Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2017 року звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрований виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Льввіської області 09.08.2012 року, актовий запис № 15. Судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їхня сімя фактично розпалася та існує тільки формально. Вони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом останніх семи місяців проживають окремо і не підтримують шлюбних відносин. Від спільного проживання у них 28.01.2013 року народився син, який проживає і надалі проживатиме із позивачем. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій просила дану справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. З огляду на вказане, суд визначив причини повторної неявки відповідача не поважними і у відповідності до ч. 1 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 09.08.2012 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ, № 294857, повторно виданим Сколівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 11.04.2017 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 353951, виданого Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 05.02.2013 року, який проживає і надалі проживатиме із позивачем. Сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом останніх семи місяців проживають окремо. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають. Аналізуючи наведені докази, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, які полягають у сплаті позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 640 грн., а також у оплаті нею витрат, повязаних з викликом відповідача за допомогою оголошення у пресі у розмірі 200 грн., а всього 840 грн., в силу ст. 88 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved