Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника-адвоката Бучакчийського В.С.) звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 5,9241 га, цільове призначення-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2324884800:01:025:0015, місце розташування: Запорізька область, Приморський район, Преславська сільська рада, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2007 [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, яким заповів їй належну йому земельну ділянку площею 6,9241 га. [INFO] [PERSON] помер. У встановленому законом порядку та у встановлений шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. 15.07.2020 при її зверненні до приватного нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище зазначену земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що в заповіті, що складений на її ім`я вказаний розмір земельної ділянки 6,9241 га, а в державному акті площа земельної ділянки вказана 5,9241 га. Вказані обставини виникли через те, що при складанні заповіту площа земельної ділянки була помилково зазначена 6,9241 га, а не 5,9241, як зазначено в державному акті. Виправити допущену при складанні заповіту помилку після смерті [PERSON] неможливо. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує (а.с.28); відповідачі проти позовних вимог не заперечують (а.с.27,29). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] в с. Преслав Приморського району Запорізької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 41, виданого Преславською сільською радою Приморського району Запорізької області (а.с.4). Позивачка є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Преслав Приморського району Запорізької області, батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про одруження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 05 квітня 2001 року, після одруження прізвище дружини [PERSON] (а.с.14). 14 березня 2006 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 25.04.2005 № 287 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 090882 площею 5,9241 га, кадастровий номер 2324884800:01:025:0015, яка розташована на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). 16 лютого 2007 року секретарем Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області Грігоровою В.П. було посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Преслав Приморського району Запорізької області, що мешкає по [ADDRESS] , який на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві особистої власності житловий будинок за [ADDRESS] , та належну йому земельну ділянку площею 5,9939 га, яка належить йому на підставі державного акту на право власності серії ЗП № 090883 заповів [PERSON] та належну йому земельну ділянку площею 6,9241 га, яка належить йому на підставі державного акту на право власності серії ЗП № 090882 заповів [PERSON] (а.с.5). Постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 15 липня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,9241 га, кадастровий номер 2324884800:01:025:0015, що розташована на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, у зв`язку з тим, що в заповіті зазначена не та площа земельної ділянки, що належала померлому (а.с.6). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. То ж позивачка [PERSON] є спадкоємцем свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. Зазначення в тексті заповіту неправильного розміру земельної ділянки не створює перешкод для визнання за позивачем права власності на спадкове майно та не може бути підставою в обмеженні вказаного права. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню за ст. ст. 1216, 1217, 1261, ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує. На підставі ст.ст. 16, 1216, 1217, 1261, 1225 ЦК України,

Outcome: approved