Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.04.2015 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить зобовязати відповідача [PERSON] усунути їй перешкоди у здійсненні права користування ? частиною житлового будинку, розташованого у с. Тухля Сколівського району Львівської області по вул. Захара Беркута, 89 та ? частиною земельної ділянки, наданої для обслуговування вказаного житлового будинку, шляхом заборони відповідачу [PERSON] вчиняти будь-які дії у майбутньому, повязані із вільним доступом до спільного коридору у такому будинку та здійсненням технічної інвентаризації будинку у цілому, проведення обмірів будинку та земельної ділянки. Судові витрати просить покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом ? частини зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки після смерті своєї бабці [PERSON], котра померла 07.03.1993 року. Відповідач [PERSON] є однією із спадкоємців за законом іншої ? частини таких житлового будинку і земельної ділянки після смерті батька [PERSON], котрий помер 18.02.2014 року. Зазначила, що умовно житловий будинок по вул. Захара Беркута, 89 у с. Тухля Сколівського району Львівської області є поділеним, однак входи існують з спільного коридору, у користуванні яким їй постійно чиняться перешкоди. Окрім того, в силу потреби, вона уклала договір із ФОП [PERSON] на проведення робіт по інвентаризації зазначеного житлового будинку, його обмірів, а також замірів земельної ділянки, на якій той розміщений. Однак, коли ФОП [PERSON] прибув на місце, то відповідач не впустила його у належну їй половину житлового будинку без жодних на те пояснень і не дала можливості виконати роботу. Вважає, що відповідач не вправі була вчиняти такі дії, як і займати спільний коридор, використовувати його лише у своїх цілях. Оскільки відповідач самостійно відмовляється усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні ? частиною вказаних житлового будинку та земельної ділянки, вона була змушена звертатися до суду із даним позовом у порядку ст. ст. 15-16, 391 ЦК України за захистом своїх порушених прав у спосіб заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, повязані з вказаного приводу, у тому числі і щодо нечинення їй особисто перешкод у вільному доступі до спільного коридору, а також нечинення перешкод їй особисто і компетентним особам у здійсненні технічної інвентаризації будинку, замірів земельної ділянки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 4), надала пояснення, аналогічні наведеним у позові. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Тухлянська сільська рада Сколівського району Львівської області явку компетентного представника у судове засідання не забезпечила, однак подала на адресу суду клопотання вх. № 2964 від 01.07.2015 року (а. с. 20), в якому просила проводити розгляд справи без участі такого представника, а при вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору фізична особа-підприємець [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.06.2015 року (а. с. 19), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі з тих підстав, що ані позивач [PERSON], ані вона не є власниками цілого житлового будинку у с. Тухля Сколівського району Львівської області по вул. Захара Беркута, 89 і земельної ділянки, на якій такий розміщений. Вона є лише одним із спадкоємців за законом після смерті батька [PERSON], який помер 18.02.2014 року. Ще спадкоємцями після його смерті є [PERSON] та [PERSON] (брати відповідача), які також мають намір оформити спадщину. Зазначила, що жодних перешкод позивачу у користуванні чи розпорядженні належною їй частиною згаданих вище житлового будинку та земельної ділянки вона не чинить, у тому числі і з приводу користування спільним коридором. Крім того, вона не вчиняла жодних перешкод з приводу проведення компетентною особою інвентаризації такої половини житлового будинку, як і замірів земельної ділянки. Однак надати згоду на проведення зазначених дій в іншій половині будинку і на іншій половині ділянки без згоди решти спадкоємців вона не вправі. У звязку з вказаним, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вивчивши позовну заяву, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку доказам у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Так, позивач [PERSON] як на підставу підтвердження свого права власності на ? частину житлового будинку № 89 по вул. Захара Беркута у с. Тухля Сколівського району Львівської області та ? частину земельної ділянки, наданої для його обслуговування, посилається на факт прийняття спадщини після смерті бабці [PERSON], якій, власне, належала половина зазначених житлового будинку і земельної ділянки і котра померла 07.03.1993 року. Разом з тим, відповідні докази на підтвердження прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті бабці і оформлення останньою такого права у встановленому порядку із виготовленням необхідних правовстановлюючих документів та їх реєстрації не подані і у матеріалах справи відсутні. Відтак, наведені твердження позивача [PERSON] є голослівними, не беруться судом до уваги. Навпаки, матеріалами справи встановлено, що ані позивач [PERSON], ані відповідач [PERSON] не є власниками житлового будинку № 89 по вул. Захара Беркута у с. Тухля Сколівського району Львівської області та земельної ділянки, наданої для його обслуговування у певних частинах, а лише є спадкоємцями таких прав після смерті [PERSON] та [PERSON] відповідно, що є не одним і тим самим (а. с. 5-10, 21-30). Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як уже зазначено вище, позивач [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження перебування у її власності ? частини житлового будинку № 89 по вул. Захара Беркута у с. Тухля Сколівського району Львівської області та ? частини земельної ділянки, наданої для його обслуговування, відтак не може і вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження таким майном. До того ж, факти про те, що позивачу [PERSON] чиняться відповідачем [PERSON] будь-які перешкоди у користуванні згаданим вище нерухомим майном, у судовому засіданні не підтверджені, а у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази з вказаного приводу, окрім копій актів земельної комісії при Тухлянській сільській раді Сколівського району Львівської області від 12.12.2014 року та від 06.03.2015 року (а. с. 11, 12), з яких вбачається лише встановлення такою комісією використання сторонами спільного коридору у будинку і застереження щодо неприпустимості його загромадження речами, збереження вільного доступу до горища. Про факт недопуску уповноваженої особи до будинку і земельної ділянки для проведення інвентаризації та замірів нічого не йдеться. З огляду на вказане, зазначені акти земельної комісії жодним чином не доводять наявність перешкод, про які йдеться у позові. Крім того, судом встановлено, що реальний розподіл спірного житлового будинку, а також встановлення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою між його співвласниками нині покійними [PERSON] та [PERSON], чи їх спадкоємцями, ніколи не проводився і відповідні докази з цього приводу у матеріалах справи відсутні. Немає також укладеного договору про визначення порядку користування співвласниками житловим будинком і домовленість з вказаного приводу не досягнута. Виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу матеріалів справи та враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підтверджуються матеріалами справи, а, відтак, і не підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема позивачу [PERSON] слід відмовити у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні нею права користування ? частиною житлового будинку, розташованого у с. Тухля Сколівського району Львівської області по вул. Захара Беркута, 89 та ? частиною земельної ділянки, наданої для обслуговування вказаного житлового будинку, шляхом заборони відповідачу [PERSON] вчиняти будь-які дії у майбутньому, повязані із вільним доступом до спільного коридору у будинку та здійсненням технічної інвентаризації будинку, обмірів будинку та земельної ділянки. До того ж, спосіб захисту права користування та розпорядження майном, яке позивач [PERSON] вважає порушеним, а саме шляхом заборони відповідачу [PERSON] вчинення певних дій у майбутньому, не відноситься до способів захисту, які передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України, не встановлені договором чи законом. У звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з відповідача у користь позивача не підлягають стягненню і судові витрати у справі.

Outcome: dismissed