Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.09.14 року звернувся до Апостолівського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на автомобіль, визнання правочину удаваним, позов обґрунтовано тим, що він з відповідачем домовились та досягли згоди про купівлю позивачем автомобіля відповідача, на основі видачі генеральної довіреності, в результаті відповідачем 01.03.11 року було видано генеральну довіреність на його імя, в цей же час він сплатив відповідачу повну вартість автомобіля. Довіреність було укладено з метою зменшення витрат на переоформлення автомобіля, тому укладений правочин є удаваним, а фактично укладено договір купівлі-продажу і даний договір було виконано в момент укладення. Коли постало питання переоформлення транспортного засобу на його імя він дізнався, що на сьогоднішній день щодо автомобіля оголошено заборону відчуження та накладено арешт, через це він не має можливості розпорядитись даним транспортним засобом на що має право згідно довіреності. На підставі ст.. ст.. 16, 253, 321, 328, 353, 392, ЦК України ст.. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» просив задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач у судові засіданні неодноразово не зявлявся, причин неявки не повідомляв, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу автомобіля ДЕУ СЕНС н.з. [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9). Середня ринкова вартість вказаного автомобіля становить 53981,04 грн., що підтверджується висновком експерта-автотоварознавця (а.с. 10-18). Відповідач [PERSON] 01.03.11 року уповноважив позивача [PERSON] розпоряджатись від його імені належним йому на праві власності автомобілем ДЕУ СЕНС Т13110, 2005 року випуску, р.н. [NUMBER], що підтверджується нотаріальноп-посвідченою довіреністю (а.с.6-7). Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Проте, позивач не надав доказів на підтвердження того, що він набув право власності на спірний автомобіль, оскільки за змістом ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва її інтересів перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31 липня 2002 року № 228. Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Виходячи з того, що сторонами при відчуженні спірного автомобіля не було дотримано вимог п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, тому договір купівлі-продажу цього автомобіля між сторонами не міг бути укладений і позивач не набув права власності на цей автомобіль, а нотаріально-посвідчена довіреність від 01.03.11 року не є доказом придбання позивачем на законних підставах спірного автомобіля, оскільки власником цього автомобіля відповідачем [PERSON] при можливій продажі автомобіля не були виконані вимоги законодавства щодо зняття його з реєстрації, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. На підставі викладеного в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed