Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] в своєму позові просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВТП «Теплоенергопром» на його користь борг за договором на роботи по проколам №2013-Пр від 10.04.2013 року у розмірі 184781 грн., з яких 177040 грн. основна заборгованість за договором, 7741 грн. 3 % річних за період заборгованості по договору з 10.05.2013 року по 23.10.2014 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.04.2013 року уклав з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» зазначений вище договір, відповідно до якого своєчасно і якісно виконав роботи по проколам, за результатами яких 09.05.2013 року сторони договору підписали акт виконаних робіт. ТОВ ВТП «Теплоенергопром» після підписання акту виконаних робіт не провело з ним розрахунок за договором в сумі 177040 грн., як це було передбачено п.3.1 зазначеного договору, а тому і просить стягнути з них зазначену суму винагороди і 3% річних за просрочку розрахунку. Проти зустрічного позову заперечує посилаючись на те, що укладений договір відповідає вимогам закону. Також зазначила, що при укладенні договору категорію складності робіт не було визначено, а тому ліцензія на виконання робіт не була потрібна. Ліцензуванню підлягала лише 4 і 5 категорії складності, а категорія складності на виконані роботи не визначена. Таке визначення мали зробити проектувальник і замовник, чого зроблено не було. Представник ТОВ ВТП «Теплоенергопром» в своєму зустрічному позові просить суд визнати недійсним вказаний вище договір на роботи по проколам №2013-Пр від 10.04.2013 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України і вважає, що в момент вчинення правочину не було додержано вимог закону, бо здійснення робіт [PERSON] за вказаним договором потребувало наявності в нього ліцензії на проведення зазначених робіт (будівельної), якої в нього не має, а тому він не мав права приступати до виконання робіт. Проти позову [PERSON] заперечує посилаючись на те, що недійсний договір не створює юридичних наслідків. Судом встановлено, що 10.04.2013 року між [PERSON] і ТОВ ВТП «Теплоенергопром» було укладено договір №2013-Пр на роботи по проколам (а.с.5-7), відповідно до якого ТОВ ВТП «Теплоенергопром» доручило, а [PERSON] зобовязався виконати наступні роботи: устрій 2 проколів під футляр трубою 325мм*7ммдовжиною 42 м; прокол трубою марки ПЕ 80 SDR 11 \~250мм*22.7 мм довжиною 16м; прокол трубою марки ПЕ 100 SDR 11\~ 160мм*14.6мм довжиною 164м на обєкті «Підводний газопровід високого тиску» 0.6 МПа до ШРП до с.Новокомсомольське та ПРП-ШРП до с.Новий Бурлук Печенізького району Харківської області; Вартість робіт за договором складала 177040 грн. Розрахунок за виконані роботи повинен був бути проведений після підписання акта виконаних робіт. Роботи треба було виконати на протязі 45 робочих днів з моменту підписання договору. Відповідно до вимог ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При укладанні зазначеного договору сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору, визначили обєм робіт, що підлягали виконанню, ціну роботи, зазначили строки виконання роботи, і визначили порядок прийняття виконаної роботи, тобто при укладенні договору сторони досягли згоди з усіх істотних умов даного договору. Факт виконання умов договору [PERSON] у відповідності до п.4.2 вказаного договору підтверджується актом виконаних робіт від 09.05.2013 року, який підписали обидві сторони договору без застережень (а.с.8). Згідно до ч.1 ст.845 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, після підписання акта виконаних робіт ТОВ ВТП «Теплоенергопром» було зобовязано виплатити [PERSON] за виконані роботи за вказаним договором 177040 грн., чого не зробили до теперішнього часу. При цьому суд враховує, що представник ТОВ ВТП «Теплоенергопром» не оспорює в суді факт належного виконання [PERSON] робіт за договором, їх якість, факт підписання акту виконаних робіт без застережень. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи, що ТОВ ВТП «Теплоенергопром» не виконав умов договору та не оплатив виконану роботу за договором, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» на користь [PERSON] суми боргу, що фактично погоджена відповідачем, з урахуванням 3 % річних за порушення строків виконання грошового зобов'язання. В урахуванням викладеного суд стягує з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» на користь [PERSON] 177040 грн. в вигляді вартості виконаних робіт і 7741 грн. у вигляді 3 % річних за порушення строків виконання грошового зобов'язання за період з 10.05.2013 року по 23.10.2014 року (Розрахунок: 177040*3%/365 днів *532 дні). Відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням того, що суд позовні вимоги [PERSON] задовольняє, суд стягує з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1847 грн. 81 коп. Всього з ТОВ ВТП «Теплоенергопром» на користь [PERSON] суд стягує 186628 грн.81 коп. В задоволенні зустрічного позову ТОВ ВТП «Теплоенергопром» про визнання недійсним договору на роботи по проколам №2013-Пр від 10.04.2013 року суд відмовляє виходячи із наступного. Представник позивача посилається на те, що зміст зазначеного правочину суперечить закону, так як [PERSON] не має ліцензії на виконання будівельних робіт. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину за ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України є суперечність саме змісту правочину нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства з огляду на те, що змістом правочину є відповідні його виду умови. Таких суперечностей змісту оспорюваного правочину нормам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства судом з мотивів, наведених у позові, виявлено не було. Навпаки, суд дійшов правильного висновку про те, що укладаючи цей договір, сторони дійшли згоди по усім його умовам: замовника влаштував обраний ним контрагент у якості підрядника; будь-які вимоги щодо наявності ліцензії на виконання певного виду робіт у [PERSON] замовником ТОВ ВТП «Теплоенергопром» не заявлялись, що видно із умов оспорюваного договору, підписаного сторонами по справі. Крім того, ТОВ ВТП «Теплоенергопром» не доведено належними доказами той факт, що відсутність у [PERSON] ліцензії на здійснення певного виду діяльності призвело до порушення прав та законних інтересів ТОВ ВТП «Теплоенергопром», чи інших осіб. Також суд враховує, що представники ТОВ ВТП «Теплоенергопром» не надали суду належні докази того, що робота, яку виконував [PERSON], потребувала наявності в нього ліцензії на здійснення певного виду діяльності. При цьому заслуговують на увагу пояснення представника [PERSON] про те, що при укладенні договору категорію складності робіт не було визначено. Ліцензуванню підлягала лише 4 і 5 категорії складності, а категорія складності на виконані роботи не визначена. Таке визначення мали зробити проектувальник і замовник, чого зроблено не було. Таким чином, не доказано, що [PERSON] повинен був мати ліцензію на виконання певних робіт. Суд звертав увагу сторін по справі на їх право надати суду технічну документацію на виконувані роботи, але сторони по справі не побажали надавати суду таку документацію. Вирішуючи спір суд виходив із тих доказів, які йому надали сторони по справі. З урахуванням викладеного, за безпідставністю заявлених вимог, суд і відмовляє в задоволенні зустрічного позову про визнання договору недійсним.

Outcome: approved