Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.05.2017 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, почавши стягнення з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 350 грн. Позовна заява мотивована тим, що 16.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. За час шлюбу у позивача та відповідача народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Спільне життя у подружжя не склалось, у зв'язку із чим із жовтня місяця 2016 року подружні відносини та спільне проживання сторонами фактично припинено. Після припинення спільного проживання подружжя відповідач не бере належної участі в утриманні дитини. Оскільки відповідач є працездатним, має постійну роботу, що приносить дохід, однак не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач вважає за можливе стягнути із нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки, що і стало підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно передбаченим законом способом, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], яке видане 16.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.4). Під час шлюбу у подружжя народилися дочка - [PERSON], [INFO], про що 01.11.2011 року зроблено актовий запис в книзі реєстрації народжень під №4058, підтвердженням чого є свідоцтво про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.5). Позивач разом з донькою зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Донька перебуває на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції статті станом на час подання позову до суду), та ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції статті з 08.07.2017 року). Тому, суд зважаючи на розмір заявлених вимог, взаємний обов'язок батьків по утриманню дітей, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти в розмірі, про який просить позивач із урахуванням змін до статті 182 СК України. Розмір аліментів, встановлений на рівні 1/4 від всіх видів доходу (заробітку) відповідача буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону № 2901-IV від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Даним Законом ч.2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов пред'явлено до суду 31.05.2017 року. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням викладеного, враховуючи зміни у чинному законодавстві щодо встановленого державою мінімального розміру аліментів на дитину, для найкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає правильним за період з 31.05.2017 року по 07.07.2017 року включно стягнути аліменти у частці, що визначена вище, зазначивши, що розмір таких аліментів не може перевищувати 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшивши даний відсоток до 50 з 08.07.2017 року. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто починаючи з 31.05.2017 року. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 350 гривень та на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved