Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 липня 2016 року звернувся в Київський районний суд міста Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частину горища, розподіл горища в натурі, який уточнив в поданій до суду 04 серпня 2016 року заяві. В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2013 року між ним та відповідачем здійснено поділ спільної сумісної власності подружжя та визнано за відповідачем [PERSON] право власності на 51/100 частину домоволодіння по вул. Дендропаркова, 6 в м. Полтаві, а за ним на 49/100 частин зазначеного домоволодіння. Також рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2014 року, яке також вступило в законну силу, виділено в натурі із спільної часткової власності 51/100 частин домоволодіння з господарськими будівлями [PERSON] за адресою м.Полтава, вул. Дендропаркова, 6, припинено спільну часткову власність між [PERSON] ним та [PERSON] на домоволодіння, виділено в окрему одиницю частину домоволодіння, визначивши право власності на цю одиницю за [PERSON] Позивач вказував, що частині домоволодіння, яка виділена відповідачу [PERSON] присвоєно нову адресу: м. Полтава, вул. Дендропаркова, 6А в м. Полтаві, внаслідок реального розподілу спільного майна подружжя та припинення справа спільної часткової власності утворилося два самостійних обєкти нерухомого майна. Посилався також на те, що під час розподілу будинку по вул. Дендропаркова, 6 в м. Полтавці помилково не взято до уваги наявність в будинку горищ та не було проведено їх розподіл між сторонами. Вказував, що правовий статус горища в правовстановлюючих документах не вказано, він позбавлений можливості доступу до свого горища, не має змоги повноцінно обслуговувати покрівлю свого даху, здійснювати ремонтні роботи та роботи з утеплення стелі та даху. В уточненій позовній заяві просив суд розподілити в натурі між ним та відповідачем горище над приміщеннями «1-2» та «1-3» першого поверху будинку по вул. Дендропаркова, 6 в м. Полтаві, провівши його розподіл по лінії розподілу цього будинку. Просив також визнати за ним право власності на частину горища площею 20,3 кв.м., розташованого над житловою кімнатою «1-2» буд. «літ. «А-2» за адресою вул. Дендропаркова, 6 в м. Полтаві. В судовому засідання позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/4672/13-ц та цивільної справа № 552/4161/14, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2013 року в справі № 552/4672/13-ц, яке вступило в законну силу, позов [PERSON] задоволено, визнано за [PERSON] право власності на приміщення буд. літ. «А-ІІ» та господарські \~будівлі, що становить 51/100 частину домоволодіння за адресою м. Полтава, вул. Дендропаркова,6. Визнано за [PERSON] право власності на приміщення буд. «А-ІІ» та господарські будівлі, що становить 49/100 частини домоволодіння за адресою м. Полтава, вул. Дендропаркова,6. Зобовязано [PERSON] та [PERSON] здійснити відповідні переобладнання. Встановлено порядок користування земельною ділянкою \~\~за адресою м. Полтава, вул. Дендропаркова, 6 між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2014 року в справі № 552/4161/14-ц, яке вступило в законну силу, виділено в натурі із спільної часткової власності 51/100 частину домоволодіння з господарськими будівлями зареєстровану за [PERSON], яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Дендропаркова, 6; припинено спільну часткову власність між [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Дендропаркова, буд.6.\~\~Виділено в окрему одиницю частину домоволодіння, з господарськими будівлями, визначивши право власності на цю одиницю за [PERSON], яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Дендропаркова, 6. Станом на час вирішення справи судом право спільної часткової власності на домоволодіння по вулиці Дендропаркова, 6 в м. Полтаві між сторонами по справі припинено, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником домоволодіння за адресою м. Полтава, вул. Дендропаркова, 6; відповідач [PERSON]В, є власником домоволодіння по вул. Дендропаркова, 6а в м. Полтаві. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на те, що під час розподілу будинку в натурі помилково не було вирішено питання щодо розподілу горища в натурі. Разом з тим, горище це простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям (ДБН В.2.2-15-2005). При цьому згідно державних будівельних норм площа горищ і технічних поверхів та підвалів до площі будинку не включається. Горище за своєю суттю не є окремим приміщенням житлового будинку. Окрім того, за даними технічної інвентаризації домоволодіння по вул. Дендропаркова, 6 в м. Полтаві, здійсненої станом на 21 березня 2014 року (на час розподілу домоволодіння в натурі) до плану будинку літ. «А-2» не включено горище як окреме приміщення, що в повній мірі узгоджується з нормами державних будівельних норм і правил, отже, не підлягало окремому поділу між сторонами по справі. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачем [PERSON] не враховано норми глави 13 ЦК України «Речі. Майно», зокрема, норми ст. 187 ЦК України, згідно з якою складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Тобто, горище є складовою частиною будинку. В силу норм ст. 187 ЦК України з розподілом будинку по вул. Дендропаркова, 6 в м. Полтаві в натурі між [PERSON] та [PERSON] до кожного із сторін по справі відповідно перейшли і права на горище, як складову частину будинку, що не підлягає відокремленню. На підставі викладеного, оскільки горище не тільки не є окремим обєктом права власності, але і не є окремим відокремленим приміщенням житлового будинку, є лише його складовою частиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на частину горища, розподіл горища в натурі є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішення справи суд також виходить з того, що способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України. Обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивач [PERSON], посилаючись в поданій до суду позовній заяві на те, що позбавлений можливості доступу до горища, не має можливості повноцінно обслуговувати покрівлю, здійснювати ремонтні роботи, провести утеплення стелі та даху, в той же час відповідні позовні вимоги не заявляв. У звязку з відмовою позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed