Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач 18.02.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, ревнощів, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 16.07.1997 року Новопетрівською сільською радою, актовий запис № 10, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать картки зворотного поштового повідомлення, з особистим підписом відповідача про отримання судового виклику. На адресу суду електронним відправленням надійшло клопотання від відповідача, в якому він, посилаючись на свою відсутність в Україні через тривале відрядження до Польщі, просив суд зупинити провадження у справі. Дослідивши зазначене клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд вважає його необґрунтованим, оскільки відповідачем, всупереч вимог ст..ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду доказів того, що він дійсно працює і за наказом роботодавця, перебуває у відрядженні за межами України. На підставі цього, відповідно до ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність позивача та у відсутність відповідача, враховуючи повторну неявку відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.07.1997 року. Їх шлюб зареєстровано Новопетрівською сільською радою, актовий запис № 10. Від спільного проживання подружжя має і виховує спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON]. [INFO], батьком яких є відповідач. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Як вбачається з обставин позову, позивач зазначає, що відповідач її систематично ображає, не надає коштів на утримання спільних дітей, навіть почав її бити. Тобто, сім'я подружжя [PERSON] фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved