Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач 23 травня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилався на те, що шлюб з відповідачкою у 2004 році було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. За рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2004 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідачки на утримання [PERSON] в розмірі ? частини з його заробітку (доходу) щомісячно.04 червня 2005 року відповідач одружився з [PERSON]. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позивач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Позивач просив зменшити розмір аліментів, утримуваних за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2004 року, на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з ? частини на 1/6 частину всіх видів заробітку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог, посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21 липня 2004 року було розірвано (а.с.4 на звороті). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2004 року, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі ?? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], починаючи з 23 березня 2004 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Встановлено, що позивач офіційно працює на посаді комірника - експедитора у ПрАТ «Поліпласт» та отримує заробітнуплату (а.с.9). Встановлено, що 04 червня 2005 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], від якого у них є малолітня дитина - [PERSON], [INFO], та на утримання якого з позивача за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2014 року повинні стягуватися аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина (а.с.7-8). Проте, позивачем не представлено жодних доказів в підтвердження, що вказане рішення суду перебуває на примусовому виконанні, що в примусовому порядку позивач сплачує аліменти на утримання другої дитини. Згідно довідки про доходи не вбачається, щоб з заробітної плати позивача відбувалися будь-які утримання. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршенням чи поліпшенням здоров'я когось із них. Зазначені обставини, за змістом цієї норми, можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів лише у тому разі, коли погіршення матеріального та сімейного стану суттєво впливає на здатність боржника сплачувати аліменти у попередньому розмірі. Проте, не є підставою, в розумінні ч.1 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів посилання позивача на зміни сімейного стану. Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. За таких обставин суд вважає, що визначений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2004р. розмір стягуваних з [PERSON] на утримання його доньки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та потреб самої дитини, а передбачені законом підстави для його зменшення відсутні. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів щодо зменшення його заробітку з дня призначення аліментів та на час подачі позову до суду, щодо зміни його матеріального становища, погіршення або поліпшення стану його здоров'я, він фізично здоровий, працевлаштований та отримує постійних дохід. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], згідно рішення суду від 23.04.2004р. не є значним, та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають.

Outcome: dismissed