Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що [INFO] в с.Попівка Великописарівського району Сумської області помер його рідний батько [PERSON] . Заповіту на випадок своєї смерті його батько не складав та за місцем свого проживання не посвідчував. Після смерті [PERSON] його спадщина була прийнята позивачем як спадкоємцем за законом згідно ст.ст.524,529 ЦК України в редакції 1963 року. До складу спадщини, окрім права на земельну частку (пай) АПТЗ «Победа», належну йому особисто згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0196962, яку позивач в установленому чинним законодавством порядку нотаріально переоформив та отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.06.2016 реєстр №1139, увійшло право на Ѕ частини земельної частки (паю) САПТЗ «Победа», згідно сертифіката серії СМ №019368. Вказане право він успадкував в порядку ст.ст.534,548,549 ЦК України в редакції 1963 року, чинної на момент виникнення спадкових правовідносин, згідно заповіту своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Попівка Великописарівського району Сумської області. Так, за життя рідна баба позивача [PERSON] склала заповіт на випадок своєї смерті, відповідно до змісту якого все належне їй майно в рівних частинах заповіла [PERSON] та [PERSON] , своїм синам. Проте, спадкодавець позивача юридичного оформлення своїх спадкових прав за заповітом матері не здійснив, земельна ділянка ним в натурі (на місцевості) не виділялась, право власності на цю землю не реєструвалось. Спадкоємцем за заповітом іншої Ѕ частки вищевказаного спадкового майна на підставі заповіту [PERSON] став [PERSON] , за яким визнано відповідне право згідно рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 14.09.2016. На реалізацію свого права на Ѕ частини земельної частки (паю) [PERSON] виготовлено технічну документацію, на підставі якої встановлені межі двох відповідних земельних ділянок з різним складом сільськогосподарських угідь в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, загальною площею 1,8516 га, кадастровий номер 5921283600:08:002:0006 та загальною площею 0,1299 га, кадастровий номер 5921283600:08:003:0140. Розпорядженням голови Великописарівської районної державної адміністрації виділено в натурі (на місцевості) вказані земельні ділянки на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. [INFO] [PERSON] помер. Позивач вказує, що на день звернення до суду з відповідним позовом, земельна частка (пай) вже є виділеною в натурі (на місцевості) двома земельними ділянками, але право власності його спадкодавця [PERSON] на вказані земельні ділянки не зареєстровано по причині його смерті [INFO] . Тому, позивач в силу викладених обставин не може належним чином оформити цю спадщину батька в нотаріальному порядку за ст.ст.1296, 1297 ЦК України, що не позбавляє його права на звернення до суду. Представник позивача Сінянська Н.Г. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та обґрунтувала обставинами, викладеними в заяві. Представник відповідача - територіальної громади в особі Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області у підготовче судове засідання не з`явився, але від нього надійшла письмова заява, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача, позов визнає. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 1997 року Попівським сільвиконкомом Великописарівського району Сумської області(а.с.11). Позивач є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , серії [NUMBER] від 22.12.1981 (а.с.22). Відповідно до довідки за №436 від 19.08.2020, виданої виконкомом Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, [PERSON] , який помер [INFO] а/з №30 від 04.08.1997, був постійним жителем [ADDRESS] , де і помер. На день смерті за вищевказаною адресою проживав разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] /з №30 від 22.10.2014. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області не посвідчувався (а.с.17). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №62585672 від 23.11.2020, наданої приватним нотаріусом Васильченко Н.В., заповіт від імені [PERSON] , який помер [INFO] , не посвідчувався (а.с.48-49). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області Васильченко Н.В. за №344/0116 від 18.11.2020, 24.05.2016 було подано заяву про неприйняття спадщини щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , 1938 року народження, [PERSON] , 1973 року народження. Спадкоємцем за законом щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , 1938 року народження, є його син [PERSON] , 1966 року народження, який проживає в [ADDRESS] . 20.06.2016 за р.№1139 було на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за законом щодо права на земельну частку (пай) розміром 2,64 га в АПТЗТ «Победа», що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №62585692 від 23.11.2020, наданою приватним нотаріусом Васильченко Н.В., та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.06.2016 (а.с.20, 47, 50). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області 11 квітня 2016 року (а.с.12). Із заповіту, складеного та посвідченого 21 березня 1997 року секретарем Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області від імені [PERSON] , слідує, що все належне на день смерті майно вона заповідала в рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). З свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.03.1954, який народився [INFO] , слідує, що його матір`ю є [PERSON] (а.с.23). Відповідно до довідки за №194 від 11.05.2017 та довідки за №435 від 19.08.2020, виданих виконкомом Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, [PERSON] , яка померла [INFO] а/з №17 від 12.04.1997, була постійним жителем [ADDRESS] , де і померла. На день смерті за вищевказаною адресою проживала одна. Заповіт, посвідчений від її імені виконавчим комітетом Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області 21 березня 1997 року за реєстровим №10, не скасовувався та не змінювався (а.с.16). Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 14 вересня 2016 року за [PERSON] визнано право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частину земельної частки (паю) площею 2,64 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 019368 (а.с.15). Розпорядженням голови Великописарівської районної державної адміністрації №498-ОД від 15.12.2016 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області спадкоємця [PERSON] ; виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки площею 1,8516 га, кадастровий номер 5921283600:08:002:0006, та площею 0,1299 га, кадастровий номер 5921283600:08:003:0140 власнику (спадкоємцю) земельної частки (паю) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, відповідно до технічної документації із землеустрою (а.с.19). Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №78040674 від 12.01.2017 підтверджується за [PERSON] реєстрація права власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 1,8516 га, кадастровий номер 5921283600:08:002:0006 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області (а.с.21). [PERSON] помер [INFO] в м.Харків, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за №00027948560 від 26.09.2020 (а.с.14). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст.ст. 1261-1265 ЦК України. З наданих доказів встановлено, що позивач є спадкоємцем майна батька за законом, який прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ст.116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст.80 та ч.1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.331 ЦК України). Відповідно до положення ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Відповідно до п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та / або права одержання правовстановлюючого документу на землю на ім`я спадкоємця, але не права власності на земельну ділянку. З представлених доказів судом встановлено, що спадкова земельна частка (пай) вже є виділеною в натурі (на місцевості) двома земельними ділянками за різним складом сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, але право власності на вказані земельні ділянки спадкодавець позивача [PERSON] не встиг зареєструвати по причині своєї смерті. Таким чином, за життя [PERSON] встиг реалізувати свій намір отримати майнові права щодо вказаного майна та передання йому його у власність, але не закінчив процедуру приватизації на вказану земельну ділянку у відповідному порядку. Таким чином, оскільки станом на день смерті спадкодавець ще не набув у визначеному законом порядку права власності на вказану земельну ділянку, то дана земельна ділянка як об`єкти права власності не увійшла до спадкової маси і на неї в порядку спадкування не може бути набуте право власності. До спадкоємців в порядку спадкування переходять у такому випадку всі інші наявні у спадкодавця майнові права, до спадкоємця - перейшли в порядку спадкування і інші, належні спадкодавцю, майнові права, в тому числі право на завершення розпочатої спадкодавцем при житті процедури приватизації вказаної земельної ділянки. Свої спадкові права позивач реалізував, спадщину після смерті свого батька прийняв і, враховуючи наявність вже виділеної земельної частки в натурі, позивач свої спадкові права може захистити і підтвердити лише у судовому порядку. Таким чином, позов підлягає задоволенню, і за позивачем має бути визнано його право (набуте в порядку спадкування) на завершення процедури приватизації земельної ділянки (набуття її у власність). Враховуючи, що згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору (а.с.10), то відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати у розмірі 840,80 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved