Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом, у якому вказує, що згідно умов кредитного договору №GOAWAU10100037 від 28.07.2006 року укладеного між ним та відповідачем [PERSON], останній отримав у банку кредит у розмірі 37950,00 грн., на термін до 28.07.2011 року зі сплатою відсотків за користування. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим він має заборгованість перед позивачем станом на 22.12.2015 року в розмірі 69392,53 грн. Крім того між банком та відповідачем [PERSON], в забезпеченні виконання зобовязань за кредитним договором відповідачем [PERSON], був укладений договір поруки, згідно якого відповідачі зобовязані перед позивачем відповідати за виконання зобовязань по кредитному договору солідарно. Однак відповідачі свої зобовязання виконували неналежним чином і за ними утворилась заборгованість. З урахуванням вищевикладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 69392,53 грн., що складається з неповернутої суми кредиту, простроченої заборгованості по процентам, простроченої суми комісії, пені та судовій збір. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якої наполягає на позовних вимогах та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення та просить справу розглядати у їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися - 18.03.2016 року, 05.04.2016 року. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від них не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідачі повідомлені належним чином повторне не зявилися в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно кредитного договору № GOAWAU10100037 від 28.07.2006 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав суму кредиту в розмірі 37950,00 грн. та йому розясненні умови погашення кредиту, строки та порядок, встановлені кредитним договором. Згідно договору поруки між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], був укладений договір поруки, та відповідачам були розясненні умови договору, умови погашення кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором № GOAWAU10100037 від 28.07.2006 року станом на 22.12.2015 року заборгованість становить 69392,53 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом - 12462,10 грн., з заборгованості по процентам за користування кредитом 28013,35 грн., з заборгованості по комісії за користування кредитом - 1381,38 грн., з пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 27535,70 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.1 ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст..1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання кредиту, та договір поруки, згідно яких відповідачі повинний погасити борг по кредиту з урахування процентів солідарно, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Також відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути сплачене судовій збір..

Outcome: approved