Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі з 06.02.2002 року по 27.06.2002 року, з 23.09.2002 року по 27.06.2003 року, потім працював періодично з 05.12.2005 року по 12.11.2009 року, з 05.07.2010 року по 28.07.2015 року та з 27.07.2016 року по 05.07.2018 року, працював на посадах електрослюсаря підземного 3-го та 4-го розрядів, машиніста гірничих виємочних машин підземного з повним робочим днем в шахті 5-го та 6-го розрядів. Звільнений був на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України в зв`язку з невідповідністю робітника роботі, що виконує, внаслідок стану здоров`я, що підтверджується доданою до заяви копією трудової книжки. 07.03.2018 року його було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов`язків, а саме профіль СВП, який був закріплений до покрівлі, обірвався і одним кінцем вдарив його по голові. Після отримання першої медичної допомоги його було доставлено до лікарні. Внаслідок нещасного випадку йому було спричинено забій головного мозку 1 ступеню зі скритим парезом в лівій руці, лівобічною пірамідною недостатністю, помірною статичною атоксією, сінкупальними станами, упорною цефалгією, зашиб волосистої частини голови, розтягнення м`язово-зв`язувального апарату шийного відділу хребта, цервікалгія, радикулопатія з больовим синдромом, забій потиличної ділянки, правого передпліччя. В зв`язку з отриманими травмами він тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. За даним фактом 17.04.2018 року був складений акт по формі Н-5 про розслідування нещасного випадку, відповідно до якого нещасний випадок був взятий на облік, як пов`язаний з виробництвом, також був складений Акт № 19 від 17.04.2018 року по формі Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. 05.07.2018 року він був вперше оглянутий на МСЕК, йому була встановлена 3 група інвалідності за трудовим каліцтвом та 50% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом. Лікування за наслідками травми, отриманої під час виконання трудових обов`язків, він продовжує і зараз. Внаслідок отриманої травми був вимушений звільнитися з шахти, хоча ще міг би працювати та виконувати ту саму роботу, як до травмування. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв`язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Він одружений, має сина [PERSON] , 2012 року народження, в зв`язку з травмою він не в повній мірі може реалізувати себе як батько. На даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоров`я. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. При цьому слід зважати на тривалість, глибину моральних та фізичних страждань, на безліч негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання каліцтва, а також на незворотність значного погіршення стану здоров`я. З огляду на ці обставини позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду з підстав, передбачених законодавством, оскільки він не забезпечив безпечних і нешкідливих умов праці. Заподіяну позивачу моральну шкоду він оцінює у 90\~000 грн. 08 травня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 10 травня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 05 червня 2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені на їх обґрунтування, підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник відповідача ПрАТ ШУ «Покровське» не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що вказана позивачем сума в розмірі 90000 грн. є завищеною. При винесенні рішення просив суд врахувати вимоги розумності та справедливості та визначити розмір моральної шкоди із розрахунку 500 грн. за кожний відсоток втрати професійної працездатності. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «ШУ «Покровське» з 06.02.2002 року по 27.06.2002 року, з 23.09.2002 року по 27.06.2003 року, потім працював періодично з 05.12.2005 року по 12.11.2009 року, з 05.07.2010 року по 28.07.2015 року та з 27.07.2016 року по 05.07.2018 року, працював на посадах електрослюсаря підземного 3-го та 4-го розрядів, машиніста гірничих виємочних машин підземного з повним робочим днем в шахті 5-го та 6-го розрядів. Звільнений був на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України в зв`язку з невідповідністю робітника роботі, що виконує, внаслідок стану здоров`я, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-11). 07.03.2018 року позивача було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов`язків, а саме профіль СВП, який був закріплений до покрівлі, обірвався і одним кінцем вдарив його по голові. Після отримання першої медичної допомоги його було доставлено до лікарні. Внаслідок нещасного випадку йому було спричинено забій головного мозку 1 ступеню зі скритим парезом в лівій руці, лівобічною пірамідною недостатністю, помірною статичною атоксією, сінкупальними станами, упорною цефалгією, зашиб волосистої частини голови, розтягнення м`язово-зв`язувального апарату шийного відділу хребта, цервікалгія, радикулопатія з больовим синдромом, забій потиличної ділянки, правого передпліччя. В зв`язку з отриманими травмами він тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. За даним фактом 17.04.2018 року був складений акт по формі Н-5 про розслідування нещасного випадку, відповідно до якого нещасний випадок був взятий на облік, як пов`язаний з виробництвом, також був складений Акт № 19 від 17.04.2018 року по формі Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (а.с. 13-22). 05.07.2018 року позивач був вперше оглянутий на МСЕК, йому була встановлена 3 група інвалідності за трудовим каліцтвом та 50% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом (а.с.12). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Законом України Про охорону праці, а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до травмування позивача. Висновком МСЕК від 05.07.2018 року позивачу вперше було встановлено 50% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності за наслідками трудового каліцтва (а.с. 12). В зв`язку цим 08.05.2019 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з травмою на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 50% працездатності, визнаний інвалідом третьої групи. Лікування за наслідками травми, отриманої під час виконання трудових обов`язків, він продовжує і зараз. Внаслідок отриманої травми був вимушений звільнитися з шахти, хоча ще міг би працювати та виконувати ту саму роботу, як до травмуванняю. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв`язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання. Позивач не в повній мірі може реалізувати себе як батько. На даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з`явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоров`я. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. При цьому слід зважати на тривалість та глибину моральних та фізичних страждань, на безліч негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання каліцтва, а також на незворотність значного погіршення стану здоров`я. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з травмою на виробництві згідно висновку МСЕК втрачена на 50 %, він визнаний інвалідом третьої групи. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 45000 грн. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial