Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON], 23 березня 2018 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина: земельна ділянка площею 3,63 га вартістю 107731,92 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої; земельна ділянка площею 4,0948 га вартістю 107731,92 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої; земельна ділянка площею 3,2172 га вартістю 107731,92 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої. Спадщину, що відкрилася вона прийняла як спадкоємець за заповітом, звернувшись до нотаріуса у додатковий строк визначений судом, з відповідною заявою. Нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на землю серії [NUMBER]. Цей правовстановлюючий документ утрачений. З приводу втрати державного акту вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Позитивного результату це не дало. Вказані причини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 3,63 га вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 4,0948 га вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої; земельну ділянку площею 3,2172 га вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO], актовий запис №339. Згідно Заповіту, складеного 13 січня 2010 року в с. Тимкове Кодимського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі Тимківської сільської ради за №03, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Згідно Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №402/109-18, 401/109-18, 400/109-18 від 09 лютого 2018 року, [PERSON] видавалися державні акти на право власності на землю відповідно: серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 4,0948 га вартістю 107731,92 грн. на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,2172 га вартістю 107731,92 грн. на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,63 га вартістю 107731,92 грн. на території Тимківської сільської ради Кодимського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 01 лютого 2018 року (справа №503/2406/17-ц), [PERSON] було надано додатковий строк, тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. Згідно листа Державної нотаріальної контори Одеської області №442/02-14 від 13 березня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері - [PERSON]. Згідно публікації в газеті «Вісті Кодимщини» №17 від 17 березня 2018 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 3,63 га виданий Кодимською РДА по Тимківській сільраді для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 17 лютого 2004 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конституцією України (ст.41) передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником: земельної ділянки площею 3,63 га вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією; земельної ділянки площею 4,0948 га вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією; земельної ділянки площею 3,2172 га вартістю 107731,92 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією. Це вбачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №400/109-18, 401/109-18, 402/109-18 від 09 лютого 2018 року. [INFO] [PERSON], померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Як убачається з дослідженого судом в судовому засіданні Заповіту, складеного 13 січня 2010 року в с. Тимкове Кодимського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі Тимківської сільської ради за №03, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Отже, судом достовірно встановлено, що спадкоємцем за заповітом є позивач - [PERSON]. Інші спадкоємці за законом - відсутні. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористалась, подавши заяву у визначений судом додатковий строк до нотаріуса про прийняття спадщини (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 01 лютого 2018 року (справа №503/2406/17-ц)), однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №442/02-14 від 13 березня 2018 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» №17 від 17 березня 2018 року. Докази, надані позивачем є належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України). Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим. Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,63 га вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої [INFO] [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 4,0948 га вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої; земельну ділянку площею 3,2172 га вартістю 107731,92 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Тимківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved