Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач 27 лютого 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої допомоги у сумі 4700 грн. 29 коп.. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] перебувала на обліку в департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Допомога була призначена на підставі заяви для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, щомісячно у сумі 884,00 грн. Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що у будь-кого з членів сім`ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмови у призначені щомісячної адресної допомоги. Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. На підставі довідки від 30.11.2016 року № 09.501-86/165 та виписки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» по особовому рахунку за період з 01.10.2014 року по 30.11.2016 року, [PERSON] мала кошти на депозитному рахунку, у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Таким чином, внаслідок подання внутрішньо переміщеною особою недостовірної інформації, яка впливає на призначення грошової допомоги, [PERSON] в порушення вимог пунктів 5, 6 Порядку № 505 було зайво нараховано та виплачено грошової допомоги за період з 01.07.2015 року по 18.12.2015 на загальну суму 4933,29 грн. Позивач вказав, що відповідач 12.07.2017 року добровільно повернула на розрахунковий рахунок Департаменту 233,00 грн. Станом на теперішній час борг становить 4700,29 грн. Відповідно до абз. 2 п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. [PERSON] під особистий підпис отримала повідомлення про необхідність повернення надміру отриманих коштів у розмірі 4700,29 грн. Станом на 25.02.2019 року загальна сума виплачених коштів у розмірі 4700, 29 грн. не відшкодована на розрахунковий рахунок департаменту. Ухвалою суду від 15 березня 2019 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності щодо заочного розгляду справи не заперечував. Поштова кореспонденція направлялась на адресу відповідача, проте була повернута до суду з відміткою поштового відділення «не проживає». Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Станом на 23 квітня 2019 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідачу допомога була призначена на підставі заяви для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, щомісячно у сумі 884,00 грн. Відповідно до п.5 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У заявах відповідач зазначила, що у будь-кого з членів сім`ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмови у призначені щомісячної адресної допомоги. Між тим, на підставі довідки від 30.11.2016 року № 09.501-86/165 та виписки Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» по особовому рахунку за період з 01.10.2014 року по 30.11.2016 року, [PERSON] мала кошти на депозитному рахунку, у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Згідно п.6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; З наданих до позову документів вбачається, що відповідач надав недостовірні відомості щодо відсутності у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] в порушення вимог пунктів 5, 6 Порядку № 505, що призвело до зайвого нарахування та виплати грошової допомоги за період з 01.07.2015 року по 18.12.2015 на загальну суму 4933,29 грн Відповідно до п.10 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п.11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідачу [PERSON] особисто 14.06.2017 року отримано лист про необхідність повернення надміру отриманих коштів. Проте, добровільно вимоги позивача [PERSON] виконані не були. Станом на 25.02.2019 року загальна сума надміру виплачених коштів у розмірі 4700,29 грн. не відшкодована на розрахунковий рахунок відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Отже, відповідач свідомо погодився отримати грошову допомогу за період з 01.07.2015 року по 18.12.2015 року у розмірі 4933,29 грн., розуміючи неправомірність такого нарахування, оскільки при заповненні заяв про призначення допомоги зазначив, що ані в нього, ані у будь-кого з членів сім`ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, які впливають на призначення грошової допомоги, що свідчить про недобросовісність набувача. Таким чином, оскільки відповідач набув зазначену допомогу без достатніх на то правових підстав та свідомо не повідомив про наявність у власності його дружини і його квартири, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний повернути надміру виплачені кошти державі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №33 від 07.02.2019 року на зазначену суму, яка у свою чергу також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved