Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.01.2017 року звернувся до суду з позовом до Територіальної громади Селидівського міськвиконкому про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначив, що [INFO] року померла дружина його батька [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої в Селидівському ОУ ПФУ Донецької області пенсії у сумі 52065 грн. 89 коп. З метою отримання спадщини він звернувся до Восьмої Донецької державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Постановою від 23.01.2018 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, у зв'язку тим, що позивачем не було надано документів, підтверджуючих родинний зв'язок з померлою. Вважає, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживав з померлою [PERSON], однією сім'єю більше п'яти років по день її смерті та вели спільне господарство. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування, як за спадкоємцем четвертої черги за законом, на недоотриману в Селидівському ОУ ПФУ Донецької області пенсію у розмірі 52 065 грн. 89 коп., що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а також зобов'язати Селидівське ОУ ПФУ Донецької області виплатити йому недоотриману [PERSON] пенсію. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.01.2018 року позовну заяву [PERSON] до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.02.2018 року змінено порядок розгляду справи зі спрощеного на загальний та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.03.2018 року справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.. Представник відповідача - Територіальної громади Селидівського міськвиконкому - в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - Селидівського ОУ ПФУ Донецької області - в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.01.2018 року, виданого повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON], народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 01.03.1976 року, Сєверною селищною радою м. Сніжне Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.03.1976 року, актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.11.2007 року, виданого виконкомом Сєверної селищної ради м. Сніжне Донецької області, [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 116 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01.12.2017 року, виданого Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 279 (а.с. 7). Відповідно до листа Селидівського ОУ ПФУ Донецької області № 1098/04, [PERSON] [INFO], дійсно перебуває на обліку у вищевказаному управлінні, як отримувач пенсії по втраті годувальника. Недоотримана пенсія в зв'язку зі смертю, яка входить до складу спадку, на даний момент складає 52 065 грн. 89 коп. (а.с. 9) Як вбачається з домової книги (а.с. 10-11) [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] починаючі з 07.08.1987 року, тоді як, [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою починаючи з 12.07.2002 року. Згідно ст. 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Суд звертає увагу, що поняття «проживання однією сім'єю» та «член сім'ї» не є тотожними, особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситься до членів сім?ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає доведеним і встановленим, що позивач [PERSON] проживав однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON] понад п'ять років і до моменту смерті останньої, а саме - до [INFO] року, у зв'язку з чим, є спадкоємцем четвертої черги за законом в аспекті ст. 1264 ЦК України. Постановою Восьмої Донецької державної нотаріальної контори від 23.01.2018 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, у зв'язку тим, що позивачем не було надано документів, підтверджуючих родинний зв'язок з померлою (а.с. 13). Як вбачається з наданої Восьмою Донецькою державною нотаріальною конторою інформації, спадкова справа після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року - не заводилася та заповіти від її імені не складалися. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч. 5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з тим, що не може довести факт споріднення з померлою, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить недоотримана спадкодавцем пенсія. У зв'язку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, так як, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права. Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов'язання Селидівського ОУ ПФУ Донецької області виплатити позивачу недоотриману [PERSON] пенсію, суд вважає їх передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, належних та допустимих доказів щодо порушення, невизнаних або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача з цього приводу суду не надано. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial