Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON]\~06.07.2018\~року \~звернувся \~до суду\~з позовом\~,\~в якому\~зазначив,\~що він являється власником квартири № 24, що по вул. Городоцька, 297 в м. Львові, про що свідчить Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26000945 від 04.05.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрований в реєстрі за № 3-707 від 04.05.2018 року. На даний час в квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO] - відповідач, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 2031 видана 27.06.2018 року ЛКП «Сигнівка». Однак, протягом останніх років відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає, останнє місце проживання позивачу не відоме. Крім цього, відповідач [PERSON], не оплачує плату за комунальні послуги, а зазначені витрати несе позивач. Перешкод у користуванні квартирою [PERSON] відповідачу не чинить. Однак вважає, що його права порушені, а відповідач не має права на житло. Просить суд усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право на користування квартирою № 24 у будинку № 297 по вул. Городоцькій у м. Львові. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова 30 липня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, додатково зазначивши, що під час того, як він купував вище вказану квартиру, попередній її власник обіцяв зняти з реєстрації відповідача. Однак вже після підписання договору купівлі продажу, нотаріус повідомила [PERSON] про те, що відповідач все ще зареєстрований у квартирі№ 24 по вул. Городоцькій, 297 у м. Львові. Відповідач [PERSON], який був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не надав відзив на позовну заяву, у звязку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України за згодою позивача, суд розглядає справу, ухвалюючи заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є власником квартири № 24, що по вул. Городоцька, 297 в м. Львові, про що свідчить Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26000945 від 04.05.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири зареєстрований в реєстрі за № 3-707 від 04.05.2018 року./а.с.6-8/ На даний час в квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 2031 видана 27.06.2018 року ЛКП «Сигнівка»./а.с.9/ Судом встановлено, що протягом останніх років відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає, про що свідчить акт від 14.06.2018 року складений комісією ЛКП «Сигнівка» підписаний сусідами /а.с.10/, а останнє місце проживання позивачу не відоме. Оскільки відповідач у вище вказаній квартирі не проживає, а тому і не здійснює плату за комунальні послуги, а зазначені витрати несе позивач, який перешкод у користуванні квартирою відповідачу не чинить. Конституцією України (ст.41) та ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4 , №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд. Права власника житлового будинку квартири визначені ст..383 ЦК України та ст..150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством. Реєстрація відповідача, який не є членом сімї власника, у квартирі, що належить позивачу на праві власності, перешкоджає у реалізації ним права власності у повному обсязі. Тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved