overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач 20.10.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що має на утриманні неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, ухиляється від його утримання, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує сина одноособово, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач 20.10.2014 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 28.08.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. П'ять місяців тому вони з відповідачем припинили ведення спільного господарства, відповідач покинув їх з дитиною. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною, однак цих коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Їй відомо, що відповідач працює, однак місце його роботи та розмір його заробітної плати їй не відомі. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.10). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечує (а.с.9). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.08.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.2,3). Дитина проживає з позивачем (а.с.4), повністю перебуває на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною, однак цих коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.9). Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншим виконавчим листом суду не надані. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач 20.10.2015р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19.08.2013р. між ПАТ «ОТП Банк»(правонаступником усіх прав та обов»язків якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2005306525, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 20200 грн. Відповідачкою в порушення умов кредитного договору не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Станом на 07.10.2015р. сума заборгованості відповідачки складає 18516,34 грн. по тілу кредиту, 1,87 грн. по нарахованих та не сплачених відсотках, 4715,44 грн. по комісії за розрахункове обслуговування. Просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитом 23233,65 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не зявилася в судове засідання, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №2005306525 від 19.08.2013р. між ПАТ «ОТП Банк»(правонаступником усіх прав та обов»язків якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») та відповідачкою [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 20200 грн.(а.с.10-12). Внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов договору загальна заборгованість за цим договором станом на 07.10.2015р. становить 18516,34 грн. по тілу кредиту, 1,87 грн. по нарахованих та не сплачених відсотках, 4715,44 грн. по комісії за розрахункове обслуговування. (а.с.18). Вимогу позивача від 05.01.2015р. про дострокове виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором не виконано. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню, слід стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 23233,65 грн. Також з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1218грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач 20.10.2015 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає коштів на її утримання, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона не працює, отримує щомісячну допомогу на дитину в розмірі 955 грн., а відповідач коштів на утримання дочки не надає з кінця липня 2015 року, коли пішов від них, працездатний, однак не працює, інші аліменти з нього не стягуються, згідна на заочний роозгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.11), однак про причини неявки чи відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи згоду позивача, винесено ухвалу протокольної форми про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, а саме: дочку [PERSON], 30.08.2012 року народ ження, батьком якої є відповідач. Дочка проживає разом з позивачкою і відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст.180, 181, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що дочка знаходиться на утриманні позивача, а відповідач зобов'язаний утримувати дитину, не надав суду докази про неможливість надання допомоги в заявленому позивачем розмірі, який не є надмірним і не перевищує встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини такого віку, тому вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач 20.10.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.08.2014р. між Херсонським державним університетом та відповідачкою було укладено договір №486904 про навчання. Згідно з умовами договору відповідачка взяла на себе зобов'язання своєчасно вносити оплату за навчання щомісячно відповідно до п.4.4 договору. Проте відповідачка всупереч умов договору у жовтні 2015р. оплату не здійснила, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 562,50грн. В позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Херсонського державного університету борг за навчання в розмірі 562,50грн., а також покласти на відповідачку судові витрати. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, який надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачки і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у поданій заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2014р. між Херсонським державним університетом та [PERSON] було укладено договір №486904 про навчання (а.с. 5-6). Позивачем умови договору виконані: [PERSON] згідно наказу №126-з від 14.08.2014р. зараховано студенткою першого курсу заочної форми навчання за кошти фізичних або юридичних осіб з 01.09.2014р. до Херсонського державного університету. Наказом від 04.11.2015р. №172-з [PERSON] було відраховано за невиконання умов договору з 30.10.2015р. Згідно довідки-розрахунку №727 [PERSON] має заборгованість за навчання за жовтень 2015р. в розмірі 562,50грн. (а.с. 8). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанціями. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач 20.10.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 04.10.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через його захоплення компютерними іграми. Фактично життя відповідача проходить у віртуальному світі, а світ реальний його перестав цікавити. Він не цікавиться життям родини та їх дитини, він майже не спілкується з нею та дитиною, не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про матеріальне забезпечення сімї, витрачає всю свою заробітну плату на власні потреби. Їй також відомо, що у відповідача є невиконані кредитні зобовязання перед банком, але на що він витратив банківський кредит їй не відомо. Подальше спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишить їй прізвище „Довгань. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Аліменти на утримання дитини будуть стягнуті в судовому порядку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Довгань. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені 01.01.2017 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 04.10.2008 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2017 року через те, що відповідач захоплюється компютерними іграми, а життям родини та їх спільної дитини не цікавиться. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про матеріальне забезпечення сімї, витрачає свою заробітну плату на власні потреби. Примирення між сторонами неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач 20.10.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, через подружню зраду відповідача, внаслідок якої було втрачено взаємопорозуміння та довіру між подружжям, та привело до втрати почуття поваги та любові один до одного і явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 19 червня 1993 року Новоодеським райвідділом загсу, Миколаївської області, за актовим записом № 37, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому, у відповідності до ст.. 174 ЦПК України, приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки та відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження, згідно вимог ст.. 169 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 1993 року. Їх шлюб зареєстровано Новоодеським райвідділом загсу, Миколаївської області, за актовим записом № 37. \~ \~\~\~Від спільного проживання подружжя спільних неповнолітніх дітей не має Згідно\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри, через подружню зраду відповідача. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу.\~ \~\~\~ \~За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень. \~ \~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач 20.10.2016 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу, який розірвано, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання двох дітей, які проживають з нею, хоча інших дітей немає, стягнень з нього не проводиться, офіційно не працює, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, додатково пояснила, що вона працює неофіційно швачкою у підприємця, заробітна плата становить 3000 грн., відповідач не дає коштів на дітей, 1000 грн., які вона просить, це аліменти на обох дітей. Відповідач позов не визнав повністю, оскільки кошти він надавав, в тому числі і на старшу дитину, яка навчається в університеті, на купівлю їй ноутбука, він є працездатним, інші аліменти з нього не стягуються, живе за рахунок проведення будівельних ремонтів, в середньому в місяць заробляє по 1000 грн., живе з вересня на зйомній квартирі, за яку сплачує 1500 грн., тому зможе сплачувати на двох дітей лише по 500 грн. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти, згідно довідки ЖЕК проживають разом з позивачкою і відповідно знаходяться на її утриманні, що відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.ст.180, 181, 184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своїх дітей, однак як встановлено судом, він не виконує цей обов'язок, є працездатним, на даний час офіційно не працює, однак має періодичні заробітки, інших утриманців немає, а діти знаходяться на утриманні позивачки, тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей, присудивши стягнення аліментів в твердій грошовій сумі щомісячно по 500 грн. на кожну дитину, що не буде перевищувати встановленого державою розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач 20.10.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у відносинах відсутнє порозуміння, припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу дітей не мають. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що сторони більше п'яти років мешкають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначила що з 2014 року мешкають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, примирення не можливе. Дітей від шлюбу не мають. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.03.2012 р. Сторони від шлюбу дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved