Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 серпня 2017 року звернулась до Арбузинського районного суду з позовом до Приватного підприємства «Аграрне підприємство «Благодатненський птахопром» про визнання договору оренди припиненим та просила визнати договір оренди землі від 20 червня 2017 року припиненим в зв'язку із закінченням строку його дії. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 червня 2007 року вона уклала з ПП «АП «Благодатненський птахопром» договір оренди на підставі якого передала відповідачу в користування належну їй земельну ділянку площею 8,29 га розташовану в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району терміном на 10 років. Після закінчення 10 років з моменту укладення договору, з 20 червня 2007 року, вона звернулась до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки. Відповідач відмовив їй в поверненні земельної ділянки, мотивуючи це тим, що договір оренди хоч і був підписаний 20 червня 2007 року, але його було зареєстровано лише 10 грудня 2010 року, а тому його дія продовжується до 10 грудня 2020 року, так як дія договору починається з моменту його державної реєстрації. Позивач не погодилась з відповідачем, оскільки позивач фактично користувався належною їй земельною ділянкою з моменту укладення договору протягом 10 років, тобто вона вже виконала взяті на себе за договором зобов'язання. На цій підставі позивач просить визнати договір припиненим в зв'язку з закінченням строку його дії. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задовольнити з тих підстав, що хоч спірний договір і набрав чинності з моменту державної реєстрації в грудні 2010 року, проте фактично був виконаний і земельна ділянка перебувала у користуванні відповідача 10 років. Посилаючись на положення ЦК України щодо припинення зобов'язання виконанням, вважав що строк дії договору належить рахувати з моменту фактичної передачі земельної ділянки в користування відповідачу, тому строк дії договору закінчився. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Представник відповідача позов не визнав та вважав, що підстав для визнання припиненим договору оренди немає, оскільки строк його дії слід обчислювати від дати державної реєстрації договору, а не з моменту укладення, відтак строк дії спірного договору не закінчився. При цьому представник відповідача підтвердив, що земельна ділянка перебувала в користуванні відповідача з моменту підписання договору сторонами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] (позивач) є власником земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 8,29 га розташованих в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району на підставі державних актів серії [NUMBER] від 05 листопада 2007 року та [NUMBER] від 05 листопада 2007 року. 20 червня 2007 року між позивачем та Аграрним підприємством «Благодатненський птахопром» було укладено Договір оренди землі. За умовами договору позивач передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 8,29 га розташовану в межах Новокрасненської сільської ради Арбузинського району. В п. 8 Договору зазначено, що договір укладено на 10 років. Пунктом 43 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 10 грудня 2010 року було проведено державну реєстрацію спірного договору, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис за № 041047900012, про що є відповідна відмітка на договорі. В матеріалах справи наявні докази сплати орендних платежів відповідачем на користь позивача за 2007-2016 роки. Листом від 06.06.2017 року адвокатом Коробковою О.О. в інтересах позивача було направлено на адресу відповідача лист з повідомленням про закінчення 20 червня 2017 року терміну дії Договору оренди землі від 20 червня 2007 року, укладеного на 10 років, повідомленням про небажання подальшого укладання договору та з вимогою письмово підтвердити їй припинення строку дії даного договору. Відповідач листом від 21 червня 2017 року повідомив адвокату Коробковій О.О., що термін дії Договору не закінчився, оскільки його необхідно рахувати не з дати його укладення, а з дати державної реєстрації 10 грудня 2010 року. 06 липня 2017 року позивач направила на адресу відповідача претензію про припинення орендних відносин за договором оренди від 20 червня 2007 року в зв'язку з закінченням строку його дії. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як зазначено в ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Факти стосовно добровільності укладення Договору, дати його підписання, дати його реєстрації сторонами не оспорювалися. Згідно ч. 1 статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації . В частині ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України зазначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору на 01.09.2011 року), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди є, зокрема: строк дії договору оренди. Укладаючи Договір оренди землі 20 червня 2007 року та підписуючи його, сторони договору дійшли згоди щодо всіх його істотних умов. В розділі «Строк дії договору», п.8 Договору оренди землі від 20 червня 2007 року зазначено що договір укладено на 10 років. Умова про набрання чинності договором після його підписання сторонами та державної реєстрації, передбачена і у пункті 43 вказаного договору. Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, з моменту державної реєстрації, а не з моменту його укладення, або фактичної передачі земельної ділянки у користування відповідачу. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. З урахуванням зазначених норм матеріального права спірний договір є чинним, оскільки строк його дії спливає 10 грудня 2020 року. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16. Саме початок дії спірного договору є предметом спору, тому суд поділяє правову позицію, викладену в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16. Відповідно до змісту ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Доводи представника позивача про те, що строк дії договору слід рахувати з дати його підписання та фактичної передачі земельної ділянки в користування відповідачу судом сприйняті критично, враховуючи вищезазначену правову позицію, та приписи частини 2 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що була чинною на час укладення договору оренди землі між сторонами). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки строк дії договору оренди не закінчився , відсутні підстави для визнання його припиненим, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed