідок чого відбувалась сварки , сімейне життя погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин в червні 2018 травні року. Ведення спільного господарства та сумісне проживання неможливе, оскільки повністю втрачено почуття любові, довіри та взаєморозуміння. Тому подальше збереження сім`ї стає неможливим, що суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 06.02.2020 року відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився , уповноважений представник подав письмову заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує , просить розглядати справу без участі , позовні вимоги задовольнити. У підготовче засідання відповідач та його представник не з`явились , подали письмову заяву , в якій вказали, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] та [PERSON] 07.06.2014 року зареєстрували шлюб , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 681, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім`єю не проживають тривалий час , позивач та відповідач, яка не заперечує проти розірвання шлюбу , не бажають зберегти шлюб, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України , ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно - шлюбні стосунки сторін розпалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позовні вимоги задоволенню. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, позивач просить судові витрати покласти на неї. На підставі викладеного ,

Outcome: approved