Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач 12 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 11 червня 2015 року помер її батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну ділянку площею 3,73 га, що розташована на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області. Також батько є власником житлового будинку, що розташований в с. Романівка, вул. Калініна, 32, Ананьївського району Одеської області. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач зазначає, що на протязі шести місяців після смерті батька вона не зверталась до нотаріальної контори, оскільки мала матеріальні труднощі, так як в неї хворіла її мати [PERSON]. Вона є інвалідом першої групи, та значні грошові кошти витрачались нею на лікування матері, оскільки остання отримує мізерну пенсію та не взмозі забезпечити себе матеріально самостійно. При даних обставинах позивачеві було складно вирішувати питання щодо прийняття спадщини, а тому при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.23), відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилася, однак надала заяву (а.с.24), в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, взявши до уваги заяви позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженка с. Романівка Ананьївського району Одеської області, мешканка с. М. Боярка, вул. Марса Карла, 101, Ананьївського району Одеської області(а.с.4-6). У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 26 вересня 1966 року, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON](а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 15 березня 1986 року уклав шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище «Калина»(а.с.8). З копії свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті, встановлено, що [PERSON] помер 11 червня 2015 року в с. Романівка Ананьївського району Одеської області(а.с.9-10). Згідно з копією державного акта на право власності серії ЯА №272478, виданого 17 лютого 2005 року на підставі розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 14 жовтня 2004 року №339, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,73 га, що розташована на території Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області(а.с.11-12). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок №15 від 05 листопада 2009 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24396036 від 09 листопада 2009 року(а.с.13-14). Згідно з копією довідки Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №110 від 04 лютого 2016 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,73 га, що розташована на території Романівської сільської ради(а.с.15). З копії довідки Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №111 від 04 лютого 2016 року встановлено, що [PERSON] проживав в [INFO] по день своєї смерті 11 червня 2015 року, проживав разом з дружиною [PERSON](а.с.16). Відповідно до довідки Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області №112 від 04 лютого 2016 року встановлено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [INFO] по день своєї смерті 11 червня 2015 року (а.с.17). Також встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки нею пропущений 6-ти місячний термін для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися з даного приводу до суду(а.с.18). Своєю заявою від 04 лютого 2016 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON](а.с.21). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом. Заява про прийняття спадщини в установлений ст.1270 ЦК України строк не була подана спадкоємцями. Згідно п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved