Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.03.2018 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.09.2010 року народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON] Шлюб з відповідачем у 2014 році був розірваний в судовому порядку, 05.09.2015 зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, внаслідок чого її прізвище з [PERSON] змінилося на [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем і до цього часу син [PERSON], 2010 року народження проживає постійно з нею. З відповідача за судовим рішенням від 03.09.2013 стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 350 грн щомісячно. Відповідач аліменти не сплачує, в результаті чого є заборгованість в розмірі 17 770, 96 грн. Крім цього, відповідач взагалі не здійснює свої батьківські обов'язки - не цікавиться сином, ніяких стосунків з ним не має, батьківського піклування не проявляє, не цікавиться його навчанням, вихованням, фізичним та духовним розвитком. З приводу невиконання відповідачем батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], 2010 року народження вона зверталася до служби у справах дітей Великописарівської РДА. За результатами її звернення комісія з питань захисту прав дитини Великописарівської РДА прийняла рішення від 19.10.2017 № 24 про надання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Вказані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, вважає, що він проти цього не заперечує, оскільки у вересні 2017 року надав нотаріально посвідчену заяву про відмову від дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що проживала з відповідачем спочатку у цивільному шлюбі, від цих стосунків у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є та записаний у свідоцтві про народження відповідач. 24 вересня 2010 року вони зареєстрували шлюб і проживали разом однією сім'єю до 2013 року. Потім їх сім'я розпалася, в грудні 2014 року шлюб розірваний судом. Також відповідач сплачує аліменти на утримання сина з 2013 року у розмірі 350 грн щомісячно. У вересні 2017 року вона зверталася до суду з позовом на збільшення розміру аліментів з 350 грн до 1 000 грн. Відповідач проти цього заперечував і вона йому запропонувала відмовитися від сина, щоб його зміг усиновити її теперішній чоловік, а вона відмовиться від аліментів. Відповідач погодився, вони разом пішли до нотаріуса, де він надав письмову згоду на усиновлення сина. Вона залишила позов без розгляду, але від аліментів у виконавчий службі не відмовилася, так як відповідач не позбавлений батьківських прав. З того часу відповідач аліменти не сплачував, але за час розгляду цієї справи заборгованість по аліментам сплатив. Крім цього, після припинення шлюбних відносин з відповідачем, той не спілкується з дитиною, дитина його не знає. Вважає, що він повинен бути позбавленим батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні не визнав та пояснив, що він не згодний на позбавлення його батьківських прав, так як син йому потрібен і він має можливість приймати участь в його житті та вихованні. Після припинення у 2013 році з ініціативи позивача шлюбних відносин, вона забрала всі речі та сина і виїхала до батьків. Він приходив до сина, провідував його, намагався зберегти сім'ю, але в 2014 році їх розвели в судовому порядку. Він ще намагався примиритися, але коли позивач повторно вийшла заміж і переїхала жити до чоловіка в с. Рябину Великописарівського району, в них народилася спільна дитина, він вирішив не заважати їм, щоб в них була повноцінна сім'я. Проте, позивач постійно подає заяви до суду, спочатку з нього стягнули аліменти, які він сплачує, у вересні 2017 року вона подала на збільшення розміру аліментів з 350 грн до 1 000 грн. На той час він не працював і не мав можливості сплачувати такі кошти, тоді позивач йому запропонувала, щоб він відмовився від дитини, щоб сина міг усиновити її чоловік, а вона в свою чергу відмовиться від аліментів. Він в інтересах дитини вирішив на це погодитися, вони разом пішли до нотаріуса, де він підписав згоду на усиновлення. З того часу він перестав платити аліменти. Але коли під час судового розгляду цієї справи він дізнався, що позивач не відмовилася від аліментів і в нього виникла заборгованість, відразу її сплатив. Вважає, що він може виконувати свої батьківські обов'язки, прийме всі міри для налагодження відносин з сином, буде зустрічатися з ним, забирати до себе, так як в нього є всі належні умови для цього - власний будинок, господарство, автомобіль, його батьки теж бажають спілкуватися з онуком, цікавитися його навчанням, здоров'ям і т.д. Представник третьої особи [PERSON], що діє відповідно доручення /а.с.36/, у судовому засіданні при ухваленні судового рішення поклався на розсуд суду та пояснив, що висновок служби у справах дітей Великописарівської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], 2010 року народження був прийнятий з урахуванням пояснень позивача, яка звернулася до служби і наполягала, що відповідач не хоче спілкуватися з дитиною. Перед прийняттям такого висновку відповідач не був заслуханий працівниками служби, не були з'ясовані в нього його ставлення до дитини та причини не спілкування з сином. Але під час підготовчого судового розгляду, коли відповідач заперечив проти позову, службою була створена комісія, яка вийшла за місцем проживання відповідача, обстежила його умови проживання. Він має власний будинок, господарство, ремонтує жиле приміщення, тобто умови задовільні. З ним була проведена бесіда, в ході якої відповідач запевнив, що може відновити спілкування з сином і бажає цього. Також його батьки бажають спілкуватися з онуком. Особиста думка представника, що не можна батька позбавляти батьківських прав в такій ситуації. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні установлено, що відповідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] в смт. Велика Писарівка Сумської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 03.09.2013 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 08.08.2013 і до досягнення дитиною віку повноліття /а.с. 19/. Заочним рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 29.12.2014 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24.09.2010 /а.с.20/. 05.09.2017 [PERSON] оформив у приватного нотаріуса Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області заяву до компетентних органів, в якій вказав, що він надає свою згоду на усиновлення будь-яким громадянином України його дитини [PERSON], [INFO], його підпис засвідчений нотаріально /а.с.21/. Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 25.09.2017 залишено без розгляду за заявою позивача цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину з 350 грн до 1 000 грн /а.с.46/. [PERSON] 05.09.2015 зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського РУЮ у Сумській області з [PERSON], після чого змінила прізвище на [PERSON] /а.с.7/, від цього шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Відповідно довідок Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області за № 957 від 19.09.2017 року, № 596 від 19.09.2017, № 1139 від 23.11.2017 [PERSON] зареєстрована і фактично проживає в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та двома малолітніми синами - [PERSON] та [PERSON], старший син перебуває на її утриманні /а.с.14, 18/. З довідок Рябинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Великописарівського району Сумської області від 06.09.2017 за № 382, від 19.09.2017 за № 390 слідує, що син позивача [PERSON], [INFO] з 01.09.2017 року навчається в 1 класі цього навчального закладу, за цей період батько хлопчика в шкільному житті дитини участі не приймав, на батьківські збори не з'являвся, спонсорської допомоги не надавав /а.с.15-16/. Відповідно довідки - характеристики Великописарівської селищної ради Сумської області від 20.09.2017 за № 3605 [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] один, не працює. Компроментуючих матеріалів відносно нього селищна рада не має /а.с.13/. Служба у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Великописарівської РДА від 19.10.2017 за № 24 надала висновок від 19.10.2017 за № 14-01-25/2310 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], так як він безпричинно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків /а.с.10-11/. При зверненні до суду позивачем надана довідка - розрахунок відділу ДВС заборгованості по аліментам станом на 01.11.2017 платника [PERSON] в розмірі 350 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], з якої слідує, що заборгованість складає 699, 76 грн / за два останні місяці/ /а.с.12/. Під час судового розгляду сторонами по справі надані дві аналогічні довідки про відсутність заборгованості по аліментам станом на 01.05.2018, з довідки слідує, що відповідач у квітні 2018 року сплатив заборгованість у розмірі 2 800 грн /а.с.56-57/. Комісією у складі головного спеціаліста ССД [PERSON], провідного фахівця із соц.роб. [PERSON], секретаря Великописарівської селищної ради [PERSON] перевірені умови проживання [PERSON], 1985 року народження за адресою [ADDRESS], в результаті чого складений відповідний акт без номеру та дати, та встановлено, що умови проживання задовільні. В будинку проводиться ремонт, дровами забезпечені. Батько попереджений про належне виконання своїх батьківських обов'язків /а.с.47/. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» /із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р./ в пунктах 15-16, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін./, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як слідує з матеріалів справи, позивач вказувала, що відповідач не надає дитині матеріальної підтримки, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті аліментів. В судовому засіданні установлено, що відповідач не сплачував аліменти так як вважав, що позивач відмовилася від них. Під час судового розгляду цієї справи, дізнавшись, що він має заборгованість по аліментам, сплатив її в розмірі 2 800 грн, на час судового розгляду заборгованість відсутня. З довідки - розрахунку можна прослідити, що аліменти він сплачував регулярно, що розцінено судом як утримання батьком дитини та піклування про неї. Тому суд вважає, що відповідач не байдуже відноситься до свого сина і виконує батьківські обов'язки. Крім того, в судовому засіданні представник третьої особи служби у справі дітей пояснив, що перевірка за заявою [PERSON] проведена односторонньо, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав приймався на підставі її пояснень. Після спілкування з відповідачем підчас судового розгляду, представник пересвідчився, що він не байдужий до свого сина, а така ситуація склалася через складні відносини між батьками дитини. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач має намір налагодити відносини з сином, спілкуватися з ним, допомагати матеріально і морально у вихованні та його житті. Позивач вперше звернулася до служби у жовтні 2017 року, до цього на ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків заяв і скарг не надходило, ніяких мір до нього раніше не було застосовано. Позивач [PERSON] в підтримання своїх позовних вимог вказала, що відповідач [PERSON] підписав заяву про відмову від батьківських прав та обов'язків відносно сина [PERSON], 2010 року народження, тому вважає, що ця обставина підтверджує, що відповідач ухиляється від батьківських обов'язків. Суд не може погодитися з такими доводами позивача, оскільки [PERSON] підписав заяву 05.09.2017 на вимогу позивача про згоду на усиновлення дитини. Вказана заява може мати місце як згода батьків на усиновлення дитини, передбачена ст. 217 СК України, яка не є абсолютною, тобто такою, що не може бути відкликана. Норма частини 6 статті 217 СК дає право матері, батькові без зазначення будь-яких причин відкликати свою згоду на усиновлення навіть після того, як суд постановив рішення про усиновлення, але до набрання цим рішенням чинності. Тому суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] не довела обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог відповідно до ст. 81 ЦПК України, а тому відсутні підстави для задоволення її позовним вимог.

Outcome: dismissed