Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

позивач [PERSON] 05.06.2019р. звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова 23.06.1999, про що зроблений актовий запис №217. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.06.1999р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося внаслідок різних поглядів на життя. Часто виникали суперечки. Позивач намагалася зберегти сім`ю, однак поведінка відповідача не змінилася і шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вона з дітьми проживає окремо від відповідача з листопада 2017 року. На даний час між сторонами ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам спільних дітей. Просить позов задоволити. Ухвалою від 06 червня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 05 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, 22.08.2019р. від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23 червня 1999 року, зареєстрували такий у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис №217. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved