overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач 22.08.2017р. звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказавши, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року по 26 листопада 2012 року, рішенням суду від 26 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них 21 лютого 2010 року народився син [PERSON]. Син мешкає з нею, відповідач на утримання дитини не надає допомоги. Тому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітнього сина, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не зявилася, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року по 26 листопада 2012 року, рішенням суду від 26 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю, про що свідчить довідка видана ЖБК «Зеніт» в якій вказано, що [PERSON] проживає за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченка[ADDRESS], разом з сином [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, виходячи з матеріального становища сторін, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд, стягує з відповідача на користь позивача на утримання їх сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності зі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 22.08.2018 звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 11 березня 2016 року вона із відповідачем зареєструвала шлюб, про що зроблено запис. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає із нею. Взаємні відносини із відповідачем ускладнились, не має взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Відновити шлюбні відносини не бажає. Збереження сімї є неможливим і не доцільним. Підтверджує, що нею не подано позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом з тим самих підстав. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Хитрук». \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У підготовче засідання позивач не зявилася, подала заяву про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності (а.с.9). У підготовче засіданні відповідач не зявився, подав заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності (а.с.10). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підготовче засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 22.08.2018 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання такою, яка втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідач є його дочкою, яка зареєстрована у належному йому на праві приватної власності будинковолодінні № 24 по вул. Вільшанецькій в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області. Протягом пятнадцяти років відповідач не проживає у будинку позивача, оскільки виїхала на роботу в Грецьку Республіку, з того часу остання там постійно проживає і працює. Оскільки відповідач залишилась зареєстрованою у належному йому будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, унеможливлює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просив визнати відповідача такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово позивача, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач, яка є дочкою позивача власника будинковолодіння № 24 по вул. Вільшанецька в м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин протягом пятнадцяти років. При цьому відповідач не знялась з реєстрації місця проживання у спірному будинковолодінні, що порушує права та інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини\~підтверджуються показаннями\~свідка [PERSON]\~та наступними\~письмовими доказами,\~а саме:\~копією свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~від 17.05.2012\~р.\~(а.с.6),\~копією витягу\~про державну\~реєстрацію правІвано-Франківського ОБТІ від 17.05.2012 р. (а.с.7), довідкою виконавчого комітету Тисменицької міської ради (а.с.4), копією грецького свідоцтва від 14.04.2015 р. (а.с.8), довідкою УДМС України в Івано-Франківській області про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.16). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач 22.08.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), який уточнювала (а.с.14,15), посилаючись на наступні обставини. Вона 16.04.2005 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем були припинені в 2015 році, попри її неодноразові намагання зберегти шлюб. На теперішній час у відповідача інша родина, що виключає між ними почуття поваги та любові, вона не бачить в подальшому можливості зберегти їх сімю. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з нею. На примирення вона не згодна. Спір про розподіл спільного майна буде врегульовано мирним шляхом. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 04.10.2018 року вказану цивільну справу було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.18,19). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.20), на позовних вимогах наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, майновий спір відсутній, діти залишаються проживати разом з нею, прізвище просила залишити «Легкодух». Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує, шлюбні відносини припинені з вересня місяця 2015 року, майновий спір відсутній. Діти залишаться проживати з позивачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.04.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем ( а.с.7,8,9). Шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня місяця 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матірю. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач 22.09.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 16350,50 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 24.10.2012 р. між АТ «Дельта Банк» та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08005-241012, згідно якої банк надає відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 12882,37 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом укладання договору є дата підписання банком пропозиції та скріплення її печаткою. Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 05.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 16350,50 грн., що складається з: 8996,23 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3886,14 грн. прострочене тіло кредиту; 3468,13 грн. заборгованість за комісіями. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 24.10.2012 р. між АТ «Дельта Банк» та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08005-241012, згідно якої банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття карткового рахунку та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 12882,37 грн. (а.с.3-7). Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 05.06.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 16350,50 грн., що складається з: 8996,23 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3886,14 грн. прострочене тіло кредиту; 3468,13 грн. заборгованість за комісіями (а.с. 9). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 16350,50 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач 22.09.2014 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 27.08.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб, стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу у його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 27.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 27.08.2011 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 101. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області 06.12.2011 року, актовий запис № 236 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач 22.09.2014 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 26.06.2012 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №680. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що сімейне життя не склалося через втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. Подружжя проживає окремо з липня поточного року, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. До судового засідання від сторін надійшли заяви з проханням розглянути справу в письмовому провадженні, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 26.06.2012 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №680, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження серії « [NUMBER] вбачається, що у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач 22.09.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому він перебуває з відповідачем з 02.07.2011 року зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 764. Позивач, в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося і було фактично припинено у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відповідач почала нехтувати подружніми обов'язками, шлюб виявився невдалим. Від зазначеного шлюбу у сторін дітей немає. Шлюбні стосунки між подружжям припинили своє існування з січня 2014 року, жодних сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та вважають, що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їхнім інтересам. Спору щодо розподілу майна подружжя на даний час немає. У судовому засіданні 20 листопада 2014 позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.07.2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 764 (а.с.6 копія свідоцтва про шлюб). У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають різні погляди на взаємовідносини в сім'ї. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони січня 2014 року спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, а шлюб існує формально. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач 22.09.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2), який уточнював (а.с.12). В обґрунтування вимог посилається на наступні обставини. Він з 12.05.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу немає. У період шлюбу їх відносини розлагодилися через те, що між ними постійно виникали сварки з різних причин. У результаті цього вони втратили почуття поваги один до одного. З 2011 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.17). Вказав, що шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачем припинені з осені 2011 року. Вони проживають окремо. Дітей від шлюбу немає. Майнового спору немає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки з викликом на 22.02.2016 року о 09.00 год. (а.с.20). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутності суду не надала, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.05.2009 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Дітей від шлюбу немає. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з осені 2011 року через виникнення сварок з різних причин. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач 22.09.2015 року звернувся до суду з позовом, на обгрунтування якого зазначив, що він є власникоми будинку за адресою: м.Запоріжжя, пров. Тираспольській, 18, з 22.11.2012 року за договором купівлі продажу. У будинку залишився зареєстрованим колишній власник будинку відповідач [PERSON], який виселився з будинку у момент його продажу. Посилаючись на ці обставини, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право проживання у квартирі. Позивач просить позов задовольнити та розглядати справу на його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до положень ч.9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд знаходить позов таким, що підлягає повному задоволенню. Встановлено, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пров. Тираспольській, буд. 18, з 22.11.2012 року за договором купівлі продажу, що підтверджено належними письмовими доказами. Задовольняючи позов, суд виходить з правового змісту ст. 405 ЦК України. Також, згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням) і тому визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації.

Outcome: approved