Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) звернулася до суду із позовною заявою до Бахмутської міської рада Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], [INFO] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS]), про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до договору дарування жилого будинку та земельної ділянки від 30.07.2003 року мати позивача, [PERSON] є власником будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. [INFO] мати позивача померла. Оскільки на момент її смерті за адресою проживання померлої були зареєстровані батько позивача [PERSON] та її рідна сестра, дочка померлої [PERSON], то позивачка вважала, що саме вони і приймають спадщину після смерті матері у рівних частках у відповідності до положень ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті позивач звернулась за оформленням спадщини, яка залишилась після його смерті, а саме на ? частину вказаних вище житлового будинку та земельної ділянки, ту частку спадщини, яка залишилась після смерті його дружини. Також, діючи як представник за довіреністю своєї сестри, позивач звернулась в її інтересах до Першої бахмутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.02.2018р. Проте, [PERSON], в інтересах якої діяла позивач було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку та земельної ділянки з тих правових підстав, що в спадковій справі мається ксерокопія паспорту [PERSON] з перекладом його на українську мову з російської з засвідченням справжності підпису перекладача Лебедевої Ю.С. нотаріусом м. Єкатеринбург за реєстр. №66/201-н/66-2018-9-257 від 24.01.2018 року з якого видно, що на момент смерті спадкодавця спадкоємиця мешкала у Російській Федерації про що свідчить її реєстрація міста проживання у її паспорті. Таким чином вона не могла прийняти спадщину згідно до ст. 1268 ЦК України, а її заява про прийняття спадщини засвідчена пізніше закінчення 6-ти місячного строку. Більше того, згідно положень про паспорт громадянина України паспорт громадянина України з відмітками, які проставляються іншою державою не може вважатися дійсним. Вказане підтверджується постановою державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 18.07.2018р. У зв'язку з цим позивач звернулась до цієї є нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, тобто на ? частину вказаних вище житлового будинку та земельної ділянки, ту частку спадщини, яка залишилась після смерті її матері і не була успадкована її сестрою. Однак нотаріусом було відмовлено в оформлені спадкових прав на вказану частину спадщини з-тих підстав, що нею пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом у зв'язку з чим вона повинна звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки саме суд наділений повноваженнями вирішити дане правове питання, що підтверджується листом Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 14.07.2018 року №1657/01-16. Вказане і стало підставою для звернення до суду із даним позовом,оскільки саме суд наділений повноваженнями вирішити дане правове питання. Окрім позивача спадкоємців, які б претендували на дану спадщину чи звертались в установленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття даної спадщини за законом не має. На момент смерті матері позивач також не була з ним зареєстрований за однією адресою. Поважними причинами, що позбавили позивача своєчасно звернутись до нотаріальної контори за оформленням спадщини стала та обставина, що позивач вважала, що спадщина, яка залишилась після смерті її матері буде успадкована її батьком та сестрою, які були зареєстровані із нею на момент смерті матері. Однак нотаріус відмовив в оформленні частини спадщини щодо [PERSON] як раз з-підстав відсутності підстав для застосування положень ст.. 1268 ЦК України. Враховуючи усі наведені вище обставини та той факт, що пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері було викликано для позивача поважними причинами, вона є спадкоємцем першої черги, після смерті матері відповідно до ст.1261 ЦК України, беручи до уваги термін, який було пропущено позивачем для звернення до нотаріуса, позивач вважає, що у суду є достатні правові підстави для задоволення даного позову. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивач надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Бахмутської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, рішення просить прийняти на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх законними та обґрунтованими. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. 26 липня 1980 року Міньківською сільською радою Артемівського району Донецької області був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON], про що складений відповідний актовий запис №2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 0 4серпня 1982 року (а.с.14). Згідно договору дарування жилого будинку та земельної ділянки від 30 липня 2003 року посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар жилий будинок з надворними спорудами та побудовами, який знаходиться в місті Артемівську вулиця Дзержинського номер двадцять чотири «а» та належну на праві власності земельну ділянку розміром 0,613 га (а.с.15). Згідно витягу Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ № 1169407, 05.08.2003 року зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: будинок за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування № 1-3686 від 30.07.2003 року. Власники: [PERSON], форма власності - приватна, частка - 1/1 (а.с.16). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04 червня 2016 року Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.24). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого повторно 26 грудня 2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.25). Як вбачається з довідки виданої 23.07.2018 року Головою квартального комітету №28, [PERSON], [INFO], зареєстрованій за адресою: [ADDRESS], на момент смерті [PERSON] [INFO] з нею, за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.26). 18 липня 2018 року Державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллар В.Л. відмовлено [PERSON], котра діє від імені [PERSON] на підставі довіреності у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.28). Листом Першої бахмутської державної нотаріальної контори №1657/01-16 від 14.07.2018 року позивача було повідомлено про те, що нею був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому відкрити спадкову справу до поновлення судом додаткового строку неможливо (а.с.29). Як вбачається з листа №2164/01-16 від 13.09.2018 року, Першою Бахмутською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно [PERSON], яка померла [INFO], за номером у нотаріуса 64/2018 від 06.02.2018 року, де з заявою про прийняття спадщини від 06.02.2018 року за №159 звернулась [PERSON], від імені [PERSON] на підставі довіреності. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] не складався (а.с.50). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 Постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Встановлено, що позивач вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщина, яка залишилась після смерті її матері буде успадкована її батьком та сестрою, які були зареєстровані із нею на момент смерті матері. Дійсну причину суд визнає такою, що істотно ускладнювала позивачеві подання заяви про прийняття спадщини в строк, визначений законом. З огляду на викладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved