Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 31.10.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 01 травня 2011 року помер її батько - [PERSON], який на день смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,20 га, розташованої на території Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №849799 від 19.10.2005 року. Вона є єдина спадкоємиця після смерті батька, вона проживала разом з батьком, вони вели спільне господарство, що підтверджується довідкою з сільської ради №423 від 27.10.2016 р. Після смерті батька вона фактично вступила в управління та володіння названим майном, що у відповідності до ст.1268 Цивільного кодексу України є дією, яка свідчить про прийняття спадщини. Після 6-ти місячного терміну вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадкове майно. Але отримала відмову від нотаріуса в звязку з тим, що правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на майно яке входить до складу спадщини втрачений. Таким чином, відсутність у неї можливості надання нотаріусу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за нею, [PERSON], ІПН [NUMBER], як за спадкоємицею після смерті батька - [PERSON], померлого 01 травня 2011 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 6,20 га, розташованої на території Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту серії ЯА №849799 від 19.10.2005 року, кадастровий номер 5122982500:01:002:0100. В ході судового розгляду справи представник позивачки за довіреністю [PERSON] на позові наполягала у повному обсязі. Представник Качурівської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій проти позову не заперечував та просив розглянути справу у відсутність представника. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається із матеріалів справи, 01 травня 2011 року у віці 84 років в с. Качурівка Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №07), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №260250 від 03.05.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,20 га, яка розташована на території Качурівської сільської ради Подільського району Одеської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №849799 від 19.10.2005 року, кадастровий номер 5122982500:01:002:0100, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього акту, яка долучена до справи. Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №9-1504-0.12-4425/0/2-16 від 07.11.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Качурівської сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Качурівське», з урахуванням індексації станом на 01.01.2016 року становить 131047,20 грн. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини яка відкрилась після його смерті має здійснюватися за законом. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка яка є донькою померлого та прийняла спадщину батька, що пітверджується копією її заяви до нотаріуса від 17.11.20111року №1344 (спадкова справа 3442/2011). Крім цього як вбачається з довідки Качурівської сільської ради №423 від 27.10.2016 року, [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON] однією сімєю в одному житловому будинку до дня його смерті 01 травня 2011 року, вели спільне господарство, тобто також прийняла спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 01.02.2017 року №267/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку батька у звязку із ненаданням необхідних правовстановлюючих документів. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 396 ЦК України щодо захисту речових прав на чуже майно визначає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved