Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 28.10.2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на ј частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом, у якому просив визнати за ним право власності на ј частку будинковолодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] 29.11.2019 р. подали зустрічний позов до позивача за первісним позовом [PERSON] та відповідачки [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом та встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, у якому просили: 1) визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку будинковолодіння в [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] ; 2) встановити факт постійного проживання [PERSON] з померлою [INFO] [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої баби [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вказана справа передана у провадження\~судді Хоминець\~М.М.\~після повторного\~автоматизованого розподілу\~судових справ\~27.05.2020\~р.Ухвалою суду від 01.06.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.07.2020 р. зустрічний позов об`єднано одне провадження із первісним позовом. Первісний позов [PERSON] обґрунтовував тим, що його дід [PERSON] і баба [PERSON] були співвласниками на праві спільної сумісної власності подружжя будинковолодіння [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на будинковолодіння видано виконавчим комітетом Тисменицької міської ради 08.02.2001 р. на підставі рішення міської ради № 5 від 31.01.2001 р. на імя діда [PERSON] . У подальшому 28.10.2013 р. приватний нотаріус Тисменицького районного нотаріального округу Магас О.Є. видала бабі [PERSON] свідоцтво про право власності на Ѕ частку вказаного будинковолодіння як на частку спільної сумісної власності в майні подружжя, набутого в шлюбі. У позивача відсутній оригінал вказаного правоустановлюючого документу. Загальна вартість будинковолодіння становить 260870 грн. [INFO] баба [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення, оскільки його батько [PERSON] помер [INFO] , тобто до часу відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Крім нього, спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення є відповідачка [PERSON] , так як її батько [PERSON] також помер до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Інші відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] , які також є спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення, спадщину після смерті баби не прийняли. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заявив про свої спадкові права, подавши 31.05.2018 р. до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таку ж заяву про прийняття спадщини від 28.02.2018 р. подала відповідачка [PERSON] . За таких обставин позивачу належить право власності на ј частку будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої баби. У звязку з відсутністю у нього оригіналу правоустановлюючого документу нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому він змушений звернутися з даним позовом до суду. Зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] обґрунтовували тим, що після смерті діда [PERSON] , що настала [INFO] , відкрилась спадщина на належну йому Ѕ частку будинковолодіння [ADDRESS] , яку прийняла [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.10.2013 р. Вона 26.12.2018 р. зареєструвала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». Після смерті баби [PERSON] , що настала [INFO] , вони, [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення, оскільки їх батько [PERSON] помер [INFO] до відкриття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті баби шляхом подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини від 28.02.2018 р. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті баби у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак була зареєстрована за іншою адресою; бабуся тривалий час хворіла, тому вона опікувалась нею, матеріально забезпечувала. Тому є необхідність у встановленні факту спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем. Позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримали і просили його задоволити, просили стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати, що складаються із 768,40 грн. судового збору, 1820,50 грн. за виготовлення технічного паспорту, 10000 грн. на професійну правничу допомогу. Зустрічний позов не визнали, посилаючись на те, що позивачі за цим позовом можуть успадкувати лише ј частку будинковолодіння на двох, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; просили у задоволенні зустрічного позову відмовити. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні підтримали зустрічний позов і просили його задоволити та стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору; первісний позов визнали частково, не заперечували щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку будинковолодіння у порядку спадкування за законом після померлої баби, посилаючись на те, що всі троє внуків мають право на спадкування Ѕ частки будинковолодіння порівну в однакових частках. Відповідачка за двома позовами [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві визнала первісний позов свого рідного брата [PERSON] , не заперечувала щодо його задоволення, просила справу розглянути в її відсутності. Заслухавши вступне слово сторін, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що дід та баба сторін у справі [PERSON] і [PERSON] були співвласниками на праві спільної сумісної власності подружжя будинковолодіння [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки з кадастровим номером 2625810100:03:033:0363 площею 0,0504 га за цією ж адресою. Свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане виконавчим комітетом Тисменицької міської ради 08.02.2001 р. на підставі рішення виконкому міської ради № 5 від 31.01.2001 р. на імя [PERSON] , зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 08.02.2001 р. у реєстрову книгу № 18 за реєстровим № 2761 (т.1. а.с.197). Державний акт на земельну ділянку виданий Тисменицькою міською радою 24.07.2000 р. на імя [PERSON] (т.1, а.с.203). Після смерті [INFO] діда [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому Ѕ частину будинковолодіння та Ѕ частину присадибної земельної ділянки по [ADDRESS] , яку прийняла внука [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом спадкодавця, отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.2013 р. (т.1, а.с.200,208). Право власності [PERSON] на Ѕ частину будинковолодіння [ADDRESS] та на Ѕ частину присадибної земельної ділянки за цією адресою 28.10.2013 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 202, 210). Після смерті\~чоловіка [PERSON] \~отримала свідоцтва\~про право\~власності від\~28.10.2013\~р.\~на Ѕ\~частину будинковолодіння\~та Ѕ\~частину присадибної\~земельної ділянки\~по [ADDRESS] як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу (т.1, а.с. 198, 206). Право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно 28.10.2013 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 199, 207). \~ \~ \~ \~Баба сторін [PERSON] померла [INFO] (т.1, а.с.142). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на Ѕ частину будинковолодіння та Ѕ частину присадибної земельної ділянки по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення є внуки померлої [PERSON] сторони у справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] діти померлого [INFO] (т.1, а.с.8), тобто до відкриття спадщини, [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] діти померлого [INFO] , (т.1, а.с.146), тобто до відкриття спадщини, [PERSON] . \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спадщину після смерті баби прийняли двоє спадкоємців у порядку ч.1 ст.1269 ЦК України шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. [PERSON] подала таку заяву 28.02.2018 р. (т.1, а.с.141), [PERSON] подав таку заяву 31.05.2018 р. (т.1, а.с. 153, 155). \~ \~ \~ \~Предметом спору у даній справі є право власності на належну спадкодавцю [PERSON] Ѕ частину будинковолодіння [ADDRESS] , загальна вартість\~якогостановить 260870 грн. (т.1, а.с.13-14). \~ \~ \~ \~У звязку з відсутністю у [PERSON] оригіналу правоустановлюючого документу та відмовою нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1, а.с.39) останній позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Відповідно до\~вимог ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття\~спадщини є\~день смерті\~особи (ч.2\~ст.1220\~ЦК України). До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Встановлено, що інші двоє спадкоємців за законом першої черги за правом представлення [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті баби не прийняли, оскільки не проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяв про прийняття спадщини нотаріусу не подали. \~ \~ \~ \~Суд вважає необґрунтованим твердження позивачки за зустрічним позовом [PERSON] про те, що вона прийняла спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, так як проживала разом із бабусею на час відкриття спадщини, хоча була зареєстрована за іншою адресою, опікувалась хворою бабусею та матеріально забезпечувала її. Довідка виконкому Тисменицької міської ради від 09.01.2018 р. № 37, копія якої міститься на а.с.121 т.1, на яку посилалась сторона, згідно якої [PERSON] похоронила свою бабусю [PERSON] , зробивши похорон за власний рахунок, не підтверджує факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Сторона позивача за зустрічним позовом у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вказаної обставини. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини спростовується показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] перебувала на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування Тисменицького району; до смерті, що настала [INFO] , з нею ніхто не проживав, за нею ніхто не доглядав; свідок як соціальний працівник двічі на тиждень відвідувала бабу, готувала їжу, прибирала; внучка [PERSON] , яка повернулася із-за кордону за життя баби, проживала в іншому будинку на цьому ж подвірї, бабу не відвідувала. Вказаний факт спростовується також наданими стороною позивача за первісним позовом письмовими доказами, зокрема, довідкою територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Тисменицького району від 03.12.2019 р. № 254/27-02 (т.2, а.с.6), якою підтверджено обставину щодо перебування [PERSON] на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома в період з 05.05.2014 р. до 24.06.2016 р. (соціальний робітник [PERSON] ) та з 01.07.2016 р. до 03.01.2018 р. (соціальний робітник [PERSON] ); довідкою управління соцзахисту Тисменицької РДА від 12.12.2019 р. № 2288/03-20 (т.2, а.с.7) про те, що [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] , перебувала в управлінні на обліку та користувалася субсидією на оплату житлово-комунальних послуг з листопада 2014 р. до січня 2018 р.; за даною адресою була зареєстрована одноособово. З урахуванням викладеного, з огляду на вимоги ч.1 ст.1266 ЦК України, суд приходить до висновку про повне задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову. Суд визнає за [PERSON] та [PERSON] право власності на ј частину будинковолодіння за кожним у порядку спадкування за законом після померлої баби. Вимоги зустрічного позову про встановлення факту\~спільного проживання\~із спадкодавцемта визнання за [PERSON] права власності у порядку спадкування за законом після померлої баби до задоволення не підлягають у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, суд зазначає, що як позивачем [PERSON] , так і позивачкою [PERSON] сплачено по 768,40 грн. судового збору, які взаємозараховуються за обома позовами. З огляду на те, що [PERSON] у будь-якому випадку мав виготовити технічний паспорт на будинковолодіння, суд не стягує на його користь 1820,50 грн. за вказану послугу (т.1, а.с.40). Підлягає до задоволення заявлена за первісним позовом вимога про стягнення 10000 грн. на професійну правничу допомогу, яка підтверджена належними доказами договором № 19-62 від 24.10.2019 р. (т.1, а.с.245), додатком до договору (т.1, а.с.246), квитанцією № 0451583 від 24.10.2019 р. на 10000 грн. (т.1, а.с.247), актом № 1 наданих послуг від 06.09.2021 р. (т.1, а.с.248). З відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути у користь позивача по 5000 грн. з кожної судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1216, 1218, 1220, 1261, 1266 ч.1, 1267, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: dismissed