Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач 13.09.2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22.01.1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2018 року між сторонами шлюб розірвано. За час шлюбу сторонами набуто автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] . Право власності на автомобіль зареєстровано за відповідачем. Зпідстав, передбачених ст.ст.60, 61 СК України, зазначений автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача як колишнього подружжя, оскільки набутий за час їх перебування у шлюбі. У зв`язку з викладеним, позивач просить у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки Chevrolet, модель Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] ; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки Chevrolet, модель Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою суду від 30.11.2018 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.05.2019 року закрито підготовче провадження за справою та призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав. викладених у позові. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою місця проживання відповідача. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.01.1993 року. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області за цивільною справою №766/19721/17 від 13.02.2018 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 січня 1993 року Садівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №4. Рішення набуло чинності 16.03.2018 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Chevrolet, модель Aveo, реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, власником транспортного засобу зазначена [PERSON] , дата реєстрації транспортного засобу на праві власності 16.11.2017 року. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ст. 62 ч.1 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ст. 69 ч.1, ст. 70 ч.1, ст.71 ч.ч.1,2 СК України). Зважаючи на те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, крім того, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, суд дійшов висновку про можливість поділу майна подружжя. Позивач просив здійснити поділ автомобіля шляхом визнання права власності на ідеальну частку, що не суперечить вимогам закону. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, окрема неподільної речі, слід виходити з вимог ч.ч.4,5 ст.71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, тобто за умови звернення подружжя до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільна річ не може бути реально поділена між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їхній спільній частковій власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved