Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач - [PERSON]. в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про важливість своєї відсутності суд не повідомив. Представник органу опіки та піклування - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимоги позивачки [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав у відношенні [PERSON]. не заперечувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON]. перебував у шлюбі з [PERSON] Відповідач пив, гуляв, бився, вихованням та утриманням дитини ніколи не займався. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що сторони по справі жили разом в шлюбі. У них є донька [PERSON]. [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займається, він пив, бив дружину. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає позивачку, працювали разом. [PERSON] - колишнього чоловіка [PERSON] знає. Він пив, гуляв, сторони вже давно разом не живуть. Донька [PERSON] живе разом з матір'ю. Відповідач нічим дитині не допомагає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 17 серпня 2002 року по 13 червня 2008 року [PERSON] перебувала в офіційному шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується рішенням Орджонікідзевського міського суду про розірвання шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від спільного з відповідачем шлюбу у них є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Фактично в 2008 році шлюбні відносини позивачка з відповідачем остаточно припинили у в'язку з постійними сварками та конфліктами на підставі того, що відповідач зловживав спиртними напоями. Відповідач ще в 2008 році, забравши всі особисті речі, виїхав на інше місце проживання, де проживає і по теперішній час. З цього часу спільне господарство ми не ведемо. Після розлучення по теперішній час відповідач не піклувався про доньку та про позивачку, не надавав їм будь-якої матеріальної допомоги. Так, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання доньки станом на 16.02.2017 року у розмірі 58054,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, який видано Покровським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Дніпропетровській області. Крім цього, відповідач неодноразово був оголошений у розшук за злісне ухилення від сплати аліментів, що підтверджується листом Орджонікідзевського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.12.2014 року. Відповідач взагалі не спілкувався, не спілкується і не бажає спілкуватись з дочкою. Він не робив дочці ніяких подарунків на день народження, не купував іграшок, не займався її оздоровленням, не приділяв ніякої уваги по навчанню. Фактично між відповідачем та дочкою втрачені будь-які родинні стосунки. Дочка взагалі його не знає як батька, не бажає його знати та з ним спілкуватись. Фактично з 2008 року до 19.10.2013 року позивачка опікувалась дочкою самостійно. Після укладення її другого шлюбу - 19.10.2013 року з її теперішнім чоловіком [PERSON], то вони до теперішнього часу піклуються та повністю утримують дочку [PERSON]. Теперішній чоловік позивача - [PERSON] на протязі 4 років виконує обов'язки батька її дочки - [PERSON], [INFO]. Крім цього і він, і дочка бажають офіційно оформити усиновлення [PERSON], але це неможливо через те, що відповідач не позбавлений батьківських прав. По теперішній час відповідач не змінив свого відношення відносно дочки, як ухилявся, так і ухиляється по цей час від її виховання та утримання. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України (Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини), батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки обов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати і до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України (Підстави позбавлення батьківських прав), мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав може особа в сім'ї, якої проживає дитина. Так як дочка постійно проживає з позивачкою, тому вона і звертається до суду з відповідною позовною заявою. З приводу позбавлення відповідачів батьківських прав позивачка звернулась до органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, надала всі відповідні документи, це питання розглянуто, однак Висновок вона ще не отримала. Суд вважає, що відповідач повинен бути позбавлені батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], так як він злісно ухиляється від виконання обов'язків. Цим позбавленням не порушаться права дитини, а навпаки вона буде мати добре забезпечення та виховання та буде захищена від постійних погроз та сварок з боку відповідача. Згідно ст. 60 Цивільного Кодексу України позбавлення батьківських прав також відбувається в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дітей. В п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Відповідач не здійснює вказаних дій, він взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток нашої доньки, зокрема: не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створюють умов для отримання дитиною належної освіти. Тобто він взагалі нічого не здійснює для своєї доньки. Для нього вона взагалі протягом декілька років не існує. Тобто протягом вже декілька років відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини і по її утриманню. Тому суд вважає, що у позивача є усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до їхньої неповнолітньої доньки. Згідно висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області від 18.05.2017 року, відповідач може бути позбавлений батьківських прав по відношенню до своєї неповнолітньої дочки. Відповідно до змісту висновку органу опіки та піклування вказаним органом було встановлено, що відповідач оздоровленням та лікуванням доньки, а також її вихованням та розвитком не займається, дитина відносин з рідним батьком не підтримує. Неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю та вітчимом. Відповідач надав до служби у справах дітей виконкому Покровської міської ради заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Декларація прав дитини ООН (резолюція від 20.11.1959р.) зазначає, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створити належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати їх до самостійного життя та праці. Позивач по справі вказані обов'язки виконує належним чином, а відповідач взагалі ігнорує їх виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вони: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно ст. 60 Цивільного кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивач довела суду про те, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Кожен з допитаних свідків підтвердив факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області «про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини» - задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн..

Outcome: approved