overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не вважає доцільним розривати шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 06 травня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні було встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Вільна згода сторін на спільне проживання відсутня. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що більше 20 років проживають окремо, подальше перебування в шлюбі є недоцільним. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Представник відповідача в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу не заперечувала, але посилалася на наявність між сторонами спору про майно. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Жовнір) [PERSON], [INFO], з 29 січня 1977 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. При цьому за даними свідоцтва про шлюб, серії І-КЕ № 144126, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану на імя позивача повторно 30 березня 2016 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи надані по справі в судовому засіданні пояснення, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2017 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області (актовий запис № 70), без надання строку на примирення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через зникнення взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб, сімю та обовязки щодо ведення господарства. Між ними зникло почуття взаємної любові, поваги, дружби. Близько місяця вони проживають окремо, спроби налагодити відносини з боку позивача результатів не принесли, оскільки відповідач не хоче розуміти проблеми, які існують у родині. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам. Майновому спору на разі між сторонами немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2018 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] (до шлюбу прізвище Кучеренкко) [PERSON], який вони зареєстрували 11.03.1997 року у Степовій сільській раді Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №3. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стверджував, що життя з відповідачкою не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сімї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилась. Згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося, втратили почуття любові та поваги. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 14 серпня 1987 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 20 червня 2019 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не з`явилася, але зверталася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 14 серпня 1987 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 червня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що з осені 2013 року по травень 2015 року вона проживала однією сімєю з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач останнім часом не приймає ніякої участі в утриманні дитини. На даний час між нею та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способу утримання дочки. Так як відповідно до ст.180 СК України відповідач зобовязаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, вона звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, в його обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2), яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач, як батько дитини вчасно і в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на свою дочку не надавав, хоч повинен надавати таке утримання та має таку можливість, оскільки працює трактористом у фермерському господарстві, де отримує заробітну плату. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі та на підставі статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 червня 2020 року звернулася в Ленінський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння один до одного, різні погляди на життя. З січня 2020 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 21 вересня 2013 року шлюб. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] надіслано за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 24 вересня 2020 року. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не з`явилася, до суду подана заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 21 вересня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.01.2014 року звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконкомом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області 17.11.2007 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану вчинено запис № 2. У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] року та [PERSON] [INFO] року, які перебувають на її утриманні. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони не зійшлись характерами, у них немає спільних інтересів. Відповідач відмовився від продовження подальших шлюбних стосунків тому з червня 2012 року вони з відповідачем по справі проживають окремо. Відповідач по справі вже декілька місяців проживає з іншою жінкою, та протягом 2013 року а ні вона а ні відповідач по справі не намагались відновити шлюбних стосунків. Позивач вважає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне проживання з відповідачем та збереження сім»ї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, проте надіслала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, проте своєю заявою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача та їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено, та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. Також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.01.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 01.09.2007 року .Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] [INFO]. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися через протилежні погляди на сімейне життя , наявність непорозумінь. Вважає , що відновити шлюбні стосунки вже не можливо, на примирення не погоджується. На підставі зазначеного звернувся до суду та просить суд розірвати шлюб оскільки він носить формальний характер . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути за її відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.09.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 773. Ст.ст. 105 ч.3, 110,112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.03.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. [PERSON] вказує, що відповідач є працездатним, не являється особою з інвалідністю, нікому іншому аліменти не виплачує, утриманців не має. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання 06.05.2021 року позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, повідомила, що позовні вимоги вона підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.05.2021 року не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позов визнає повністю. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи,

Outcome: approved