Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.11.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 13.04.2011 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Пронозівка Глобинського району Полтавської області по вул. Дніпрова, 10. Вона є спадкоємцем майна померлої за законом. При зверненні до нотаріальної контори виявилося, що при житті мати не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення обєкту нерухомого майна, побудувала вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володіла ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Пронозівської сільської ради, однак за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею, в порядку спадкування після [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Пронозівської сільської ради Глобинського району, представники третіх осіб Глобинської районної державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В заявах до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 13.04.2011 року померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є її дочка [PERSON]. Згідно інформації наданої державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 190 за 2011 рік. Спадщину в установлений законом строк прийняла по закону дочка [PERSON], [INFO]. До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований по вулиці Дніпровій, 10 в селі Пронозівка Глобинського району Полтавської області. У названому будинку [PERSON] була зареєстрована і проживала до дня смерті. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А» було побудовано у 1956 році, веранда літ. «а» - у 1965 році, сарай літ. «б» - у 1976 році, літню кухня-гараж у 1975 році, убиральню літ. «В» - у 1965 році, сарай літ. «Г» - у 1975 році, сарай літ. «д» - у 1980 році, сарай літ. «Д» - у 1964 році, колонку питну літ. «К» - у 1970 році, ворота з хвірткою літ. №1 у 1996 році, огорожу літ. №2 у 1996 році. Випискою з погосподарської книги Пронозівської сільської ради Глобинського району від 18.11.2016 року № 1522 підтверджено, що згідно записів в погосподарській книзі № 6 за № 0433-1 за [PERSON] на день смерті 13.04.2011 року значився житловий будинок з господарськими будівлями, 1956 року побудови, розташований по вул. Дніпрова, 10 в с. Пронозівка Глобинського району. Градизька державна нотаріальна контора постановою від 29.10.2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється в момент її смерті, а тому провести державну реєстрацію на вказане нерухоме майно на імя померлої [PERSON] неможливо. З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 18.11.2016 року № 1268/02-04, вбачається, що спадковий житловий будинок та господарські будівлі, розташовані в с. Пронозівка Глобинського району по вул. Дніпровій, 10, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. У 1956 році (на час завершення будівництва спадкового будинку) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Встановивши, що [PERSON] за життя, на передбачених діючим на той час законом підставах, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Пронозівка Глобинського району Полтавської області по вулиці Дніпрова, 10, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на визнання за нею права власності на нерухоме майно, належне її матері. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved