Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК»\~(надалі ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулись 20.03.2015 року до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.06.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, та станом на 11.02.2015 рік має заборгованість в сумі 10\~428, 20 гривень, яка складається з: - 1\~178, 40 грн. - заборгованість за кредитом; -5\~295, 03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -2\~982, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина), - 472, 77 грн. - штраф (процентна складова). Позивач позовні вимоги уточнив та відповідно до позовної заяви від 16.03.2016 року, просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості по відсоткам за період з 18.03.2012 по 18.03.2015 р. в сумі 2\~628, 72 гривень. Представник позивача в особі [PERSON] направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що умови договору виконувала належним чином, та просила застосувати строк позовної давності, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що вона взагалі не укладала кредитного договору, а лише отримала 02.06.2008 року збільшення кредитного ліміту на кредитну картку. Додатково вказала, що карткою не користується з початку 2009 року. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з умовами якого Банком передано Відповідачу кредитну карту зі строком дії 06/09, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 1200, 00 гривень (а.с.9, 61). Позивачем уточнені позовні вимоги, позовна заява від 16.03.2016 року (а.с.83-85), та заявлені вимоги про стягнення суми заборгованості по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 18.03.2012 року по 18.03.2015 року на загальну суму боргу 2\~628, 72 грн. Згідно до довідки про стандартні умови кредитування (а.с.63) строк дії договору № б/н від 02.06.2008 року та кредитної картки визначено 12 місяців, по 31.05.2009 року. Відповідач не в повному обсягу виконувала зобовязання за договором, у звязки з чим мається прострочена заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) станом на 18.03.2015 року 1\~178,40 гривень та за відсотками сума боргу складає - 2\~628, 72 гривень. З наданого суду розрахунку (а.с.3-7 та 109-113) вбачається, що відповідач [PERSON] здійснювала погашення за кредитом та відсотками останній раз 17.03.2009 року. Згідно зі\~ст. 631 ЦК України\~строком договору саме є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком один рік. Згідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Частиною 3 ст. 267\~ЦП України визначено, що позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення\~судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Суд зазначає, що строк дії договору №\~б/н від 02.06.2008 року та кредитної карти закінчився 31.05.2009 року, позовна давність, встановлена законом, сплинула, позивач звернувся з позовом до суду 20.03.2015 року (а.с.1-2). Таким чином, позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності. Позивач - банк не клопотав перед судом про поновлення строку позовної давності, з матеріалів справи не вбачається підстав для визнання пропуску строку банком з поважних причин, а тому є підстави про задоволення заяви відповідач про застосування строків позовної давності. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією що викладена у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право банку на отримання суми боргу від відповідача є доведеним, однак, банком було пропущено строк позовної давності на звернення до суду зі вказаними позовними вимогами. Враховуючи викладене суд приходить\~до висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у звязку зі спливом позовної давності. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог, то судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed