Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування вимог посилається на те, що у період із 2008 року по вересень 2010 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] [INFO] у них народився син- [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження дитини його батьком зазначено [PERSON] , який в подальшому змінював своє прізвище та ім`я на [PERSON] . Позивачка вказує, що через постійні сімейні скандали, які вчиняв відповідач у стані алкогольного сп`яніння, фізичне та психологічне насилля, неодноразово ставилося питання про припинення сімейних відносин із відповідачем. Коли сину виповнилось дев`ять місяців відповідач залишив сім`ю, з того часу сторони жодних стосунків не підтримують. З часу припинення фактичних шлюбних відносин відповідач про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини не піклується, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не забезпечує необхідним харчуванням, медичних доглядом, матеріально не підтримує. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. [PERSON] повністю перебуває на її утриманні та вихованні. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, обгрунтували вищенаведеним. Позивач зазначила, що відповідач [PERSON] з моменту припинення шлюбних відносин із нею не виконує своїх батьківських обов`язків. [PERSON] вперше побачив батька, коли йому було дев`ять років, під час надання відповідачем дозволу на виїзд дитини за кордон. Малолітній [PERSON] сприймає батьком іншого чоловіка, із котрим [PERSON] підтримує відносини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовими повістками, однак до суду повернулися конверти із відміткою Укрпошти, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи- органу опіки та піклування Василівської сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, заслухавши показання свідків вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період часу із 2008 року по вересень 2010 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання в них народився син [PERSON] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , який змінював своє прізвище та ім`я із [PERSON] на [PERSON] , із [PERSON] на [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтв по зміну імені (а.с. 8-9), являється батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.02.2010 (а.с.7). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням сина не займається, не відвідує та не спілкується із сином протягом тривалого часу, не цікавиться його успішністю, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для його проживання та виховання, не цікавиться його матеріальним забезпеченням. Зазначені обставини підтверджуються також показанням допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що батьком малолітнього [PERSON] являється [PERSON] , житель с.Веренчанка. Відповідача бачили в той час коли народився [PERSON] , в послідуючому відповідач не приймав участі у вихованні та утриманні дитини. [PERSON] свого батька не знає, каже, що в нього є інший батько, який йому все купляє. Сприймає за батька чоловіка [PERSON] , із котрим на даний час вона проживає. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 06.12.2019 вбачається, що [PERSON] проживає в будинку, що в с.Василів Заставнівського району, який належить її бабусі [PERSON] . До складу її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із характеристики, яка видана Василівською НВК від 04.12.2019 (а.с.12). вбачається, що [PERSON] навчається у 4 класі . За час навчання показав себе з хорошої сторони, гарно читає, добре пише під диктовку. Хлопчик дисциплінований, дружелюбний і щирий. Мати [PERSON] слідкує за зовнішнім виглядом сина і допомагає йому у навчанні, а також мати бере активну участь у вирішенні шкільних питань. За період навчання в школі батько [PERSON] жодного разу не відвідував школу. Згідно довідки Заставнівської ЦРЛ від 06.12.2019 за № 1568 (а.с.16) [PERSON] на «Д» обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Згідно ДІАЗ МВС України [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягалася (а.с.17). Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року , діючої на Україні з 27.09.1991 року , держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно висновку органу опіки та піклування Василівської сільської ради (а.с.53), вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1985 року народження відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] безпідставно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню сина [PERSON] його належить позбавити батьківських прав по відношенню до останнього. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 11:30 год. 27.05.2020 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України та з м вихідних та святкових днів) 09.06.2020, то датою ухвалення даного судового рішення є 09.06.2020. На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved