Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив прав користування житлом, в якому вказала, що на підставі Ордеру на жиле приміщення № 027989 від 20 листопада 1989 року, виданого Виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів м. Харкова до квартири [ADDRESS] був вселений [PERSON] В квартирі окрім відповідача зареєстровані сама позивачка та її мати - [PERSON] Майже десть років тому відповідач добровільно залишив спірну квартиру. З того часу він в квартирі не мешкає, місце його перебування невідоме, квартирою відповідач не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач до судового засідання не прибув, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, засухавши сторони, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі Ордеру на жиле приміщення № 027989 від 20 листопада 1989 року, виданого Виконавчим комітетом Московської районної Ради народних депутатів м. Харкова, [PERSON] було надано право на заняття квартири [ADDRESS] із сім'єю, а саме: чоловіком - [PERSON] та сином - [PERSON] (а.с.46). Відповідно до довідки з місця проживання, про склад сім'ї та прописку за № 2145 від 09.08.2016 року у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - наймач; [PERSON] - дочка, [PERSON] - син. Відповідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім'я якого видано ордер. Право користування жилим приміщенням у члена сім'ї наймача, включеного до ордера на заселення, виникає у зв'язку із включенням його до ордеру. За ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Письмовими поясненнями свідка [PERSON], посвідченими нотаріально, підтверджено факт непроживання відповідача [PERSON] з 2007 року. З наведеного вбачається, що відповідач фактично не проживає у спірній квартирі вже на протязі 10 років, комунальні послуги не сплачує, з реєстраційного обліку не знятий. У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За таких обставин суд задовольняє позов та визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved