Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив просить стягнути з останніх на його користь проценти за користування грошовими коштами за період з 27 лютого 2015 року по 24 червня 2015 року та три проценти річних від простроченої поверненням суми боргу в розмірі суми, що еквівалентна 1654 доларам США за курсом НБУ на день ухвалення рішення у справі. Обгрунтовуючи свої вимоги, пояснив, що 17.12.2009 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого останній отримав позику 17700 доларів США, та зобов'язався її повернути не пізніше 17.06.2010 року. В забезпечення виконання укладеного Договору позики 17.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до якого остання стала солідарним боржником. [PERSON] борг повернув частково, зокрема неповернутою лишилась сума в 15000 доларів США. В зв'язку із цим позивач звернувся до суду. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2014 року з відповідача [PERSON] на його користь стягнуто борг за вказаним договором позики в сумі 235062,10 грн., штраф за неналежне виконання зобов'язань в сумі 100000 грн. та судові витрати, а усього стягнуто кошти в сумі 338 281,10 грн. Зазначене рішення було звернуто до примусового виконання, однак відповідачем не виконується, що є підставою відповідно до ст. 599 ЦК України для додаткового стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не прибули. [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та визнання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Так, 17.12.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 17700 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути цю грошову суму позивачу не пізніше 17.10.2010 року в порядку та строки, передбачені договором (а.с.6). Цього ж дня, 17.12.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до якого [PERSON] Відповідно до сторонами укладено договір іпотеки, як засіб забезпечення виконання зобов'язань, що виникли у відповідача за вищевказаним договором позики. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2014 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг за вказаним договором позики в сумі 235062,10 грн., штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань та судові витрати (а.с.8-11). Воно набуло чинності і було звернуто до примусового виконання. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до наявному в матеріалах справи Договору позики від 17.12.2009р. за його умовами було встановлено розмір процентів, які відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за користування позиченими грошовими коштами, а також розмір пені за невиконання ним своїх зобов'язань щодо повернення суми позики та нарахованих процентів (а.с.6). У відповідності до ч. 1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Невиконання грошового зобов'язання вдповідачем [PERSON] підтверджується Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 47542361 від 14.05.2015 року про примусове виконання виконавчиого листа № 640/1384/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу 235062,10 грн. (а.с.34). Оскільки внаслідок ухвалення заочного рішення зобов'язання відповідачів, передбачені договором позики та поруки, не припинилися, то відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України вони мають виконуватися належним чином відповідно до обов'язкових до виконання умов цього договору та вимог цього Кодексу. Тому, оскільки наявний в матеріалах справи укладений між сторонами договір позики (а.с. 6) не містить положень про його безпроцентний характер, а закон у цьому випадку не забороняє нарахування процентів, то відповідно до наведеної норми матеріального права [PERSON] має право на отримання від відповідачів за період з 27 лютого 2015 року по 24 червня 2015 року процентів та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума процентів за користування грошовими коштами за вказаним договором позики та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 27 лютого 2015 року по 24 червня 2015 року складає суму 1564 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26 вересня 2016р., день ухвалення рішення по справі, становить: 1564 х 25,99 = 40648,36 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені позивачем при розгляді справи судові витрати на загальну суму 337 грн. 38 коп.

Outcome: approved