Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника - адвоката [PERSON] звернулась до суду і просить з урахуванням збільшених вимог винести рішення, яким: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 20 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. та зареєстрований в реєстрі за№3054, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24 квітня 2015 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі приватного нотаріуса КМНО Клименко Д.Б. за №701. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відчуження квартири відбулось без її волевиявлення, вказане нерухоме майно є її єдиним житлом, грошових коштів за продаж свого майна вона не отримувала. Про те, що здійснено продаж майна без її волі дізналась під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до неї та її доньки про виселення. Відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість в розмірі 17325,00доларів США, що в гривневому еквіваленті становить за курсом НБУ 440958,93грн. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] отримавши в оренду житлове приміщення, повинна була сплатити за шість місяців 825 доларів США . Однак в порушення досягнутої домовленості вказану оплату не здійснила, займане приміщенні не звільнила, та була виселена в примусовому порядку на підставі рішення суду 19.08.2014. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях поданих до суду. Крім того, після проведення судової почеркознавчої експертизи, представник позивача подав до суду додаткове обґрунтування позову, де вказуючи окрім вже наданих пояснень, пояснення про те, що відповідач [PERSON] ввів в оману позивача [PERSON], оскільки наміру підписувати саме договір купівлі-продажу вона не мала, тим самим поставив її у вкрай невигідні умови, позбавивши житла та не надавши грошові кошти, які мав надати. Проти зустрічного позову заперечував, просив відмовити за недоведеністю та безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на надуманість поданого позову, його необґрунтованість, оскільки позивач здійснила своє волевиявлення шляхом підпису на правочині та інших документах, які були додані до нього. Зустрічні вимоги підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на безпідставність. Третя особа - приватний нотаріус КМНО Скляр О.С. в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась вчасно та належним чином, подавши письмові заперечення просила слухати справу у її відсутність. Так, у своєму відзиві на позовні вимоги [PERSON] третя особа зазначила , що 20 листопада 2012 року до неї звернулися [PERSON] та [PERSON] з питання посвідчення договору купівлі-продажу гири [ADDRESS], що належить [PERSON]. Позивачкою нотаріусу були надані оригінали всіх документів, необхідних для посвідчення договору купівлі-продажу квартири (правовстановлюючий документ - Договір купівлі-продажу, посвідчений Першою київською державною нотаріальною конторою 03 березня 1994 року за реєстровим № 20-4231, Висновок про вартість майна, складений суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТ- АЛЬЯНС» 19 листопада 2012 року, Довідку № 1190, виданою 16 листопада 2012 року Комунальним підприємством по утриманню та експлуатації житлового фонду «ЛИПКИЖИТЛОСЕРВІС» за формою № 3. Відповідно до статей 43, 44 Закону України «Про нотаріат», при вчиненні нотаріальної та посвідчення правочинів, нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, звернулися за вчиненням нотаріальної дії та визначають обсяг цивільної дієздатності цих осіб, які беруть у них участь, а також встановлюють дійсні наміри учасників вочину. При вчиненні зазначеної нотаріальної дії нотаріусом були встановлені особи сторін, в тому числі, і особу [PERSON], за їх паспортами, копії яких знаходяться в матеріалах справи нотаріуса. Оскільки із розмови з гр. [PERSON] було з'ясовано, що вона вірно розуміє значення, умови та правові наслідки правочину щодо продажу квартири, всі надані документи відповідали вимогам чинного на той час законодавства, 20 листопада 2012 року нотаріусом було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за реєстровим номером 3054, укладеним між [PERSON] та [PERSON]. Згідно вимог статей 43, 44 Закону України «Про нотаріат», Глави 6, 11 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, (надалі - Порядок) при вчиненні нотаріальної дії та посвідчення правочинів, нотаріус встановлює особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, встановлює відсутність у сторін заперечень щодо кожної умови правочину, визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь, а також встановлює дійсні наміри учасників правочину, шляхом встановлення однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Згідно пункту 4 глави 6 розділу І Порядку, правочин посвідчується нотаріусом, якщо кюжна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині. При посвідченні зазначеного правочину нотаріусом було ознайомлено громадян [PERSON] та [PERSON] з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений правочини (у тому числі з вимогами щодо недійсності правочину), з'ясовано, що зміст, значення, умови та правові наслідки цього правочину їм зрозумілі, а також встановила дійсні наміри учасників правочину, шляхом встановлення однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та їх правових наслідків для кожної із сторін, заперечень та зауважень щодо змісту даного правочину у них не виникло, про що свідчать їх особисті підписи, проставлені на правочині безпосередньо після ознайомлення з ним. Згідно пункту 2.1. глави 2, розділу II Порядку, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Для посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], нотаріусом було перевірено відсутність заборони відчуження щодо квартири у Єдиному реєстрі заборон, про що взятий відповідний витяг. Таким чином, на момент відчуження, зазначена квартира під забороною відчуження не перебувала. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Оскільки при вчиненні зазначеного правочину нотаріусу були надані всі необхідні документи, нею було встановлено дійсні наміри кожної із сторін, шляхом встановлення однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, третя особа вважає, що правочин був посвідчений нею з дотриманням всіх вимог чинного на той час законодавства. Інші особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись вчасно та належним чином. Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши надані ними докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 20 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний продаж квартири вчинено за домовленістю сторін за 480 000,00грн. та посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. Із розписок виданих [PERSON] 20 листопада 2012 року вбачається, що цього дня позивачем було отримано від [PERSON] в рахунок 480 000,00грн. а також отримано в оренду квартиру [ADDRESS] на строк шість місяців до 20 травня 2013 року за 825 доларів США. Із довідки виданої КП «Липкижитлосервім» від 05.05.2015 за №1233 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою : квартира [ADDRESS] з 19.04.1994 по 09.09.2014. Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №13634/13635/16-32 від 22.11.2016, підписи від імені [PERSON] та рукописні записи «[PERSON].» у розділі «Підписи сторін» у рядку «Продавець» у примірниках Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (колишній пров. Чекістів) в м. Києві, посвідченого 20 листопада 2012 року приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. за №3054 (примірник нотаріуса та примірник покупця [PERSON].), а також підпис від імені [PERSON] та рукописний запис «[PERSON]» у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулись за вчиненням нотаріальної дії», номер нотаріальної дії №3054, дата вчинення нотаріальної дії 20.11.2012 у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО Скляр О.С. за 2012 рік, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] та рукописні записи «[PERSON].» у розділі «Підписи сторін» у рядку «Продавець» у примірниках Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого 20 листопада 2012 року приватним нотаріусом КМНО Скляр О.С. за №3054 (примірник нотаріуса та примірник покупця [PERSON].), виконані [PERSON]. Підпис від імені [PERSON] та рукописний запис «[PERSON]» у графі «Підписи осіб ( їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії», номер нотаріальної дії №3054, дата вчинення нотаріальної дії 20.11.2012 у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО Скляр О.С. за 2012 рік, виконані [PERSON]. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Під час судового розгляду позивачем [PERSON] не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в обґрунтування своїх вимог обставин щодо помилки чи обману з боку відповідача [PERSON] під час укладення правочину щодо відчуження належної їй нерухомості. Крім того представником позивача так і не було наведено чіткого обґрунтування в чому виразився обман чи помилка. Та обставина, що продаж квартири вчинено за 480 000,00грн. не може вважатись помилкою чи обманом, оскільки сторони визначили вартість житла за домовленістю, та з урахуванням висновку про його вартість наданого суб'єктом оціночної діяльності. Волевиявлення позивача [PERSON] підтверджується наданими нею для укладення правочину, включаючи правовстановлючи документами, а також її власним підписом, справжність якого підтверджується висновком експертів від 22.11.2016. В цьому випадку суд враховує те, що розписки [PERSON] видані нею, неоспорювались та сумніву не піддавались. В той же час відповідачем [PERSON] також не надано доказів на підтвердження користування [PERSON] житловим приміщенням понад строки визначені нею в розписці. Слід також зазначити що вказана розписка складена на власний розсуд , в той час як договір оренди повинен бути укладений в письмовій формі за участі обох сторін з визначенням прав та обов'язків у ньому. За викладених обставин слід визнати те, що під час розгляду вказаної справи як позивачем [PERSON], так і позивачем за зустрічними вимогами [PERSON] не було доведено обставин на які вони посилались в обгрунтування своїх вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed