Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], [INFO], яка проживає у [INFO], звернулась 12 серпня 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 04 червня 2015 року померла її баба по лінії батька [PERSON] - [PERSON]. Після смерті її відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,6318 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області та передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД № 033290 від 27.07.2004 року. В звязку з тим, що на день смерті її баби вона постійно проживала та була зареєстрована разом з нею за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Липецьке, вул. Ткаченко,8, тому за законом фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця пятої черги за законом. Крім неї інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 04 червня 2015 року, або фактично її прийняли не має. Відповідач у справі є сином померлої і спадкоємцем першої черги за законом. Однак спадщини матері не приймав, тому вона як спадкоємець наступної черги за законом має право на спадщину баби. На початку квітня 2016 року вона звернулась до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, але у звязку з тим, що був втрачений оригінал державного акту їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прово на спадщину. Також, державним нотаріусом їй було розяснено, що з приводу визнання права власності на спадкове майно, як за спадкоємицею пятої черги за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У звязку з цим просила постановити рішення суду, яким визнати за нею, [PERSON], [INFO], як за спадкоємицею пятої черги за законом право приватної власності на спадкове майно баби по лінії батька - [PERSON], яка померла 04 червня 2015 року у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,6318 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, була передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, Державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД № 033290 від 27.07.2004 року. В ході судового розгляду справи позивач та її представник за довіреністю [PERSON] на позові наполягали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про визнання позову. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача. Вислухавши позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається із матеріалів справи 04 червня 2015 року у м. Котовськ, на 72 році життя померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,6318 га., яка розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області та передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії III- ОД № 033290 від 27.07.2004 року. Факт належності цього майна саме спадкодавцю не заперечується відповідачем та підтверджується наявними у справі копією Державного акту на право приватної власності на землю III- ОД № 033290 від 27.07.2004 року. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-3876/0/2-16 від 31.08.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Липецької сільської ради Подільського (Котовського) району Одеської області відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «ім..Леніна» з урахування індексації станом на 01.01.2016 року становить 60860,99 грн. Позивач, згідно наданих письмових доказів щодо родинних відносин, є онукою спадкодавця по лінії батька, який є відповідачем у цій справі. Згідно ст.1265 ЦК України позивач є спадкоємцем пятої черги за законом. Факт прийняття позивачем спадщини баби шляхом постійного поживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується довідкою виконкому Липецької сільради Котовського району Одеської області від 03.08.2016 року №1372, згідно якої спадкоємець і спадкодавець спільно проживали в одному будинку та вели господарство. Однак позивач позбавлена можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у звязку з втратою оригіналу Державного акту на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішенню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе цей позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved