Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.02.2016 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Голопристанське лісомисливське господарство» про встановлення факту перебування в трудових відносинах. В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги неодноразово уточнював, просив встановити факт перебування [PERSON], [INFO], на час призову на військову службу під час мобілізації у 2014 році, у трудових відносинах з Державним підприємством «Голопристанське лісомисливське господарство» на посаді сторожа Гладківського лісництва ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» з оплатою в сумі 1218 грн. щомісяця. Поновити на посаді [PERSON], [INFO], на посаді сторожа Гладківського лісництва ДП «Голопристанське лісомисливське господарство». Стягнути з Державного підприємства «Голопристанське лісомисливське господарство» на користь позивача [PERSON], середній заробіток за час військової службу за призовом під час мобілізації в сумі 16376 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з урахуванням уточнень. Представник відповідача - ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» до суду не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Зі згоди представника позивача суд розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши докази надані сторонами, заслухавши свідків суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 01.01.2010 позивач [PERSON] був прийнятий на роботу до ДП «Голопристанське ЛМГ» сторожем Гладківського лісництва, згідно наказу №101-ОС від 31.12.2009 р. 03.04.2013 заявник був звільнений з роботи в ДП «Голопристанське ЛМГ», згідно наказу №21-ОС від 03.04.2013 р. З 04.04.2013 р. Позивач [PERSON] продовжив виконувати обов'язки сторожа Гладківського лісництва. Згідно з укладеним між позивачем [PERSON] та відповідачем ДП «Голопристанське ЛМГ» цивільно-правовим договором №28 від 04.04.2013 р., позивач за плату зобов'язався надавати послуги по охороні будівель та споруд господарчого двору Гладківського лісництва ДП «Голопристанське ЛМГ» за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Гладківка, вул. Леніна, 352. Крім того, між сторонами укладено договір про повну матеріальну відповідальність №29 від 04.04.2013 р. 02.04.2014 з позивачем був укладений договір на виконання робіт №34 від 02.04.2014 р., за умовами якого позивач [PERSON] за плату зобов'язується надавати послуги по охороні будівель та споруд господарчого двору Гладківського лісництва ДП «Голопристанське ЛМГ» за адресою Херсонська область, Голопристанський район, с. Гладківка, вул. Леніна, 352. В серпні 2014 року заявник був мобілізований до Збройних Сил України. Проходив службу в зоні проведення антитерористичної операції на сході України, що підтверджується довідкою Голоприйстанського військкомату. Відповвідач листом від 20.08.2014 р. №7/7 повідомив про розірвання договору від 02.04.2014 № 34 з 20.08.2014 у зв'язку з неможливістю виконувати позивачем роботи по цивільно-правовому договору через призов на військову службу за призовом під час мобілізації. Згідно з ст. 24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене. Факт перебування заявника у трудових відносинах має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, в яких вони працювали на час призову. Крім того, факт перебування в трудових відносинах підтверджується договором про повну матеріальну відповідальність укладеним 04.04.2013 р. Договір про матеріальну відповідальність є інститутом трудового права, його укладення не є характерним для цивільно-правових договорів. Мобілізація за якою заявника було призвано до лав збройних сил України оголошена Указом Президента України від 21 липня 2014 року №607 «Про часткову мобілізацію» та затверджена Законом № 1595-VII від 22.07.2014, ВВР, 2014, № 36, ст.1187. Відповідно до ст. 21 КЗпП, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, або фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. На відміну від трудового договору цивільно-правовий договір є угодою двох або більше осіб стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Головна відмінність між трудовим і цивільно-правовим договорами полягає в предметі договору. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правових відносин є результат цієї праці. Із матеріалів справи вбачається, що ДП «Голопристанське ЛМГ» є суб'єктом господарської діяльності та використовує найману працю фізичних осіб. Зі змісту трудової угоди №28 від 04.04.2013 р. та договору про повну матеріальну відповідальністю №29 від 04.04.2013 р. вбачається, що їх предметом є виконання позивачем [PERSON] роботи по охороні двору, тобто процес праці, що не є ознакою цивільно-правового договору. Відповідно до ст. 24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Аналогічна правова позиція міститься у роз'ясненнях, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, відповідно до якого фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене. Таким чином, факт перебування позивача [PERSON] в трудових відносинах з ДП «Голопристанське ЛМГ» знайшов своє підтвердження. В зв'язку з встановленням зазначеного факту на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата в розмірі 1218 грн. на місяць. Зазначені кошти мають бути компенсовані роботодавцю ДП «Голопристанське ЛМГ» за рахунок бюджету (ч. 3 ст. 119 КЗпП України). Позивач підлягає поновленню на роботі, як особа яка повернулась після служби під час мобілізації. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved