Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач 19 травня 2020 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу). Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем [PERSON] з 12 травня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано у судовому порядку рішенням від 21 грудня 2018 року. У шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 05 січня 2016 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття дочки, тобто до [INFO] , так як на той час сімейні відносини між ними припинилися, дитина залишилася проживати разом з матір`ю. Також за вказаним рішенням з нього було стягнуто аліменти і на утримання самої [PERSON] до досягнення дочкою трьох років. Аліменти він сплачував вчасно, заборгованості не мав. Але нещодавно від матері відповідача [PERSON] дізнався, що влітку 2019 року [PERSON] поїхала на заробітки до міста Києва і з тих пір не з`являється у місті Знам`янка та вихованням дитини не займається. [PERSON] 16 жовтня 2019 року подала до Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області заяву про зникнення відповідача, але до цього часу місцезнаходження її не встановлено. Наразі дочка проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні та вихованні. При цьому, аліменти на дитину перераховуються матері дитини. Вказані обставини змусили його звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач як і його представник - адвокат Урсаленко О.М. у судове засідання не з`явилися, представником позивача подано заяву, в якій він заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за їх відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, зустрічного позову не надала. Будь-які заяви чи клопотання від неї також не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 травня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області від 21 грудня 2018 року (а.с.6). Від шлюбу останні мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 січня 2016 року (справа №389/4165/15-ц, провадження №2/389/1139/15) з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дочки, тобто до [INFO] , а також стягнуто аліменти на утримання самої [PERSON] у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трьохрічного віку (а.с. 4-5). На виконання вказаного рішення суду про стягнення аліментів, 22 березня 2016 року виконавчою службою відкрито виконавче провадження та відповідно до довідки про доходи за період травень 2019 року - квітень 2020 року з відповідача стягнуто аліменти на загальну суму 17760 грн.99 коп. (а.с.9,13). З талону-повідомелння єдиного обліку №9566 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що 16 жовтня 2019 року до Знам`янського ВП надійшла заява від [PERSON] про те, що її дочка [PERSON] ,мешканка [ADDRESS] , поїхала на заробітки до міста Києва та з вересня не виходить на зв`язок. Також відомо зі слів знайомих, які її бачили в місті Києві, що вона не бажає повертатись додому та спілкуватися з родичами (а.с. 3). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, довідки голови вуличного комітету та довідки Знам`янської другої селищної ради, позивач [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з ним проживає дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , знаходиться в розшуку, за даною адресою не з`являється (а.с. 10). З характеристики [PERSON] , виданої за місцем роботи вбачається, що він працює експедитором матеріального складу ст.Знам`янка «Знам`янського територіального відділу матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 12). Відповідач зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно зі ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України, має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Стягнення на даний час аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, враховуючи те, що дитина проживає з батьком, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки, суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів, починаючи з дня його звернення до суду, а саме з 19 травня 2020 року. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved