Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач 22.02.2016р. звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, яким просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки між нею і ТОВ «УКР-ЛАН» та зобов'язати відповідача повернути належну їй земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач користується належною їй земельною ділянкою відповідно до договору оренди від 08.11.2004р., але в порушення вимог п.п.9, 11, 28, 31 Договору відповідач несвоєчасно сплачує їй орендну плату за 2015рік, сплативши плату не до 31 грудня, 2015р. а станом на 14.02.2016року досі їх не виплатили, чим грубо порушує її права, оскільки систематично не виконує передбачені договором оренди землі зобов'язання, тим більше, що сплатив їй за порушення не 18% податку з доходу фізичних осіб, як передбачено з 2016року, а сплатив лише 15% (як за 2015р.). Тому просить достроково розірвати вказаний договір оренди та витребувати у відповідача вказану земельну ділянку, яку повернути їй. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягає, показала суду, що її чоловік [PERSON] важко хворіє, їм необхідно купувати дорогі ліки, тому розраховують на своєчасність орендної плати. За 2015рік неодноразово зверталась за наданням їй виплати орендної плати, але все марно. Постійні затримки з виплатою орендної плати відбувались і в 2012 -2014роках. Представники позивача підтримали позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, показала суду, що орендна плата за 2012-2014роки була виплачена вчасно і в повному обсязі. Орендна плата за 2015рік була виплачена у 18.02.2016році, виплачена дійсно з запізненням. Тобто мала місце лише одна - разова затримка з виплатою орендної плати, а це не є істотним порушенням умов договору оренди і не може бути підставою для розірвання договору оренди між сторонами, тим більше, що запізнення сталося з поважних причин. Посилання позивача про те, що ними орендна плата за 2015 р. виплачена у меншому розмірі, ніж повинна бути, за рахунок утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18%, а не 15% (як повинна бути), нічим крім стверджень позивача не підтверджена. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, 08.11.2004року між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки, загальна площа ділянки складає 6,61га, яка належить позивачеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 050701 від 02.07.2004р. Вказаний договір оренди був зареєстрований у відділі Держкомзему у Волноваському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040515000030. Пунктом 9 Договору оренди землі передбачено що плата за землю здійснюється щорічно грошима до 31 грудня./а.с.13/ 27.04.2012року додатковою угодою були внесені зміни до основного договору щодо продовження строку оренди ще на 7 років, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Волноваському районі 27.07.2012року за № 142150004003769. Договір чинний до 31.12.2019року./а.с.9/ Згідно статей 90, 93 ЗК України, власники земельних ділянок мають право, зокрема, передавати земельні ділянки в оренду. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 цього Закону, договір оренди землі-це договір,за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 792 ЦК України, за договором найму ( оренди ) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Аналіз зазначених норма закону приводить суд до висновку, що між сторонами при укладенні 08.11.2004 року договору оренди землі виникли зобовязання, які відповідно до статей 526,527,530 ЦК України, повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як вбачається з договору оренди землі, укладеного між сторонами, цей договір було укладено на 8 років та додатковою угодою від 27.04.2012року продовжено на 7 років ( до 2019 року ), та згідно пунктів 9 цього договору, орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі, або в натурі чи відробітковій за погодженням сторін в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки землі у строк грошима до 31 грудня. ( а.с.9,13 ) Судом встановлено, що відповідачем не виконувались вимоги пунктів 9 договору оренди землі стосовно строків орендної плати за 2013 та 2015рік. Так орендна плата за 2013рік була виплачена з запізненням. Факт затримки орендної плати підтвердила позивач та свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що також уклали договори оренди з відповідачем. Затримка по виплаті орендної плати відбувається постійно, вони дуже не задоволені діями відповідача. Як видно з платіжної відомості з виплати орендної плати земельного паю за 2013рік орендна плата була виплачена 01.10.2015року, доводи представника відповідача, що це описка спростовується поясненнями позивача та свідків допитаний у судовому засіданні. Орендна плата за 2015рік була виплачена у 18.02.2016році. Тобто факт несвоєчасної сплати орендної плати носить неодноразовий характер, та є систематичним. У ст. 141 Земельного кодексу України, який є спеціальним законом, встановлений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;\~д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;\~е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Тобто, підставою для припинення права користування земельною ділянкою у даному конкретному випадку є систематична несплата орендної плати, за 2013рік та за 2015рік, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 551,21грн. судового збору. На підставі ст.ст.125,215 ЗК України, перехідних положень ЗК України, Закону України «Про оренду землі», ст.ст.203-207, 210, 215-216, 651 ЦК України,

Outcome: approved