Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.11.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, вказавши на підтвердження своїх позовних вимог, що відповідачка по справі [PERSON] - його колишня цивільна дружина, з якою вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, від спільного життя вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2015 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.11.2014 року він уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2016 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2016 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Вважає, що призначений розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає зменшенню, оскільки загальна сума аліментів, що стягуються з нього, перевищує 50% від загального доходу, що значно погіршує його матеріальне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини по справі, перевіривши їх доказами, суд встановив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання вони мають двох дітей: сина [PERSON], 15.06.2010 року народження, та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 9,10). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей (а.с. 5). 21.11.2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 14). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 46). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (а.с. 33-34). Це рішення було змінено рішенням Апеліційного суду Донецького області від 19.01.2017 року, яким з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання були стягнуті аліменти до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку в розмірі 1\\8 частини із всіх видів заробітку (доход), починаючи з 01 квітня 2016 року. Таким чином, сімейне та матеріальне становище позивача [PERSON] після стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] змінилось в зв»язку з його одруженням, народженням сина [PERSON]. Крім того, при визначенні розміру аліментів рішенням суду від 11 травня 2016 року не було враховано наявність у [PERSON] ще двох неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] являється інвалідом 2 групи безстроково (а.с. 21-23), отримує пенсію в розмірі 1160,00 грн. (а.с. 16), працює брошюровщиком у ПАТ «ШУ «Покровське», де отримує заробітну плату в розмірі 1715, 07 грн. (а.с. 17-18). Відповідач [PERSON] працює вихователем в дитячому садку, отримує заробітну плату приблизно в розмірі 1800 грн. з її слів, що не оспорювалось сторонами в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною сином [PERSON], 11.022016 року народження,до досягнення ним трирічного віку. З врахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/3 частини усіх видів доходів до 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/6 частини усіх видів доходів до 1/8 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню в частині зменшення розміру аліментів, але при цьому розмір аліментів підлягає зменшенню не з дня предявлення позову, як просить позивач, а починаючи з дня набрання рішенням законної сили, оскільки згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, але підстави для зменшення розміру аліментів з дня предявлення позову законом не передбачені. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшений за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: partial