Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.03.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ Банк Фінанси та кредит стягнення коштів. В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що 10.11.2014 року між нею та Банком був укладений договір-заявка № 331832/235564/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) Класік на 3 місяці. Позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти на вкладний рахунок № 2630.5.080775.012 грошові кошти в сумі 160\~ 000 грн. Договір був укладений строком з 10.11.2014 року по 10.02.2015 року. Після закінчення строку вкладу Банк здійснив часткове повернення коштів по депозита та з карткового рахунку, а іншими продовжував користуватися. Збільшивши розмір позовних вимог, остаточно просила суд стягнути з ПАТ Банк Фінанси та кредит суму неповернутого Внеску 107\~ 000,00 грн., а також 24,00 % процентів річних від простроченої суми Внеску понад дії договору в розмірі 3869,59 грн, 3% річних 483,70 грн. та індекс інфляції 17\~ 930,62 грн., суму залишку по картковому рахунку в розмірі 33364,53 грн., а також 24,00 % процентів річних від простроченої суми Внеску понад строк дії договору в розмірі 1411,01 грн., 3% річних 176,37 грн. та індекс інфляції 6214,75 грн. Також просить стягнути з відповідача суму транспортних витрат внаслідок вимушеного проїзду для зняття грошей у банкоматах в розмірі 276,00 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 5\~ 000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин, за відсутності підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі осіб, які не зявилися. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 10.11.2014 року між [PERSON] Г,В. та ПАТ Банк Фінанси та Кредит був укладений договір-заявка № 331832/235564/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) Класік на 3 місяці в національній валюті. Позивач внесла на рахунок № 2630.5.080775.012 суму 160\~ 000,00 грн., а Банк прийняв кошти строком з 10.11.2014 року по 10.02.2015 року. Також 10.11.2014 року між [PERSON] та АТ Банк Фінанси та Кредит була укладена додаткова угода по договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) Класік у національній валюті № 331832/235564/3-14 від 10.11.2014 року про те що після закінчення строку визначення Договору здійснити виплату нарахованих за вкладом шляхом перерахування процентів на картковий поточний рахунок № 2625148101698001у АТ Банк Фінанси та Кредит. Також судом встановлено, що згідно виписки сума грошових коштів на рахунку позивача станом на 06.03.2015 року . становить 107\~ 000,00 грн. Залишок коштів на картковому рахунку складає 33\~ 364,53 грн. Позивач неодноразово зверталася до Банку про повернення депозиту з нарахованими відсотками, але їй кошти повернуті частково. Згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем до суду заперечення на позовну заяву, докази чи письмові пояснення не подавалися. Суд, вирішуючи даний спір, керується та застосовує нормами Цивільного кодексу України, оскільки норми Цивільного кодексу України порівняно з Постановою НБУ мають вищу юридичну силу . Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України\~ \~ зобовязання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобовязання.\~ \~ \~ Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги, що відповідач повернув позивачу суми банківського вкладу не в повному обсязі та не виконав умови договорів, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 131\~ 861 грн.53 коп. за договором банківського вкладу та\~ картковим рахунком, 7\~ 345 грн. 14 коп.\~ відсотків, 918 грн. 14 коп -3 % річних, 40\~ 221 грн. 93 коп.інфляційні витрати підлягають задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд бере до уваги, що правовідносини між сторонами виникли з договорів про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки. \~ Відповідно до розяснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає із її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. \~ Чинним законодавством України не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання договору. \~ Крім того, сторонами договором не обумовлено повернення коштів, витрачених на проїззд в транспорті для зняття готівки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення суми транспортних витрат. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 1\~ 803, 46 грн. судового збору .

Outcome: partial