Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.08.2014 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] року померла її баба - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку площею 4,620 га, [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,620 га, що розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012727. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). 18 червня 2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON], [INFO], земельну ділянку площею 4,620 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012727 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 4,620 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рогізнянської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 012727 (а.с.8). Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.7), що стверджено паспортом громадянина України (а.с.4) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], на підставі якого позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.9). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved