Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.09.2014 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради про визначення часток у спільному сумісному майні. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що його матері [PERSON] та його бабусі [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.07.1993 року. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті прийняла спадщину [PERSON] [INFO] року померла матір позивача - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини зазначеної квартири, єдиним спадкоємцем якої є [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори за отриманням спадщини після смерті [PERSON] позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову квартиру, з підстав того, що в свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS], у м. Одесі, яка належала [PERSON] та [PERSON] не зазначені частки, які належать кожній з них. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд: визначити, що частки померлих [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], становили по 1/2 кожній. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради за довіреністю - [PERSON] в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на правах приватної, спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], у м. Одесі, загальною площею 55,6 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на житло №3-1566 від 16.07.1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації №15044 від 16.07.1993 року. Право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS], у м. Одесі, було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 25.05.1994 року під №51 стр. 185 кн. 57 пр., про що свідчить відповідний штамп на свідоцтві про право власності на житло, та довідка КП «БТІ» Одеської міської ради №439489.67.14 від 05.05.2014 року. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №2508. Спадкоємцем після смерті [PERSON] стала її дочка - [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37187201 від 17.04.2014 року. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 04.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №1344. Згідно свідоцтва про народження, виданого 28.03.2014 року повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №2145 від 06.09.1952 року, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO] року. Позивач [PERSON] звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], однак, не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], у м. Одесі, що належала [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, у зв'язку із тим, що в наданому ним Свідоцтві про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 16.07.1993 року за №3-1566 на квартиру [ADDRESS], у м. Одесі, не зазначені частки, які належать кожному із співвласників. Згідно до ст. 112 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Статтею 115 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) встановлено, що кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Не зазначення розміру часток в свідоцтві про право власності на житло №3-1566 від 16.07.1993 року на квартиру [ADDRESS], у м. Одесі, позбавляють [PERSON] можливості прийняти спадщину після смерті його матері [PERSON] в нотаріальному порядку. Враховуючи те, що [PERSON], яка померла [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року, за життя набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], у м. Одесі, у встановленому законом порядку, суд задовольняє позов, та визначає рівними частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], а саме - по 12 частині вказаної квартири, за кожним із співвласників.

Outcome: approved