Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 жовтня 2016 року звернулась з названим позовом до суду, в якому вказала, що 17 січня 1996 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Матвіїської сільської ради, Володарського району Київської області. Позивач просить суд встановити факт, що має юридичне значення, що [PERSON], яка померла 17 січня 1996 року є племінницею [PERSON], яка померла 07 січня 1996 року та визнати за [PERSON] право власності на право на вказану земельну ділянку. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 07 січня 1996 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 342565 (а.с.17). 17 січня 1996 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 429663 (а.с.12), яка є матірю позивача, що стверджено письмовими доказами (а.с.9-11,13) Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Факт того, що [PERSON], яка померла 17 січня 1996 року є племінницею [PERSON], яка померла 07 січня 1996 року в судовому засіданні стверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] та письмовими доказами, приєднаними позивачем до позовної заяви. Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 07 січня 1996 року [PERSON] не заводилась. Приватний нотаріус [PERSON] надав відповідь, що запитуваною інформацією не володіє. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved