Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

позивач [PERSON] 03.02.2021 звернувся в суд із позовом до відповідача Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» (далі - АТ «Львівський хімічний завод»), у якому просить визнати наказ №1/к від 01.01.2021 про його звільнення з роботи незаконним, поновити його на роботі на посаді начальника зміни на дільниці повітроподілу АТ «Львівський хімічний завод» та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем АТ «Львівський хімічний завод» перебував в трудових відносинах з 02.08.2018. З 09.09.2019 працював на посаді начальника зміни на дільниці повітроподілу. В ніч з 31.12.2020 на 01.01.2021 він перебував на роботі, у цю ніч стався аварійний випадок. Близько 01.30 год. в цеху №1 сталась аварія, а саме прорвало прокладку на фланцевому з`єднанні труби нагнітання лугу скрубера номер 1. Знаходячись поблизу і готуючи заміну лугу в інших скруберах, він, згідно із інструкцією, відключив насос скрубера номер 1, внаслідок чого прокладку прорвало ще більше і його напором лугу збило з ніг, обливши повністю з ніг до голови. Приблизно з 01.40 год до 04.00 год. він знаходився у душі, змиваючи із себе луг. Луг - це їдкий натрій, який використовується для очищення повітря від вуглекислоти. Рятуючи своє здоров`я, він не міг тимчасово виконувати свої посадові обов`язки. Аварія була локалізована, процес виробництва відновлений. Він, здавши свою зміну, пішов додому. В зв`язку із хворобливим станом, за рекомендацією сімейного лікаря, з 04.01.2021 до 13.01.2021 перебував на лікарняному. 06.01.2021 ним отримано лист АТ «Львівський хімічний завод» №6 від 04.01.2021, у якому повідомлялось про його звільнення з роботи 01.01.2021 за появу на роботі в нетверезому стані, запропоновано прибути для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки. Трудову книжку він отримав 13.01.2021, із наказом про звільнення ознайомився поверхнево. Вважає його звільнення незаконним, оскільки на роботі в нетверезому стані не перебував, звільнений без дотримання передбаченої законом процедури. Окрім цього, зазначив, що його звільнення є наслідком переслідування його зі сторони керівництва за критику, яку він неодноразово висловлював з приводу неналежних умов, застарілого обладнання, недотримання норм при виробництві медичного кисню, про що робились неодноразові записи в змінному журналі ним та начальником зміни [PERSON] . Також вказав, що йому не вірно нараховувалась компенсація за роботу у вихідні (святкові) дні, занижувалась оплата в понадурочний час, неправильно оплачено компенсацію за невикористану відпустку, в тому числі додаткову (у зв`язку із шкідливими умовами праці). Ухвалою суду від 04.02.2021 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано у відповідача копії документів, які на запит позивача такому не були надані. Представник відповідача 26.02.2021 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зокрема зазначає, що 01.01.2021 [PERSON] було звільнено з роботи за появу в нетверезому стані згідно із п.7 ст.40 КЗпП України на підставі наказу №1/к від 01.01.2021. Позивачем було заподіяно шкоду АТ «Львівський хімічний завод» внаслідок зриву виконання змінного завдання, що спричинило брак продукції та значні втрати для підприємства. Зокрема, 01.01.2021 було зафіксовано та встановлено факт появи [PERSON] на робочому місці в нетверезому стані, про що було складено відповідний акт №1/2 представниками служби охорони ПП «Сателіт Груп-С» [PERSON] та [PERSON] у присутності начальника охорони та безпеки АТ «Львівський хімічний завод» [PERSON] . Даним актом встановлено, що у працівника [PERSON] були наявні зовнішні ознаки нетверезого стану, а саме: неадекватна поведінка, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода. [PERSON] відмовився від надання пояснень та підпису у такому акті, а також відмовився пройти огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, про що також був складений відповідний акт. Таке порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] призвело до порушення виробничого процесу, спричинило випуск бракованої продукції та заподіяно значну шкоду АТ «Львівський хімічний завод». Зокрема, [PERSON] незаконно дозволив апаратнику [PERSON] не вийти на зміну, неправомірно перевів апаратника блоку №4 [PERSON] на блок №2, не вжив дій щодо ліквідації аварії на виробництві, а також протягом ночі був відсутній на робочому місці тривалий час. Окрім цього, коли він пішов виключати скрубер, не надів на себе засоби захисту, що призвело до того, що його облило лугом, що є грубим порушенням техніки безпеки. Після цього, аварію усували силами зміни без начальника зміни [PERSON] , який пішов до душової і більше в цех не заходив. У зв`язку з вищенаведеним, 01.01.2021 [PERSON] було звільнено з роботи за появу на роботі 01.01.2021 в нетверезому стані згідно із п.7 ст.40 КЗпП України. 12.01.2021 позивач з`явився у відділ кадрів Товариства, йому було видано трудову книжку та ознайомлено із наказом про звільнення від 01.01.2021. В цей же день [PERSON] написав доповідну записку. 17.03.2021 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якому позивач зазначив, що він не перебував на робочому місці у нетверезому стані, його ніхто не освідував на стан алкогольного сп`яніння (хоча на підприємстві існує практика освідування спецзасобом алкотестер), не пропонував писати будь-які пояснення чи пройти освідування в медичному закладі. Також зазначив, що не відповідають дійсності твердження представника відповідача у відзиві з приводу того, що він дозволив не виходити на роботу апаратнику [PERSON] та ніби-то відмовився робити заміни в скруберах для ліквідації аварії. Вказав, що ним належним чином були виконані посадові обов`язки з приводу аварії, яка виникла на виробництві та вчинено дії для ліквідації такої. Від представника відповідача 05.04.2021 надійшли заперечення щодо відповіді на відзив [PERSON] . У вказаних запереченнях представник наводить спростування доводів позивача. 21.04.2021 від позивача [PERSON] надійшли додаткові пояснення, у яких останній зазначив таке. Він не вчиняв жодного дисциплінарного проступку, зокрема отримане від нього пояснення могло б бути доказом цього. Однак відповідач не пропонував йому писати такі пояснення, а акт від 31.12.2020 є сфальсифікованим. Даний акт був складений без його участі та його відома, підписали такий працівники [PERSON] та [PERSON] , які взагалі не були присутні в приміщенні адміністративного корпусу. Щодо зовнішніх ознак, які можуть бути подібними до ознак сп`яніння, зазначив, що у нього може раптом почервоніти обличчя чи порушитись мовлення через надмірне хвилювання, так як він хворіє на ряд хронічних неврологічних захворювань, починаючи із кінця дев`яностих років. Ухвалою суду від 22.04.2021 дану цивільну справу №464/801/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу об`єднано в одне провадження із цивільною справою №464/1560/21 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, присвоївши цивільній справі номер №464/801/21 (провадження №2/464/756/21). В обґрунтування позовної заяви про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення [PERSON] покликається на те, що після ознайомлення із наказом про звільнення, йому стало відомо, що і вказаним наказом йому оголошено догану та позбавлено премії. Із наказом у цій частині він також не погоджується та вважає накладення дисциплінарного стягнення незаконним. Зокрема, покликається на обставини, наведені у позовній заяві про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Окрім цього, зазначає, що його не було відсторонено від виконання подальших трудових функцій у зв`язку із ніби-то виявленими ознаками алкогольного сп`яніння 31.12.2020, як це передбачено чинним законодавством. Більше того, його було допущено до робочої зміни, що тривала з 18.00 год. 31.12.2020 по 08.00 год. 01.01.2021. На підприємстві діє строга система проходу та виходу, яка організована спеціалізованим охоронним підприємством. Кожен працівник при вході на роботу проходить візуальний огляд охоронцем. Аналогічним є процедура виходу з підприємства. Зазначає, що не був зупинений та заактований працівниками охорони ні при вході на роботу, ні при виході з неї, ані 31.12.2020, ані 01.01.2021. Наведене спростовує факт його перебування в нетверезому стані на роботі, а відтак і вчинення дисциплінарного проступку. Щодо позбавлення премії вказує, що згідно із ст.13 КЗпП України, докладну інформацію про виплату надбавок або премій треба обов`язково вказати в колективному договорі підприємства, а він з колективним договором АТ «Львівський хімічний завод» не був ознайомлений. Вважає, що оскільки він не вчинив жодного дисциплінарного проступку, позбавлення його премії є незаконним. 16.04.2021 представником відповідача АТ «Львівський хімічний завод» подано відзив на вказану позовну заяву, у якому представник зазначає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на таке. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] допустив грубе порушення трудової дисципліни 31.12.2020 (поява на роботі в нетверезому стані), відповідачем було видано наказ №1/к від 01.01.2021, в §1 якого вказано про оголошення позивачу догани та позбавлення премії за грудень 2020 року. З даним наказом позивач ознайомлений 12.01.2021. Положенням про преміювання працівників АТ «Львівський хімічний завод», затвердженим 30.09.2020 головою профкому та генеральним директором, передбачено преміювання працівників з метою матеріальної зацікавленості керівників, спеціалістів, службовців і робітників в підвищенні ефективності виробництва, покращення якості продукції, збільшення обсягів виробництва, розширення ринків збуту, дотримання виробничої і трудової дисципліни, правил і норм з охорони праці. Щомісячна премія виплачується за основні результати господарської діяльності. Пунктом 2.5 вищевказаного Положення передбачено, що працівники, які допустили порушення і недоліки в роботі, можуть бути повністю або частково позбавлені щомісячної премії, зокрема у випадку появи на роботі в нетверезому стані. У зв`язку з тим, що позивач допустив грубе порушення трудової дисципліни 31.12.2020, відповідачем було правомірно оголошено йому догану та позбавлено премії. У додаткових поясненнях, які надійшли до суду 21.04.2021 від позивача [PERSON] , останній зазначає, що твердження відповідача про те, що він ознайомлений із наказом 12.01.2021 не відповідає дійсності. Зокрема, 06.01.2021 він отримав лист від відповідача про те, що його звільнено з роботи, жодного згадування про оголошення догани не було, 12.01.2021 ознайомився поверхнево із наказом, копію йому не було вручено. Також вказав, що на підприємстві неналежний стан обладнання, з приводу чого він неодноразово робив записи у відповідному журналі, однак такі вимоги ігноруються. Даний факт було встановлено під час перевірки Головним управлінням Держпраці у Львівській області АТ «Львівський хімічний завод» щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду. Усі виявлені порушення підтверджують його доводи, наведені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сеньків А.Р. позовні заяви підтримали з підстав, що наведені у таких. Просили позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечила з мотивів, викладених у відзивах та додаткових запереченнях. Додатково зазначила, що до позивача [PERSON] було застосовано два дисциплінарних стягнення із дотриманням усіх норм трудового законодавства, зокрема за появу на робочому місці в нетверезому стані 31.12.2020 у вигляді догани та позбавлення у виплаті премії, а за появу на робочому місці в нетверезому стані 01.01.2021 у вигляді звільнення з роботи. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливе застосування положень ст. 147 КЗпП України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] з 02.08.2018 перебував у трудових відносинах із відповідачем АТ «Львівський хімічний завод», зокрема з 02.08.2019 прийнятий на посаду апаратника повітроподілу 4 розряду виробничої дільниці, згідно із наказом №103/к від 09.09.2019 переведений на посаду начальника зміни (а.с.49,50,51). Згідно із актом щодо грубого порушення трудової дисципліни від 31.12.2020, складеним менеджером з персоналу [PERSON] , начальником виробничого цеху [PERSON] , старшим майстром виробничого цеху [PERSON] , начальник зміни виробничого цеху [PERSON] та апаратник повітроподілу [PERSON] зайшли до заводоуправління, вимагали у менеджера з персоналу номер мобільного телефону генерального директора, перебуваючи у нетверезому стані, про що свідчила їх порушена координація рухів, різкий запах алкоголю, невиразна вимова при розмові (а.с.36). Актом №1/2 від 01.01.2021, складеним представниками служби охорони ПП «Сателіт Груп-С» [PERSON] та [PERSON] у присутності начальника охорони та безпеки АТ «Львівський хімічний завод» [PERSON], зафіксовано факт перебування [PERSON] в нетверезому стані під час робочого часу (а.с.37). Встановлено, що [PERSON] відмовився від дачі пояснень та підпису у вказаному акті, а також відмовився від проходження освідування в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідними актами (а.с.38,39). Згідно із §1 наказу №1/к генерального директора А.М.Бобришова від 01.01.2021 [PERSON] за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме появу на робочому місці 31.12.2020 в нетверезому стані, оголошено догану та позбавлено виплати премії за грудень 2020. Відповідно до §3 вказаного наказу, [PERSON] , начальника зміни виробничого цеху, 01.01.2021 звільнено з роботи за появу на роботі 01.01.2021 в нетверезому стані, згідно п.7 ст.40 КЗпП України (а.с.52). У п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену його загальну тривалість вважається робочим. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (ст. 27 ЦПК), яким суд має дати відповідну оцінку. Із врахуванням вищенаведених норм, нетверезий стан працівника може бути підтверджений медичним висновком чи іншими видами доказів (письмові, речові та електронні; висновки експертів; показання свідків). Проведення медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння за ініціативи роботодавця можливе виключно у добровільному порядку. Разом з тим, у акті від 01.01.2021 зазначено, що [PERSON] категорично відмовився проходити такий медичний огляд (а.с.39). Факт перебування [PERSON] на роботі у нетверезому стані підтверджується показаннями свідків, зокрема допитаних в ході розгляді справи. Так, свідок [PERSON] надав показання про те, що працює у відповідача на посаді менеджера з персоналу. Близько 11.20 год. 31.12.2020 у його кабінет прийшли [PERSON] та [PERSON] , які вимагали номер телефону директора. Вони обоє були у нетверезому стані, похитувались. У зв`язку з такою поведінкою останніх, він подзвонив [PERSON] та [PERSON] , щоб вони прийшли для складення акту. Акт 31.12.2020 був складений після 12.00 год., з таким [PERSON] та [PERSON] не ознайомлювали, оскільки вони пішли. Окрім цього, свідок зазначив, що ознайомив [PERSON] із наказом про звільнення. Свідок [PERSON] надав показання про те, що працює у відповідача на посаді старшого майстра виробничого цеху. 31.12.2020 [PERSON] покликав його у свій кабінет, оскільки прийшов [PERSON] з [PERSON] та поводили себе неадекватно, були агресивними, похитувались, від них був різкий запах алкоголю. Допитаний під час розгляду справи свідок [PERSON] надав показання про те, що працює у АТ «Львівський хімічний завод» на посаді начальника виробничого цеху. 31.12.2020 до нього зателефонував менеджер з персоналу і попросив зайти, оскільки двоє працівників перебували у нетверезому стані. Зайшовши в кабінет відділу кадрів, побачив, що [PERSON] та [PERSON] перебували з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме у таких була нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота. Акт був складений відразу після того, як працівники пішли. Щодо подій 01.01.2021 зазначив, що о 07.30 год. до нього подзвонив апаратчик [PERSON] та повідомив про те, що [PERSON] відсутній на зміні, а його роботу він виконувати не буде. В подальшому він зателефонував [PERSON] (начальник служби охорони), щоб той з`ясував що відбувається у виробничому цеху. Через деякий час [PERSON] віддзвонив йому та повідомив про те, що [PERSON] перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, знаходиться у роздягальні в нижній білизні. В подальшому він сам приїхав на роботу та побачив це. Про дану подію він повідомив генерального директора, викликав працівників відділу кадрів та останні склали відповідний акт. Також свідок зазначив, що [PERSON] грубо порушив техніку безпеки, що призвело до порушення виробничого процесу та випуску бракованої продукції. Свідок [PERSON] , який працює на посаді начальника охорони та безпеки, надав показання про те, що був очевидцем того, як [PERSON] 01.01.2021 перебував у стані алкогольного сп`яніння на роботі. У нього була нерозбірлива мова та запах алкоголю. Допитані свідки [PERSON] (машиніст) та [PERSON] (апаратник) надали показання про те, що перебували на одній зміні із [PERSON] 31.12.2020 із 23.00 год. Після того, як відбулась аварія на виробництві, [PERSON] перекрив вентилі, його облило лугом. Він був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Окрім цього, вони вже раніше бачили [PERSON] з ознаками алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] надав показання про те, що працює у виробничому цеху на посаді апаратника повітроподілу, 01.01.2021 перебував на одній зміні із [PERSON] . Останній у цей час був у стані алкогольного сп`яніння, він спав у роздягальні, а потім у кабінету начальника зміни. Близько 06.00 год. на виробництві сталась аварія, у зв`язку з чим будив [PERSON] . Свідок [PERSON] надав показання про те, що працює на посаді старшого зміни служби охорони ПП «Сателіт», в його обов`язки входить перевірка працівників на алкоголь алкотестером. Вранці 01.01.2021, коли він проходив територію, близько 06.00 год. - 07.00 год. пропонував [PERSON] пройти такий тест, на що він відмовився. [PERSON] перебував з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, спав за столом у роздягальні. Також зазначив, що не вперше бачив [PERSON] із такими ознаками. Із врахуванням вищенаведеного, доводи [PERSON] про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння 31.12.2020 та 01.01.2021 на роботі, не заслуговують на увагу, оскільки такі не узгоджуються із матеріалами справи та спростовуються показаннями свідків, що з огляду на п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» є належними доказами. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з заходів стягнення - догана або звільнення (147 КЗпП України). Згідно із ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення та не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни мають бути витребувані письмові пояснення, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення має враховуватися ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, а також попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП передбачена одна із умов припинення трудового договору шляхом його розірвання з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41). Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом, у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Підставою для звільнення працівника за пунктом 7 частини 1 статті 40 КЗпП України є сам факт появи на роботі у нетверезому стані. При цьому, звільнення на підставі вказаного пункту є дисциплінарним стягненням, а тому таке має накладатись з додержанням встановленої процедури. Зафіксувавши факти порушень трудової дисципліни [PERSON] , до останнього були застосовані такі дисциплінарні стягнення згідно із наказом №1/к від 01.01.2021: за появу на робочому місці в нетверезому стані 31.12.2020 у вигляді догани та позбавлення у виплаті премії, а за появу на робочому місці в нетверезому стані 01.01.2021 у вигляді звільнення з роботи. Із копії оскаржуваного наказу №1/к від 01.01.2021 вбачається, що [PERSON] ознайомився з таким, про що свідчить його підпис із поміткою «ознайомлений». В ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] не був членом профспілкової організації підприємства, а тому його звільнення проводилось без згоди профспілкового органу (ст. 43-1 КЗпП України). Окрім цього, як вбачається із розпорядження генерального директора А.М.Бобришова №01 від 01.01.2021, доповідної записки [PERSON] , наказу №02 від 04.01.2021 та акту про випуск бракованої продукції (кисень рідкий) від 01.01.2021, у зв`язку з допущеним грубим порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме перебування на робочому місці в нетверезому стані начальника зміни [PERSON] , було порушено виробничий процес, що спричинило випуск бракованої продукції та заподіяно значну шкоду Товариству (а.с.40, 41-43, 44, 45). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що при застосуванні до [PERSON] дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення з роботи, роботодавцем були враховані ступінь тяжкості вчинених ним проступків, обставини, за яких такі вчинені, а також розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення таких. Згідно зі статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором, або за відсутності підстав для звільнення. Із урахуванням вищенаведеного, позивачем [PERSON] не надано суду доказів, які б підтверджували неправомірне накладення на нього дисциплінарних стягнень та неправомірне його звільнення із роботи, а усі його твердження спростовуються доказами, зібраними в ході розгляду справи. На думку суду, відповідач діяв згідно з вимогами трудового законодавства, застосування до нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення з роботи на підставі п.7 ст.40 КЗпП України було обґрунтованим та підставним. Враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed