Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач 24.11.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, у якому просив зобов'язати відповідача надати інформацію на запит [PERSON] від 05.11.2015 р., а саме інформацію щодо: 1) суми погашеного кредиту, суми нарахованих відсотків (комісії), суми сплачених відсотків (комісії), суми нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; 2) надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання кредитного договору від 23.11.2009 р.; 3) підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № IFH0AD40306401 від 23.11.2009 р. від імені банку; 4) повідомити номер рахунку, на який банк зарахував 72849,54 грн. кредитних коштів; 5) надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки на оплату 72849,54 грн. від 23.11 2009 р. на споживчі цілі. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що 23.11.2009 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № IFH0AD40306401, у відповідності до якого позивач отримав грошові кошти у національній валюті в сумі 72849,54 грн. У позичальника не має жодного документу (меморіального ордеру, заяви про видачу готівки, платіжного доручення), які б вказували про перехід права власності на кошти від банку до позичальника. 05.11.2015 р. позивач та його представник надіслали запит до банку стосовно надання інформації, зокрема про: 1) суму погашеного кредиту, суму нарахованих відсотків (комісії), суму сплачених відсоткі (комісії), суму нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; 2) надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання кредитного договору; 3) підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № IFH0AD40306401 від 23.11.2009 р. від імені банку; 4) повідомити номер рахунку, на який банк зарахував 72849,54 грн. кредитних коштів; 5) надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки на оплату 72849,54 грн. від 23.11.2009 р. на споживчі цілі. Однак, відповіді на даний запит банк у порушення ст.56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не надав. Як зазначено у Постанові правління НБУ від 14.07.2006 р. № 267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» на письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю, або з його письмового дозвол, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному у письмовому запиті або дозволі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у відсутності позивача, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження юридичної особи, не повідомив суду про причини неявки свого представника у судове засідання, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, у поданому письмовому поясненні НБУ просив справу розглянути у відсутності свого представника та відповідно до вимог закону. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 23.11.2009 р. між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитно-заставний договір № IFH0AD40306401. 05.11.2015 р. позивач надіслав запит до банку стосовно надання інформації, зокрема про: 1) суму погашеного кредиту, суму нарахованих відсотків (комісії), суму сплачених відсотків (комісії), суму нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; а також просив: 2) надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання кредитного договору; 3) підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № IFH0AD40306401 від 23.11.2009 р. від імені банку; 4) повідомити номер рахунку, на який банк зарахував 72849,54 грн. кредитних коштів; 5) надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки на оплату 72849,54 грн. від 23.11.2009 р. на споживчі цілі (а.с.6). Однак, до цього часу позивач відповіді не отримав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банку та клієнтів; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація. Згідно вимог п.1 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Відповідно до п.3.1. розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою правління НБУ від 14.07.2006 р. № 267, зареєстрованою в МЮУ 03.08.2006 р. за № 935/12809, письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою; письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою; її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта. На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю, або з його письмового дозволу банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі. Згідно п.3.3 вказаних Правил передбачено, що банк у разі надходження до нього письмової вимоги про надання інформації, що містить банківську таємницю, зобов'язаний розкрити цю інформацію або дати мотивовану відповідь про неможливість надання відповідної інформації протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги, якщо інші строки не встановлені законодавством України. Як вбачається із запиту на інформацію, він містить перелік витребуваної інформації, яка підпадає під поняття банківської таємниці у розумінні ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність. З огляду на викладене, з врахуванням того, що відповідач не надав жодної відповіді на запит позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.п. 3.1, 3.3 розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою правління НБУ від 14.07.2006 р. № 267, зареєстрованою в МЮУ 03.08.2006 р. за № 935/12809,

Outcome: approved