Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08 листопада 2013 року між ним та [PERSON] укладено Договір № 8152936285ГМ/2013-11 про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії. У відповідності до умов договору відповідачу на строк до 30.11.2016 було надано кредит лімітом не більше 4000 грн. Відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів в наслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість на суму 6953,58 грн., з яких: 3576,39 грн. сума простроченої основної заборгованості, 2939,57 грн. пеня на суму основної заборгованості, 425,94 грн. сума прострочених відсотків, 11,68 грн. пеня на суму прострочених відсотків. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявився до Шишацького районного суду Полтавської області, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. 08 листопада 2013 року у м. Полтава між позивачем ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 8152936285ГМ/2013-11 про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії (а.с. 12-15). За умовами даного договору [PERSON] відкриває Клієнту поточний картковий рахунок № [NUMBER] та проводить за цим рахунком операції, видає Клієнту Картку, а також надає інші банківські послуги в обмін на зобовязання останнього оплачувати банківські послуги на умовах визначених [PERSON] (п. 2.1.). Укладанням цього договору сторони домовились про відкриття Банком Клієнту Кредитної лінії з лімітом не більше 4000 грн. на строк до 30.11.2016 року. Відсоткова ставка за кредитом 36% річних. (п.п. 2.4, 2.6, 2.7). Згідно п. 4.2.13 [PERSON] Клієнт зобовязаний сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які сталі наслідком або виникли у звязку з використанням Основної та Додаткової карток, а також відшкодувати Банку суми збитків, що понесені в результаті використання карток на умовах цього [PERSON]. Відповідно до п. 4.2.14 [PERSON] Клієнт зобовязаний сплачувати Банку проценти нараховані за користування Кредитом, щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Згідно п. 4.3.3. [PERSON] має право достроково вимагати від Клієнта повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у разі невиконання останнім будь-яких умов договору, а також у разі, якщо протягом 2 (двох) календарних місяців Організація не проводить зарахування заробітної плати Відповідача на Картковий рахунок. Пунктом 12.6. [PERSON] визначено, що у разі прострочення заборгованості за Кредитом та/або Овердрафтом, процентами за Кредитом та/або Овердрафтом Клієнт сплачує Банку кожен день прострочення, включаючи день сплати, пеню, яка зараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України) Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач виконав свої договірні зобовязання в повному обсязі, встановивши відповідачу кредитну лінію з лімітом до 4000 грн., якою відповідач скористався, що підтверджується поточною випискою за контрактом [NUMBER] за період з 01.11.2013 по 28.04.2016 року (а.с. 9-11). Незважаючи на обовязки, визначені законом та встановлені договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача станом на 28 квітня 2016 року має перед ним заборгованість у сумі 6953,58 грн., з яких 3576,39 грн. - заборгованість з повернення кредиту, 425,94 заборгованість за процентами, 2951,25 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (а.с.7-8). Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. З огляду на тривале невиконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, а також враховуючи те, що нарахований позивачем розмір неустойки не перевищує розміру завданих збитків (заборгованості за тілом кредиту), суд не вважає доцільним та необхідним застосувати до даного цивільного спору положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України щодо можливості зменшення розміру неустойки за рішенням суду. В звязку з вищевикладеним, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1378 грн. суд розподіляє відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved