Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить ухвалити судове рішення, яким: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 10 від 21.02.2017; неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати біля неї. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , [INFO] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 21.02.2017. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 10 зід 21.02.2017. У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього поточного 2020 року стосунки сторін розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, внаслідок подружньої зради з боку відповідача, а також претензій щодо ведення спільного господарювання. Вже понад місяць кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, сторони проживають окремо, спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та дітей, які бажають розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровими і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, терміну для примирення просить не надавати, позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 лютого 2017 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, відповідний актовий запис № 10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 2017 року. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 липня 2013 року виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00012598344 від 14.08.2013, та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2017 року виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, то судом встановлено наступне. У відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах дітей, приймаючи до уваги згоду батьків, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом з двома вимогами: про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання малолітніх дітей позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (840,80 грн. *2), що стверджується квитанцією № ПН1659977 від 01.09.2020. Враховуючи, що заява відповідача [PERSON] про визнання позову поступила до суду до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в розмірі 840,80 грн. (1681,60:2=840,80). На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114, 160 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved