Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2009 року зареєстрований шлюб з відповідачем у відділі РАЦС по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 182. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю і на цьому грунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина. На даний момент спільне господарство вони не ведуть, оскільки, з 03 березня 2020 року проживають окремо. За її глибоким переконанням подальшог7о сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе,а тому, просить суд строк на примирення не надавати. Майнового спору між ними немає. Згоду про місце проживання, виховання та забезпечення дитини між ними досягнуто. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 26 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] разом з позовною заявою надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] разом з позовною заявою надав суду заяву , в якій зазначив, що просить справу розглянути без його присутності. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 15 серпня 2009 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 182. Відповідно до свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ) сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записано відповідача. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають з березня 2020 року, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved