Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої дії адвокат Осьмак Я.В., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Колишня власниця - відповідач [PERSON] зареєстрована в будинку та не проживає за вказаною адресою більше двох років, добровільно знятися з реєстрації не бажає, оскільки виїхала проживати до Російської Федерації та їй взагалі невідомо де вона проживає. Оскільки відповідач зареєстрована у її будинку, то вона вимушена платити за неї комунальні платежі. Реєстрація відповідача у її будинку створює для неї труднощі та перешкоди, пов`язані з правом володіння, користування та розпорядження належним на праві приватної власності житлом. Тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Осьмак Я.В. не з`явилися, представником позивача подана до суду заява про розгляд справи без її та позивача участі, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, судом сповіщалася про день, час та місце судового розгляду належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 22-23, 29). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позов не подала. 17 серпня 2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 07 серпня 2019 року, зареєстрованого 07 серпня 2019 року нотаріусом Другої Сватівської державної нотаріальної контори Кривошея А.В. за № 1084, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №176557206 від 07.08.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1825609744240 (а.с. 7-9). У даному договорі купівлі-продажу житлового будинку від 07 серпня 2019 року зазначено, що продавець стверджує, що на момент укладення договору прав на будинок у третіх осіб, відповідно до ст. 659 ЦК України, немає. З довідок Сватівської міської ради Луганської області № 3212 від 12.07.2021 та № 2116/02-04 від 15.07.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] з 22.08.1989 р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 18). Отже, на момент укладення купівлі-продажу житлового будинку від 07 серпня 2019 року відповідач була зареєстрованою у вищевказаному будинку. Відповідач не являється членом сім`ї позивача. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У правовій позиції ВСУ у справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи, що відповідач, який не є членом сім`ї позивача, по цей час зареєстрована у будинку останньої, який належить їй на праві власності, добровільно не знялась з реєстраційного обліку, чим самим перешкоджає позивачу користуватись та розпоряджатись своїм майном, то суд вважає, що є всі підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження житлом, належним її на праві власності, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки перебування відповідача на реєстрації за вищевказаною адресою перешкоджає здійсненню позивачем своїх законних прав щодо користування та розпорядження належним їй на праві власності майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову та визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту порушеного права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved