Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2017 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON], в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою №60, що знаходиться на проспекті [PERSON], 106 в м. Тернополі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй ([PERSON]М.) на праві власності належить квартира №60 на проспекті [PERSON], 106 в м. Тернополі. З 01 червня 2006 року у вказаній квартирі зареєстрований її онук відповідач по справі [PERSON] Однак, з моменту реєстрації відповідач не проживає у вказаній квартирі, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. При цьому, зареєстрована адреса місця проживання відповідача у вказаній квартирі порушує її ([PERSON]П.) права як власника житла, у звязку із чим, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак її представник за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Згідно реєстраційного посвідчення виданого 22 жовтня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира №60, що знаходиться у будинку №106 на проспекті [PERSON] у м. Тернополі зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору дарування посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 07 жовтня 1993 року за реєстром №4-5940 та записано в реєстрову книгу за №1102. Як убачається із витягу з Будинкової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою [INFO], у спірній квартирі з 01 червня 2006 року зареєстрований також відповідач [PERSON]. Відповідно із довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку, осіб станом на 01 серпня 2017 року №24 виданою 30 серпня 2017 року ОСББ Бандери 106, у квартирі №60 на проспекті [PERSON], 106 в м. Тернополі зареєстровані: [PERSON] власник та [PERSON] онук. Актом складеним 21 серпня 2017 року головою ОСББ Бандери 106 [PERSON] у присутності [PERSON] стверджується, що громадянин [PERSON] зареєстрований але не проживає у [INFO], що підтверджують свідки-сусіди: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому таких домовленостей сторони не мали . Судом установлено, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у квартирі №60, що знаходиться на проспекті [PERSON], 106 у м. Тернополі, з моменту реєстрації не проживає у вказаному житлі, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин стороною відповідача суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: approved