overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач 24.06.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 01.11.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини того, що відповідач зустрів іншу жінку і має намір створити нову сімю. Відповідача часто і протягом тривалого часу не буває вдома. Усі турботи по нагляду за дітьми і веденню домашнього господарства покладені на неї. Під час їх спільного проживання зясувалось, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Їх почуття охололи. Вони стали чужими один одному. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2016 року. Зазначила, що спільне господарство ними не ведеться з жовтня 2015 року. Сімя фактично розпалась. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Касьянова. За спільною домовленістю з відповідачем діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, а відповідач буде приймати участь у їх вихованні та утриманні. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.21). Вказала, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з квітня 2016 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Касьянова. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений за місцем реєстрації (а.с.11,13). 18.01.2017 року від відповідача до суду надійшла заява, посвідчена 23.12.2016 року [PERSON], що тимчасово виконує обовязки [PERSON], нотаріуса нотаріального округу Санкт-Петербургу, зареєстровано в реєстрі за № 2-18843 (а.с.18,19), згідно якої відповідач просив розглянути справу про розірвання шлюбу з [PERSON], [INFO], за його відсутності. В заяві зазначив, що з позовною заявою ознайомлений та згоден, майнових претензій не має, домовленість про виховання та утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], між ними досягнута. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01.11.2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2016 року через те, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Окрім того відповідач зустрів іншу жінку і має намір створити нову сімю. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач 24.06.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 17.03.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені з січня 2016 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, що призводило до виникнення між ними сварок. Ними було втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Фактично сімя припинила своє існування. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне „Пригода. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.18), в якій уточнила, що після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище „Губка. На уточнених позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.03.2007 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, часті сварки з цього приводу. Сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач 24.06.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 23.01.18 р.. За час шлюбу у сторін спільних дітей не має. Зазначає, що подружнє життя сторін не склалось, вони прожили спільно нетривалий проміжок часу та часті суперечки та непорозуміння призвели до припинення шлюбних стосунків сторін. відповідач був засуджений до позбавлення волі та звільнився 20.06.20 р.. Шлюб існує формально, однак, відповідач не бажає вирішити спірне питання у позасудовому порядку. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 20.07.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримав під розпис 29.07.20 р.. За станом на 25.08.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони фактично не проживають спільно тривалий час, спільних неповнолітніх дітей не мають, позивач не бажає збереження свого шлюбу, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23.01.18 Ковельським міськвідділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинській області, сторони уклали між собою шлюб 23.01.18 р., актовий запис № 23. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач 24.07.2014р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.11.2012р. між ПАТ «Дельта Банк»(правонаступник ТзОВ «КБ»Дельта») та відповідачем [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-08001-051112. Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України-гривні, з лімітом кредитної лінії у розмірі 5000грн. Відповідач скористався кредитною лінією, однак станом на 06.05.2014р. не виконує належним чином зобов»язання за договором, внаслідок чого склалась заборгованість у сумі 7331,37грн., яка складається з: 2206,24грн.- тіло кредиту, 2555,86грн.- прострочене тіло кредиту, 2569,27грн.- заборгованість по відсотках. Просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 7331,37грн. та судові витрати, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 05.11.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк Дельта») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитну угоду №002-08001-051112. Відповідно до умов договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України- гривні, з лімітом кредитної лінії у розмірі 5000грн.(а.с.3-5). Відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку( у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Однак, внаслідок неналежного виконання позичальником зобов»язання за договором, станом на 06.05.2014р. виникла прострочена заборгованість у сумі 7331,37грн., яка складається з: 2206,24грн.- тіло кредиту, 2555,86грн.- прострочене тіло кредиту, 2569,27грн.- заборгованість по відсотках.(а.с.7). Відповідно до ст. 1049, ст.1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти(кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Тому з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 7331,37грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 243,60грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач 24.07.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], що станом на 29.11.2014 року становить 163957,26 грн., посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебували у шлюбі з 24.11.1984 року до 23.07.2015 року /а.с.6/, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишився проживати із позивачем. Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22.04.2008 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів свого доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач пояснила, що відповідач не в повному обсязі виконує свої обов'язки: не регулярно сплачує аліменти, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не приймає участі у її вихованні. Згідно довідки Октябрського відділу ВДВС Полтавського МУЮ від 19.01.2015 року заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на користь [PERSON] станом на 01.04.2014 року становить 38802,14 грн. /а.с.9/. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не працює, іншого доходу не має. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 10000 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач 24.07.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений 26.05.2004 року ними розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого кілька місяців вони проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] Данііла, [INFO] та дочку [PERSON]»ю, [INFO], які проживають з відповідачкою та залишаться проживати із нею. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав (а.с. 18), і відповідачка не заперечувала щодо розірвання шлюбу ( а. с. 19 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 26.05.2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Октябрського РУЮ м. Полтави уклали шлюб ( актовий запис № 75 ) ( а. с. 14 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] Данііла, [INFO] та дочку [PERSON]»ю, [INFO], які проживають та залишаться проживати із відповідачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з січня 2016 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач 24.07.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.2013 року по 01.03.2018 року в сумі 8345,71 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], місце проживання: [ADDRESS], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.2013 року по 01.03.2018 року в сумі 8345 (вісім тисяч триста сорок п'ять) гривень 71 копійка та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його ім*я особового рахунку за період з 01.12.2013 року по 01.03.2018 року має заборгованість в сумі 8345, 71 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач 24.07.2019 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 17.01.1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені з червня 2018 року. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб та стягнути на її користь судові витрати. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER] , виданого 02.02.1999 року Авдіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, сторони перебувають з 17.01.1998 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №9. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, що підтверджує копія свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, та копія свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Авдіївським міським відділом реєстрації Донецької області. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з червня 2018 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач 24.07.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 03.09.15 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось, так як вони мають різні характери, відмінні погляди на життя, втратили взаєморозуміння, любов, довіру та повагу. Шлюб існує формально. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 14.08.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві було надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 23.09.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, мають спільну неповнолітню дитину, однак, позивач не бажає збереження свого шлюбу та категорично заперечує можливість примирення сторін, а відповідач проти позову не заперечила засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 03.09.15 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельським МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 03.09.15 р., актовий запис № 404. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач 24.09.2014 року звернулася до суду із даним позовом, вказуючи, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано, від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На дітей згідно рішення Волочиського суду від 07.08.2008 року з відповідача було присуджено стягувати аліменти в розмірі по 180 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Однак на теперішній час таких сум недостатньо на утримання дітей, враховуючи, що син хворіє, є інвалідом з дитинства, тому розмір виплачуваних аліментів по 180 грн. є не співрозмірним з витратами на дітей, тому просить змінити розмір аліментів, збільшивши розмір аліментів до суми 400 грн. щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю. Відповідач не з'явився у судове засідання, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи (а.с.13), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, в зв'язку з чим винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який між ними було розірвано, що підтверується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5). Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітніх дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), які проживають разом з позивачкою і відповідно перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Волочиського КП ЖЕК (а.с.10). Згідно рішення Волочиського районного суду від 07.08.2008 року (а.с.8), з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 180 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 липня 2008 року і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи ту обставину, що син сторін по справі хворіє, встановлений судом розмір аліментів по 180 грн. на дитину є не співрозмірним з витратами на дітей, таких сум недостатньо на утримання дітей, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved