Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ваврів Віталій Богданович пред`явив до суду позов до відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району, Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , у якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, загальною площею 230,8 кв.м., житловою площею 85 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2020 року оголошено померлим батька позивача [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 12 жовтня 2020 року та 24 жовтня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, загальною площею 230,8 кв.м., житловою площею 85 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав після померлого батька, позивач у встановлений законом строк, звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Також, у встановлений законом строк, інші спадкоємці, зокрема, дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] , подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини за законом. Відтак, позивач є єдиним спадкоємцем після померлого батька [PERSON] . На томість, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного житлового будинку, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. За вказаних обставин позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно у нотаріальному поряду, у зв`язку із чим просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ваврів В.Б. у підготовче судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. У поданих заявах вказали, що заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, представник позивача, у поданій ним заяві, просив повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору. Від відповідача Великоберезовицької селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області до суду надійшла заява надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. У заяві вказано, що відповідач - Великоберезовицька селищна рада, Тернопільського району, Тернопільської області, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] . Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги вважає обґрунтованими та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавала. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2020 року у цивільній справі №607/13586/20 ухвалено: оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання: [ADDRESS] ; вважати [PERSON] , [INFO] , померлим з дня набрання рішенням законної сили. Вказане рішення суду набрало законної сили 12 жовтня 2020 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 жовтня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис №06 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Як убачається із Довідки №678, виданої 30 березня 2021 року виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради, Тернопільського району, Тернопільської області, на момент смерті [PERSON] , який постійно перебував на реєстраційному обліку до дня смерті в [ADDRESS] , разом із ним були зареєстровані і проживали: [PERSON] дружина; [PERSON] син; [PERSON] дочка; [PERSON] сестра дружини. Відповідно до Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1496, виданої 11 листопада 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро, будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] . Дозвільні документи на будівництво вбиральні (літ. «В») та гаража (літ. «Г») замовником не надано. Раніше будинковолодіння рахувалось по [ADDRESS] . Житлова площа змінилась за рахунок переобладнання приміщення, що згідно переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких, об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406. Загальна площа змінилась за рахунок влаштування каміну та оздоблення стін. Згідно Інформаційної довідки №1497, виданої 11 листопада 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] , [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2010 року, ухваленим у цивільній справі №2-9868/10 задоволено позов [PERSON] до Виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради, [PERSON] , Бюро технічної інвентаризації Тернопільського району про скасування реєстрації права власності на житловий будинок та визнання права власності на 1/2 частку будинковолодіння та вирішено: скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальної частки будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Вказаним рішенням суду установлено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , ідеальна частка кожного в квартирі становить 1/2. 28 листопада 2014 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №40 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, яким 28 листопада 2014 року видане свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] . Як убачається із матеріалів спадкової справи №292/2020, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , позивач [PERSON] 30 жовтня 2020 року звернувся у Тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] . Також, 30 жовтня 2020 року [PERSON] подала у Тернопільську державну нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] . Згідно наявної у матеріалах спадкової справи №292/2020 нотаріально засвідченої заяви від 04 березня 2021 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 19 квітня 2021 року за №937/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Як убачається із технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 02 листопада 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, вказане будинковолодіння складається із: А житловий будинок, 1992 року побудови; а прибудова, 1992 року побудови; сх. (а) сходи; Ц.п. (А;а) цокольний поверх, 1992 року побудови; Пд (а) підвал, 1992 року побудови; Б хлів, 1994 року побудови; Пд (Б) підвал, 1994 року побудови; В вбиральня, 2012 року побудови; Г гараж, 2012 року побудови; І вимощення; 1 хвіртка; 2 огорожа; 3 ворота; 4 септик. Згідно експлікації приміщень до плану житлового будинку під літ. «А», загальна площа будинку становить 230,80 кв.м., житлова площа 85,0 кв.м. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, загальною площею 230,8 кв.м., житловою площею 85 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судом установлено, що за життя [PERSON] не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 22 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №05 від 06 лютого 1988 року, складений Великоберезовицькою селищною радою, Тернопільського району, Тернопільської області. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відтак, з огляду на подані заяви про відмову від прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] , позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька [PERSON] . Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] , позивач позбавлений можливості оформити за собою право власності на спадкове майно 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, загальною площею 230,8 кв.м., житловою площею 85 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, беручи до уваги визнання позову відповідачем, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, загальною площею 230,8 кв.м., житловою площею 85,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Разом із цим, частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що 50 відсотків судового збору у сумі 2623,70 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved