overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.04.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбу з 26.09.2015 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2015 року (а.с.6). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.05.2014 звернулась до суду з позовною про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що в даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, мешкає окремо, працює і має змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 від заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.02.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.02.2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.05.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON] Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якої проживає дитина, має незалежно від того чи працює вона й незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач має одну малолітню дитину, працює та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задовольнити та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON], 08.05.2014 року, звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають малолітнього дитину - сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює, фізично здоровий та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справи у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22.02.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.02.2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.05.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], його батьком є [PERSON] Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну малолітню дитину, працює, фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в зв'язку з чим має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.05.2015 р. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.11.2010 р. [PERSON] взяв у нього в позику грошову суму у розмірі 100 000 доларів США, що було оформлено розпискою. У тексті розписки не зазначається дата повернення боргу, проте згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 30.03.2015 р. відповідачу направлено вимогу про необхідність повернення отриманих від позивача у борг коштів, проте, протягом визначеного законом строку, відповідачем не вчинено жодних дій направлених на повернення взятих у борг коштів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.05.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 21.10.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивач у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 21.10.2016 року (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який знаходиться на утриманні позивача. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.06.2018р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 05.09.2014р вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі втрати між ними порозуміння, виникнення сварок, зникнення між ними поваги один до одного, вони прийняли рішення розлучитись, у зв'язку з чим з листопада 2017 року вона з відповідачем не мешкають разом. Зазначає, що вона з відповідачем вирішили питання про розподіл їх спільного майна, а також прийняли рішення відносно дитини, яка залишається мешкати з нею ([PERSON].). Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні та надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві просить її прізвище після розірвання шлюбу залишити теж - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 05.09.2014р в виконкомі Біленьківської селищної ради м.Краматорськ Донецької області, актова запис №16, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.08.2015р відділом ДРАЦС реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1114). З наданих до суду заяв вбачається, що позивачка підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сім'єю понад дев'ять місяців, мешкають окремо, відносини не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки за її клопотанням залишити теж - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.06.2018 року (дата отримання позову судом) звернувся з позовною заявою про розірвання шлюбу, вказавши, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинені з березня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Позивач - [PERSON] вважає що сім'я остаточно розпалась, просив шлюб розірвати. Позивач подав суду письмову заяву у якій підтримав позовні вимоги та просив справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Суд, оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім'я розпалася остаточно, сторони на примирення не згодні та подальше збереження шлюбу протирічить їх інтересам. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER], [PERSON], [INFO], уродженець села Шатрище, Ямпільського району Сумської області та [PERSON], [INFO], уродженка села Шатрище Ямпільського району Сумської області, зареєстрували шлюб 14.02.2014 року, про що зроблено актовий запис № 47 Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Сумській області, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» /а.с. 6/. [INFO] року в селі Шатрище Ямпільського району Сумської області народилась [PERSON], її батьки : [PERSON], [PERSON] / а.с.7 копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]/. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 89, 200, 206, 237, 258-259, 263-265, 354, 280-284 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.06.2021 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Просила розірвати зареєстрований 25.08.2017 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 25.08.2017 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.07.2014р. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з його відсутністю за зазначеною адресою понад 6 місяців. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності: позивач та його представник на позовних вимогах наполягають, відповідач проти позову не заперечує (а.с.18-20). Тому суд розглядає справу за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України у попередньому засіданні, без технічної фіксації. Так, згідно договору купівлі-продажу від 06.02.2007р., [PERSON], [INFO], передав у власність [PERSON], [INFO]., будинок [ADDRESS] (а.с.4). Приватним нотаріусом [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу будинку за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить Витяг з Державного реєстру правочинів від 06.02.2007р. (а.с.5). 10.02.2007р. Приморським КПТІ прийнято рішення про реєстрацію права власності, згідно договору купівлі-продажу /237/03.02.2007/ посвідченим Приватним нотаріусом Приморського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6). За довідкою виконавчого комітету Вячеславської сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], крім того, за зазначеною адресою зареєстровані: його дружина - [PERSON], донька - [PERSON]; [PERSON], який там не мешкає (а.с.7). 06.09.2007р. [PERSON], згідно паспорту, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). За ст.163 ЖК займане житлове приміщення зберігається за наймачем в порядку передбаченому ч.1 пунктами 1 і 5 частини 3 і частиною 4 ст. 71 ЖК. Статтею ч.1 71 ЖК передбачено, що жиле приміщення зберігається за тимчасової відсутності наймача не більше 6 місяців. За ст.72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. То ж, суд вбачає, що відповідач [PERSON] не є власником будинку, фактично не проживає за цією адресою з лютого 2007р. То ж, позов є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Про стягнення судових витрат позивач не заявляє вимог, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.07.2014 року звернувся до районного суду з позовом до відповідача і прохав стягнути з нього борг по оплаті праці, в сумі 6393грн і 1000грн моральної шкоди за невиплату заробітної плати. При цьому вказував, що працює у відповідача слюсарем інструментальником з 18 квітня 1979року за наказом №63-П від 19.04.1979 року по цей час. Протягом останнього року відповідач не виплачував йому заробітну плату, через що у творилась заборгованість по виплаті заробітної плати, яка становить 6393грн. В судове засідання позивач [PERSON] направи заяву, в якій свої вимоги підтримував, погодившись з наданою відповідачем довідкою про розмір боргу по заробітній платі і прохав їх задовольнити у повному розмірі, а справу розглядати без представника.. Представник відповідача в судове засідання не з»явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив листа, в якому прохав справу розглядати без представника. Враховуючи відсутність сторін спору, суд вважає можливим розглянути справу в порядку ст.. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із наданої відповідачем довідки вбачається, що заборгованість по заробітній платі становить 6393,0грн (аркуш - 15). Позивач прийнятий на роботу в ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин і обладнання» 19 квітня 1979року за наказом ! 63 і продовжує працювати по цей час, що підтверджується трудовою книжкою позивача, копія якої мається в матеріалах справи ( 5-7). Відповідно до ст.115 КЗпП України відповідач обов»язаний виплачувати заробітну плату працівнику двічі протягом місяця. Дані вимоги закону відповідач не виконав, через що утворилась заборгованість, яку не виплачено позивачу який продовжує працювати, а тому його вимога підлягає задоволенню в частині стягнення боргу по заробітній платі. Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по зарплаті Відповідно до ст. 10 ЦПК України на сторону покладається обов»язок доводити підстави своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів перенесення ним моральних страждань і докладання додаткових зусиль для організації життя, пов»язаних з не виплатою заробітної плати, а тому вимога про стягнення моральної шкоди свого підтвердження в судовому засіданні не знайшла, а тому у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити за недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави 243,6грн судового збору, від сплати яких звільнений позивач З урахуванням викладеного, ст.ст. 96, 115 КЗпП України,

Outcome: partial