Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач 27 квітня 2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 31.08.2002 року, про що є актовий запис 1041. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 31 серпня 2002 р. між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, про що є відповідний актовий запис № 1041, від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що подружнє життя не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникали різного роду непорозуміння, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, зазначає, що вони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо на протязі останніх двох років, на сьогоднішній день шлюб носить лише формальний, враховуючи, що подальше збереження сім'ї не можливе, а тому на підставі 110, 114 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, направили до суду представників з належним чином оформленими повноваженнями, а тому суд вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що сторони проживають окремо, з січня 2015р. не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, вказував, що питання поділу майна буде вирішено в окремому порядку. Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, вказував, що примирення між [PERSON] та [PERSON] не можливе. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2002р. про що є актовий запис № 1041 (а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачки дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з січня 2015 р. не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved