Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 листопада 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 15 жовтня 2008 року помер її чоловік [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,0080 га, яка розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], який помер 15 жовтня 2008 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 15 жовтня 2008 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 133821 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 4,0080 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 027648 (а.с.14). Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 163653 (а.с.10). Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою позивача [PERSON] та померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 005776 (а.с.11). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 15 жовтня 2008 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.15), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, що стверджено відмовою Державного нотаріуса [PERSON] (а.с.23). Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved