Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач 14.07.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дід по лінії матері - [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якого увійшло право власності на вказаний вище житловий будинок. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядився, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. Вона до дня смерті діда проживала разом з ним а після його смерті у шестимісячний строк фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, тому визнається такою, що прийняла спадщину, проте не в змозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки останній за життя не зареєстрував право власності на будинок за собою. У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» за змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 Судом встановлено, що спадщина відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] та на час дії ЦК УРСР 1963 року. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Тому дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1994 року; довідку Винничківського старостинського округу № 364 від 12.06.2019 року про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2014 року; копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.06.1970 року; копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.2001 року; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.03.1997 року; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2001 року; довідку ЛОКП «БТІ та ЕО» № 2/595 від 05.02.2020 року; копію технічного паспорту на будинок по [ADDRESS] ; Довідки Давидівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області № 23 та № 24 від 16.01.2020 року; Довідку Винничківського старостинського округу Давидівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області № 25 від 16.01.2020 року та № 129 від 16.03.2020 року; заяви відповідачів про визнання заявлених позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач у встановлений строк вступив в управління та володіння спадковим майном, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідачі визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved