Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся 22 листопада 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 22.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі - «Позивач», «Банк») та [PERSON] (надалі - «Відповідач-1», «Боржник») укладений Договір кредиту № 2008/13-1-08/417, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу-1 у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобовязання у сумі 65 600,00 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 21.08.2033 року, зі сплатою 13,50 процентів річних. 22.08.2008 року між [PERSON], Позичальником та Банком було укладено Договір поруки № 06-09/1856 відповідно до якого відповідачі зобовязалися у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником його обовязків, що випливають з Договору кредиту. Проте, відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, унаслідок чого у позивача виникло право вимагати від нього достроково повернути отриманий кредит у повному обсязі. На теперішній час заборгованість [PERSON] становить 75 002,09 дол. США, станом на 29.08.2016 р. становить еквівалент 1 908 230,00 грн., яка згідно із розрахунком заборгованості (додається) складає: - Сума заборгованості за кредитом - 50 949,11 дол. США, станом на 29.08.2016р. становить еквівалент 1 296 265,45 грн. - Сума заборгованості за відсотками 16 652,64 дол. США, станом на 29.08.2016р. становить еквівалент 423 682,46 грн. - Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 082,61дол. США, станом на 29.08.2016р. становить еквівалент 52 986,46 грн. - Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 5 317,73дол. США, станом на 29.08.2016р. становить еквівалент 135 295,51 грн. Згідно ст.ст. 610 та 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання (його невиконання) настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до вищезазначеного, вважається, що наявна заборгованість підлягає стягненню з Відповідачів у повному обсязі, оскільки вирішення спору в досудовому порядку з вини Боржників неможливе, Позивач вимушений звернутися до вирішення спору у судовому порядку. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути солідарно з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO]) та [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO], кв. 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (юридична адреса: вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150, рахунок 29099420130004 в Одеському відділенні Південного комерційного макрорегіону, ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019) заборгованість за Договором кредиту №2008/13-1-08/417 від 22.08.2008 року в розмірі 75 002,09 доларів США в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення, а також судовий збір в сумі 28623,45 гривень. Представник позивача за довіреністю [PERSON] Ю в судове засідання не зявився. У позовній заяві зазначав про розгляд справи у його відсутність, в якій на позові наполягав та не заперечував у постановленні заочного рішення. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO], в судове засідання не зявився, сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого місця проживання. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не зявився, але надав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через зайнятість в іншому судовому процесі. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: [INFO], в судове засідання не зявилась, сповіщалась про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого місця проживання. Про причини неявки суду не повідомила, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Вирішуючи клопотання представника відповідача, суд виходить з наступного. Згідно положень ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки сторони в судове засідання. Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. Провадження у справі відкрито 24.11.2016 року. Отже у суду не має передбачених законом підстав для чергового відкладення справи, оскільки визначений ст.157 ЦПК України строк на розгляд справи уже закінчився. Тому суд відмовляє цьому представнику у черговому відкладенні розгляду справи. У звязку з відсутністю у судовому засіданні сторін та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 2008/13-1-08/417, відповідно до якого Позивач надав [PERSON] грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в сумі 65600,00 доларів США зі сплатою 13,50 процентів річних, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 21.08.2033 року. [PERSON] акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Зміна найменування з АКБ «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», жодним чином не повязана з припиненням юридичної особи у звязку зі злиттям, приєднанням, поділом чи перетворенням, а є лише виконанням вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» щодо приведення Статуту Банку у відповідність з вимогами зазначеного Закону. 22.08.2008 року між [PERSON], [PERSON] та Банком було укладено Договір поруки № 06-09/1856, відповідно до якого відповідачі зобовязалися у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником його обовязків, що випливають з Договору кредиту: повернення суми кредиту, сплати процентів за Кредитом, комісій, штрафних санкцій (штрафів та пені), а також відшкодування витрат Банку, повязаних з предявленням вимог і отримання виконання за Договором кредиту та збитків Банку, завданих порушенням Позичальником своїх обовязків за Договором кредиту. Відповідно до п. 3.3.7 Договору кредиту, Відповідач [PERSON] зобовязався погашати Кредит щомісячно, що встановлений вказаним пунктом Договорів кредиту та, відповідно до п. 1.1.1 Договорів кредиту, сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені договором. Однак, в порушення вимог вказаних пунктів Договорів кредиту повернення кредиту та сплати відсотків за кредит здійснювалось із простроченням. Боржник, всупереч умовам Договору кредиту та діючому законодавству, взяті на себе зобовязання по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати належним чином, чим порушив умови Договору кредиту, ст. ст. 525, 526, 536, 1048, 1050 Цивільного кодексу України та права Банка на вчасне отримання частини наданих кредитних коштів та процентів за надання кредитних коштів. Свої зобовязання, визначені п. 3.1.1. Договору кредиту, Позивачем були виконані належним чином в повному обсязі, а саме, [PERSON] було відкрито позичковий рахунок та сплачено суму Кредиту. Згідно п. 4.1. Договору кредиту, у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених Договором кредиту, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених Договором кредиту, Боржник сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період невиконання зобовязань. Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту у разі порушення Боржником вимог п.п.3.3.2. - 3.3.5, 3.3.7 - 3.3.17. Договору кредиту, Боржник зобовязаний сплатити Позивачу штраф у розмірі три проценти від суми кредиту, за кожний випадок. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати від нього достроково повернути отриманий кредит у повному обсязі. На теперішній час заборгованість [PERSON] становить 75 002,09 дол. США, станом на 29.08.2016 р. становить еквівалент 1 908 230,00 грн., яка згідно із розрахунком заборгованості складає: - Сума заборгованості за кредитом - 50 949,11 дол. США, станом на 29.08.2016 р. становить еквівалент 1 296 265,45 грн. - Сума заборгованості за відсотками 16 652,64 дол. США, станом на 29.08.2016 р. становить еквівалент 423 682,46 грн. - Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 082,61дол. США, станом на 29.08.2016 р. становить еквівалент 52 986,46 грн. - Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 5 317,73дол. США, станом на 29.08.2016 р. становить еквівалент 135 295,51 грн. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконав, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту №2008/13-1-08/417 від 22.08.2008 року, що складає суму заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 67601,75 доларів США. Проте, суд приходить до висновку, що сума пені не підлягає стягненню, у звязку з таким. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Таким чином, максимальний розмір пені повязаний з розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише в національній валюті України гривні. Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 16.08.2017 року (справа №6-2667цс17), яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Отже, пеня може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України гривні. При цьому саме у гривні вона повинна обчислюватись на момент прострочення зобовязання, а не визначенням гривневого еквіваленту на час ухвалення рішення. Проте позивачем пеню визначено та обчислено в позовній заяві у доларах США, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову у частині стягнення пені з наданого позивачем розрахунку. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON], яка є поручителем за кредитним договором, суд зазначає таке. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З умов спірного кредитного договору вбачається, що боржник [PERSON] (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту шляхом сплати платежів до 10 числа кожного місяця (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, крім установлення строку дії договору, сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 10 числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Якщо банк пред'явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Судом встановлено, що [PERSON] свій останній платіж сплатив у травні 2014 року, а тому з червня 2014 року несплачена заборгованість вважається простроченою. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачам вимоги про дострокове виконання боргових зобов'язань. З позовом до суду банк звернувся 22.11.2016 року. Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 29.06.2016 року (справа №6-272цс16). Таким чином, поручитель повинен відповідати за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту за період з 22.05.2016 року (за шість місяців до подачі позову до суду) по 22.11.2016 року (день подачі позову). Суд розраховує заборгованість за вказаний період наступним чином. Заборгованість за кредитом суд розраховує згідно з таблицею розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.5-7). Так, сума простроченої заборгованості за кредитом складає 6341,43 доларів США (а.с.7). Віднімаючи від суми 6341,43 доларів США суму щодо якої банком пропущений строк позовної давності на стягнення - 5466,75 доларів США, суд визначає заборгованість поручителя за сумою простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 874,68 доларів США. Далі, віднімаючи від загальної суми боргу по тілу кредиту 50949,11 доларів США суму простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 874,68 доларів США, суд визначає розмір заборгованості поручителя за кредитом у розмірі 50074,43 доларів США. Заборгованість по відсотках суд розраховує згідно з таблицею-розрахунком заборгованості за відсотками (а.с.5-6). Так, загальна сума заборгованості по відсотках складає 16652,64 доларів США. Враховуючи, що банком пропущений строк на стягнення суми заборгованості по відсотках яка виникла до травня 2016 року, суд визначає заборгованість поручителя по відсотках у розмірі 1855,40 доларів США, шляхом додавання розміру заборгованості по відсотках з травня по серпень 2016 року згідно таблиці: 560,14+489,86+504,30+301,10 = 1855,40. Як вже було встановлення судом, пеня не підлягає до стягненню на користь позивача. Отже, заборгованість поручителя за договором кредиту №2008/13-1-08/417 від 22.08.2008 року складає за кредитом та відсотками у розмірі 51929,83 доларів США. Позивач просив стягнути з відповідачів суму заборгованості в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення суду. Офіційний курс НБУ гривні щодо долара США станом на 06.11.2017 року, тобто на день винесення рішення суду, становить 26,96 грн. за 1 дол. США. Враховуючи, що відповідачі солідарно відповідають за невиконання зобовязань за договором кредиту, тому з них у солідарному порядку підлягає стягненню сума заборгованості в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення, що складає 1 400 028,22 грн.: -за кредитом 50074,43 доларів США х 26,96 = 1\~350 006,63 грн. -за відсотками 1855,40 доларів США х 26,96 = 50 021,58 грн. Решта суми заборгованості, що складає 422 514,96 грн. підлягає стягненню з позичальника [PERSON], яка розрахована наступним чином: (67601,75 х 26,96) - 1 400 028,22 = 1\~820\~515,13 грн., де 67601,75 у доларах США загальна сума заборгованості за кредитом та відсотками відповідача [PERSON]; 26,96 офіційний курс гривні щодо долара США; 1 400 028,22 у гривнях сума заборгованості, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню у солідарному порядку заборгованість за Договором кредиту №2008/13-1-08/417 від 22.08.2008 року в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення, що складає 1 400 028,22 грн., та з відповідача [PERSON] підлягає стягненню решта суми заборгованості за Договором кредиту №2008/13-1-08/417 від 22.08.2008 року в гривневому еквіваленті на день ухвалення рішення, що складає 422 514,96 грн. Згідно ст.88 ЦПК України на Відповідачів слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача [PERSON] стягнути 16837,94 грн., а з відповідача [PERSON] стягнути 10500,21 грн.

Outcome: partial