Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що вона являлася власником 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за № 22,який розташований по провулку Північний в м.Прилуки, Чернігівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2014 року . 26 травня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області ухвалив рішення за яким з неї стягнуто на користь [PERSON] аванс в сумі 3600 грн.,витрати понесені на придбання матеріалів для проведення ремонту будинку в сумі 2830 грн. 40 коп. та витрати понесені на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. а в іншій частині позову відмовлено. 10 грудня 2015 року Апеляційний суд Чернігівської області ухвалив рішення згідно з яким рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2015 року було змінено в частині розміру стягнутих витрат на проведення ремонтних робіт і стягнуто з неї на користь [PERSON] витрати на проведення ремонтних робіт в сумі 9375 грн. 88 коп. та зменшено стягнення судових витрат до 176 грн. 49 коп.. На виконання зазначених рішень Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби відкрив виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2/742/762/15 від 29 грудня 2015 року виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з неї 14326 грн. 67 коп. боргу та наклав арешт на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами,за № 22 розташованого по провулку Північний в м.Прилуки,Чернігівської області і 8 серпня 2016 року Державним підприємством «Сетам» було реалізовано примусово на електронних торгах належну їй зазначену частку зазначеного житлового будинку відповідачу [PERSON]. Постановою Верховного Суду України від 7 вересня 2016 року рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року та рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат на проведення ремонтних робіт скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Позивач посилаючись на те,що реалізація належної їй частки в житловому будинку була проведена поза її волею,на підставі судових рішень про стягнення з неї грошових коштів,які у подальшому були скасовані Верховним Судом України, просить суд визнати за нею право власності на 1\\2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами,за № 22 розташованого по провулку Північний в м.Прилуки,Чернігівської області та витребувати зазначений об»єкт нерухомості у відповідача [PERSON] і стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали позовні вимоги, представник відповідача позовні вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити в позові позивача з мотивів відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки майно не може бути витребувано від добросовісного набувача ,яким є її довіритель,якщо воно було продане в порядку,встановленому для виконаня судових рішень. В судовому засіданні представник третьої особи Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області вважає,що в позові позивача необхідно відмовити з тих мотивів,що при примусовому виконанні рішення суду відповідно до закону було звернено стягнення на майно боржника і на електронних торгах була реалізована частка будинку нележного позивачці переможцю відповідачу [PERSON] . В судове засідання представник третьої особи ДП « Сетам» не з»явився,але предоставив пояснення в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з тих мотивів,що такі є безпідставними і необгрунтованими а електронні торги з реалізації частини будинку належного позивачу відбулися в межах виконавчого провадження на виконання рішення суду і позивач не довів недійсність правочину на підставі якого відповідач [PERSON] придбав частку будинку,яка належала позивачу. Заслухавши пояснення позивача і її представника , представника відповідача та представника третьої особи Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області,проаналізувавши інші докази по справі, суд вважає,що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Позивачу [PERSON] належала на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами,за № 22 ,який розташований по провулку Північний в м.Прилуки, Чернігівської області,що підтвержується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.6,7) . В своїй позовні заяві позивач і в судовому засіданні її представник ствержували ,що 26 травня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області ухвалив рішення за яким з позивача стягнуто на користь [PERSON] аванс в сумі 3600 грн.,витрати понесені на придбання матеріалів для проведення ремонту будинку в сумі 2830 грн. 40 коп. та витрати понесені на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. а в іншій частині позову відмовлено. В своїй позовні заяві позивач і в судовому засіданні її представник також ствержували ,що 10 грудня 2015 року Апеляційний суд Чернігівської області ухвалив рішення згідно з яким рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2015 року було змінено в частині розміру стягнутих витрат на проведення ремонтних робіт і стягнуто з неї на користь [PERSON] витрати на проведення ремонтних робіт в сумі 9375 грн. 88 коп. та зменшено стягнення судових витрат до 176 грн. 49 коп.. В своїй позовні заяві позивач і в судовому засіданні її представник також ствержували ,що на виконання зазначених рішень Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби відкрив виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2/742/762/15 від 29 грудня 2015 року виданого Прилуцьким міськрайонним судом про стягнення з неї 14326 грн. 67 коп. боргу та наклав арешт на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами,за № 22 розташованого по провулку Північний в м.Прилуки,Чернігівської області . Зазначені вище обставини визнаються сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі а тому відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. 8 серпня 2016 року ДП «Сетам» провело реалізацію арештованого майна, яким є 1/2 частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами,за № 22 ,який розташований по провулку Північний в м.Прилуки, Чернігівської області,належна позивачу [PERSON] ,на електронних торгах переможцю,яким є відповідач [PERSON],який і провів державну реєстрацію придбаного нерухомого майна ,що підтвержується наданими в додаток до пояснення ДП «Сетам» документами про процедуру проведення електронних торгів , свідоцтвом від 26 серпня 2016 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та банківськими квитанціями ( а.с.39-47,64-67). Постановою головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби [PERSON] від 30 серпня 2016 року ( а.с.83) було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/742/762/15 виданого 29 грудня 2015 року Прилуцьким міськрайолнним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 14326,67 грн.,в зв»язку з фактичним повним виконанням рішення згідно з виконавчим документом. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 7 вересня 2016 року ( а.с.15) Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року ,рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року та рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат на проведення ремонтних робіт з позивача [PERSON] на користь [PERSON] скасовано та справу в цій частні направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 4 січня 2017 року ( а.с.75) рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 травня 2015 року в частині стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] 2830 грн. 40 коп. витрачених на матеріали для проведення ремонту будинку скасовано . Цим же рішенням в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення 12711 грн.,як відшкодування вартості проведених витрат на поліпшення 1/2 частки житлового будинку,що розташований по провулку Північному,22 в м. Прилуки Чернігівської області відмовлено. Цим же рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати понесені при подачі апеляційної скарги в сумі 121,8 грн.. За таких обставин ,коли вибуття частки будинку з володіння позивача відбулося на виконання судового рішення,яке в подальшому було скасовано,суд вважає що таке нерухоме майно вибуло з володіння позивача поза його волею а тому позивач має право витребувати це майно від доросовісного набувача,яким є відповідач на підставі ст.ст. 330,387, 388 ч.1 п.3 ,1212 ч.1,3 п.2 ,1213 ЦК України . При цьому ,суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проте,що до спірних правовідносин необхідно застосувати вимоги ч.2 ст. 388 ЦК України,яка зазначає ,що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача,якщо воно було продане у порядку,встановленому для виконання судових рішень,оскільки рішення суду на виконання якого державним виконавцем було накладеного арешт на нерухоме майно позивача та проведена реалізація такого через електронні торги в подальшому було скасовано. Та обставина ,що на час розгляду справи продаж частини будинку належного позивачу не було визнано незаконним не може бути підставою,яка б свідчила про правомірність володіння спірним майно добросовісним набувачем ,оскільки відповідач незаконно володіє майном належним позивачу. Задовольняючи таким чином позовні вимоги ,суд вважає необхідним відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та стягнути з відповідача на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.,оскільки за позовом позивача наявно дві позовні вимоги за кожну з яких судовий збір підлягає оплаті окремо. На підставі наведеного, ст.ст. 330,387,388 ,1212,1213 ЦК України,керуючися ст.ст.10,16,60,61,88,212,213,215 ЦПК України,суд -

Outcome: approved