Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Онут Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Жовтневій, 57 в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 17.11.2005 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.11.2005 року померла матір позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Жовтневій, 57 в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 26.03.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 57, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла їй. Спадкоємці, котрі б має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити. В підтвердження прийняття позивачем [PERSON] спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 17.11.2005 року надав довідку Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в якій вказується, що [PERSON] фактично проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Представник відповідача територіальної громади с. Онут Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.11.2005 року в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №012588 від 18.11.2005 року (а.с. 26). Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її проживання вул. Жовтневій, 57 в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Законодавство України надає перевагу спадкоємцеві за заповітом перед спадкоємцями за законом. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 26.03.2004 року, посвідченого секретарем виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 57, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла своїй доньці [PERSON], тобто позивачу по справі. Вказане видно із копії повторного свідоцтва про народження серії І-МИ №287838 від 03.10.1972 року (а.с. 25), заповіту (а.с. 27), , копії рішення Заставнівського районного суду чернівецької області від 17.09.2010 року про встановлення факту родинних відносин (а.с. 30), довідкою виконавчого комітету Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 29.09.2016 р. №610 (а.с. 37). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Відповідно цих вимог закону, спадкоємці, що на момент смерті мали б право на обовязкову частку спадкового майна [PERSON] відсутні, що підтверджується довідкою Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №611 від 29.09.2016 року (а.с. 38) та матеріалами спадкової справи №339/2010року, заведеної щодо майна [PERSON], померлої 17.11.2005 року (а.с. 52-115). Згідно ч.ч. 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, що видно із копії довідки виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №611 від 29.09.2016 року (а.с. 38), довідок виконкому Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №575, №445 (а.с. 63, 65). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Жовтневій, 57 в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою (а.с. 57), на частину спадщину, а саме на: земельну ділянку, загальною площею 1,3668 га з кадастровим №7321586400:01:003:0052 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Онутської сільської ради; право на земельну частку (пай), розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Онутської сільської ради; прав на вклади з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються відповідно до умов договору банківського вкладу в ТВБВ «ощадний банк №10025/0139 ВАТ «Державний ощадний банк України» в с Онут Заставнівського району Чернівецької області в національній валюті на компенсаційному рахунку №91551630 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.90, 92, 94), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спірний житловий будинок, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №965/02-31 (а.с. 24, 114). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Жовтневій, 57 в с.Онут Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою [PERSON] Вказане підтверджується довідкою № 609 від 29.09.2016 р., виданою виконкомом Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, в якій зазначається що згідно запису по господарської книги Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області номер обєкта по господарського обліку 0049 по вул. Жовтневій, 57 значиться житловий будинок із господарськими будівлями, який належав [PERSON], але документи сільська рада не видавала. Дане домогосподарство збудоване за власні кошти, колгоспним двором не рахується (а.с. 36); довідкою №608 від 29.09.2016 р. виданою виконкомом Онутської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, в якій зазначається що згідно запису по господарських книг Онутської сільської ради на відведеній [PERSON] земельній ділянці побудований житловий будинок (а.с. 35); копією по господарської книги №49 в якій зазначено, шо головою домогосподарства по вул. Жовтневій, 57 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області вказана [PERSON] (а.с. 32); витягом із рішення Онутської сільської ради народних депутатів від 11.01.1994 року «Про проведення приватизації земельних ділянок громадян», згідно якого [PERSON] передано безплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлових будинків та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,10 га та 0,16 га відповідно (а.с. 33, 33 зворот). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 13), згідно зведеного акту вартості будинків (а.с. 14), довідки характеристики Заставнівського РБТІ №23 від 10.08.2016 року (а.с.23), житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Жовтневій, 57 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1920 році, його вартість становить 41140 (сорок одну тисячу сто сорок) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved