Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.08.2017 р. звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 25 березня 2005 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини припинились через втрату взаєморозуміння, між ними часто виникають сварки, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 26.10.2017 за клопотанням відповідача [PERSON] було надано сторонам строк на примирення - два місяці до 26 грудня 2017 року та провадження зупинено. 26.12.2017 року ухвалою суду провадження у справі було поновлено після спливу строку на примирення. 26.12.2017 року провадження у справі зупинено до вирішення питання щодо відводу головуючого у справі. 02.01.2018 року ухвалою суду провадження у справі було поновлено після вирішення питання щодо відводу головуючого у справі. В судове засідання, призначене на 04.01.2018, позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Наполягав на розірванні шлюбу, оскільки примирення між подружжям є неможливим, крім того, він наразі проживає однією сім'єю з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину. Відповідачка в судове засідання, призначене на 04.01.2018, не з'явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, який нею особисто вказувався в заявах, адресованих суду. На засіданні, яке відбулось 26.12.2017, вона в категоричній формі наполягала на відмові в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що розірвання шлюбу зачіпає інтереси їх сім'ї та спільної дитини. На запитання суду чи було досягнуто примирення між подружжям за час, який було надано судом для примирення, відповіла, що це дуже особисте питання та заявила при цьому відвід головуючому у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 25 березня 2005 року, про що Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 117 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб ). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач зазначає, що фактично з травня 2016 року вони з відповідачкою проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. З матеріалів справи вбачається, що судом ще 02.10.2017 року у справі було постановлене заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами, яке на підставі заяви відповідачки 25.10.2017 було скасоване з урахуванням бажання відповідачки примиритись із позивачем. Суд приймає до уваги бажання відповідачки примиритися з позивачем, однак ухвалою суду від 26.10.2017 року вже було застосовано двомісячний строк для надання можливості подружжю примиритися. Після спливу встановленого строку подружжя не примирилося, у позивача залишилось стійке бажання розірвати шлюб, жодних доказів щодо спроб відповідачки вжити будь-яких заходів для примирення суду не було надано, тому суд не вважає за потрібне надавати подружжю ще додатковий строк для примирення, оскільки на думку суду такий захід буде порушувати права позивача. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що родина фактично розпалася та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала заяву про зміну їй шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved