Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] (далі - Квартира-1). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником Квартири-1 на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №244835807 від 17.02.2021. В даній Квартирі-1 зареєстровані: позивач та її сини: [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Відповідач в квартирі не проживає з 2015 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, але залишається зареєстрованою в ній. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житлом. 05 травня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 05 травня 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але була повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «за закінченням встановленого строку зберігання». (а.с. 18,19) 09 червня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. (а.с.14) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №244835807 від 17 лютого 2021 року. (а.с.5) В Квартирі-1, згідно із довідкою «Житлово-експлуатаційної дільниці №1» виданою 25 березня 2021 року, з 08 серпня 2006 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 25.03.2021, свідченнями сусідів [PERSON] , [PERSON] підтверджується, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року. [PERSON] участі в утриманні житла не приймає, його особистих речей у квартирі не має. Вищевказаний Акт засвідчений підписами та печаткою директора «Житлово-експлуатаційної дільниці №1». (а.с.6) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення ст. 405 ЦК України регулює права і обов`язки членів сім`ї власника квартири. Згідно із ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач просить не стягувати з а судовий збір, суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved