Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Золочівської селищної ради, в якому просила зняти заборону на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (заборону відчуження), що належав [PERSON] , накладену і зареєстровану Золочівською державною нотаріальною конторою 31.07.1987 на підставі договору застави б/н зі [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Позивач із сестрою [PERSON] успадкували після матері будинок як спадкоємці померлої першої черги за законом та отримали у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом ННР 459163 за реєстровим номером 1-741, згідно із якого кожна із них отримала в спадщину по Ѕ частині житлового будинку [ADDRESS] . Вони із сестрою, як співвласники житлового будинку, вирішили розпорядитися своїм нерухомим майном і з цього приводу звернулися до Золочівської державної нотаріальної контори, однак виявилося, що розпорядитися житловим будинком вони не можуть, так як на вказаний будинок накладено обтяження 31.07.1987 - заборону на нерухоме майно. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути заяву без участі представника Золочівської селищної ради, вирішивши справу на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10-11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2018 по Ѕ будинку [ADDRESS] ), успадкували [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-15). Із відповіді Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що за даними Державного реєстру речових прав на належний [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] була накладена заборона відчуження за реєстровим номером 3 на підставі договору застави б/н зі [PERSON] , що була зареєстрована Золочівською ДНК. За даними наряду № 2-16 «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна» за 1987 рік, знайдено повідомлення про видачу позики [PERSON] строком на 15 років на будівництво житлового будинку за вказаною адресою від 30.07.1987, що надійшло від Харківської обласної контори Стройбанку. 22.11.2018 Золочівською ДНК зроблений запит до АТ «Ощадбанк» щодо наявності чи відсутності заборгованості за вказаною позикою. 19.12.2018 від АТ «Ощадбанк» було отримано відповідь про те, що в програмних засобах банку відсутня інформація про наявність/відсутність заборгованість по договору застави [PERSON] . Зняти заборону відчуження житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , немає (а.с. 16). Відповідно до ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97) зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ч. 1 ст. 377 ЦК України). В ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) зазначено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із п.1 ч.2 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позов про зняття заборони відчуження житлового будинку, на яку вказана заборона була накладена нотаріусом на підставі договору застави 31.07.1987 зі [PERSON] , яка зареєстрована Золочівською державною нотаріальною конторою. До теперішнього часу державному нотаріусу не надано повідомлення кредитора про погашення позики. Визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача цієї заборони немає, тому заборона, зазначена у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не скасована. Але на теперішній час відсутні будь-які документи, що можуть мати інформацію про підстави накладення заборони на відчуження майна позивачки та необхідність її продовження, про наявність непогашеної позики. Не існує й ініціатора заборони. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити. На підставі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 321, 377, 391 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved