Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 травня 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Селидівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що на праві спільної сумісної власності квартира за адресою [ADDRESS] , належить їй, її сину [PERSON] , її чоловіку [PERSON] , її сину [PERSON] . [INFO] син позивача [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Після смерті сина вона та чоловік [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки до смерті та на момент смерті проживала разом зі спадкодавцем, отримали спадщину у вигляді 1/4 квартири (по 1/8 частині кожному зі спадкоємців), що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак свідоцтво на спадкове майно не отримали. Чоловік [PERSON] [INFO] помер, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 3/8 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вона та відповідач є спадкоємцями першої черги. Однак син відмовився від прийняття спадщини. З метою отримання спадщини вона звернулась до державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В., з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] та чоловіка [PERSON] , натомість постановою від 08 квітня 2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина та чоловіка на 2/4 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки з відсутністю оригіналів що посвідчують право власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на 2/4 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить 3/8 частини спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] та 1/8 частина спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано у державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті спадкодавців. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Селидівської міської ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24 липня 1976 року Мохоновською сільською радою Стародубського району Брянської області, 24 липня 1976 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 12. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданий 03 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданий 03 грудня 1977 року Мохоновською сільською радою Стародубського району Брянської області, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] видане 14 лютого 1995 року службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля», зареєстрованого Селидівським БТІ за № 3189, квартира розташована за адресою [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , дружині [PERSON] , сину [PERSON] , сину [PERSON] . Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири складає 54,0 кв.м, житлова площа - 39,3 кв.м. Згідно довідки № 114 виданої 05 травня 2021 року КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», станом на 01 січня 2013 року квартира за адресою [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідок № 247 та № 248 виданих26 квітня 2021 року ОСББ «Нагорна, 11 м. Селидове», на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі розташованої за адресою [ADDRESS] , разом з ним проживали мати [PERSON] та батько [PERSON] . Крім того, на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі розташованої за адресою [ADDRESS] , разом з ним проживала дружина [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25 серпня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , про що 25 серпня 2010 року складено актовий запис № 253. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02 березня 2015 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , про що 02 березня 2015 року складено актовий запис № 140. Постановою державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В. від 06 квітня 2021 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 частику квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів що посвідчують право власності на спадкове майно. Згідно повідомлення державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В. від 11 травня 2021 року № 435/01-16, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] , Першою селидівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкові справи за № 68/2021 та № 68/2021. Свідоцтва про право на спадщину не видавалося, заповітів не посвідчувалось. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] , спадкоємці [PERSON] та [PERSON] були зареєстрований та проживали в одній квартирі зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то вони є такими, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину у вигляді по 1/8 частині кожному, квартири розташованої за адресою [ADDRESS] . Відомостей про відмову [PERSON] та [PERSON] від спадкового майна, судом не встановлено. Таким чином після смерті [PERSON] , його батьку [PERSON] належало 3/8 частини спірної квартири (1/4 його частина + 1/8 частина померлого [PERSON] ) та матері [PERSON] 3/8 частини спірної квартири (1 /4 її частина + 1/8 частина померлого [PERSON] ), як особам, які фактично прийняли спадщину, бо були зареєстровані та постійно проживали разом з померлим [PERSON] . Крім того, після смерті [PERSON] , спадкоємець [PERSON] була зареєстрована та проживала в одній квартирі зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то вона є такою, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину у вигляді 3/8 частини квартири розташованої за адресою [ADDRESS] . Відомостей про відмову [PERSON] від спадкового майна, судом не встановлено. Також судом встановлено, що [PERSON] до суду надав заяву про визнання позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає, що [PERSON] не бажає приймати спадщину після смерті батька [PERSON] та відмовилась від спадкового майна. Таким чином після смерті [PERSON] та [PERSON] , позивачу [PERSON] у порядку спадкування за законом належить 2/4 частини спірної квартири (1/8 частина померлого [PERSON] та 3/8 частини померлого [PERSON] ), як особі, яка фактично прийняла спадщину, бо була зареєстровані та постійно проживала разом з померлими Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (стаття 1276 ЦК України). Виходячи з викладеного спадкове майно (3/8 частини квартири) в порядку спадкової трансмісії має належати [PERSON] , як спадкоємцю за законом після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] . Та спадкове майно (1/8 частини квартири) в порядку спадкування за законом має належати [PERSON] , після смерті сина [PERSON] померлого [INFO] Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку із неможливістю надати необхідні документи на спадкове майно, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить частки квартири. У зв`язку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved