Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.01.2021 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Фізичної - особи підприємця [PERSON] про розірвання договору, повернення грошових коштів сплачених за непоставлений товар, відшкодування збитків та моральної шкоди. Посилався на те, що 01.03.2020 року між ним та відповідачем був укладений письмовий договір, відповідно до умов якого виконавець (відповідач) зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій, а саме: металопластикового вікна, загальна вартість виробу становить 13680 грн.. Згідно п.3.2 договору - термін передачі у власність виробу становить протягом 35 робочих днів з моменту виконання п.3.1., але у позивача з відповідачем була усна домовленість, що залишок суми 680 грн. він віддасть після установки вікна, щоб переконатись в наявності самого вікна. Зазначив, що при укладені договору 01 березня 2020 р. він зі своєї кредитної карти та кредитних коштів перерахував відповідачу аванс у сумі 13 000 гривень 00 грн. за виговлення та установлення металопластикового вікна. Після чого у нього утворився кредит в Приватбанку за який він щомісячно (7 місяців підряд) з пенсії вносив кошти у сумі 1858,44 гривень. Посилався на те що, вони з хворою дружиною залишилися без вікна і з великим кредитом та зіпсованими нервами, які призвели до погіршення їхнього стану здоров`я так як вони люди похилого віку надто емоційні. Також зазначив, що за місцезнаходженням відповідача за адресою: [ADDRESS] зареєстрована фірма з виготовлення і продажу металопластикових вікон, але ніякого відношення до ФОП [PERSON] вони не мали, а їхня фірма називається по іншому. У подальшому позивач звернувся до ВП №1 м. Полтави, стосовно розшуку місцезнаходження відповідача, які у подальшому йому повідомили, що місце реєстрації ФОП [PERSON] було встановлено за адресою: [ADDRESS] , та те, що перераховані ним кошти надійшли на розрахунковий рахунок № [NUMBER] магазину «Еко-стандарт». Посилався на те, що до виконання своїх зобов`язань відповідач не приступив, причину не пояснив. від зустрічі ухиляється, сплачені ним гроші не віддає. Ігнорує законні вимоги про розірвання договору та повернення сплачених коштів, чим порушує його права, як споживача. У позовній заяві просив суд розірвати договір про надання послуг, який був укладений 01.03.2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] .. Стягнути з ФОП [PERSON] на його користь 13 000 грн. у якості повернення сплаченої за товар грошової суми, 20 000 грн., завдану моральну шкоду, а також 3% річних - 287,42 грн., неустойка - 351 грн., інфляційні нарахування - 446,74 грн.. Ухвалою від 19 січня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ФОП [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Ухвалою від 09 квітня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір № VP-8724 від 01.03.2020 року, відповідно до умов якого замовник ( позивач по справі) доручає, а виконавець ( відповідач по справі) зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (виріб) за розцінками виконавця. Вартість виробу становить 13680 грн., завданок 13000 грн., борг до передачі у власність становить 680 грн.. Відповідно до п.3.1 договору від 01.03.2020 року, замовник зобов`язується сплатити вартість виробів, що становить 13680 грн.. Згідно п.3.2 вказаного договору, після виконання п.3.1 виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені конструкції у продовж 35 робочих днів з моменту виконання п.3.1.. Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із вимогами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст.ст.662 та 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у встановлений у договорі строк. Відповідно до ст.664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. У відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» - при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що позивач виконав умови договору та перерахував 13000 грн. на рахунок відповідача. Кошти у розмірі 680 грн., за усною домовленістю з відповідачем, позивач перерахує після установки вікна. Відповідач покладені на себе зобов`язання відповідно до договору № VP-8724 від 01.03.2020 року не виконав. Отже, судом встановлено істотне порушення умов договору з боку відповідача, який, не зважаючи на оплату замовленого товару позивачем в розмірі, передбаченому умовами договору, зобов`язання по передачі металопластикового вікна не виконав,а тому укладений між сторонами договір № VP-8724 від 01.03.2020 року підлягає розірванню, в зв`язку з істотним порушенням договору з боку відповідача. Також, у зв`язку з розірванням договору, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченої за товар грошової суми у розмірі 13000 грн., а також 3% річних - 287,42 грн., неустойка - 351 грн., інфляційні нарахування - 446,74 грн. є законними та обґрунтованими, оскільки між позивачем і відповідачем було укладено договір купівлі - продажу, по якому відповідач не виконав свої зобов`язання, а також добровільно не повернув позивачу отримані від нього грошові кошти в якості попередньої оплати за товар. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд, враховуючи ступінь вини відповідача та його поведінку, небажання мирним шляхом врегулювати спір, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 3000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ФОП [PERSON] на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тому, позовні вимоги про відкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір. Враховуючи, що заявлені позовні вимоги задоволено частково (17085,16 грн. із заявлених 34085,16 грн.) судовий збір підлягає відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 455,08 та 908 грн. за вимогу майнового характеру, а всього 1363,08 грн..

Outcome: partial