Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.09.2020 року (згідно поштового конверту) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позову зазначила, що відповідача [PERSON] заочним рішенням Селидівського місткого суду Донецької області від 02.12.2019 року позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно розпоряджень Військово-цивільної адміністрації № № 11, 12, 13 від 03.01.2020 року позивача призначено піклувальником над [PERSON] , [INFO] , та опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти перебуває на її утриманні, матеріальної підтримки від матері позивач не отримує. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та добровільно аліменти сплачувати не бажає. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи від дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/2 від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позов, просить суд слухати справу за її відсутностіь та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, у судове засідання двічі не з`явилася, у зв`язку з чим, суд, відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ч.\~ч.\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Авдіївським міським відділом реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, відповідно до заочного рішення Селидівського місткого суду Донецької області від 02.12.2019 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 02.01.2020 року. Відповідно до розпорядження Військово-цивільної адміністрації № 1 від 02.01.2020 року неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження Військово-цивільної адміністрації № 2 від 02.01.2020 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Військово-цивільної адміністрації № 3 від 02.01.2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження Військово-цивільної адміністрації № 11 від 03.01.2020 року [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження Військово-цивільної адміністрації № 12 від 03.01.2020 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розпорядження Військово-цивільної адміністрації № 13 від 03.01.2020 року [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Згідно ч. 1 ст. 69 ЦК України піклувальник над неповнолітньою особою зобов`язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням зазначених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, з дотримання інтересів дітей, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити із стягненням з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved