Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач 25.12.2013 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, з травня 2013 року спільно не мешкають. Під час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано будинок, розташовану за адресою: [ADDRESS], телевізор SAMSUNG вартістю 2000 грн., диван вартістю 5000 грн., диван малютка вартістю 1000 грн., шафа вартістю 2000 грн., кухня з плитою вартістю 6000 грн., ванна вартістю 4000 грн. Просить суд визнати сумісно нажитим майном подружжя придбаний будинок розташований за адресою [ADDRESS], телевізор SAMSUNG вартістю 2000 грн., диван вартістю 5000 грн., диван малютка вартістю 1000 грн., шифанер вартістю 2000 грн., кухня з плитою вартістю 6000 грн., ванна вартістю 4000 грн. Розподілити спірне майно, визнавши за нею право власності на будинок розташований за адресою [ADDRESS], телевізор SAMSUNG вартістю 2000 грн., диван вартістю 5000 грн., диван малютка вартістю 1000 грн., шафа вартістю 2000 грн., кухня з плитою вартістю 6000 грн., ванна вартістю 4000 грн. Стягнути з неї на користі відповідача половину вартості спільно нажите майно у загальній сумі 15000 грн. У судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно. У судовому засіданні представник відповідача позов [PERSON] визнала та не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 23.08.2003 р. виданого виконкомом Курахівської селищної ради, актовий запис №23, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року. На підставі копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.08.2004 року та копії витягу про державну реєстрацію правочинів Селидівської державної нотаріальної контори від 03.08.2004 року, будинок, розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Таким чином, судом встановлено факт того, що об,єктами права спільної сумісної власності подружжя є: будинок, розташована за адресою: [ADDRESS]; телевізор SAMSUNG вартістю 2000 грн., диван вартістю 5000 грн., диван малютка вартістю 1000 грн., шафа вартістю 2000 грн., кухня з плитою вартістю 6000 грн., ванна вартістю 4000 грн. Сторонами досягнуто згоди щодо вартості майна, що підлягає поділу, тому у відповідності вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Відповідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved