Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про визнання батьківства. В ході судового розгляду позивач подала заяву про збільшення позовних вимог. Зазначила, що із відповідачем вона проживала однією сімєю без державної реєстрації шлюбу з 2008 по лютий 2014. У період спільного проживання із відповідачем вони спільно вирішували побутові питання, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. 05 січня 2014 року вона народила доньку [PERSON]. Вказала, що у звязку з тим, що під час народження дитини вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, тому запис про батька дитини у свідоцтві про народження дитини було вчинено за її вказівкою за правилами ст. 135 СК України. У свідоцтві про народження батьком дитини зазначено відповідача. Відповідач заперечує своє батьківство, про що їй неодноразово прямо заявляв, а також повністю відсторонився від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до дитини. Позивач зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню доньки, відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу, батьківство не визнає. Їй відомо те, що відповідач офіційно працює на посаді директора ПСП «Вікторія» с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області, має великі місячні доходи. Позивач зазначає, що відповідач зобовязаний їй сплачувати аліменти на утримання дитини до повноліття та кошти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Вважаючи порушеними права дитини, позивач просить суд визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON], [INFO], а також стягувати на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини та, вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути кошти на її утримання у твердій грошовій сумі 6000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Представник позивача адвокат [PERSON], який брав участь у справі, підтримав позов із наведених у ньому підстав. Пояснив, що сторони разом проживали без шлюбу та відповідач є батьком дитини [PERSON] Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги. Вказала, що вона разом із відповідачем разом проживали та мали спільний бюджет, придбали побутову техніку у квартиру. Відносини із відповідачем були за взаємною згодою, вони разом планували народити дитину. Також вказала, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини, просить стягувати одну четверту частину всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття та 6000 гривень на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку. Також пояснила, що вона з 04.12.2014 працює та отримує заробітну плату, розмір якої до 01.01.2016 складав 1850 гривень, а з вказаної дати 3000 гривень, інших джерел доходів не має. Також пояснила, що дитина відвідує дитячу установу, щоденно вона витрачає 120-140 гривень на дитину. Також пояснила, що у відповідача є повнолітні діти, стан здоровя відповідача задовільний. Також зазначила, що відповідач працює на двох підприємствах. Просила суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.06.2015, підтримала позовні вимоги позивача. Зазначила, що її донька, тобто позивач, навчалася стаціонарно в м. Одеса з 2008 по 2014. Позивач проживала і в м. Вінниця, і в м. Одеса. Відповідач теж проживав в м. Вінниця. Вона спілкувалася із відповідачем і він казав їй, що кохає її доньку та буде жити з нею. Зазначила, що відповідач возив її доньку з м. Вінниця до м. Ямпіль Вінницької області на роботу. Також пояснила, що бачила їх разом. Зазначила, що відповідач казав, що його дружина виїхала і він з нею не живе, нічого спільного не має. Вказала, що бачила відповідача в квартирі за місцем проживання позивача неодноразово, в квартирі були речі відповідача. Також пояснила, що у позивача та відповідача був спільний бюджет. У позивача зявилися нові речі, які їй купував [PERSON] Також вказала, що є чек на купівлю дитячих речей. При виписці з пологового будинку робили флюорографію [PERSON] як батька дитини. З 23.03.2013 по 06.04.2013 у позивача були статеві відносини лише із [PERSON] Вказала, що відповідач визнавав батьківство, прийшов в пологовий будинок та забрав позивача із дитиною. Також пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача, хоча працює і має заробіток. Просила суд позовні вимоги задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], які діють на підставі довіреності від 29.07.2014, позовні вимоги не визнали. Пояснили, що відповідач не згідний, що він батько дитини. Немає підстав стверджувати, що відповідач є батьком дитини. Дитина росте і не схожа на відповідача. Також пояснили, що [PERSON] має сімю і проживає з дружиною та дітьми. Відповідач постійно проживав зі своєю сімєю і нікуди не виїжджав. Також пояснили, що відповідач не заперечує тієї обставини, що був присутнім при виписці позивача із дитиною із пологового будинку. Вказана обставина обумовлена була стосунками позивача із її матірю. Представники відповідача пояснили, що відповідач на прохання позивача автомобілем перевіз позивача із дитиною від пологового будинку до її місця проживання. У відповідача з позивачем були лише дружні стосунки. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є троюрідною сестрою [PERSON] Вказала, що позивач проживала із відповідачем по вул. Зодчих, 10 в м. Вінниця. Зазначила, що [PERSON] оплачував квартиру. При виписці дитини з пологового будинку відповідач брав [PERSON] на руки, сказав, що це його донька. Також пояснила, що вона була у квартирі, де проживали позивач та відповідач, бачила особисті речі відповідача. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] разом їздили в м. Львів. Також пояснила, що мати позивача була біля пологового будинку в автомобілі, однак до позивача не підходила. Також зазначила, що чула як [PERSON] казав, що будуть святкувати народження дитини вдома. Також свідок пояснила, що на той час [PERSON] із своєю матірю не спілкувалася. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що він працював разом із позивачем в Управлінні праці в період з 2005 по 2009. Вказав, що йому нічого невідомо про позивача. Зазначив, що у відповідача [PERSON] він часто буває в гостях. У [PERSON] є двоє дітей і дружина, яка працювала у СТОВ с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області. Пояснив, що [PERSON] дуже добрий батько. З 2008 по 2014 він завжди возив в м. Ямпіль Вінницької області до школи дітей. Не було конфліктів у сімї. [PERSON] живе разом із дружиною, ведуть господарство. Також пояснив, що він не знає, хто є батьком дитини позивача. Також пояснив, що [PERSON] порядна людина. Зазначив, що йому невідомо про те, що [PERSON] проживав у м. Вінниця. Завжди бачив відповідача в м. Ямпіль Вінницької області, який вранці привозив, а ввечері забирав дітей зі школи. Також пояснив, що [PERSON] в м. Одеса не проживав. Вказав, що він був на квартирі по вул. Зодчих в м. Вінниця, так як підвозив туди [PERSON] В період з 23.03.2013 по 04.06.2013 [PERSON] був на роботі. Також йому невідомо, хто забирав дитину позивача із пологового будинку. Місце проживання [PERSON] не змінював. Також пояснив, що [PERSON] займається бізнесом і їздить по Україні та за її межами. Йому невідома та обставина, що [PERSON] мав розлучатися з дружиною. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона знає відповідача [PERSON], так як вони дружать сімями. Вказала, що у [PERSON] є дружина і двоє дітей. Донька навчається у школі в м. Ямпіль Вінницької області. [PERSON] із дружиною приїжджав до них в гості. Зазначила, що [PERSON] разом із дружиною живуть мирно. Пояснила, що вона не чула, що відповідач має намір розлучити із дружиною і створити нову сімю. Їй відомо, що позивач народила доньку і кажуть, що дитина [PERSON] Однак дружина [PERSON] не вірить в це, та стверджує, що ця дитина не його. Вказала, що [PERSON], як жив так і продовжує жити разом із дружиною. Також пояснила, що не чула, щоб [PERSON] жив у м. Вінниця чи в м. Одеса із позивачем. Щодня [PERSON] возив дитину до школи із с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області в м. Ямпіль Вінницької області. Вказала, що дружина відповідача їздила на два тижні в м. Москва на роботу. Також вказала, що до них в гості [PERSON] ніколи не приїздив сам без дружини. Із показань експерта [PERSON], яка діє на підставі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта від 30.10.2014, встановлено, що нею проведено судово-біологічну (молекулярно-генетичну) експертизу у цій справі. Зазначила, що у висновку експерта вказується інформація про свідоцтво експерта. Раз в пять років експерти проходять атестацію. Ще пять років не пройшло з дати видачі їй свідоцтва. Експерт пояснила, що вона внесена до Єдиного реєстру атестованих експертів. Працює експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України. Зазначила, що раніше вказаний НДЕКЦ був при УМВС України у Вінницькій області. Експертиза проведена у березні 2016. Вінницький НДЕКЦ МВС України є правонаступником НДЕКЦ при УМВС України. Лист центру метрології підтверджує ту обставину, що вона має права експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України. Пояснила, що дослідження проводилося в лабораторії Вінницького НДЕКЦ МВС України. Можливо у висновку описка, що в лабораторії НДЕКЦ при УМВС України. Документ із центру метрології свідчить про те, що Вінницький НДЕКЦ є правонаступником НДЕКЦ України УМВС у Вінницькій області, де є одна лабораторія - це одна і та ж сама лабораторія. Сама лабораторія сертифікується. У висновку експерта наявні відомості про свідоцтва лабораторії і матеріалів, якими проведена експертиза. Зазначила, що при складанні висновку вона користувалася літературою, яка необхідна для проведення дослідження. Відбір зразків може бути здійснений начальником сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень. Кожна людина, яка здає свій зразок для дослідження, підписує зразки. Всі прилади сертифіковані та у висновку експерта вказано, до якої дати вони дійсні. Завідуючий, який відбирав зразки, має право відбирати зразки. Вона, як експерт, позначила експертизу такою назвою, якою вона проводиться, предмет дослідження той же. Також їй відомо, що поступила скарга від позивача, та керівник [PERSON] надавав відповідь на скаргу. Пояснила, що її керівник допомагав відібрати зразки для проведення експертизи по тій причині, що на момент відбирання зразків у цій експертизі, вона працювала в лабораторії, де їй необхідно було бути. Також пояснила, що при проведенні експертизи вона має право на залучення спеціаліста, за результатами проведеної експертизи встановлено, що відповідач може бути біологічним батьком дитини. Із досліджених судом письмових доказів копії свідоцтва про народження, виданого 11.02.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 05.01.2014 в м. Вінниця народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] Із копії листка непрацездатності серії АВЯ №310250 встановлено, що [PERSON] з 01.11.2013 по 06.03.2014 перебувала на лікарняному у звязку із вагітністю та пологами. Із копій фотосвітлин встановлено, що на фото зображені [PERSON] та [PERSON], який на руках тримає дитину. Із копії чеків від 09.01.2014 встановлено, що кредитною карткою оплачено за покупки меблевої шухляди, матрац пружинний, захисний куточок від протягу, ванночка. Із копії гарантійного талону від 09.01.2014 встановлено, що на дитяче ліжко «Takeley» видано гарантійний талон на шість місяців. Із відеозапису, що міститься на наданому представником позивача адвокатом [PERSON] диску DVD+R, встановлено, що відповідач [PERSON] був присутнім під час виписки із медичного закладу позивача [PERSON] із дитиною [PERSON], яка народилася 05.01.2014 в м. Вінниця. Із досліджених світлин встановлено, що на фото зображені позивач та відповідач, який тримає на руках дитину, а також позивач разом із відповідачем. Із направлення на проходження флюорографії та рентгензнімку встановлено, що [PERSON] 09.01.2014 пройшов рентгенографічне обстеження. Із копії паспорта громадянина України, виданого 28.02.2000 встановлено, що 06.12.1966 в с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON], у серпні 1995 зареєстрував шлюб із [PERSON], в паспорті записані діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Із довідки, виданої головою правління ОСББ вих.. №22 від 26.01.2016 встановлено, що сімя проживає в [INFO], власником особового рахунку цієї квартири є [PERSON] Із висновку експерта №84 від 28.03.2016 встановлено, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], ймовірність цієї події складає 99,99990317 відсотків. Із індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 встановлено, що [PERSON] працює в ПСП «Вікторія» та ПП «Агро-Укрейн», сума заробітку для нарахування пенсії за звітний період 2014 року становить 33000 гривень, за звітний період 2015 року становить 88026 гривень 75 копійок, за звітний період 2016 року становить 26664 гривні 70 копійок. Із довідки, виданої Ямпільським відділенням Могилів-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області вих..№174119108 від 31.05.2016 встановлено, що [PERSON] у ПП «Агро-Укрейн» отримав заробітну плату у сумі 9483 гривні 44 копійки, у ПСП «Вікторія» отримав заробітну плату у сумі 10074 гривні 55 копійок, у ТОВ «Мега Драйв» отримав плату за продаж (обмін) рухом у сумі 100000 гривень, ПП «Агро Укрейн» отримав заробітну плату у сумі 12670 гривень, у ПСП «Вікторія» отримав заробітну плату у сумі 10215 гривень, у ПП «Агро Укрейн» отримав заробітну плату у сумі 12940 гривень, у ПСП «Вікторія» отримав плату за надання майна в лізинг у сумі 3480 гривень 03 копійки та заробітну плату у сумі 10215 гривень, у ПП «Агро-Укрейн» отримав заробітну плату у сумі 12900 гривень, у ПСП «Вікторія» отримав заробітну плату у сумі 10261 гривню 85 копійок, у ПП «Агро-Укрейн» отримав заробітну плату у сумі 12946 гривень 85 копійок. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Дослідивши усі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо батьківства та утримання дитини позивача [PERSON], а також утримання позивача як матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, і ця обставина підтверджена висновком експерта №84 від 28.03.2016, показаннями експерта та не суперечить наданим позивачем доказам фотосвітлинам та відео, показанням свідка [PERSON], що дійсно відповідач [PERSON] є біологічним батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Доводи представників відповідача про те, що відповідач не є батьком дитини повністю спростовані висновком експерта. Та обставина, що у відповідача є сімя - дружина та двоє дітей, а також відомості, які отримані судом із показань свідків [PERSON] та [PERSON], та відомості, що містяться у виданій головою правління ОСББ вих. №22 від 26.01.2016 довідці про власника квартири, в якій проживає позивач, не спростовують факту походження дитини - [PERSON] від відповідача. Суд визнає належним та допустимим доказ висновок експерта №84 від 28.03.2016, оскільки експерт, яка виконувала експертизу, є атестованим судовим експертом, включена до державного Реєстру атестованих судових експертів, перед початком проведення експертизи попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 КК України. Експертиза проведена відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту України 08.10.1998 №53\\5 (у редакції наказу Мінюсту України від 26.12.2012 №1950/5). Деякі описки та неточності, які містяться у змісті висновку експерта щодо назви НДЕКЦ та використаної літератури, не свідчать про неправильність всього експертного дослідження та порушення вимог закону під час проведення цієї експертизи. В ході судового розгляду шляхом допиту експерта в суді отримано ґрунтовне розяснення висновку експерта №84 від 28.03.2016. Вказаним письмовим доказом доведено, що відповідач [PERSON] на 99,99990317 відсотків може бути біологічним батьком дитини [PERSON]. Отже, в судовому засіданні беззаперечно доведено факт походження дитини [PERSON], [INFO], саме від відповідача [PERSON]. Оцінюючи усі досліджені докази у їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, на яку позивач посилається як на підставу позовної вимоги про визнання батьківства і має підстави визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON]. При розвязанні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до повноліття дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд виходить із наступного. