Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , 23 жовтня 2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач вказував, що він є власником двокімнатної квартири загальної площі 105,20 кв. м., житлової 46,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , де він зареєстрований. У зазначеній квартирі також прописаний (зареєстрований) [PERSON] . Відповідач з травня 2007 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживав та не проживає та не бере участі в утриманні вищевказаної квартири, його місце проживання позивачу не відомо. Тому, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.10.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 15.11.2019 року провадження у справі було відкрито, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, та проведенням 22 січня 2020 року підготовчого судового засідання. У підготовчому засіданні 22.01.2020 року представник позивача [PERSON] просила відкласти розгляд справи, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 02.03.2020 року. В результаті проведеного підготовчого засідання 02.03.2020 року протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 3.03.2020 року. У судове засідання 31 березня 2020 року сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача через канцелярію суду 27 березня 2020 року, подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, відзив не надав, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток. Тому, згідно ст. 280-281\~ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником двокімнатної квартири загальної площі 105,20 кв. м., житлової 46,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 16 серпня 2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованим в реєстрі за № 821. Право приватної власності на зазначену квартиру було зареєстровано за [PERSON] 16 серпня 2019 року Ткаченко І.В [PERSON] , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1894186651101, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177825475. З довідки №862 від 16.09.2019 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідач з травня 2007 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживає та не бере участі в утриманні вищевказаної квартири, його речей в квартирі не має, що підтверджується наданими суду заявами [PERSON] та [PERSON] , посвідченими [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованими в реєстрі за №№ 3584, 3585. Відповідач добровільно не знявся з реєстраційного обліку, його реєстрація у квартирі\~\~ [ADDRESS] , перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися майном, порушує\~ конституційні права позивача. [PERSON] доводиться сплачувати комунальні та інші платежі по утриманню житла за відповідача. Самостійно зняти з реєстраційного обліку [PERSON] позивач не може. Згідно з ч. 1 ст. 29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в України» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою. Згідно ст. 7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в України» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, а отже, визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є підставою для знання його з реєстрації в квартирі. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст. 72\~ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач, який не проживає за вказаною адресою, втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад 17 років. Законодавець у ч. 1 ст. 16\~ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу ч. 1 ст. 321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Враховуючи, що відповідач оплату комунальних платежів не здійснює, фактично в квартирі не проживає більше двох років, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved