Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого діє представник за довіреністю [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області та просить визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, № 60 - рілля, кадастовий номер 1824282700:08:000:0072, площею 1,1584 га та № 33 - кормові угіддя, кадастровий номер 1824282700:08:000:0180, площею 0,6816 га, які належали [PERSON] на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 26.05.2009 року за № 137. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дружини він успадкував належне їй майно як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину спільним проживанням із спадкодавцем; проте спадкове майно - земельні ділянки оформити на себе не може, так як у свій час покійна дружина не отримала на них правовстановлюючих документів. Треті особи у судове засідання не з'явились. Третя особа 1, будучи належно повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання представника не скерувала, про причини неявки не повідомила. Третя особа 2 подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності її представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав у ньому викладених. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків. Дружина позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. На день її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє місце проживання спадкодавця (ч.2 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. До дня своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в житловому будинку по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] - позивачем у справі, що стверджується довідкою виконавчого комітету Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 847 від 17.11.2014 року. Тобто позивач, будучи відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину спільним проживанням із спадкодавцем. Доказів протилежного, в тому числі відмови від спадщини позивача, суду не подано. Позивач стверджує, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 26.05.2009 року за № 137 належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, № 60 - рілля, кадастовий номер 1824282700:08:000:0072, площею 1,1584 га та № 33 - кормові угіддя, кадастровий номер 1824282700:08:000:0180, площею 0,6816 га. Відтак, позивач вважає, що до нього, як до подружжя спадкодавця, який прийняв спадщину спільним проживанням, перейшло право власності на вказані земельні ділянки площами 1,1584 га та 0,6816 га на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 26.05.2009 року за № 137. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 26.05.2009 року № 137 «Про включення в додатковий список громадян, які мають право на земеьну частку (пай), цим розпорядженням було включено [PERSON] на підставі її заяви в додатковий список громадян, які мають право на земельну частку (пай) по ТОВ «СП «Ігнатпільське», розташованому на території Ігнатпільської сільської ради; вирішено передати вказаній громадянці обрані нею земельні ділянки (земельні частки (паї)) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом жеребкування, за рахунок резервних паїв. Постановою державного нотаріуса Овруцької ДНК за № 1931-02-31 від 24.11.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] на земельну частку (пай) ТОВ «СП «Ігнатпільське» Овруцького району Житомирської області, у зв'язку з тим, що спадкоємцем не пред'явлений правовстановлюючий документ, встановлений чинним законодавством України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. При цьому, захист порушеного права спадкоємця на спадщину в судовому порядку можливий лише за умови відсутності такої можливості в позасудовому порядку. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, ненадання спадкоємцем нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку (аналогічна позиції викладена в п.3.5 інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13). Як вбачається з листа Відділу Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області від 26.11.2014 року № 6737, за [PERSON], земельних часток (паїв), які належали їй на праві власності на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області згідно з Книгою записів реєстрації других примірників державних актів на земельну ділянку та державного земельного кадастру не зареєстровано. Як вбачається з листа Відділу Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області від 27.11.2014 року № 6762, на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 137 від 26.05.2009 року покійну [PERSON] було включено в додатковий список громадян, які мають право на земельну частку (пай) по ТОВ «СП «Ігнатпільське», розташованих на території Ігнатпільської сільської ради та присвоєно наступні номери ділянок: № 60 - ріллі, кадастровий номер якої 1824282700:08:000:0072, площею 1,1584 га; № 33 - кормові угіддя, кадастровий номер яких 1824282700:08:000:0180 площею 0,6816 га. Як вбачається з копій розпоряджень голови Овруцької районної державної адміністрації від 15.01.2009 року № 5 та від 29.01.2009 року № 24, цими розпорядженнями було погоджено проектно-технічну документацію із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) і виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки ТОВ «СП «Ігнатпільське»; затверджено протокол загальних зборів членів ТОВ «СП «Ігнатпільське» і пенсіонерів з їх числа по розполіду земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв); вирішено передати громадянам - членам ТОВ «СП «Ігнатпільське» і пенсіонерам з їх числа земельні ділянки (земельні частки (паї)) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; дозволено ДП «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» винести межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) та виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки. Як додатково повідомлено листом Відділу Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області від 13.01.2015 року № 31-28-0.4-20/2-15, проектно-технічна документація із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам ТОВ «СП «Ігнатпільське» виготовлялась та розроблялась на підставі ст.25 ЗК України про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій без виготовлення державного акту на право колективної власності та без виготовлення і видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай), що стверджується наявними у матеріалах справи копіями титульної сторінки документації із землеустрою та розпорядження голови Овруцької державної адміністрації від 03.06.2008 року № 153 щодо надання дозволу на розроблення проектно-технічної документації по організації території земельних часток (паїв) ТОВ «СП «Ігнатпільське» та на складання державних актів на право власності на земельні ділянки. Процес розподілу земельних ділянок проводився між власниками земельних часток (паїв) 26.01.2009 року, а [PERSON], як помилково пропущена, була додатково включена до додаткового списку розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації від 26.05.2009 року № 137, тобто в основному списку була відсутня і у розподілі участі не приймала, а земельні ділянки отримала за рахунок резервних паїв. Межі всіх земельних ділянок в натурі (на місцевості) землевпорядною організацією згідно з документацією із землеустрою визначено. Однак, [PERSON], яка мала отримати у власність земельні ділянки: № 60 - рілля, кадастровий номер 1824282700:08:000:0072, площею 1,1584 га та № 33 - кормові угіддя, кадастровий номер, 1824282700:08:000:0180, площею 0,6816 га, при житті не виготовила правовстановлюючі документи на землю, тобто державні акти на право приватної власності, без яких не могла виділити земельні ділянки в натурі (на місцевості) для індивідуального використання. Витяги з державного земельного кадастру щодо земельниї ділянок, кадастровий номер 1824282700:08:000:0072 площею 1,1584 га, та кадастровий номер 1824282700:08:000:0180 площею 0,6816 га, видати неможливо, так як відсутні відомості про земельні ділянки в національній кадастровій системі, оскільки [PERSON] не виготовлялись правовстановлюючі документи і земельні ділянки в державному земельному кадастрі не реєструвались. Згідно з наданою Реєстраційною службою Овруцького районного управління юстиції Житомирської області 26.01.2015 року у відповідь на запит суду Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єктів нерухомого майна, на земельні ділянки за кадастровими номерам 1824282700:08:000:0072, 1824282700:08:000:0180 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. З наведеного випливає, що процедура приватизації земельної ділянки спадкодавцем [PERSON] була розпочата, однак, не завершена. В силу ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Як вбачається із ст.79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Згідно ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивач при оформленні права власності на земельні ділянки в порядку спадкування не дотримався всіх положень чинного законодавства і як наслідок цього невірно визначив спосіб захисту свого порушеного права. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому з огляду на викладене та

Outcome: dismissed