overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 15 липня 2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] селищної ради, третьою особою вказано приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. \~ \~ \~ \~З позовної заяви вбачається, що 22 листопада 2013 року померла мати позивача [PERSON], останнім місцем проживання якої було с. Маяківка, Оржицького району Полтавської області. Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем за законом та прийняв спадщину матері, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Частину спадщини у вигляді земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства він оформив, отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] в позові зазначив, що в нотаріальному порядку він не може оформити свої спадкові права на домоволодіння, оскільки на будинок матері відсутній правовстановлюючий документ. \~ \~ \~ \~ Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок № 49, який розташований в с. Маяківка Оржицького району Полтавської області по вул. Леніна, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради, третя особа приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані в селі Маяківка Оржицького району Полтавської області по вулиці Леніна, 49 в порядку спадкування після [PERSON], яка померла 22 листопада 2013 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися. Від представника позивача адвоката [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої він позов підтримав у повному обсязі, просив провести розгляд справи без сторони позивача. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, проте до суду направив заяву, відповідно до якої позов [PERSON] визнав повністю і просить справу розглянути у відсутність представника селищної ради. \~ \~ \~ \~Від третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] надійшов лист про відсутність заперечень щодо даного позову та про розгляд справи у відсутність її відсутність.\~ Суд вирішив за можливе розглянути справу\~ у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 16 березня 2018 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] сільської ради Оржицького району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. У позовній заяві [PERSON] вказано, що 15.11.2016 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в селі Чутівка Оржицького району Полтавської області по вул. Мартинівка, 15. Позивач [PERSON] зазначає, що після смерті матері він здійснив її поховання та фактично прийняв спадщину останньої, оскільки проживав разом із спадкодавцем. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами позивач може по причині відсутності правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлої 15 листопада 2016 матері [PERSON] право власності на житловий будинок (А-1), житловою площею 32,8 кв.м., загальною площею 71,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: прибудова «б», сарай-літня кухня «Б», прибудова «в», гараж «В», вбиральня «Г», літній душ «Д», водогін №1, огорожа №2, що розташований за адресою: село Чутівка, вул. Мартинівка, 15, Оржицького району, Полтавської області. В підготовче засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оржицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направив до суду лист, в якому вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 16 липня 2019 року до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що з 14 березня 1998 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними розірвано 21 вересня 2012 року. За період шлюбу, в результаті спільної праці та за спільні кошти, вони набули нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . При оформленні вказаного майна власником була записана відповідач. Договір про поділ майна між ними не укладався, тому вважає, що спільне вищевказане сумісно набуте ними майно повинно бути поділене у рівних частках. Просив суд розділити між ним та відповідачем спільне набуте майно у рівних частках, а саме визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, заперечує проти визнання права власності на 1/2 частину будинку за відповідачем, так як вона пішла з будинку і не проживає в ньому, вона утримувала вказаний будинок, витрачала багато коштів своїх та своєї матері на облаштування будинку,хоча і визнає, що будинок був придбаний в період шлюбу з позивачем. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Шлюб між сторонами було укладено 14 березня 1998 року в Троїцькій сільській раді Любашівського району Одеської обасті, актовий запис № 04, а розірвано 21 вересня 2012 року, що підтверджується рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 21 вересня 2012 року (а.с. 7). Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане виконкомом Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області 11.06.2012 року, видно [PERSON] є власником домоволодіння по [ADDRESS] , яке складається: з житлового будинку - літера «А», загальною площею 53.1 м2, жиловою площею 33.3 м2, двох сараїв -літери «Б» і «В», вбиральні - літера «Д», погребу - літера «Г», огорожі - «№ 1-3», колодязю - «№І» (а.с. 10). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що дійсно вказаний житловий будинок було придбано сторонами в період шлюбу, тому житловий будинок являється спільною сумісною власністю сторін і сторони мають рівні частки у вказаному майні. Тому, вказаний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 16 лютого 2018 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну частку пай у порядку спадкування, третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору вказана приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу [PERSON]. У позовній заяві [PERSON] вказано, що 05.10.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,41 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Чевельчанської сільської ради Оржицького району Полтавської області, яку останній прийняв у порядку ст.ст. 525, 529, 548, 549, 551 ЦК УРСР після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивач та відповідач [PERSON], відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Позивач [PERSON] зазначає, що між ним та [PERSON] досягнута взаємна згода щодо поділу спадкового майна [PERSON], а саме: житловий будинок успадкувала [PERSON], а все інше майно, належне батькові, успадковує позивач. Реалізувати своє право на укладення договору поділу спадкового майна у нотаріальному порядку сторони не мають можливості, оскільки за життя батько не отримав правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті [PERSON]. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,41 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Чевельчанської сільської ради Оржицького району Полтавської області та належала [PERSON] (померла 23.02.1997 року) відповідно до «Проекту землеустрою щодо організації території земельних ділянок у розмірі земельних часток (паїв) на ділянці приватизації колишнього КСП «Зоря», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 05.10.2014 року, та поділу спадкового майна між спадкоємцями. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без участі сторони позивача. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, направили до суду заяви, в яких повідомили, що позов вони визнають повністю, а також просили розглянути справу без їх участі. Від третьої особи приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу [PERSON] до суду надійшов лист про розгляд справи у її відсутність.\~ Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності\~ учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся 16 червня 2017 року до суду із вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ті обставини, що з відповідачем у справі він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з квітня 2017 року, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини та розподілу майна на даний час немає, вважає, що сімю зберегти неможливо, просив позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася також, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №230 від 18 червня 2011 року (а.с.5). Від шлюбу мають сина, - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач стверджує, що вони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, мешкають окремо, поновлювати сімейні відносини не бажають. Спір про місце проживання дитини та майно відсутній. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи відповідачем не заявлялося клопотань про повернення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити за нею прізвище, взяте при реєстрації шлюбу, - «Калантаєвська». Відповідно до вимог ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved