Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.11.2020р. звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в уточненій редакції якого від 06.05.2021 року просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] . В установлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено через відсутність правоустановчих документів на будинок, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутності, у позові відмовити (а.с.38). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутності (а.с.38). Подав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, посилаючись на можливість отримання дублікатів правоустановчих документів без звернення до суду, просив у позові відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (прізвище позивача при народженні « [PERSON] » змінено після укладення шлюбу [INFO] з [PERSON] на « [PERSON] ») (а.с.8, 9). Батько позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими побудовами, розташованого в [ADDRESS] , зареєстрований на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 25-22-59272, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.03.2000 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, в.о. Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-317 (а.с.54). Відповідно до розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року №Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вул. Вільгельма Піка в м. Кривому Розі перейменовано на вул. Якова Бєлєвцева. Згідно з ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийтяти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст.1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На час смерті місце проживання спадкодавця [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Інші зареєстровані особи відсутні (а.с.88). Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.80). Отже, на час відкриття спадщини спадкоємці не проживали разом із спадкодавцем. Заповіт ним за життя не складався, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №5956183 від 25.02.2020 року (а.с.85). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України ). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] - син [PERSON] (а.с.79-81), які в установлений законом строк 25.02.2020 року звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.67, 78). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Папуча М.О. від 02.07.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності померлого [PERSON] на житловий будинок (а.с.12 зворот). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України), таким чином частка кожного з спадкоємців складає 1/2 частку спадкового майна. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач позбавлена можливості, будучи спадкоємцем першої черги за законом, реалізувати своє право на спадкування та здійснити реєстрацію права власності на спадкове майно. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні і зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку вона позбавлена. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в сумі 840,80грн. (а.с.1). На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст.16, 312, 1216-1218, 1225, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved