Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач 26.01.2016 року звернулась до суду з позовом до батька [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 02.09.2015 року (дати звернення до суду з аналогічним позовом, який було залишено без розгляду) на час навчання до досягнення 23 років. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов не визнав. Вказав, що надавав доньці [PERSON] матеріальну допомогу у зв'язку з її навчанням до червня 2015 року, у зв'язку з опискою у виконавчому листі, так як рішенням суду обо'язок по сплаті аліментів на нього було покладено до 30.06.2014 року. Заборгованості по сплаті аліментів не має. Разом з цим, наразі він позбавлений можливості надавати доньці [PERSON] матеріальну допомогу, оскільки його дружина на даний час є безробітньою. Крім того, має також ще двоє дітей: малолітнього сина [PERSON] та повнолітню доньку [PERSON], яка також є студенткою 2 курсу денного відділення Національного університету «Одеська юридична академія». Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідвиши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та відповідач [PERSON]. Позивач до 28.02.2016 року була студенткою денного відділення Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (а.с., 6, 7). Згідно договору № 231-6/14 від 29.08.2014 року оплата за навчання за 2015/2016 навчальний рік складає 6 480 грн. Мати позивача - [PERSON] працює на посаді чергової по парку виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональна філія «Одеська залізниця», її середньомісячний дохід за період з жовтня 2015 р. по березень 2016 р., що визначений як середнє арифметичне шляхом поділу загальної суми доходів за вказаний період на відповідну кількість місяців, складає 7558,95 грн. (45353,65/6). Відповідач згідно довідки про його доходи працює на посаді слюсаря з ремонту автомобілів Знам'янської дистанції електропостачання, середній дохід за період з січня по червень 2015 року складає 3911,89 грн. ((23053,67+417,68)/6). В судовому засіданні з'ясовано, що відповідач проживає разом із дружиною [PERSON], донькою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO] (довідка квартального комітету № 11 м. Знам'янка № 16 від 21.03.2016 року). Дружина відповідача [PERSON] за даними Знам'янського міськрайонного центру зайнятості від 18.03.2016 року перебуває на обліку як безробітна з 29.12.2015 року. Донька відповідача [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення Національного університету «Одеська юридична академія». Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.10.2011 року з [PERSON] на користь матері позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19.09.2011 року і до 30.06.2014 року. Відповідач у судовому засіданні відзначив, що у зв'язку з ймовірною опискою у відповідному виконавчому листі, відрахування аліментів на утримання [PERSON] здійснювалось по червень 2015 року включно. Зазначені обставини узгоджуються з даними довідки про доходи відповідача. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, необхідну позивачу саме у зв'язку з навчанням, унеможливлює стягнення аліментів. Виходячи з принципу змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.10 ЦПК). За приписами ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що в даний час його дружина є безробітною, мають ще двох дітей, син є малолітнім, інша донька також є студенткою 2 курсу на відміну від позивача, яка вже закінчила навчання, а тому з об'єктивних причин він не має можливості надати кошти на утримання доньки [PERSON]. За приписами СК України стягнення аліментів розпочинається від дня пред'явлення позову. Даний позов пред'явлено 26.01.2016 року. З приводу вимог про стягнення аліментів з 02.09.2015 року, суд має відзначити, що позивач дійсно зверталась до суду з аналогічним позовом 03.09.2015 року (ц/с № 2/389/764/15), який залишено без розгляду ухвалою суду від 04.12.2015 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання. Вказана ухвала позивачем не оскаржена і набрала законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Принцип диспозитивності надає особі право на власний розсуд розпоряджатися як наданими їй правами, так і засобами їхнього захисту. Враховуючи, що відповідний позов було залишено без розгляду фактично з вини позивача, її посилання на те, що нею дійсно вживались належні заходи до стягнення з відповідача аліментів у зв'язку з продовженням навчання, а він ухилявся від сплати, що давало б підстави для стягнення аліментів за минулий час, є недоречними і не може бути прийнято судом до уваги. З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення даного позову з огляду на відсутність у відповідача спроможності надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], яка продовжувала навчання до 28.02.2016 року. Навчання закінчено 28.02.2016 року, оплата за навчання мала бути внесена до початку сесії попереднього навчального семестру (п. 5.6 договору (а.с. 6 на звороті), тобто фактично до пред'явлення до суду даного позову. Доходи матері позивача майже вдвічі перевищують доходи відповідача, який має на утриманні ще трьох осіб: безробітну дружину, малолітнього сина, по відношенню до якого має безумовний обов'язок щодо утримання, а також доньку-студентку 2 курсу. Позивачем не було представлено й інших доказів на підтвердження витрат, пов'язаних із навчанням. Підстави для стягнення аліментів до 23 років, тобто 03.08.2016 року - взагалі відсутні, оскільки їх стягнення безпосередньо пов'язано із навчанням, закінчення якого є підставою для припинення обов'язку по сплаті аліментів за цією підставою. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed