Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.02.2018 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. У позовній заяві [PERSON] вказано, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 02.04.2010 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що 11.03.2017 року донька [PERSON] досягла повноліття. З вказаної дати з відповідача стягуються аліменти лише на утримання сина, при цьому стягується лише 1/6 частина всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Посилаючись на те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача не забезпечують потреб дитини, а тому має бути збільшений в звязку із змінами в законодавстві, позивач [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі виконавчого листа Оржицького районного суду Полтавської області від 16.04.2010 року №2-87/2010 на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини. 10.04.2018 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач заявлений до нього позов визнає частково. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача вказав, що позивач невірно обрав захист своїх прав та інтересів та зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі, передбаченому діючою редакцією Сімейного кодексу України, підстави для задоволення позову в частині збільшення розміру аліментів до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно відсутні. Також, у відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач стверджує, що непогашення заборгованості зі сплати аліментів обумовлено обєктивними обставинами, які не залежали від його волі, зокрема, наявність на його утриманні непрацездатної матері похилого віку та відсутністю постійних джерел доходу (заробітку). В судовому засіданні 14.05.2018 року позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, в своїх поясненнях посилалися на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 14.05.2018 року позов визнала частково та не заперечувала щодо задоволення позову в частині збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але заперечувала проти збільшення розміру аліментів, які повинні стягуватися з відповідача до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Представник відповідача у своїх поясненнях посилалася на обставини, виладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9-10) та мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8), та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02.04.2010 року з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частина всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11-12). 11.03.2017 року донька сторін [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За ч. 3 цієї ж статті, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Системний аналіз змісту ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок про те, що вживши термін «позов про визначення розміру аліментів» законодавець передбачив можливість стягувача аліментів у випадку досягнення найстаршою дитиною повноліття звернутися до суду з позовом не лише про збільшення чи зменшення частки від заробітку (доходу) платника аліментів, що буде стягуватися на інших дітей, а й з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей у твердій грошовій сумі замість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). Так, позов про збільшення розміру аліментів на іншу дитину у такому випадку є різновидом позову про визначення розміру аліментів на таку дитину. Таким чином, позивачем було обрано належний спосіб захисту прав своєї дитини на утримання від батька. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач утримує свою непрацездатну матір, оскільки у довідці, наданій стороною відповідача міститься лише інформація про те, що відповідач здійснює догляд за своєю матірю. Однак, відомостей про те, наскільки є обмеженою у самообслуговуванні матір відповідача, який стан здоровя матері відповідача, який рівень її доходів та обсяг витрат на лікування та догляд, про те, чи є можливість отримувати допомогу від інших членів сімї (якщо такі є) суду не було надано. Сторони повинні довести обставини, на які вони посилаються належними та допустимими доказами. Суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, надавши на підтвердження цих обставин відповідні докази. Інші докази не стосуються предмету спору. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що є підстави для збільшення розміру стягуваних на підставі виконавчого листа Оржицького районного суду Полтавської області від 16.04.2010 року №2-87/2010 аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.02.2018 року до досягнення повноліття дитини. Розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження.

Outcome: approved