Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

позивач 17.09.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що 22.12.2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, за час перебування шлюбі у них народилося четверо дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач надавав матеріальну допомогу нерегулярно, а починаючи з квітня 2019 року припинив надавати будь - яку допомогу. Всі витрати по утриманню дітей позивач змушена нести самостійно, хоча відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки має постійне місце праці та доходи. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. 17.10.2019р. по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, в якій зазначив, що заявлений позов визнає повністю та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони в період з 18.06.2003 року по 22.12.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2017 року № 450/1414/17 розірваний. За час перебування сторін у шлюбі в них народилося четверо дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Факт проживання дітей разом з позивачем та перебування на її утриманні визнається відповідачем, та відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня -1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, заяву відповідача про визнання позову, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку, з врахуванням того, що утримувати дітей зобов`язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 гривень, щомісячно, на кожну дитину. Крім того, з відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 768,4 гривень. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved