Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та просив ухвали рішення, яким в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) за кредитним договором № 910.25034, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль МЕRSEDES-ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6D2110411В330800 WDВ2110411В330800, реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо); стягнути солідарно з Відповідача-1 [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) та Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» (код ЄДРПОУ 35877553) на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором в розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок; стягнути солідарно з Відповідача-1 [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) та Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» (код ЄДРПОУ 35877553) на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) витрати по сплаті судового збору в сумі 2789,84 грн.; покласти солідарно на Відповідача-1 та Відповідача-2 інші можливі витрати, повязані з розглядом даної справи. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року. 26.11.2013 року між Позивачем та гр. [PERSON] (далі - Відповідач) укладено кредитний договір №910.25034 (далі - кредитний договір), згідно якого Відповідач-1 отримав кредит в розмірі 213156,48 грн. (Двісті тринадцять тисяч сто п'ятдесят шість гривень 48 копійок) на купівлю транспортного засобу МЕRSEDES-ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6D2110411В330800 WDВ2110411В330800, реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), який належить Відповідачу-1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 26.11.2018 р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано Відповідачу-1 в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 0,001 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Станом на дату подання зазначеної позовної заяви до суду Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, у звязку з чим Позивач був вимушений звернутися до суду. Боржником не здійснено жодного платежу. Отже, сума боргу Відповідача-1 за кредитним договором станом на 15.04.2015 року становить: Основний борг156315,8 Прострочений борг50603,06 Прострочені проценти11853,97 Строкові проценти0,08 Нарахована комісія2962,88 Прострочена комісія0 Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором за період 1 рік (з 15.04.2014 р. по 15.04.2015 р.) становить:________ Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань57248,56 В індикаційні витрати0 Загальна заборгованість, грн.278984,35 Заборгованість Відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № 29092491025034 та розрахунком заборгованості станом на 15.04.2015 року. Виконання зобовязання за договором №910.25034 від 26.11.2013 року забезпечено порукою Відповідача-2 відповідно до Договору поруки від 16 квітня 2015 р., укладеного між Позивачем та Відповідачем-2. За умовами зазначеного Договору поруки Відповідач-2 на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Позивачем відповідати солідарно в межах суми 100 (сто) гривень 00 копійок за зобовязаннями Позичальника, які виникають з кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між Відповідачем-1 та Позивачем було укладено договір застави транспортного засобу МЕRSEDES-ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6D2110411В330800 WDВ2110411В330800, реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), який належить Відповідачу-1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно з договором застави, укладеним з Відповідачем-1, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором Заставодержателя (Позивача), у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. У звязку з порушенням Відповідачем прав та інтересів Позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання Відповідачем грошових зобовязань за договором кредиту, а також на підставі того, що Відповідач уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, у Позивача є стійкі побоювання щодо неповернення грошових коштів Відповідачем та незаконного відчуження останнім автомобіля, що знаходиться в заставі Позивача. Тому Позивач вимушений терміново звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави. 11 липня 2016 року надійшла заява представника позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності №76/16 від 08.06.2016 року, про зміну предмету позову в порядку ст. 31 ЦПК України, відповідно до якої просить ухвалити рішення, яким в рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» (код ЄДРПОУ 19390819) за кредитним договором № 910.25034, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), звернути стягнення на предмет застави, який належить Відповідачу-2 [PERSON], 01.01.1989 р. н., ІПН [NUMBER], адреса реєстрації: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 10 корп.2, МЕRСЕDES- ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y602110411В330800 (WDВ2110411В330800),новий реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі-покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо); вилучити у [PERSON] та передати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819), адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, на період до його реалізації; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» витрати по сплаті судового збору. Обгрунтовує тим, що відповідно до отриманої інформації від органів МВС України (у звязку із задоволення судом клопотання про витребування доказів) актуальним власником заставного транспортного засобу є [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], адреса реєстрації: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 10 корп.2. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23.12.2014 року, не зявилась, в справі є заява від 01.02.2016 року, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить у звязку з великою завантаженістю юридичного підрозділу Банка проводити розгляд справи у наступному судовому засіданні та до закінчення розгляду справи (до винесення судом рішення по суті) без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, кореспонденція, яка направлена на його адресу, повернута до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів (ч.1 ст.11 ЦПК України). Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року (7-10). 26.11.2013 року між Позивачем та гр. [PERSON] (далі - Відповідач) укладено кредитний договір №910.25034 (далі - кредитний договір), згідно якого Відповідач-1 отримав кредит в розмірі 213156,48 грн. (Двісті тринадцять тисяч сто п'ятдесят шість гривень 48 копійок) на купівлю транспортного засобу МЕRSEDES-ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y6D2110411В330800 WDВ2110411В330800, реєстраційний № [NUMBER] (надалі - транспортний засіб/предмет застави), який належить Відповідачу-1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(а.с. 13-16). В забезпечення виконання кредитних зобовязань між Відповідачем 1 та Позивачем було укладено договір застави вищезазначеного транспортного засобу, посвідчений нотаріально (копія наявна в матеріалах справи), а також було зареєстровано обтяження та внесено відповідні відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна (копія відповідного витягу про реєстрацію обтяжень наявна в матеріалах справи). За клопотанням позивача судом було витребувано інформацію в органів Державної автомобільної інспекції стосовно актуального власника транспортного засобу, який є предметом застави ПАТ «Ідея Банк» за кредитними зобовязаннями Відповідача 1 та забезпечує їх виконання в повному обсязі. Договір застави посвідчений нотаріально та обтяження на предмет застави зареєстроване в передбаченому законом порядку в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 22-23). В результаті витребування судом доказів органи Державної автомобільної інспекції надали наступну інформацію: 1. актуальним власником заставного транспортного засобу, а саме автомобіля марки МЕRСЕDES- ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y602110411В330800 (WDВ2110411В330800, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], [INFO], ІІН [NUMBER], адреса реєстрації: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 10 корп.2. 2. даний автомобіль було придбано новим власником та зареєстровано за новим власником, а також видано державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 88-90). Застава є способом забезпечення зобовязань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 ЦК України та ст.1 ЗУ «Про заставу»). Згідно до ч. 1 та ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо іншого не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.З ст.9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюєтеся в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі- продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно зі встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим законом. Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування». За таких обставин реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. 25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 р. у справі №6-7 цс1З. Судом встановлено, що на час реалізації заставленого майна обтяження припинено не було. Згідно з п. 9. Постанови Пленуму ВСС України від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Пунктом 3 ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні. З урахуванням вищенаведеного вимоги позивача щодо вилучення у відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], адреса реєстрації: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, 10 корп.2 та/або третіх осіб транспортного засобу МЕRСЕDES- ВЕNZ Е 200К, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) Y602110411В330800 (WDВ2110411В330800),новий реєстраційний № [NUMBER] та передання його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved