Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі, відповідно до інформації від Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 02.05.2019 року № 9242-01-10 зареєстрований попередній власник - [PERSON] , [INFO] Відповідач з зареєстрованого обліку за вказаною адресою не знімається, не проживає, особистих речей у ній немає. Збереження місця реєстрації відповідача змушує її нести додаткові витрати по оплаті квартплати та комунальних послуг, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним чином. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] . таким, що втратив втратив право користування квартирою [ADDRESS] . 30 травня 2019 року ухвалою Придніпровського районного суду було відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача за дорученням [PERSON], покази свідків [PERSON] , [PERSON] ,вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 166203716 та Витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14000647 від 05.12.2013 року [PERSON] є власником 5/8 частини квартири на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Старовойтовою Л. В.; свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2008 року., виданого Другою Черкаською нотаріальною конторою. Відповідно до Договору дарування частини квартири від 22 лютого 2019 року, позивач [PERSON] , також, є власником 3/8 частини трикімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно Довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради № 9242-01-10 від 02.05.2019 - відповідно до адресної картки особи за адресою [ADDRESS] станом на 02.05.2019 зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (з 13.12.2002 по теперішній час); [PERSON] , [INFO] (з 13.12.2002 по теперішній час). Згідно ст.. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч 2. ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , та він там тільки зареєстрований. Також, свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] .Зазначили, відповідача [PERSON] знають, він проживав у них на п`ятому поверсі. Більше трьох років його не бачили і куди він поїхав свідки не знають. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі ст. ст. ст.ст. 316, 317, 319, 391, 321, 405 ЦК України України,

Outcome: approved