Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач, 27 березня 2015 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] року померла мати - [PERSON]. Після смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,03 га на території Сербівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої, який був утрачений. Він, як спадкоємець за законом, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, як особа, що на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем - прийняв спадщину. Звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - державного акту про право власності. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Відділ Держземагенства в Кодимському районі також повідомив його, що видати дублікат державного акту на право власності на землю не є можливим. Зазначені причини і змусили його звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,03 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Сербівської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом (свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого 30 березня 1977 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, згідно якого матір»ю народженого [INFO] року [PERSON] є [PERSON]). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області 16 лютого 2009 року), прийнявши спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, як особа, що проживала із спадкоємцем разом на час відкриття спадщини (довідка №309 від 17 березня 2015 року Сербівської сільської ради). Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,03 га на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області (Інформація відділу Держземагенства у Кодимському районі №29-28-0. 13-557/2-15 від 18 березня 2015 року). Інший спадкоємець, який мав право на спадкування за законом - [PERSON], як чоловік спадкодавця, помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 23 травня 1995 року відділом ЗАГС адміністрації міста Мурманська, Російської Федерації). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №12 від 21 березня 2015 року. Згідно Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №29-28-0. 13-557/2-15 від 18 березня 2015 року, видати новий Державний акту на право власності на землю або дублікат цього документу [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №298/02-14 від 20 березня 2015 року ). Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,03 га на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved