Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач 16.01.2020 року звернулась до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є припинення права спільної сумісної власності подружжя та визнання за нею, у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право спільної часткової власності на Ѕ частину двокімнатної квартири, яка знаходиться у [ADDRESS] та на Ѕ частину домоволодіння і земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Як на підставу позову позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, за час перебування у якому, за рахунок спільно заощаджених коштів, було придбано майно: квартира [ADDRESS] та домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу подальше спільне користування майном, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, неможливе, тому позивач звертається до суду з даним позовом. У судове засідання позивач та її представник викликались, але не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України, суд здійснив його виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 04.06.2020 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06 березня 2003 року по 11 вересня 2018 року (а.с.5,7). 18.11.2016 року відповідач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] /а.с.8-11,12/, а 26.12.2017 року житловий будинок з господарчими побудовами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-17). Оціночна (ринкова) вартість квартири становить 187 020,00 грн., житлового будинку 212 800,00 грн., земельної ділянки 42 270,00 /а.с.13,18,19/. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної\~сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і спірне майно слід розділити між сторонами, виділивши позивачу Ѕ його частину. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду у розмірі 2210,45 грн., адже відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved