Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач 20.07.2015 року звернувся до Кілійського районного суду одеської області з позовом до Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, а 18.04.2016 надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить надати додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 03.07.2013 року. З позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що [PERSON] помер 03.07.2013 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 3,03 га, розташованої на території Приозерненської сільської ради; земельної ділянки площею 0.2108 га, розташованої на території Приозерненської сільської ради. 03.04.2013 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно спадкодавець заповів [PERSON]. Однак, позивач в встановлений законодавством шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно. На даний час в позивача виникла необхідність оформити спадщину після смерті [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено: З державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 076187, виданого 17.11.2004 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області № 464 від 16.08.2004 року, вбачається, що [PERSON] передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,03 гектарів, розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 587654, виданого року на підставі рішення Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 02.04.1993 року № 89 та рішення Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 08.10.2009 року № 254-V-XXVII, вбачається, що [PERSON] передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,2108 гектарів, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приозерне, для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 03.07.2013 року помер [PERSON], про що 05.07.2013 року складено відповідний актовий запис № 372, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 351403, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. 03.04.2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 14, відповідно до якого усе своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не було та з чого б не складалось, й взагалі, все те, що належатиме йому, й на що за законом він матиме право, спадкодавець заповів [PERSON], [INFO]. В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] за вих. № 255/01-16 від 02.07.2015 року вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини відповідно до заповіту до 03.01.2014 року після смерті [PERSON], померлого 03.07.2013 року. Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43122833 від 01.03.2016 року, після смерті [PERSON] 03.07.2013 року спадкова справа не заводилась. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] згідно ст. 1235 ЦК України та пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини з поважних причин. Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 03.07.2013 року.

Outcome: approved