Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 12 серпня 1995 року і до 22 червня 2011 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. Син вже повнолітній. Позивач з 2009 року постійно займався вихованням та утриманням дітей. Діти проживають з батьком. Він повністю їх матеріально забезпечує. Відповідач, мати дітей, зовсім ними не цікавиться, має іншу сім'ю, в другому шлюбі у неї народилось троє дітей. Допомогу на утримання дочки [PERSON] відповідач не надає, офіційно ніде не працює, має мінливий дохід, Крім цього позивач вказує, що він часто їздить на заробітки за кордон, на даний час працює в Ірландії, а дочка бажає тимчасово поїхати до нього, щоб спілкуватися на англійській мові, на практиці застосувати свої знання з англійської мови, поїхати на екскурсію, ознайомитись з цією державою. Дочка неодноразово зверталась до матері, щоб надала дозвіл на тимчасову поїздку за кордон в Ірландію. Спочатку відповідач погодилась дати дозвіл на виготовлення проїзних документів та підписати заяву у нотаріуса на тимчасову поїздку дочки за кордон, але згодом відмовилась. У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визначення місця проживання дочки за місцем проживання батька, стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон, без згоди та супроводу матері, відповідача [PERSON] 18.04.2018 року представник позивача за первісним позовом [PERSON] подала до суду письмову заяву про залишення позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача без розгляду. Відповідачем [PERSON] до суду подано зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа Виноградівський орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, яка ухвалою суду від 17.10.2017 року об'єднана в одне провадження із первісним позовом. Позивач за зустрічним позовом вказує, що з січня 2012 року після розірвання шлюбу відповідач не пускав її до будинку та заборонив дітям спілкуватися з нею. 20.09.2012 року позивач одружилася із гр-ном [PERSON] та має від шлюбу трьох дітей. 15.02.2013 року відповідач вже звертався до Виноградівського районного суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Цього ж року, а саме 18.02.2013 року вона, позивач, зверталась із заявою до служби опіки і піклування на предмет визначення місця проживання з дітьми, але під час судового засідання вони дійшли згоди в порядку виховання спільних дітей та подали до суду заяви про залишення позовних заяв без розгляду. Батько [PERSON] вихованням доньки не займається, оскільки постійно перебуває за кордоном на заробітках, а переклав все на свою матір [PERSON], де постійно наговорюють дитину проти матері, роблять всілякі перешкоди в їх зустрічах, психологічно виливають на дитину, розказуючи їй, що нібито її мати не хоче дати дозвіл на виїзд за кордон. У зв'язку з цим позивач за зустрічним позовом просить суд відмовити в позовних вимогах позивача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон та винести рішення, яким задовольнити її вимоги щодо визначення місця проживання доньки [PERSON], [INFO] з матір'ю, позивачем по справі, за адресою: 90352, [ADDRESS] 18.04.2018 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] та представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] подали до суду письмову заяву про закриття провадження по цивільній справі щодо зустрічного позову в зв'язку з відмовою від зустрічного позову. Сторони та їх представники будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги в частині про визначення місця проживання дитини, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон підтримує та просить суд такі задоволити, вимогу про стягнення з відповідача аліментів просить залишити без розгляду, проти закриття провадження по справі в частині зустрічного позову про визначення місця проживання дитини не заперечує. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та представник відповідача за первісним позовом [PERSON] подали до суду письмову заяву про про розгляд справи у їх відсутність, визнання уточнених позовних вимог за первісним позовом та про закриття провадження по цивільній справі щодо зустрічного позову про визначення місця проживання дитини - в зв'язку з відмовою від зустрічного позову. Представник третьої особи орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог за первісним позовом в частині визначення місця проживання дитини та надання дозволу на тимчасові поїздки за кордон без згоди матері. Представник позивача за первісним позовом [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні 08.11.2017 року в якості свідка суду пояснила, що вона є матір'ю позивача за первісним позовом [PERSON] і коли він виїжджає на заробітки за кордон вона доглядає онуку [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що з 12 серпня 1995 року і до 22 червня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 22 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 25 вересня 1996 року та [NUMBER] від 24 травня 2004 року. Син сторін набув повноліття. Сторони не досягли згоди щодо визначення місця проживання дочки [PERSON], [INFO] та у наданні дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон без згоди матері. Згдіно довідки виконкому Королівської селищної ради Виноградівського району від 17.02.2017 року № 644, дитина сторін [PERSON], [INFO], проживає разом з батьком, позивачем за первісним позовом [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 20.09.2012 року мати дитини, відповідач по первісному позову [PERSON], одружилася із гр-ном [PERSON] У другому шлюбі у неї народилось троє дітей. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Ч.2 ст.160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] має постійне місце проживання, утримує дитину матеріально, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 04.07.2017 року за № 03-19/1559, орган опіки та піклування, в інтересах дитини, вважає доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком, позивачем за первісним позовом [PERSON] Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, згоду матері на проживання дочки з батьком, суд вважає доцільним визначити місце проживання дитини, [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], що повністю відповідає інтересам дитини. Щодо позовних вимог про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон, суд зазначає наступне. Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріпленест. 313 ЦК України. Згідно з ч. 3 даної статті фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Проте, відповідач за первісним позовом такого дозволу на тимчасовий виїзд доньки [PERSON] у супроводі батька не надала, що є перешкодою для задоволення неповнолітньою своїх інтересів. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 04.07.2017 року за № 03-19/1559, [PERSON] не заперечує щодо виготовлення проїзних документів, разом з тим, вона хоче бути впевнена у можливості батька [PERSON], належним чином забезпечити перебування дитини за кордоном. Заявою від 18.04.2018 року відповідач за первісним позовом визнала вимоги позивача за первісним позовом про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В силу положень вказаних нормативно-правових актів, судом здійснено висновок, що законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обовязках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обовязків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про надання дозволу на виготовлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд дитини за кордон підлягають задоволенню, оскільки виїзд дитини [PERSON], [INFO], за кордон відповідає інтересам дитини та за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини. Вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом аліментів на утримання дитини, у відповідності до ст.257 ЦПК України слід залишити без розгляду. Провадження у справі щодо зустрічного позову про визначення місця проживання дитини слід закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України - у зв'язку з відмовою позивача за зустрічним позовом від позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У відповідності до ст.141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням уточнених позовних вимог за первісним позовом, понесені позивачем за первісним позовом судові витрати у розмірі 1920 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом. У зв'язку з відмовою позивача за зустрічним позовом від позовних вимог, понесені нею судові витрати стягненню з відповідача за зустрічним позовом не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved