Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 09 лютого 2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що їй на праві власності належить 23/100 частина житлового будинку по вул. Слобідській, 45 в м. Подільську (Котовську) Одеської області. Крім неї за вказаною адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], [INFO], який не являється членом її сім?ї, не проживає в спірній частині будинку з 2012 року, не сплачує комунальні послуги, особистих речей у будинку не має. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляються. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування 23/100 частиною житлового будинку за адресою: вул. Слобідській, 45 в м. Подільську (Котовську) Одеської області. Позивачка в ході судового розгляду справи підтримала позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце поживання вул. Слобідській, 45 в м. Подільську (Котовську) Одеської області, у судове засідання не зявився. В телефонному режимі відповідач повідомив суд, що не заперечує проти позову, оскільки фактично проживає в [INFO]. У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача, з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власницею 23/100 частини житлового будинку за адресою: вул. Слобідська, 45 в м. Подільську (Котовську) Одеської області, на підставі рішення Котовського міського суду Одеської області від 13.08.2013 року (справа №505/3291/13-ц). В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрований з 2012 року відповідач [PERSON], [INFO] Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаній частині житлового будинку не проживає підтверджується довідкою № 10 від 05.07.2016 року виданою головою квартального комітету [PERSON], згідно якої [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (Котовську) Одеська область, проте з 2012 року за вказаною адресою не проживає. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідачі зобовязані були зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: вул. Слобідська, 45 в м. Подільськ (Котовську) Одеська область, є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування відповідною частиною житлового будинку, оскільки добровільно припинив користування вказаним житловим будинком та переселився на інше місце свого проживання. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved