Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач 13.07.2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що їй на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: по вулиці Заводська /Леніна/ 33/8 м. Дружба Сумської області Ямпільського р-ону. В даній квартирі був зареєстрований [PERSON], проте вже тривалий час відповідач не проживає у даній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участі у її утриманні. Згідно акту депутат Дружбівської міської ради від 01.07.2017 року відповідач не проживає у вказаній квартирі довгий час /близько семи років/. Фактично мешкає за адресою с.Пигарівка, вул.. Селезньової, 45 Сумської області С-Будського р-ону. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житлом квартирою, що розташована за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський р-он, м.Дружба, вул.. Заводська /Леніна/[ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що відповідач протягом останніх семи років, а саме з моменту оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири, у місті Дружба взагалі не проживає, квартирою не користується, та її не утримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, підтвердив, що дійсно в квартирі за адресою м.Дружба, вул.. Заводська, 33/8 не проживає тривалий час, а саме близько 7-ми років, особистих речей в даній квартирі не має. Проживає за адресою с.Пигарівка, С-Будського р-ону, вул..Селезньової, 45. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу б/н посвідченому Ямпільською районною державною нотаріальною конторою 23.06.2010 року р-р № 1106 має на праві приватної власності квартиру, розташовану за адресою Сумська область, Ямпільський р-он, [ADDRESS], що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, та довідкою виданою виконавчим комітетом Дружбівської міської ради (а.с. 7-9). Згідно вищевказаного договору купівлі-продажу квартири вбачається, що позивач 23.06.2010 року придбала у відповідача [PERSON] та [PERSON] /в рівних частинах кожного/ трикімнатну квартиру, загальною площею 42,3 кв.м. за адресою м.Дружба, вул.. Леніна, 33/8. Згідно умов даного договору /п.5/ продавці стверджують, що виписку з квартири осіб, які в ній мешкають та звільнення від наявних речей буде здійснено після підписання цього договору. Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої виконкомом Дружбівської міської ради №508 від 11.07.2017 року [PERSON], адреса м.Дружба, вул.. Заводська буд.33, вк.8 має наступний склад сімї: [PERSON] /двоюрідний брат власника квартири [PERSON], яка за вказаною адресою не зареєстрована/, [INFO] /а.с.5/. Згідно акту, складеного 01 липня 2017 року депутатом Дружбівської міської ради по виборчому округу №5 [PERSON], за участю сусідів: [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 10 серпня 2010 року за місцем реєстрації не проживає, а проживає за адресою [INFO] С-Будського р-ону. Особисті речі відповідача в будинку за місцем його реєстрації відсутні /а.с. 6/. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються права власності та права користування житлом і на час виникнення регулюються норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права особи, яка не є власником (наймачем) відповідного житла, залежить від згоди власника цього житла, припинення права власності особи на житло припиняє право особи на користування цим будинком, яка його набула зі згоди попереднього власника. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі за адресою м.Дружба, вул..Заводська /Леніна/[ADDRESS] протягом тривалого часу, а саме близько семи років. Досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад 7 останніх роки без поважних причин, його особисті речі в ньому не зберігаються, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе. Жодних доказів, що спростовували б пояснення позивача та піддавали б сумніву подані нею докази, відповідачем суду не надано. Ураховуючи, що відповідач на законних підставах був зареєстрований у спірному житлі, проте відсутній без поважних причин у цьому жилому приміщенні за місцем реєстрації понад один рік, а тому є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. При цьому відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved