Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач 23.07.2019 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини. Вона з 22.11.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання їх спільної дитини, оскільки працює в АТ «НЗФ» водієм та має регулярний і стабільний заробіток. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу їх дитині не надає та ухиляється від обов`язку утримувати її до досягнення дитиною повноліття, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Зазначила, що відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, інших осіб на утриманні не має, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.13,14). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвалу судді разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його останнім місцем реєстрації (а.с.12,16). До суду повернулося поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали судді разом з копією позову з додатками (а.с.19). Від відповідача відзив на позов не надійшов. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, що виник з сімейних відносин щодо аліментних зобов`язань. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.11.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З довідки № 1866, виданої 23.07.2019 року керівником ОСББ «Куба-26» [PERSON] (а.с.8), вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд,

Outcome: approved