Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Пустовіт Ю.О., звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Вказана квартира не приватизована та є власністю територіальної громади м. Чернівці. У квартирі зареєстровані син позивача - [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , правнучка [PERSON] . Вказує, що вона є матір`ю тринадцяти дітей, по мірі того як діти виростали та облаштовували власне сімейне життя, вони покидали батьківський дім. Відповідачі більше п`ятнадцяти років не проживають у кв. [ADDRESS] , основним квартиронаймачем якої є вона. Особистих речей у вказаній квартирі немає. Ніхто не перешкоджає відповідачам в користуванні квартирою. Житлово-комунальні послуги відповідачі не оплачують. На даний час відповідачі постійно проживають за іншими адресами, проте з реєстраційного обліку не знялися. Тому вона змушена звернутися в суд, оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають знятись із реєстрації. Реєстрація відповідачів в квартирі створює для неї підвищені витрати по утриманню квартири і створює труднощі в одержанні субсидії на житлово-комунальні послуги та цим самим порушує майнові права позивача. Позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.11.2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.01.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини неявки не повідомили суд, відзиву до суду не надали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином заявниці. На даний час з його матір`ю в квартирі [ADDRESS] проживають він, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Свідок пояснив, що відповідач [PERSON] , яка є донькою позивачки більше 15 років не проживає у вищезазначеній квартирі, оскільки виїхала за корон. [PERSON] , який є онуком позивачки також не проживає у вказаному житловому приміщенні більше 15 років, проживає за кордоном. [PERSON] , яка є донькою позивачки приблизно 13-14 років не проживає у вказаній квартирі. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є онуками позивачки, які у вказаному житловому приміщенні з [PERSON] ніколи не проживали. [PERSON] є правнучкою позивачки, яка у вищевказаній квартирі ніколи не проживала. [PERSON] та [PERSON] є онуками позивачки, які не проживають у квартирі більше дев`яти років. Речей відповідачів у квартирі немає, з квартири вони виїхали добровільно, ніхто не перешкоджав їм у проживанні. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сусідом позивачки та йому відомо, що в квартирі [ADDRESS] проживають позивачка [PERSON] , [PERSON] з дружиною, [PERSON] . Відповідачі у вищезазначеній квартирі не проживають. Деякі з них проживали у квартирі, але виїхали з неї давно на не проживають тривалий час. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сусідом позивачки, проживає вже 12 років в одному будинку з [PERSON] . З позивачем разом постійно проживають [PERSON] з дружиною та періодично [PERSON] . Відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS] . Йому відомо зі слів мешканців квартири, що відповідачі проживають за кордоном. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою та подругою позивачки, проживає в одному будинку з [PERSON] 38 років. Їй відомо, що донька позивачки [PERSON] та її онук [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] більше 8 років. [PERSON] , яка є донькою позивачки, не проживає у вказаній квартирі більше 8 років. Вказані особи проживають за кордоном. [PERSON] , яка є онукою позивачки, не проживає у квартирі більше 28-30 років. [PERSON] , [PERSON] є онуками позивачки, які у вказаному житловому приміщенні не проживали. [PERSON] свідок не знає, вона не проживає у вказаній квартирі з позивачкою. [PERSON] та [PERSON] є онуками позивачки, які не проживають у вказаній квартирі тривалий час, проживають за кордоном. [PERSON] не чинила перешкод у проживанні відповідачам, вони виїхали з квартири самостійно. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вищевказане, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є комунальною власністю територіальної громади - місцевої ради. Органом приватизації житла департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради громадянам шляхом безоплатної приватизації державного житлового фонду у власність не передавалась. За даними КЖРЕП №17 основним квартиронаймачем зазначеного житла є [PERSON] , що підтверджується довідкою Департаменту житлово-комунального господарства №03/01-18/15/3 від 18.04.2019 року (а.с.5). Відповідно до корінця ордера №658 серія ГИК від 22.05.1978 року встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , сім`я якого складає сім осіб. Ордер видано на підставі рішення виконкому Чернівецької Ради депутатів трудящих від 16 травня 1978 року (а.с.6). Відповідно до довідки КЖРЕП17 №1532 від 16.05.2019 року в квартирі [ADDRESS] осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 17.04.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують факт, що вже понад п`ять років в квартирі [ADDRESS] не проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки КЖРЕП №17 №392 від 24.02.2020 року в квартирі [ADDRESS] осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.39). Згідно картки форми №16 КЖРЕП №17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.40). Згідно довідки КЖРЕП №17 №020 від 02.04.2020 року встановлено, що з моменту створення КЖРЕП №17 по теперішній час картотека з ведення реєстру мешканців по КЖРЕП №17 знаходиться на підприємстві і ведеться виключно КЖРЕП №17. Жодній іншій установі не передавались ні карточки форми Ф-16 ні інформація про зареєстрованих осіб. Картки [PERSON] -16 видані на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На інших осіб, зареєстрованих проживанням за вказаною адресою, згідно раніше поданої довідки КЖРЕП №17, карточки форми Ф-16 не заводилися у зв`язку з неподанням ними паспортів громадян України чи інших документів, які б посвідчували їхні особи (а.с.71). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.72). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с73). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.74). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.75). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.76). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.77). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.78). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.79). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.80). Згідно картки форми №16 КЖРЕП№17 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.81). Судом встановлено, що між сторонами в даній справі виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою до яких суд застосовує норми Конституції України, ЖК Української РСР. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.ч.1,2ст.64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом ч.ч.1,2 зазначеної статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71,72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Факт не проживання відповідачів в квартирі [ADDRESS] підтверджується поясненнями свідків які допитані під час розгляду справи, які повідомили про те, що відповідачі тривалий час не проживають у вищевказаній квартирі. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі станом на даний час дійсно зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , але фактично без поважних причин в зазначеній квартирі не проживають. На даний час позивач [PERSON] , яка є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , не може вільно користуватися житлом через реєстрацію відповідачів у житловому приміщенні. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved