Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач 25.08.2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьку [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.11.2002 р. виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради та земельна ділянка (пай) площею 2,1697 га, кадастровий номер 5323085600:00:003:0355, розташованої на території Ряськівської сільської ради Машівського району, Полтавської області. 22.01.2015 року помер [PERSON]. Із інформаційної довідки від 14.07.2016 року виданої приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Комаренко .А.М. та витягу спадкового реєстру від 14.07.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 22.01.2015 року заведено спадкову справу №130/2015 Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Свідоцтво про право на спадщину за законом Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою не видавалося, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі вищевикладеного просить визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23.01.2015 року та визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки (пай) площею 2,1697 га, кадастровий номер 5323085600:00:003:0355 розташованої на території Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23 січня 2015 року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] письмово просив справу розглядати у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав в повному та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] письмово просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 листопада 2002 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради квартира [ADDRESS] (Дніпро) належить на праві приватної власності [PERSON]. /а.с.55/ Крім того, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія АЛ №523516 від 30 березня 2011 року виданого на підставі розпорядження від 13 липня 2010 року №366 голови Машівської районної державної адміністрації, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 2,1697 га, яка розташована: Полтавська область, Машівський район, Ряськівська сільська рада (за межами населеного пункту), цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:5323085600:00:003:0355./а.с.51/ 22 січня 2015 року помер [PERSON]./а.с.8/ Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно матеріалів спадкової справи №130/2015р. після смерті [PERSON], померлого 22 січня 2015 року з заявою про прийняття спадщини звернулася донька - [PERSON] ./а.с.38 на звороті/ та донька [PERSON]./а.с.40/ Таким чином, спадщину [PERSON] прийняла вчасно шляхом подачі відповідної заяви до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори. 11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті батька [PERSON], а саме: квартира №106, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Зелена, буд.№2 та земельна ділянка, що розташована: Полтавська область, Машівський район, с. Ряська./а.с.46 на звороті/ 13 травня 2016 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №106, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Зелена буд.2, яка належала померлому [PERSON] та на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Ряська у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. /а.с.47/ Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до частин 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На основі повного і всебічного зясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved