Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 липня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 29 листопада 2012 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. У звязку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 11 липня 2018 року відкрито провадження\~у вказаній\~цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31 липня 2018 року. Ухвалою суду від 31 липня 2018 року вжито заходів щодо примирення подружжя та надано сторонам термін для примирення до 01 жовтня 2018 року, провадження у справі зупинено до 01 жовтня 2018 року. Протокольною ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, повторно до суду не з'явився, попередньо подавши заяву, в якій просив надати термін на примирення ще півроку, вказавши, що в судове засідання не може прибути у звязку з перебуванням на роботі в Польщі, не надавши при цьому жодних доказів поважності неприбуття в судове засідання. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 29 листопада 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1897 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON], 13 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 214524, виданим 20 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та [PERSON], 12 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 238637, виданим 18 травня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. При цьому, судом вживалися заходи для примирення подружжя, однак вказані заходи результату не дали, оскільки після закінчення всатнволеного судом строку для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved