Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON], 31 жовтня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що [INFO] помер [PERSON]. Після смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,68 га вартістю 53508 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Будеївської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] [PERSON], успадковану померлим [INFO] [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом стала вона. У визначений Законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Залишилась лише його ксерокопія. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 1,68 га вартістю 53508 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Будеївської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] [PERSON], успадковану померлим [INFO] [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача (Будеївської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,68 га, вартістю 53508 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Будеївської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №1043/109-17 від 19 жовтня 2017 року) (а.с.12). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 27 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №79) (а.с.10). Згідно дослідженого судом Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26 грудня 2006 року Державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори (спадкова справа №1357/2005), спадщину у вигляді земельної ділянки площею 1,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Будеївської сільської ради, на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], прийняв [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 28 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №71) (а.с.7). Як убачається з дослідженого судом Заповіту, складеного 26 грудня 2009 року в місті Кодимі Одеської області і зареєстрованого в реєстрі за №3108 по Кодимської державної нотаріальної контори, [PERSON], на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON] (а.с. 8). Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористалась, подавши у строк визначений законом (ст. 1269 ЦК України) заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №1510/02-14 від 24 жовтня 2017 року) (а.с. 13). Підтвердженням того, що правовстановлюючий документ був утрачений є також, досліджена в судовому засіданні, публікація про це в газеті «Вісті Кодимщини» (№44 від 04 листопада 2017 року) (а.с.14). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з'ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,68 га вартістю 53508 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Будеївської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] [PERSON], успадковану померлим [INFO] [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved