Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач 12.04.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3), посилаючись на наступні обставини. На підставі договору № б/н від 28.03.2011 року [PERSON] було отримано кредит у розмірі 5100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3.,2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення ст.ст.526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Станом на 28.02.2018 року заборгованість відповідача за Договором склала 112092 грн. 72 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7867 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 95231 грн. 03 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3180 грн. 17 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 5313 грн. 94 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 112092 грн. 72 коп. та понесені ним судові витрати. Разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі не заперечує, вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання з боку банка відсутні (а.с.41). Ухвалою суду від 29.05.2018 року (суддя [PERSON]) позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.46). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали від 29.05.2018 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його останнім відомим місцем реєстрації (а.с.45,47,48). 15.06.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.51-52), згідно якого відповідач [PERSON] з позовними вимогами не згодна. Вказала, що 28.03.2011 року нею було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Самі умови та правила надання банківських послуг їй надані не були, з їх змістом не знайомили. Також зазначила, що припинила сплачувати заборгованість у 2014 році, проте вимога дострокового повернення частини позики банком не пред`являлась, таким чином, на її думку, штучно та навмисно збільшувалась сума заборгованості, проценти за користуванням кредиту, пені та штрафи. Вважає, що у банка перебіг позовної давності почався від дня, коли відповідач припинив сплачувати заборгованість у 2014 році та у банка виникло право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Тому просить визнати сплив строку позовної давності за даним позовом, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю, недоведеністю та за спливом строку позовної давності. 27.07.2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками (а.с.53-69), в якій позивач зазначив наступне. Відповідач підписанням Анкети-заяви від 28.03.2011 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами є договором про надання банківських послуг. Правила та Умови є публічною офертою. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що сплачувалась заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Відповідач погодився з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, що підтверджується її власними підписом. Вказав, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно з довідкою про видачу кредитних карт, виданих за договором №б/н від 28.03.2011 року, картка № [NUMBER] була надана відповідачу зі строком дії до останнього дня 07.2018 року. Позивач звернувся до суду 06.04.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано у провадження судді Рибакової В.В. на підставі звільнення з посади судді [PERSON] рішенням Вищої ради правосуддя №1817/0/15-19 від 09.07.2019 року (а.с.72). Ухвалою суду від 07.05.2020 року (а.с.74) замінено позивача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Вивчивши матеріали справи, розглянувши відзив на позовну заяву, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або

Outcome: partial