Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач 17.12.2018 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача незаконно отриманої суми державної допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.10.2014 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення їй державної допомоги на дитину як одинокій матері, приховавши при цьому, що вона фактично проживає разом із батьком дитини [PERSON] . Заяву було задоволено. У подальшому було встановлено, що право на отримання допомоги відповідач не мала, у зв`язку з чим виникла переплата у такій допомозі. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача надміру сплаченої допомоги в сумі 18241,72 грн. Ухвалою від 10.10.2019 провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.43). Роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам, а відповідачеві разом із копією позову та додатками на 22 арк., яку остання отримала 04.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.44,45,46). У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, жодних пояснень, заяв чи клопотань від неї суду не надходило. Ухвалою від 20.01.2020 суддя Сіренко Н.С. вказану цивільну справу прийняла до свого провадження та призначено судове засідання на 10.03.2020 без виклику сторін (а.с.51). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 21.10.2014 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу при народженні дитини, допомогу на дітей одиноким матерям, підтвердивши в додатковій інформації, що вона у шлюбі не перебуває, з особою від якої має дитину не проживає, пенсію у разі втрати годувальника не отримує та її повідомлено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення (а.с.5-6). В цей же день 21.10.2014 [PERSON] поставила свій підпис про її ознайомлення з положеннями ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (а.с.12). Рішенням від 22.10.2014 [PERSON] призначено допомогу на дітей одиноким матерям (а.с.28), в подальшому рішеннями про призначення допомоги сім`ям з дітьми [PERSON] призначалася допомога як одинокій матері (а.с.29-33), в результаті за період з жовтня 2014 по лютий 2018 року [PERSON] знаходилася на обліку в Радомишльському РУПСЗН і отримала допомогу на дитину як одинока матір в розмірі 18241,72 грн., що підтверджується довідкою від 02.10.2019 № 363 обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги (а.с.36). В Акті від 04.05.2018 № 52 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка мешкає в [ADDRESS] , а саме в розділі ІІІ «Відомості про сім`ю» зазначені [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO]. В розділі VІІІ зазначено, що в результаті візиту в сім`ю було встановлено, що біологічний батько дитини [PERSON] проживає разом з сім`єю та веде спільне господарство. Зазначене також підтверджується заявою [PERSON] від 04.05.2018 про припинення виплати (а.с.8,9). На підставі вказаного Акту [PERSON] в травні 2018 року було припинено виплату як одинокій матері (а.с.10). 07.12.2018 позивач звертався до відповідача з повідомленням про необхідність повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 18241,72 грн. та попереджено, що у випадку несплати, питання про їх стягнення буде вирішуватися в судовому порядку (а.с.7). Відповідно до частини 1, 4 статті 18-1 Закону України від 21.11.1992 року «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Згідно статті 22 Закону № 2811-ХІІ, одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Згідно п.п. 46, 49 Постанови КМ України від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», передбачено, що особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України. доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦКУ заробітна плата і платежі, які прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування підлягають поверненню набувачем, якщо при проведенні виплати мала місце недобросовісність з боку набувача. Судом встановлено, що відповідач була повідомлена про її обов`язок повідомляти органи соціального захисту про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, однак, матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] у визначений спосіб повідомляла про факт спільного проживання з батьком дитини, отже, з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової допомоги. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача та не надано доказів, що вказані кошти були нею повернуті, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] набула зазначеної допомоги без достатніх на те правових підстав та не повідомила про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї), а тому відповідач зобов`язана повернути переплачені кошти на загальну суму 18741,72 грн., що складається з надміру виплачених коштів державної допомоги одиноким матерям, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача також підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача в сумі 1 762,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved