Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2016 року звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. У обгрунтування позову зазначив що йому на праві власності належить ? частка квартири №13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області яку він отримав в дар від свого батька який з 2011 року й по тепершній час там не мешкає , однак є зареєтрованим . Вважає , що фактична реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачеві користуватися майном . Просить суд усунути перешкоди у користуванні, розпорядженні квартирою визнавши [PERSON] втратившим право користування квартирою № 13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та зняти його з реєстраційного обліку . В судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Суду пояснив що його батьки розлучилися, мешкають окремо один від одного і у тепершній час він мешкає з матірью яка є співвласницею квартири № 13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. З 2011 року після розлучення батько відповідач по справі [PERSON] пішов з родини , однак залишився бути там зареєстрованим після віддарування йому своєї частини квартири. Третя особа по справі [PERSON] суду пояснилва, що є матірью позивача та їй також належить ? кварири №13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області і вона з позивачем є співвлвсниками. Позовні вимоги підтримала оскільки факт реєстрації відповідача у належній їм квартирі також чинить і їй перешкоду у розпорядженні нею . Відповіач [PERSON] був сповіщений про розгляд справи належним чином, в тому ж числі повідомлявся про розгляд справи через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 44(1743) від 16.06.2016 року, але до суду не зявився, та не сповістив суд про причини своєї неявки, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. На підставі ч.9\~ст.74 ЦПК України\~після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду. Представник третьої особи Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суду не повідомив. Під час розгляду справи , заслухавши пояснення позивача та третьої особи , дослідивши матеріали справи суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено , що згідно договору купівлі продажу від 14.12.2004 року батьки позивача [PERSON] який є відповідачем по справі та матір [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі придбали квариуа №13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області що являлась спільною власністю подружжя та згідно витягу КП «Криворізьке БТІ» кожному із них належало по 1/2 частини зазначеної квартири. Згодом шлюб між батьками позивача було розірвано і батько відповідач [PERSON] залишив сімю та з 2011 року в квартирі не мешкає. Згідно договору дарування від 13.07.2015 року , посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] видно, що відповідач по справі [PERSON] подарував належну йому ? частину квартири № 13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області своєму синові позивачеві по справі [PERSON] За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області видно, що станом на 24.04.2016 року відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований у квартирі № 13 в будинку № 20 на мікрорайоні 4 Зарічному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області і ця інформація також міститься у довідці від 31.03.2016 року , виданої Криворізькою обєднаною довідково інформаційною службою «НОВА-КОМ». Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності. У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів. Згідно п. 1.3 зазначеного вище Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі зазначеного вимога позивача [PERSON] щодо зобовязання третьої особи зняти з реєстрації відповідача за вказаною адресою задоволенню не підлягає, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи відноситься виключно до компетентного органу державної влади

Outcome: approved