Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.09.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року за місцем свого постійного проживання в [ADDRESS] у віці 72 років помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку /пай/ розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет», що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, яку він фактично успадкував після смерті [INFO] року свого батька [PERSON]. Вона є спадкоємцем за законом першої черги як дружина померлого. Спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до норм ЦК УРСР, які діяли на час відкриття спадщини, але юридично не оформила. Тож вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. На даний час оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку /пай/, в зв'язку з чим нотаріус відмовив їй у письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.3/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.25/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 94 років с. Станичне Великописарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.5/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 3,11 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвет», що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], вартість земельної ділянки становить 40 430 гривень /а.с.7-9/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 14.09.2017 за № 929 [PERSON], померлий [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS] де проживав та був зареєстрований разом із співмешканкою [PERSON], [INFO]. Заповіт від його імені в виконкомі Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області не посвідчувався /а.с.23/. [PERSON] померла 3 травня 2006 року у віці 92 років в с. Станичне Великописарівського району Сумської області, що підтверджено актовим записом про смерть № 24 від [INFO] /а.с.38/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 28.09.2017 за № 954 померла [INFO] [PERSON] на час своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] одна /а.с.43/. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від імені [PERSON] посвідчений заповіт 04.06.2003 Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 387 на користь [PERSON], спадкова справа після її смерті не реєструвалася /а.с.44-48, 51/. [PERSON] помер [INFO] року у віці 72 років в с. Станичне Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.6 /. Позивач після смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги як дружина, подружні відносини підтверджені, спадщину прийняла у нотаріальному порядку та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.03.2016 /а.с.10-11/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 14.09.2017 за № 1130 [PERSON], померлий [INFO] був постійним жителем [ADDRESS], разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], [INFO]. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.24/. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від імені [PERSON] є чинний заповіт, посвідчений Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 63 на користь [PERSON], заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася, після смерті [PERSON] реєструвалася за заявою дружини /а.с.26-32, 35/. Оригінал правоустановчого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблене відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.13-14/. Державний нотаріус Перлік Т.М. 06.07.2017 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку /пай/ /а.с.15/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять, і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні після смерті [INFO] [PERSON] спадщину шляхом спільного проживання фактично прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON], але юридично її не оформила. Таким чином, в разі наявності спадкоємця за заповітом і прийняття ним спадщини відповідно до вимог статті 549 ЦК УРСР/ який діяв на час відкриття спадщини/, син спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв, а тому після його смерті [INFO] спадщина на право на земельну частку /пай/, що належить [PERSON], не відкрилася. В ході судового розгляду судом встановлено місце проживання спадкоємця [PERSON] за заповітом - [PERSON], [INFO], зареєстрованої з 27.01.2011 в [ADDRESS] за паспортом громадянина України [NUMBER], виданого Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВС України в Харківській області, яка подала суду письмову заяву та вказала, що спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не приймала, але від неї не відмовляється і в подальшому має намір оформити її /а.с.61-62, 64-65/. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на земельну частку /пай/ в порядку спадкування.

Outcome: dismissed