Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач 24.04.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 02.05.09 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO]., яка проживає з нею. Сторони з 2012 р. проживають окремо. Відповідач не займається вихованням спільної дитини сторін. Зазначає, що за таких умов збереження сім»ї та подальше спільне проживання сторін є неможливим. Попередньо вона вже зверталась з аналогічним позовом до суду. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, залишивши їй прізвище - «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з»явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно, мають спільну неповнолітню дитину, але не бажають збереження свого шлюбу, так як позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти позову засобом подання заяви, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02.05.09 р. Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, сторони як [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб 02.05.09 р., актовий запис № 4; після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище - «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 28.05.16 р., виданого Ковельським міськвідділом драцс ГТУЮ у Волинській області, позивач своє шлюбне прізвище змінила на «[PERSON]». Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]., стверджується копією свідоцтва про народження повторного останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Щодо тієї частини вимог позивача, де вона просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]», суд вважає, що така вимога не ґрунтується на чинному законодавстві. Так, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у зв»язку з реєстрацією шлюбу з відповідачем змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Тобто, дошлюбне прізвище позивача є «[PERSON], а шлюбне - «[PERSON]». Нинішнє прізвище позивача - «[PERSON]» не є тим прізвищем, що змінено нею з дошлюбного прізвища «[PERSON]» у зв»язку з реєстрацією шлюбу. Тому підстав зазначати про те, що позивачеві після розірвання шлюбу слід залишити прізвище «[PERSON]», немає. В цій частині у задоволенні вимог позивача слід відмовити. Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved