Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/8 на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.08.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 03.05.2010 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2018 року було вирішено зменшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що є законні підстави збільшити розмір аліментів з 1/8 на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так, за місцем реєстрації [PERSON] перебуває на виконанні в Другому Приморському відділі ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області лише один виконавчий лист з приводу стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Отже, на утриманні відповідача перебуває одна дитина. При ухваленні рішення від 13.02.2018 року суд, зменшуючи розмір аліментів, врахував, що у відповідача на утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та син [PERSON] . У відповідача в листопаді 2019 року син [PERSON] , [INFO] , досяг трьох років, тому його дружина [PERSON] більше не перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею 3-х років. Зважаючи на це, дружина відповідача не перебуває більше на утриманні чоловіка та має змогу працювати. Отже, в зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, відповідач має змогу сплачувати 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14.05.2020 року було відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що він перебуває в шлюбі з [PERSON] , також [INFO] у нього народився другий син [PERSON] . Він проживає однією сім`єю з [PERSON] , офіційно перебуває на військовій службі у військовій частині. Відповідач не забезпечений житлом, це йому спричиняє додаткові витрати на винаймання житла. Крім того, син [PERSON] відвідує Одеський заклад дошкільної освіти «Ясла-садок» №12 Одеської міської ради Одеської області, всі витрати по дитсадку несе відповідач, що підтверджується квитанціями. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Вказала, що дружина відповідача більш не перебуває у відпустці, тому треба збільшити розмір аліментів. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, що відповідач має на утриманні сина [PERSON] . Зазначила, що крім десятирічного сина вона має на утриманні шестирічну дочку від другого шлюбу. Представник позивача - адвокат Новікова М.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що немає даних, що на утриманні відповідача перебуває дитина, відсутні докази про оплату саме ним садка. Також, відсутні докази, що сім`я проживає разом з ним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що в 2012 році він був призваний до лав ЗСУ, в листопаді 2016 року у нього народився другий син [PERSON] . На теперішній час його фінансове становище не змінилося, він винаймає квартиру, отримує мізерну заробітну плату. Дитина досягла трирічного віку, його дружина не перебуває у відпустці, працює. Заслухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.08.2012 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 03.05.2010 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2018 року було вирішено зменшити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). Звернувшись до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, позивач вказала, що визначений рішенням суду розмір аліментів 1/8 частка є замалим, оскільки син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, дитина відповідача досягла трирічного віку, дружина працює і вже не перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку . Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. З урахуванням того, що син відповідача досяг трирічного віку, а дружина працює, належить вважати, що майновий стан відповідача - покращився. З огляду на викладене, виходячи з положень ч. 1\~ст. 192 СК України\~та враховуючи вимоги\~ст. 182 СК України, суд вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню дітей. На підставі встановлених обставин справи, засад розумності, виваженості, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також того, що змінився майновий стан платника аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, який раніше визначений судом, з\~\~1/8 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили\~\~і до досягнення дитиною повноліття. Безпідставним є посилання позивача на те, що розмір аліментів повинен становити 1/4 частину заробітку (доходу) [PERSON] , оскільки на [PERSON] , як на позивача, покладається обов`язок доказування і в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з урахуванням приписів статтей\~141,\~180,\~182,\~192 СК України, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б обґрунтовували розмір аліментів у більшому розмірі. Аргументи відповідача\~\~ про те, що фінансовий стан його не змінився суд відхиляє, оскільки такі спростовуються наведеними вище обставинами справи. Посилання його на відсутність доказів збільшення витрат на дитину не заслуговують на увагу, оскільки факт розвитку дитини та збільшення у зв`язку з цим її потреб є беззаперечним Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, збільшенню аліментів до розміру 1/6 частини з усіх видів заробітку, доходу відповідача. Судові витрати підлягають розподілу в порядку\~ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial