Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.07.2015 звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя, 20.07.2015 збільшив позовні вимоги та просив здійснити поділ спільного майна подружжя, виділити у власність [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки разом із зведеним на ній незавершеним будівництвом за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 1500 кв. м, а також виділити у власність [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки разом із зведеними на ній незавершеним будівництвом за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 1500 кв. м. Відповідач [PERSON] 17.09.2015 звернулася до суду із зустрічним позовом та просила в порядку поділу майна подружжя виділити їй та визнати за нею право власності на наступне майно: 3/4 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0549 га, та 3/4 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 1500 кв.м, а також стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору, витрат за надання правової допомоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Свою позицію аргументували тим, що 29.09.2011 під час перебування у шлюбі [PERSON] за договором купівлі-продажу за спільні кошти подружжя набуто у власність земельну ділянку, розташовану на території Созонівської сільської ради (кадастровий номер [NUMBER], площею 1500 кв. м), тому вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю і може бути поділена між ними на рівні частки. Проти зустрічного позову заперечували. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували, просили задовольнити зустрічний позов. Свою позицію мотивували тим, що з 29.11.2003 по 21.05.2014 [PERSON] проживала у шлюбі із [PERSON]. За час спільного проживання у шлюбі кілька разів зверталася до міліції у зв'язку із застосуванням чоловіком насилля щодо неї. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.12.2014 з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON]. У період перебування в зареєстрованому шлюбі разом із відповідачем придбано у спільну сумісну власність дві спірні земельні ділянки. Розмір аліментів, які нерегулярно сплачує [PERSON] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку доньки та лікування, тому є підстави відступити від рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на 3/4 частини. Незавершене будівництво житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], проводиться за її особисті кошти, а також за кошти отримані в борг, які вона до цього часу повертає. До цього часу будівництво житлового будинку не завершено, до експлуатації не прийняти, в установленому порядку не зареєстрований, а тому вважає, що в цій частині позов [PERSON] не підлягає задоволенню Допитана як свідок [PERSON] пояснила суду, що працює державним виконавцем в Кіровоградському відділу ДВС. Їй відомо про виконавче провадження по стягненню аліментів із [PERSON] на користь [PERSON]. Вказала, що актуальною щодо сплати аліментів є довідка № 54017 від 06.11.2015. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. В судовому засіданні встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] одружились 29.11.2003 (а.с. 5 т.1). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.05.2014 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6 т.1). В шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 111 т.1). Як вбачається із виконавчого листа від 04.12.2014 із [PERSON] стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 22.09.2014 по [INFO] (а.с. 112 т.1). Із постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.06.2009, 15.05.2012 видно, що [PERSON] зверталася до міліції з проханням притягнути до відповідальності її чоловіка за нанесення тілесних ушкоджень та за нецензурну лайку (а.с.113, 117 т.1). Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.09.2011 [PERSON] придбала земельну ділянку, розташовану на території Созонівської сільської ради, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 1500 кв. м (а.с. 7-14). Згідно із звітом про експертну грошову оцінку від 22.06.2015 вартість вказаної земельної ділянки складає 156 000 грн. (а.с. 19-39 т.1). Згідно із договором купівлі-продажу від 25.03.2008 [PERSON] придбав земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.118-119, 186-187 т.1). Вказане підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 120 т.1). В технічному паспорті на садибний будинок [ADDRESS] від 24.04.2014 зазначено, що відсоток готовності незавершеного будівництва становить 81% (а.с.47-50 т.1). З довідок від 03.07.2015 вбачається, що [PERSON] працює в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» з 25.10.2010 та займає посаду керуючого відділенням Кіровоградського відділення № 1 АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», заробітна плата за період роботи з 01.01.2011 по 31.12.2011 складала 419 840 грн., нарахована премія 29 145 грн., зарплата з 01.01.2012 по 31.12.2012 - 432 448,43 грн., зарплата з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 440 050,29 грн., нарахована річна премія - 110 000 грн., нарахована разова премія - 1 326 грн., зарплата з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 403 252,26 грн., нарахована квартальна премія - 50 602 грн., нарахована річна премія - 110 000 грн., зарплата з січня 2015 по червень 2015 року - 213 201 грн., нарахована квартальна премія 14 572 грн., нарахована річна премія - 109 290 грн. (а.с. 121-125 т.1). В довідці АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» від 16.09.2015 зазначено, що по картковому рахунку № [NUMBER], відкритому в Кіровоградському відділенні №1 АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» з призначенням платежу «Аліменти від [PERSON]» за період з 22.09.2014 по 16.09.2015 були наступні надходження: 28.01.2015 - 2033 грн., 23.03.2015 - 728 грн., 08.06.2015 - 728 грн., що підтверджується також виписками по особовим рахункам та банківськими чеками (а.с. 126-128, 182-183 т.1). Згідно із розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] від 02.02.2016, останнім за 2014 рік не сплачувалися кошти, за 2015 рік 5078,9 грн.. (а.с. 72 т.2). Із квитанції від вбачається, що [PERSON] сплачено 1200 грн. аліментів за листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року (а.с. 73 т.2). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], площею 1500 кв.м, від 04.08.2015, кадастровий номер [NUMBER], ринкова вартість вказаної земельної ділянки становить: 40 500 грн. (а.с. 130-131 т.1). Згідно із звітом № 680972 14092015 1229 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 549 кв.м від 14.09.2015, ринкова вартість вказаної земельної ділянки становить 52 567 грн. (а.с. 134-135 т.1). В довідках про доходи від 18.09.2015 зазначено, що протягом 2014-2015 року [PERSON] доходів не отримував (а.с. 179-181 т.1). Згідно із довідкою ФОП [PERSON] від 23.09.2015 фізична особа - підприємець [PERSON] дійсно займався господарською діяльністю у 2010 - 2011 рр.. Обсяг виручки за цей період складає 89601 грн. (а.с. 184). З відповіді Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області вбачається стан виплачених доходів [PERSON] в період із 01.01.2008 по 30.06.2015 (а.с. 201-202 т.1). У довідці-розрахунку Кіровоградського відділу ДВС від 24.09.2015 зазначено, що заборгованість [PERSON] станом на 24.09.2015 по виплатам аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] складає 441,20 грн. (а.с. 185 т.1). З аналогічної довідки № 1542 від 24.09.2015 вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період із 22.09.2014 по 30.09.2015 складає 4 521,64 грн. (а.с. 228 т.1). Станом на 01.10.2015 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відсутня (а.с. 229 т.1). Вказані відомості містяться також в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 4- 55 т.2). Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу [PERSON] здійснила витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн. (а.с. 61-62 т.1). Судом також досліджені надані позивачем [PERSON] копії видаткових накладних та банківських чеків на купівлю товарів, коштовних виробів та будівельних матеріалів (а.с.152-178, 215-217, 221-225), проте суд не приймає їх як належні докази участі [PERSON] у будівництві об'єкту нерухомого майна, розташованого на одній із спірних земельних ділянок, та участі у забезпеченні належних умов життя спільної дитини, оскільки [PERSON] не доведено походження коштів, за які придбані вказані речі, що не виключає можливість придбання їх за кошти відповідача [PERSON]. В ст. 60 Сімейного кодексу України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, факт набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, разом з тим заінтересована особа може довести, що майно було придбане у шлюбі, але за її особисті кошти. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування ( ст.70 СК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 22, 23, 24 постанови N 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: вартість майна, яке підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 15 травня 2013 року по справі № 6-37 цс 13, зазначено, що виходячи із положень статей 60, 69, 70 СК України, частини третьої статті 368 ЦК України незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Як вбачається із договорів купівлі-продажу від 25.03.2008 та 09.09.2011 [PERSON] та [PERSON] придбавали спірні земельні ділянки в період шлюбу, а отже вони є спільною сумісною власністю і підлягають поділу, як і об'єкт незавершеного будівництва, який розташований на одній із спірних ділянок. В ході розгляду також встановлено, що малолітня донька подружжя проживає разом із [PERSON], яка мала під час проживання в шлюбі і має сталий дохід, який вона витрачає на будівництво будинку на одній із спірних земельних ділянок та утримання спільної дитини, в той же час [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, не довів належними доказами свою участь у утриманні дитини та в участі у будівництві об'єкту нерухомості, тому суд вважає за необхідне відступити від рівності часток подружжя при визначенні часток у спільному майні. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2015 в порядку забезпечення позову заборонено [PERSON] вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки та незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 1500 кв. м.. У зв'язку із ухваленням судового рішення суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову. Судові витрати слід поділити пропорційно від задоволених позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 57, 63, 69-72 СК України, ст. 368 ЦК України,

Outcome: partial