Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач 26 листопада 2013 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона на підставі заповіту, після смерті батька [PERSON] стала власницею квартири [ADDRESS]. На прохання рідної сестри [PERSON] позивач тимчасово зареєструвала її у вказаній квартирі, після чого вона пообіцяла знятися з реєстраційного обліку, однак цього не зробила, та ще взяла кредит у Банку на велику суму. З 24.07.2009 року відповідач зареєстрована у спірній квартирі, однак з моменту реєстрації та по день подання позовної заяви вона ніколи не проживала у квартирі. За період реєстрації вона не сплачувала комунальних послуг, позивач самостійно з власної пенсії сплачувала комунальні послуги. На неодноразові прохання знятися з реєстраційного обліку відповідачка не реагує. Просила усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своєю власністю, а саме, квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], за вказаною адресою. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 15.04.2002 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 2-1590 (а.с.7,8) Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 24.07.2009 року зареєстровано місце проживання [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.9). Однак, судом встановлено, що відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає, в квартирі відсутні її особисті речі. Судом встановлено та підтверджено показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON], що відповідач в спірній квартирі ніколи не проживала, а зареєструвалася, оскільки хотіла отримати кредит в Банку, в квартирі відсутні її особисті речі. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження її власністю, а саме, квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], за вказаною адресою. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі порушує її право як власниці, і тому вважає, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного, і

Outcome: approved