Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір від 17.01.2013 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 2100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в звязку з чим станом на 31.01.2017 рік утворилась заборгованість в розмірі 30 772,32 грн., заборгованість складається з 2003,72 грн. заборгованість за кредитом; 23 427,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400,00 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобовязання; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1441,54 грн. штраф (процентна ставка). Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 30772,32 грн. за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 17 січня 2013 року між [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір від 17.01.2013 року, відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмір 2100,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, боржник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 17.01.2013 року, станом на 31.01.2017 рік утворилась заборгованість в розмірі 30 772,32 грн., виходячи з цього заборгованість складається з 2003,72 грн. заборгованість за кредитом; 23 427,06 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400,00 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобовязання; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1441,54 грн. штраф (процентна ставка). Ураховуючи обставини справи, те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та виходячи із визначених ст. 129 Конституції України та ст. 1 ЦПК України основних засад і завдань судочинства, якими є законність, справедливість та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до 2003,72 грн. Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial