Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.10.2019 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягувати із відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до закінчення нею навчання, тобто до [INFO], але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування пред`явлених вимог посилалась на те, що її мати [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який на теперішній час між ними розірваний. Вона є донькою [PERSON] . На даний момент вона є студентом І курсу денного відділення в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ IV рівня акредитації та закінчує навчання у 2021 році. Відповідач до досягнення нею повноліття надавав допомогу на підставі рішення суду. Відповідач працює, тому повинен надавати допомогу на її утримання до закінчення навчання у 2021 році. Її мати [PERSON] надає їй допомогу та забезпечує її усім необхідним. За даних обставин за захистом своїх майнових інтересів позивач вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 26.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом [PERSON] у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони правом на участь в судовому засіданні не скористались, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач пред`явлені вимоги підтримала, відповідач - визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в заявленому розмірі. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту майнових прав та інтересів доньки сторін, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 30.07.2001 року (а.с.12). Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 15.04.2008 року, актовий запис №171 (а.с. 11). Її мати уклала шлюб вдруге з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а..с 10). Згідно з довідкою від 10.08.2019 року (а.с.4), [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ IVрівня акредитації», за державним замовленням. Термін навчання - до [INFO]. На підставі виконавчого листа відповідач сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. (а.с. 6). Як вказувала позивач, що також підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру та довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.7,8), після припинення шлюбних стосунків батьків донька залишилась проживати з матір`ю [PERSON] та значиться зареєстрованою разом з нею за однією адресою: [ADDRESS] , яка також забезпечує доньку. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулась до суду із даним позовом. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] навчається за денною формою навчання, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Як визначено ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням викладеного, рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та можливість стягнення із [PERSON] аліментів на її користь на утримання [PERSON] як повнолітньої доньки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 16.10.2019 року та до досягнення донькою 23-річного віку, але не більше, ніж до закінчення нею навчання, , оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved