Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] державний педагогічний університет імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути із відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 890 грн. 67 коп., індекс інфляції 295 грн. 69 коп., 3% річних від простроченої суми основного боргу 19 грн. 92 коп. Представник позивача надала до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем його реєстрації, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслав, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що представник позивача не заперечила. \~ Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ст. 10 ЦПК України\~\~\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України\~\~\~\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між [PERSON] державним педагогічним університетом імені [PERSON] Міністерства освіти і науки України в особі ректора професора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 7 від 01 вересня 2014 року про надання освітніх послуг. Відповідно до розділу 1 договору, виконавець взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання відповідача за заочною формою навчання та спеціальністю 7.02030302 «мова та література» (англійська) з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст. Замовник зобов»язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором (п.3.1 Договору). Загальна вартість освітньої послуги за весь строк надання такої послуги відповідно до розділу 4 договору становила 16\~700 грн., за один семестр - 3340 грн. Наказом в.о. ректора [PERSON] державного педагогічного університету імені [PERSON] №7 від 13 березня 2015 року [PERSON] було відраховано за порушення п. 3.1. договору про надання освітніх послуг - порушення умов договору несвоєчасну плату за освітню послугу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] по договору за навчання становить 890 грн. 67 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 903 ЦК України\~якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~\~\~\~ст. 638 ЦК України\~\~\~\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивачем було надіслано 21 вересня 2015 року відповідачу претензію №36 на суму 890 грн. 67 коп. яку було вручено 24 вересня 2015 року особисто відповідачу. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору про надання освітніх послуг №7 від 01.09.2014 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 890 грн. 67 коп. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 5.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов»язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення індексу інфляції 295 грн. 69 коп. та 3% річних від простроченої суми основного боргу 19 грн. 92 коп. є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved