Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач 20.10.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № б/н від 31.10.2009 року у розмірі 32\~697, 51 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 31 жовтня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді анкети-заяви № б/н від 31.10.2009 року, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому кредитний ліміт був збільшений банком до 17000, 00 грн.. Відповідач підтвердив свою згоду на дані умови, що підтверджується тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти, у свою чергу відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 16.09.2020 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 32\~697, 51 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 20\~347, 41 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 7320, 12 грн., нарахована пеня 5\~029, 98 грн.. Посилались на те, що на даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. До суду 28.10.2020 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з обліку 23.03.2015 року в Хмельницьку область, м.Кам`янець-Подільський. 13.01.2021 року до суду надійшла відповідь з Управління державної міграційної служби в Хмельницькій області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку на території Хмельницької області не значиться. Зазначену відповідь суддя отримала 14.01.2021 року Ухвалою суду від 19.01.2021 року було відкрите провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Через неявку сторін розгляд справи 29.01.2021 року був відкладений. У судове засідання 09.03.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Разом із позовом представник банку надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у їх відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач була сповіщена про існування даного спору належним чином, проте заяв по суті справи не подала. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6,7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення цього судового рішення 15.03.2021р.. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої\~\~ статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 31 жовтня 2009 відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. У заяві позичальника від 31.10.2009 року процентна ставка визначена сторонами у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Разом з тим, до позову позивачем додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», підписану відповідачем 31.10.2009 року, згідно якої ними були узгодженні наступні види процентів та пені: - базова % ставка, в місяць 2,5%; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором / 30 нараховується на кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз у місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникнення прострочення на суму від 50 грн. та більше; - процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування грн.. 3,75%; Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача, вбачається, що кредитний ліміт картки неодноразово змінювався та згідно останніх змін, станом на 01.03.2019 року кредитний ліміт був збільшений до суми 15 160, 00 грн. та 08.05.2019 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.. Довідкою АТ\~КБ «ПриватБанк»\~стверджується,\~що відповідачу\~були надані\~кредитні картки\~та остання пролонгація відбулася 01.12.2015 року, видана картка № [NUMBER] зі строком дії до 07/19. До кредитного договору банк додав розрахунки заборгованості станом на 31 травня 2015 року, станом на 30.09.2019 року та станом на 16.09.2020 року, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 16.09.2020 року становить 32\~697, 51 грн., з яких:\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ - 20\~347, 41 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; - 7\~320, 12 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України ; - 5029, 98 грн. - нарахована пеня. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Частиною першою статті 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання\~або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими процентами, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року. Між тим,\~суд вбачає,\~що в анкеті-заяві зазначено персональні дані\~\~ [PERSON] , його адреса проживання та місце роботи. З приводу умов кредитування, то сторонами була визначена лише базова процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Разом з тим, згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова\~ставка на\~місяць складає\~\~2,5%; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором / 30 нараховується на кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз у місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникнення прострочення на суму від 50 грн. та більше; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування грн.. 3,75%. Доказів на спростування підписання анкети-заяви та довідки про умови кредитування від 31.10.2009 року матеріали справи не містять та стороною відповідача не надано. Отже, суд приходить до висновку про те, що договір від 31.10.2009 року про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] є укладеним та сторонами погоджено розмір відсотків і неустойки у разі порушення виконання зобов`язання за кредитним договором шляхом підписання довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Разом із тим, як убачається з розрахунку заборгованості, наданого стороною позивача, відсоткова ставка у розмірі 36% річних нараховувалась відповідачеві з 19 червня 2015 року, а з 01.10.2019 року банком застосовано процентну ставку у розмірі 7,2% на місяць при порушенні умов кредитування та 86,40 % як річну проценту ставку на построчений кредит. Отже, суд вбачає, що починаючи із 19 червня 2015 року банком в односторонньому порядку неодноразово змінено відсоткову ставку (як базову, так і за порушення умов кредитування) без погодження та попередження позичальника. Поряд з цим, довідка про умови кредитування не містить умов, відповідно до яких банк має право змінювати процентну ставку в односторонньому порядку, або умов, відповідно до яких процентна ставка є змінювана, про що клієнт банку був обізнаний при укладенні договору. Обґрунтовуючи розмір і порядок нарахування відсотків за ст. 625 ЦК України, ьанк посилався на зміни, внесені 01.03.2019 року до п.2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг, за якими у відповідності до ч.2 ст.625\~ЦК України відсотки встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Проте, як вже зазначалось, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ознайомився зі змінами до п.2.1.1.2.12. Умов та Правил надання банківських послуг від 01.03.2019 року щодо нарахування відсотків за ч.2 ст.625\~ЦК України в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд» та доказів того, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків. Враховуючи\~\~те, що відсутні підстави для застосування іншого розміру відсотків, що мають сплачуватись у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, ніж це передбачено вимогами статті 625 ЦК України, то в даному випадку має застосовуватися відповідний розмір відсотків, встановлений законом, який дорівнює трьом процентам річних від простроченої суми. Отже, позивач має право на стягнення з відповідача\~\~трьох процентів річних від простроченої суми,\~\~що передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України. Між такі позовні вимоги банком не заявлялись. Окрім того, з розрахунку заборгованості станом на 16.09.2020 року не зрозуміло з чого виходив банк, визначаючи розмір пені у сумі 5029, 98 грн.. Будь-якого обґрунтованого розміру та ставки матеріали позову не містять. За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову банку в частині вимог щодо стягнення 7\~320, 12 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та 5029, 98 грн. нарахованої пені, оскільки банк не довів, що саме надані ним Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати штрафів за неналежне виконання зобов`язання, а тому в цій частині позову відмовляє.. Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, і тому суд вірно вважав, що АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20\~347, 41 грн.. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до змісту вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102, 00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 29.09.2020 року на зазначену суму. Враховуючи те, що позовні вимоги банку були задоволені лише частково, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (62,23%) в сумі 1308, 10 грн. (2102 х 62,23%). На підставі викладеного,

Outcome: partial