Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], звернувся 02.10.2014 року в суд з позовом до відповідача, вказуючи, що 22 липня 2008 року, він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Оскільки сімейні відносини між ним та відповідачкою не склалися у наслідок діаметрально-протилежних характерів, поглядів на життя, фізичної та психологічної несумісності, що призводило до безпричинних сварок та скандалів, тому рішенням Котовського міськрайонного суду від 11.08.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу із відповідачкою мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.09.2009 року. З донькою [PERSON] у нього склались гарні та дружні стосунки. Зі свого боку він піклується та переживає за неї, створює всі необхідні умови для її належного розвитку. Має постійне місце роботи та достатню заробітну платню для забезпечення повноцінного утримання дочки, та задоволення її нагальних потреб. З часу народження доньки, він чемно виконував покладені на нього батьківські обов'язки, будь-яких зауважень з боку лікарів, служби у справах дітей Котовської райдержадміністрації та кримінальної міліції у справах дітей Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, не мав. За місцем роботи характеризується позитивно. Має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Житло в доброму санітарно-гігієнічному стані, є всі необхідні умови для проживання неповнолітньої дитини. Сама донька також виявила бажання постійно проживати разом з ним. Тому просив ухвалити рішення суду яким визначити місце проживання дочки з ним. Додатково зазначав, що мати дитини вступила в релігійну громаду (секту), що на його думку, буде негативно впливати на нормальний розвиток і виховання дитини. Відповідачка в ході судового розгляду справи позов не визнала. Зазначала, що вона любить дочку та спроможна сама її належним чином утримувати за місцем проживання в с. Дібровка Котовського району Одеської області. Тому просила у позові відмовити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Котовської райдержадміністрації Одеської області, за довіреністю Петриченко Г.Б., в ході судового розгляду справи підтримала вимогу позову. Сам Орган опіки і піклування надав обґрунтований письмовий висновок від 27.10.2014 року за №01-25/1093 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Прокурор Котовської міжрайпрокуратури Одеської області - Попович С.В., яка вступила у справу в інтересах захисту прав малолітньої дитини, з урахуванням всіх обставин справи також вважала за необхідне визначити місце проживання дитини з батьком. Вислухавши сторони, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про наступне. Встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.09.2009 року. Згідно зі ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Як свідчить із показів свідків [PERSON], яка є Головою селища Борщі, [PERSON], який є фахівцем із соціальної роботи КРСССДМ Котовської РДА, у серпні 2014 року донька [PERSON] та її старший брат (син відповідачки від першого шлюбу) тимчасово проживали у сім'ї позивача. Після цього відмовлялись повертатись до матері у с.Дібровку, плакали та просили залишити їх у позивача в с-щі Борщі. Сама відповідачка власного житла в с.Дібровка не має. Також вказували, що в с.Дібровка у родині відповідачки є брат, який хворий на відкриту форму туберкульозу, контакт з яким може становити загрозу здоров'ю дитини. Матеріально-побутові умови для проживання дитини у родині позивача є кращими. Сама дитина тягнеться більше до батька. Свідки [PERSON] та [PERSON] свідчили про те, що батько гарно ставиться до дитини та вживає всіх заходів щоб створити їй належні умови розвитку і виховання. Свідок з боку відповідачки [PERSON] будь-яких суттєвих показів з приводу предмету спору не показала. З урахуванням всіх обставин справи, а саме наявність у позивача постійного власного житла і доходів, відсутність будь-яких перешкод для нормального розвитку та виховання дитини, а також беручи до уваги в першу чергу інтереси самої дитини, яка більше тягнеться до батька, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком.

Outcome: approved