Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 37430,74 грн. Крім того, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в сумі 374,30 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на невиконання відповідачем судового наказу, ухилення від сплати аліментів, наявність значної заборгованості. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, про причину його неявки суду не відомо (а.с. 23, 33, 34, 37, 38, 43). Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що оскільки, відповідно до статті 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а стаття 169 ЦПК України дає право суду у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7,8). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 18.02.2013 року (а.с.5), шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Приморського районного суду Запорізької області від 28.10.2011 року стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 20.10.2011р. і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ перебував на примусовому виконанні у ВДВС Приморського РУЮ Запорізької області, на підставі якого державним виконавцем Сєдовою В.Д. зроблено розрахунок заборгованості, яка за період з 01.07.2013 р. по 20.08.2015 року становить 9719,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів (а.с.9). Позивачем зроблено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів у сумі 37430,74 грн. за період з серпня 2013 р. по липень 2015 р. (а.с.3). Фактично розраховано заборгованість з серпня 2013 р. по червень 2015 р., кількість днів прострочення сплати аліментів за липень 2015 р. та суму пені вказано - «0». Таким чином, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, тобто розрахованої позивачем суми пені в розмірі 37 430,74 грн. за період з 01 серпня 2013 р. по 30 червня 2015 р. включно. Факт неповного невиконання платником аліментів [PERSON] судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з серпня 2013 року по червень 2015 р. включно не заперечувався, підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем. ( а.с. 9). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину. Разом з тим, суд не може погодитися із застосованим позивачем механізмом обчислення суми неустойки, виходячи із загальної кількості днів прострочення, який не ґрунтується на вимогах закону. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі за N 6-94цс15. Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів [PERSON], складеного державним виконавцем станом на 20 серпня 2015 року за період з 01 серпня 2013 р. по 30 червня 2015 р. включно, сума неустойки дорівнюватиме 2920 грн. 12 коп., яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], за кожен місяць прострочки, розрахованих державним виконавцем: з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р.: 654,60 грн. х 1% х 31 день = 203,05 грн.; з 01.09.2013 р. по 30.09.2013 р.: 654,60 грн. х 1% х 30 днів = 196,50 грн.; з 01.11.2013 р. по 30.11.2013 р.: 654,60 грн. х 1% х 30 днів = 196,50 грн.; з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р.: 695,40 грн. х 1% х 31 день = 215,45 грн.; з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р.: 695,40 грн. х 1% х 31 день = 215,45 грн.; з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р.: 695,40 грн. х 1% х 28 днів = 194,60 грн.; з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р.: 695,40 грн. х 1% х 31 день = 215,45 грн.; з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р.: 695,40 грн. х 1% х 31 день = 215,45 грн.; з 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р.: 695,40 грн. х 1% х 31 день = 215,45 грн.; з 01.09.2014 р. по 30.09.2014 р.: 695,40 грн. х 1% х 30 днів = 208,50 грн.; з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р.: 75,60 грн. х 1% х 28 днів = 21,28 грн.; з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р.: 771,60 грн. х 1% х 31 день = 239,32 грн.; з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р.: 373,60 грн. х 1% х 30 днів = 112,20 грн.; з 01.05.2015 р. по 31.05.2015 р.: 771,60 грн. х 1% х 31 день = 239,32 грн.; з 01.06.2015 р. по 30.06.2015 р.: 771,60 грн. х 1% х 30 днів = 231,60 грн. Всього: 2920 грн. 12 коп. За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов'язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. В свою чергу, відповідачем не доведено факт відсутності його вини у простроченні сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, визначеного судовим наказом, який набрав законної сили, не скасований і не змінений. Положеннями ч.2 ст. 196 СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд з врахуванням встановлених у справі обставин не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими частково. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та матеріалах справи, тому підлягають задоволенню частково. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з урахуванням редакції Закону України «Про судовий збір» станом на день подання позивачем позову до суду та становлять - 243,60 грн.

Outcome: partial