Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 березня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про виселення. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що знаходився з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, а відповідач [PERSON] є його сином. Вказував, що є власником житлового будинку по вул. Шведська, 61/2 в м. Полтаві, де проживають відповідачі. Просив суд виселити відповідачів з належного йому на праві власності житлового будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини. Виселити відповідачів просив без надання їм іншого житлового приміщення. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору дарування від 13 вересня 1991 року є власником житлового будинку по вулиці Шведська, 61/2 в місті Полтаві. Також встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 25 серпня 1990 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2013 року. Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживають в будинку по вул. Шведська, 61/2 в м. Полтаві та у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання за вказаною адресою. Також судом встановлено та визнавалося позивачем, що житловий будинок по вул. Шведська, 61/2 в м. Полтаві є єдиним та постійним місцем проживання відповідачів. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Як встановлено судом, відповідачі були поселені до спірного житла як члени сімє власника, правомірність їх поселення не оспорюється позивачем [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК України. Згідно зі ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Частиною першою ст. 116 ЖК України передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом дослідженими в справі доказами не встановлено жодних підстав вважати, що відповідачі систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших (в тому числі і позивача) проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про відсутність жодних правових підстав для виселення відповідачів з житлового будинку по вул. Шведська, 61/2 в м. Полтаві, тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed