Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач 28.08.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року. Вказала, що від сумісного життя у них з відповідачем [INFO] року народився син [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач в добровільному порядку не бажає, хоча згідно норм сімейного законодавства зобов'язаний це робити. Зазначила, що відповідач хоча і не працює офіційно, але, як вважає позивач, що він має можливість утримувати їх спільну дитину, оскільки інших утриманців у нього не має, він здорова, працездатна особа, тому позивачка в своєму позові просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1000 грн. на місяць. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки з проханням слухати справу у її відсутності, та про підтримання позову в повному обсязі. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з частковим визнанням позовних вимог позивачки в частині погодження сплати аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 500 грн. і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про часткове визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до письмових заяв позивачки і відповідача, розглянута у відсутність сторін, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач по справі. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі, проживає від дитини окремо, з-за відсутності домовленості з матір'ю не надає добровільно допомоги позивачці на утримання їхньої спільної дитини, хоча зобов'язаний надавати таку матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть присуджуватися у частці від доходу в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців,матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Як вбачається з досліджених в суді матеріалів справи, відповідач не працює офіційно, не має постійного доходу і заробітку, інших утриманців і не являється інвалідом. Суд, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, згідно ст.ст.180, 184 Сімейного Кодексу України, підлягає задоволенню. Одночасно, виходячи з засад розумності і справедливості, матеріального і сімейного стану платника аліментів, враховуючи матеріальний стан одержувача аліментів,, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, але в розмірі 750 грн. щомісячно, а не 1000 грн., як просить в своєму позові позивачка. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 28 серпня 2014 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial