Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 червня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі з 2008 року. Шлюб зареєстрований Центрально-міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 466. Від спільного життя з відповідачкою він має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачкою він шлюбні відносини припинив, з тієї причини, що між ними втрачено взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сім»ї на роль чоловіка та жінки, на виховання дітей. У відносинах один з одним у них повне непорозуміння, що призвело до того, що фактично вони не спілкуються. Кожен з них веде своє особисте життя. На теперішній час він бажає з відповідачкою шлюб розірвати й на примирення не згодний, оскільки шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про від 22.08.2008 року, актовий запис № 466 (а.с. 4). Від спільного життя з відповідачкою є неповнолітній син: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинило з тієї причини, що між ними втрачено взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сім»ї, на роль чоловіка та жінки, на виховання дитини. У відносинах один з одним у них повне непорозуміння, що призвело до того, що фактично вони не спілкуються. Кожен з них веде своє особисте життя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідачки неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved