Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.07.2014 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Крамчанка Великописарівського району Сумської області /Солдатська сільська рада/ за місцем свого постійного проживання померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки загальною площею 2,889 га, яка розташована в межах Солдатської сільської ради Великописарівського району Сумської області, майнового паю члена сільськогосподарського підприємства ТОВ агрофірми «Прогрес» на суму 2 838 гривень. Після її смерті позивачка являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим 21.03.1998 року Солдатською сільською радою, який на даний час не змінювався і не відмінявся. Спадщину прийняла фактично, але при зверненні до Великописарівської державної нотаріальної контори з приводу юридичного оформлення спадщини, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме державного акту на земельну ділянку. Отримати його дублікат на померлу особу не має можливості. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка [PERSON] у судове засідання надала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі /а.с.20/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а. с. 19/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Крамчанка Великописарівського району Сумської області у віці 85 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальної площею 2,889 га, яка розташована в межах Солдатської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлій на підставі Державного акту на право на землю серії ІV-СМ № 0213742 від 28.12.2001 року; вартість земельної ділянки складає 24 203,14 грн. /а.с.9-10/, на майновий пай майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ агрофірми «Прогрес» в розмірі 2 838 гривні, що належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія СУ-ІІІ-13 № 488, виданого 15.04.2002 року Солдатською сільською радою Великописарівського району /а.с.8/. Згідно довідки Солдатської сільської ради від 23.06.2014 р. за № 368 [PERSON] дійсно була постійною мешканкою с. Крамчанка Велкикописарівського району Сумської області, на день смерті була зареєстрована і фактично проживала в [ADDRESS], заповіт від імені [PERSON] зареєстрований за № 268 від 21.03.1998 року не змінювався та не відмінявся /а.с.13/. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру в спадковому реєстрі зареєстрований заповіт [PERSON], посвідчений 21.03.1998 року Солдатською сільською радою Великописарівського району Сумської області, спадкова справа після її смерті не відкривалася /а.с.23-24/. Оригінал правоустановчого документу, державного акту на право власності на земельну ділянку, втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.11/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадщина у нотаріальному порядку не прийнята в зв'язку із тим, що втрачений Державний акт на право власності на землю. Тому одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину неможливо, право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved