Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON], 01 серпня 2018 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 01 листопада 2005 року та брата [PERSON], померлого 10 березня 2014 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 27 березня 2004 року померла її мати [PERSON]. Після тої смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,54 га вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту н право власності на землю серії ІІ-ОД №022225, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Вона т її рідний брат [PERSON], спадщину прийняли, звернувшись своєчасно до Кодимської державної нотаріальної контори. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, спадкоємцями майна стала вона та її рідний брат. Відповідно до діючого на той час земельного законодавства вони повинні були отримати на своє імя новий державний акт у земельному відділі. 10 березня 2014 року її брат помер. Вона залишилась єдиним спадкоємцем з законом. Рідна дочка спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилась, надавши відповідну заяву. Після смерті брата вона прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На її звернення до нотаріальної контори про оформлення спадщини була отримана відмова з посиланням на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу державного акту на право власності на землю Саме ця обставина унеможливила успадкування нею земельної ділянки, що залишилась після смерті брата та матері. Дійсно, отриманий спадкодавцем державний акт на право власності на землю серії ІІ-ОД №022225 був утрачений. Збереглась лише його ксерокопія. Про втрату правовстановлюючого документу вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відповідно до наданої відділом Держгеокадастру в Кодимському районі довідки, [PERSON], дійсно за життя був видний державний акт по території Тимківської сільської ради. Зазначені вище обставини і змусили її звернутися до суду з захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої 27 березня 2004 року [PERSON] та померлого 10 березня 2014 року [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,54 га, вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративні території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села відповідно до державного акту на паво власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №022225, виданого Кодимською районною державною адміністрацією, який був утрачений. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і охоронюваних інтересів сторін і інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Частиною 4\~статті 206\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (нині частина 4 статті 206 ЦПК) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає це визнання. Отже суд констатує, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 3,54 га, вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративні території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села відповідно до державного акту на паво власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД №022225, виданого Кодимською районною державною адміністрацією, на імя померлої 27 березня 2004 року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1268 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved