Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач 25.09.2018 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 07.08.2004 вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 50. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, відсутні взаєморозуміння та довіра. Шлюбно-сімейні стосунки припинили у липні 2018 року та проживають окремо. В звязку з чим, просить розірвати шлюб, сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ковалевська», судові витрати просить залишити за нею. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує та у разі визнання позову відповідачем просить винести рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 07 серпня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 50. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність у сторін взаєморозуміння та довіри, різні погляди на сімейне життя. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини у липні 2018 року, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати за проханням позивача суд залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved