Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач 21.05.2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , у розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дло повноліття дитини; стягнути на її користь аліменти на її утримання у розмірі 8% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років. В обгрунтування позову вказала, що перебває у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , який проживає разом з нею. Відповідач перебуває з нею у шлюбі, але разом вони не проживають тривалий час і він відмовляється добровільно сплачувати аліменти на утримання сина, чим не виконує обов`язку щодо утримання дитини. Вказує, що відповідач працює прокурором в Херсонській місцевій прокуратурі Херсонської області, має постійний дохід, а відтак, має можливість утримувати сина. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не має доходу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про прийняття справи до провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 11 серпня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.12.2014 року його зобов`язано сплачувати аліменти на користь його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Зазначає, що позивачка просить суд стягнути аліменти загалом 33% від доходу, що в сукупності зі сплатою аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), становитиме 58% від доходу. З огляду на вказане, просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 16,5% від усіх видів заробітку; та на утримання позивачки в розмірі 8% від усих видів заробітку.Одночасно просив вирішити питання про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 16,5% від усих видів заробітку. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 22 лютого 2019 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22.02.2019 р. Дніпровським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (арк. справи 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.11.2018 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України №;00021465419 від 16.11.2018 року (арк. справи 4-5). Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.12.2014 року зокрема стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.12.2014 року і до повноліття дитини. Рішення набрало чинності 27.12.2014 року (арк. справи 22). Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, ч. 2 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, враховуючи, що з відповідача аліменти стягнуті на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, стягнення ще 1/4 частини на утримання сина [PERSON] , [INFO] є неможливим, а відтак, суд вважає, що на утримання сина [PERSON] слід стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала б на другу дитину із розрахунку 1/3 частки на двох дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання сина підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). За ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому, право на таке утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу (ч.2, 3 ст.84 СК України). З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Щодо розміру аліментів на утримання дружини. суд вважає можливим стягнути з відповідача 1/12 частину від заробітку (доходу), оскільки відповідач має сплачувати ще аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 та 1/6 частин заробітку. Щодо вимоги відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] суд вважає необхідним роз`яснити, що за частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з окремим позовом про зменшення розміру аліментів до [PERSON] . У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 21 травня 2020 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 07 вересня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial