Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач 21 вересня 2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що 05.04.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Тростянецького районного суду Сумської області, за час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач за час окремого проживання не надає матеріальної допомоги на виховання спільної доньки. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON], аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] 24.04.2014 року, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, подала заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини його заробітку, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 155, було розірвано (а.с. 5). Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 163962 у сторін у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 174 ЦПК України суд у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вище, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 від частини заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позивачем позову, тобто з 21 вересня 2016 року. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовом про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. За таких обставин,

Outcome: approved