overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 листопада 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, на розірванні шлюбу наполягає, вважає неможливим подальше спільне життя. Відповідач в судовому засідання визнав позовні вимоги, також просив суд розірвати шлюб. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 24 липня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

позивач [PERSON] 26 листопада 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.09.1987 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку із тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та повага один до одного. Постійні суперечки та свари привели до того, що сумісне життя та збереження сім'ї стало неможливим. З 01 листопада 2013 року вони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - судовою повісткою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 05.09.1987 року, про що Очеретинською селищною радою Ясинуватського району Донецької області зроблено актовий запис № 40 (а.с 17 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З 01 листопада 2013 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

позивач [PERSON] 26 листопада 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30.09.1994 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них часто виникали сварки, які привели до втрати між ними почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. В 2010 році вони припинили шлюбні відносини, хоча і продовжують мешкати за однією адресою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30.09.1994 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 225 від 30.09.1994 року (а.с 6 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. В 2010 році вони припинили шлюбні відносини, хоча і продовжують мешкати за однією адресою, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

позивач [PERSON] 26 листопада 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 15.05.2005 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народився син [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, но не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дати подання позову та до досягнення старшою дитиною повноліття, далі на її користь на утримання меншого сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, но не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття . В судове засідання позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти з підстав та у розмірі викладених в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 15.05.2005 року знаходились у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до актового запису № 314 від 15.08.2005 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, батьком [PERSON], [INFO] народження є [PERSON] (а.с. 7 ). Відповідно до актового запису №246 від 10.06.2014 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.6). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] року в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 листопада 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 20 січня 2007 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 01. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося у звязку з різними поглядами на життя. Станом на дату подання позову подружні відносини між сторонами припинені, хоча і проживають за однією адресою. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, неможливим і суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що вони близько місяця проживають окремо, після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище «Здорик». Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2007 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, в даний час вони проживають окремо. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 листопаду 2013 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій вказала, що рішенням Дружківського міського суду від 10 вересня 2004 року на її користь з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш одного неоподатковуваного податком мінімального доходу громадян до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів встановлений не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд збільшити мінімальний розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, і стягувати аліменти з відповідача не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка з'явилася. Позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання з'явився, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Суд встановив, що з відповідача [PERSON] за рішенням судді Дружківського міського суду Донецької області від 10 вересня 2004 р. стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу. На час прийняття рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України, який не встановлював мінімальний розмір аліментів. З 01 січня 2004 року набрав чинності Сімейний кодекс України 2001 р., в якому в ч.2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку. Тому суд вважає за необхідне встановити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з відповідача на неповнолітню дитину. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON], 26 лютого 1976 р.н, яка мешкає в с. Станіславка Подільського району Одеської області, звернулась 16.12.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини, оскільки надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 16.12.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

позивач [PERSON] 26 лютого 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на несумісність характерів, втрату поваги один до одного. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02 грудня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] 26 лютого 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 04 серпня 1995 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя. З 19 серпня 2015 року шлюбні стосунки припинені. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач - не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, була повідомлена телефонограмою про час та місце розгляду справи, заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала, поважність причин неявки до суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 1995 року, про що зроблено актовий запис № 359 відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківка (а.с.7) . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюбні відношення між сторонами припинені 19 серпня 2015 року , шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітніх детей не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

позивач [PERSON] 26 лютого 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що 22 січня 1994 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дитину доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, у них різні погляди на життя, втратили почуття довіри та поваги. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її було повідомлено про час та місце розгляду справи, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 1994 року, про що зроблено актовий запис № 3 Спартаківською сільською радою Ясинуватського району Донецької області (а.с 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не мешкають разом з червня 2013 року. Суд, вважає, що неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання [PERSON]. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 лютого 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне проживання стало неможливим, починаючи з липня 2015 року з відповідачем разом не проживають, збереження шлюбу є неможливим. Позивач звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги про розірвання шлюбу визнала, вважає неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], з 10 серпня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved