Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя між сторонами погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 21 лютого 2015 року. Подальше спільне життя та збереження сімї, на думку позивача - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Звернень до суду, щодо зміни прізвища подружжя після укладення шлюбу не надходило. В судове засідання, позивач не зявилася, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений\~\~належним чином, проте надав заяву слухати справу без його участі, проти позову не заперечує. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету [PERSON] Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу. У відповідності до вимог\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Відповідно до частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15 листопада 2000 року, про що було зроблено актовий запис № 415 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківка Донецької області, свідоцтво про шлюб І-НО № 108189 (а.с. 9). Від шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО № 100601, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецькій області (а.с.8). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає за необхідним малолітню дитину, [PERSON], 18.10.2006 року залишити проживати з матір'ю [PERSON]. Згідно зі ст. 88 ЦПК України вирішити питання розподілу судових витрат, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved