Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 лютого 2018 року звернулася в суд з позовомними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що 16 березня 2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинському Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, про що зроблено актовий запис № 51 . Від спільного життя у них народилася одна неповнолітня дитина, донька [PERSON], [INFO]. На даний час вона з відповідачем проживають окремо, донька [PERSON] проживає з неї і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу, оскільки працює в охоронній фірмі і має стабільний дохід, аліменти платить, на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьки на його утриманні не перебувають. Враховуючи важке матеріальне становище, просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( доходу ) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. На позов відповідачем був наданий відзив, в якому він позов визнав частково, зазначивши, що розуміє свій обовязок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися , але сплата аліментів в розмірі ? частини від його заробітку ( доходу ) вважає не доцільною, та такою, що суперечить чинному законодавству. На даний час він безробітний та ніде офіційно не працевлаштований. Крім того, в нього на утриманні перебуває ще одна дитина, дочка [PERSON], [INFO] , на утриманні якої він теж сплачує кошти в сумі по 300 гривень щомісячно. Тому вважає, за доцільне та можливе стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 780 грн. щомісяця, та просила розглядати справу без її участі. Таким чином, відповідач визнав позовні вимоги, які заявлені позивачем у зменшеному розмірі, про що подав відповідну заяву. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.\~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки учасники справи на судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей\~12,13 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~ Кодексу, в межах заявлених нею вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України (далі - СК України). В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинському Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, про що зроблено актовий запис № 51 . Від спільного життя у них народилася одна неповнолітня дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 084952. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей\~до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Донька, [PERSON],[INFO] проживає з матірю та перебуває на її утриманні. В силу статті 51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Стаття 59 Закону України «Про освіту» передбачає, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Отже, батьки зобов'язані, постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної мови, регіональних мов або мов меншин, інших мов і рідної мови, сім'ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв, виховувати повагу до національних, історичних, культурних цінностей українського та інших народів, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання та навколишнього природного середовища, любов до своєї країни, сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу, виховувати повагу до законів, прав, основних свобод людини. Спірні правовідносини регулюються ч.1 ст. 184 СК України, за якою підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі є те, що відповідач [PERSON] є працездатною особою Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року\~№ 2246-VIII установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів\~у 2018 році, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Отже, на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів 26 лютого 2018 року мінімальний розмір аліментів на дитину віком від до 6 років становить не менше ніж 746 грн. 00 коп. (1492 грн. 00 коп. х 50%) Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», для забезпечення найкращих інтересів дитини та підставі встановлених фактів, оцінки наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, що надасть можливість забезпечувати дитині нормальний життєвий рівень. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, рівень матеріального забезпечення платника аліментів, наявність у нього аліментних обовязків щодо інших дітей, виходячи з наданих суду доказів, суд вважає можливим визначити суму аліментів в твердій сумі в розмірі 780 гривень щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття доньки, чи зміни матеріального стану платника аліментів. В силу ч.1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України,\~ст. 27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., і

Outcome: approved