Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.01.2014р. звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на частку в нерухомому майні та виділ частки, в якій вказала, що 01.10.2011р. між нею та [PERSON] був укладений договір про спільну діяльність, предметом якого є придбання нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS] з метою подальшої організації підприємницької діяльності. Реєстрація придбаного об'єкту проводилась [PERSON] Позивач зазначила, що відповідно до п.7.1 договору про спільну діяльність грошові та майнові внески сторін, а також майно набуте сторонами в результаті спільної діяльності складає їх спільну власність, тобто позивач [PERSON] має право на ? частину нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS], а через те, що між нею та [PERSON] виникли неприязні стосунки та подальше спільне володіння і користування даним приміщенням є неможливим, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на ? частину нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS] та виділити їй ? частину нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS]. [PERSON] 20.01.2014р. звернувся до Борівського районного суду Харківської області з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсним договору про спільну діяльність від 01.10.2011р., в якій вказав, що [PERSON] не виконала зобов'язання, зазначені у п.3 договору про спільну діяльність, тобто не перерахувала йому грошові кошти у сумі 45000 ( сорок п'ять тисяч) грн. 00 коп., які були необхідні для придбання нежитлового приміщення, через що для його придбання [PERSON] був вимушений взяти кредит, тим самим придбав приміщення за власні кошти. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначив, що сторони по даному договору спільної діяльності не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для його укладення, так як ні одна із сторін не є суб'єктом підприємницької діяльності, і договір в органах податкової інспекції не був зареєстрований, тому просить визнати договір про спільну діяльність, укладений між ним та [PERSON] від 01.10.2011р. недійсним. Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 21.01.2014р. зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору про спільну діяльність від 01.10.2011р. було об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку в нерухомому майні та виділ частки. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила вищевикладене і підтримала свої позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? частину нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS] та виділення їй ? частини нежитлового приміщення, розташованого [ADDRESS], і заперечує проти зустрічної позовної заяви [PERSON], оскільки гроші в сумі 50000грн. в листопаді 2011р. вона передавала [PERSON] через свого сина [PERSON] і, крім того, за свої грошові кошти придбала будівельні матеріали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог [PERSON], оскільки 45 000 грн. вона не сплатила, а розписки, надані суду позивачем та написані дійсно ним [PERSON] не стосуються даної справи, оскільки [PERSON] є працівником міліції і між ними вчинялися різні правочини, але в судовому засіданні підтвердив викладене в його зустрічній позовній заяві і підтримав свої позовні вимоги про визнання недійсним договору про спільну діяльність, який був укладений 01.10.2011р. між [PERSON] та [PERSON], оскільки були порушені вимоги п. 1.1, п. 3.1.2 вищевказаного договору, крім того, ні [PERSON], ні він не зареєстровані, як суб'єкти підприємницької діяльності та договір не зареєстрований в органах податкової інспекції. Договір не оспорював раніше, оскільки з грудня 2011р. до кінця листопада 2012р. проходили судові процеси за позовом [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації будівлі магазину, розташованої [ADDRESS], а з 01.03.2013р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод здійснення права користування та розпорядження своїм майном. Свідок [PERSON] - син позивача [PERSON], який працює старшим оперуповноваженим ДСБЕЗ Борівського РВГУМВС України в Харківській області, в судовому засіданні пояснив, що спірне приміщення магазину було куплене його матір'ю [PERSON] та [PERSON] в рівних долях та за ? частину даного приміщення він передавав відповідачу [PERSON] гроші матері в сімі 50000 грн, про що позивачем [PERSON] були надані розписки на суму 100 000 грн. та 119 000 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона в даному магазині допомагала [PERSON], за що оплата не проводилась, але вона мала право «брати» продукти в борг, та чула розмову дружини [PERSON], про те, що магазин купувався по ? частині [PERSON] та [PERSON], обладнання та організація ремонтних робіт проводилась [PERSON] та [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], відповідача [PERSON] та пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які суд оцінює критично, і приймаючи до уваги конкретні обставини у справі та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] за первісним позовом необхідно відмовити, оскільки право власності на нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 182,5 кв.м., розташовану [ADDRESS] посвідчено за [PERSON] згідно свідоцтва придбання майна з прилюдних торгів від 20.10.2011р. (а.с. 12), крім того, згідно технічного паспорта на господарський будинок - нежитлову будівлю (магазин) [ADDRESS], власником якого є [PERSON] (а.с. 13-17). Відповідно до ст. 60 ЦПК України «кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень», але позивач [PERSON] не надала суду доказів оплати нею 45 000 грн. відповідно до вимог п. 1.1, п. 3.1.2 договору про спільну діяльність від 01.10.2011 р. між [PERSON] та [PERSON], а розписки, подані позивачем [PERSON] до суду про те, що [PERSON] взяв у борг в її сина - [PERSON] 119 000 грн. 22.12.2010р., а 29.11.2013р. [PERSON] отримав від [PERSON] 100 000 грн. в рахунок продажу останньому ? частини нежитлового будинку - магазину [ADDRESS] (а.с. 96-97), які [PERSON] вимагає повернути (а.с. 100) не є доказами по даній справі. Однак, позовні вимоги по зустрічній позовній заяві [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 1130 ЦК України якщо метою договору спільної діяльності є постійна діяльність для отримання прибутку (підприємницька діяльність), що прямо вказано в п. 1.1 договору про спільну діяльність від 01.10.2011р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], сторонами можуть бути тільки фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, але ні [PERSON], ні [PERSON] суб'єктами підприємницької діяльності не зареєстровані. Крім того, з метою оподаткування отриманих прибутків договір підлягає реєстрації в податкових органах у відповідності до Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI та інструкції «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» затвердженої наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588, проте договір про спільну діяльність від 01.10.2011р., укладений між [PERSON] та [PERSON] в органах податкової інспекції не реєструвався. А відповідно до ст. 210 ЦК України, якщо правочин підлягає державній реєстрації, то він вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації, тобто при ухиленні від реєстрації правочинів, для яких ця вимога передбачена законом, вони не мають юридичної сили. Статтею 236 ЦК України встановлено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта та копією картки фізичної особи - платника податків, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.5-6), договором про спільну діяльність від 01.10.2011р., з якого вбачається, що він був укладений між [PERSON] та [PERSON] для придбання нежитлового приміщення (магазину) з метою подальшої організації підприємницької діяльності (а.с. 9-11), копією свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 20.10.2011р., з якого вбачається, що власником нежитлової будівлі (магазина) загальною площею 182,5 кв.м., розташованої [ADDRESS], є [PERSON] (а.с. 12), копією технічного паспорту на громадський будинок нежитлову будівлю (магазин), який розташований за адресою: [ADDRESS], з якого вбачається, що власник є [PERSON] (а.с. 13-17), копією паспорта та копією картки фізичної особи - платника податків, виданого на ім'я [PERSON] (а.с. 37-38), копіями судових рішень (а.с. 53-64), копією кредитного договору № 15648 від 18.10.2011р., з якого вбачається, що [PERSON] отримав кредит від кредитної спілки «КАРАТ» в сумі 50 000 грн (а.с. 66-67), копіями розписок (а.с. 96-97). З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved