Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2014 р. звернувся до суду з позовом до ПАТ « Альфа-Банк « про визнання кредитного договору недійсним. В заяві зазначив , що у восені 2013 р. він вирішив придбати кухню. На місцевому ринку до нього підійшов .чоловік, як в подальшому вияснилося [PERSON], та запропонував йому виготовити меблі на замовлення , на що він погодився. Достатньої суми коштів у нього не було , тому [PERSON] запропонував оформити кредит та одразу ж запросив представників ПАТ « Альфа-Банк » , які чекали на вулиці у машині. Представник « Альфа-Банк « у свою чергу роздрукувала кредитний договір , за умовами якого банк надає йому кредит у сумі 13000 грн. строком до 02.12.2015 р. для купівлі меблів ( кухні). Підписавши даний кредитний договір , він почав погашати його , при цьому чекаючи на виготовлення та доставку меблів , як було вказано у договорі, протягом 45 робочих днів з моменту підписання договору. Після того як сплинув строк на виготовлення та доставку меблів , він почав телефонувати [PERSON] так у договорі №Р-979 на виготовлення меблів укладений 30.11.2013 р. було вказано саме це прізвище. [PERSON] пообіцяв залагодити всі непорозуміння у найшвидший строк, але нічого не змінилося. Через деякий час зателефонувавши до [PERSON] , останній наголосив на тому , що кошти згідно договору отримав взагалі ПП [PERSON] , а не він, тому до нього будь-яких претензій бути не може. Тільки після цього він уважно прочитав кредитний договір та побачив , що у п.2.5 зазначалося , що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ПП [PERSON] № 26009010009461 у ПАТ « А-Банк» . Договір на виготовлення меблів у нього укладений з [PERSON] Відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч.2 ст. 190 КК України . Звернувшись до ПАТ « Альфа- Банк» , він отримав відповідь , в якій представник банку зазначив , що підписання кредитного договору свідчить про намір сторін прийняти на себе права та обовязки , зазначені у договорі. Вважає, що банк не виконав умов договору . Прохав визнати кредитний договір № 401554693 від 30.11.2013 р. укладений між [PERSON] та ПАТ « Альфа-Банк» недійсним , як такий , що укладений внаслідок помилки та омани. В судовому засіданні позивач позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання повторно не з*явився , надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі доказів , що містяться в справі. Суд , заслухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи , вважає, шо позов не підлягає задоволенню з настуних підстав. Судом встановлено , що 30.11.2013 р. р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на виготовлення меблів , відповідно до якого [PERSON] зобов*язувався надати послуги з виготовлення меблевих виробів і передачі їх у власність Замовнику , а Замовник зобов*язується оплатити вартість замовленого товару . Загальна вартість меблевих виробів склала 13200 грн. Оскільки грошей у [PERSON] не було, то він погодився на умовляння представника [PERSON] - [PERSON] та уклав з ПАТ « Альфа -Банк» кредитний договір №401554693 від 30.11.2013 р. Відповідно до умов укладеного договору п.2.5 кредит надається позичальнику на оплату товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПП Короткого у ПАТ « А-Банк». [PERSON] своїх зобов*язань не виконав перед позивачем та ошукав ще понад 100 осіб . Відносно нього зараз в провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за ст .190 ч.2 КК України. Таким чином , [PERSON] меблів не отримав та кошти за його замовлення перераховані особі , з якою він не перебуває в договірних стосунках , та йому приходиться сплачувати кредит за послуги , які не замовляв у [PERSON] Відповідно до ст 638 ч.І ЦК України договір є укладеним , якщо сторонни в належній формиі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.І ст 229ЦК України якщо особа , яка вчинила правочин , помилилася щоло обставин , які маютьістотне значення , такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину , прав та обовязків сторін , таких властивостей і якостей речі , які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням . Помилка щодо мотививів правочину не має істотного значення , крім випадків , встановлених законом. В укладеному кредитному договорі зазначено , що підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування ( а.с. 10 ). Як вбачається з аналізу кредитного договору від 30.11.2013 р. [PERSON] був повною мірою ознайомлений з істотними умовами договору , у тому числі з умовами зарахування кредитних коштів на рахунок ПП Короткого. Посилання позивача на неуважне ознайомлення з умовами кредитного договору є неспрможнім та ні є підставою для визнання данного кредитного договору недійсним внаслідок помилки з боку позивача. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними « помилка внаслідок власного недбальства , незнання закону чи неправильного його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до ч.І ст 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин , які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього Кодексу ), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце , якщо сторона заперечує наявність обставин , які можуть перешкодити вчиненню правочину , або якщо вона замовчує їх існування. Суд не вбачає підстав вважати , що Банком було введено в оману позивача , оскільки він повною мірою був ознайомлений з істотними умовами спірного договору без будь-яких обмежень з боку відповідача. Таким чином , на момент укладення договору ні позивач , ні Банк не допустив порушень умов договору та в момент його укладення був дієздатним. Порушення прав позивача [PERSON] сталося не в процесі правовідносин з Банком , який відповідно до умов договору , які були повному мірою відомі [PERSON] , здійснив перерахунок кредитних коштів на відповідний рахунок , а в процесі правовідносин з виконавцем послуг по виготовленню меблів , що не виконав своїх договірних зобов*язань .

Outcome: dismissed