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, і ця обставина не спростована жодним доказом, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Із досліджених доказів - індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 та довідки, виданої Ямпільським відділенням Могилів-Подільської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області вих..№174119108 від 31.05.2016 встановлено, що відповідач працює і має постійний заробіток (дохід), а тому є підстави для визначення аліментів на утримання дитини до її повноліття у частці від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище позивача, яка працює і має щомісячний заробіток та самостійно утримує дитину. Відсутні докази про стан здоровя відповідача. Із пояснень позивача та даних, які містяться у копії паспорту відповідача, у відповідача є дружина та двоє дітей. Суд враховує цю обставину при визначенні розміру аліментів. Враховуючи, що відповідач має щомісячний стабільний заробіток (дохід), суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині [PERSON] Суд вважає щомісячну суму аліментів - одна четверта всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 06.11.2014 за вхід.№6837, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини із 06.11.2014. З урахуванням наведеного, з метою якнайкращого захисту прав та інтересів дитини, суд має підстави задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та присудити із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 06 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.91 ч. 2 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої\~дитини, відповідно до частин другої - четвертої\~статті 84\~та\~статей 86\~і\~88 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], не перебувають у шлюбі між собою, донька сторін проживає із позивачем, не досягла трьох років, а тому на підставі ч.2 ст.91 СК України, з урахуванням положень ч.2 ст.84 СК України позивач має право на утримання від відповідача батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Заявлену позивачем суму коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Суд враховує майнове становище сторін, кожен із яких працює і має щомісячний заробіток. Відсутні докази про наявність у позивача інших утриманців. Суд враховує ту обставину, що позивач самостійно утримує малолітню дитину, яка потребує щоденних витрат на харчування, одяг, оздоровлення, придбання необхідних товарів для дитини цього віку, а тому позивач потребує коштів та має право на своє утримання від відповідача. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати утримання позивачу у сумі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення утримання на користь позивача у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат та заявлених у цій частині позовних вимог [PERSON] про стягнення судових витрат, суд виходить із наступного. Здійснюючи розподіл судових витрат, повязаних із проведенням судової експертизи, оскільки позовна вимога про визнання батьківства задоволена, суд керуються положеннями ст.ст.86 ч.2, 88 ч.1 ЦПК України, і має підстави присудити із відповідача позивачу понесені нею та документально підтверджені кошти на оплату судової експертизи, розмір яких згідно із наданою квитанцією від 26.02.2016 становить 3807 гривень. Оскільки позовна вимога про визнання батьківства задоволена, суд за правилами ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачу з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок судового збору. Всього стягненню із відповідача на користь позивача підлягає сума 4050 гривень 60 копійок судових витрат. Суд вважає недоведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог про стягнення із відповідача судових витрат, повязаних із витратами на правову допомогу адвоката [PERSON], який брав участь у справі, виходячи із наступного. Суд не приймає як належні докази наданий позивачем розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу відповідно до договору від 06.01.2016 та ордеру серії ВН №014253 від 06.01.2016, оскільки суду не надано достовірних доказів в підтвердження факту сплати позивачем на рахунок адвоката суми коштів (платіжного доручення, прибуткового ордеру тощо), не надано договору (угоди) із чітким визначенням прав та обовязків сторін, обсягу та часу роботи адвоката щодо надання правової допомоги саме у цій справі, розміру винагороди та терміну її оплати, не додано витягу із журналу адвокатської діяльності. З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у задоволенні цієї частини позову. За правилами ст.88 ЦПК України присудженню із другої сторони підлягають лише понесені та документально підтверджені іншою стороною судові витрати. Оскільки позивач документально не підтвердила витрати на правову допомогу, суд не має підстав для задоволення цієї частини позовних вимог. Оскільки витрати на проїзд до місця проведення судової експертизи не відносяться до видів судових витрат та не передбачені ст.79 ЦПК України, суд не приймає наданих позивачем копій квитків на проїзд до місця проведення експертизи і не має підстав для задоволення вимог про стягнення їй цих витрат та присудження їх із відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у розмірі, встановленому п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент подання заяви про стягнення аліментів, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.128, 180, 182, 183, 191, 84 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial