Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н. від 10.04.2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про що свідчить його підпис у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання виконав, надав відповідачу кредит. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити відсотки. Обов»язок позичальника погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач належним чином умови договору не виконав у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14.07.2015р. становить-40 443,89 грн.: 17261,36 грн.-заборгованість за кредитом; 20780,44грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00грн.-штраф (фіксована частина). 1902,09 грн.-штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з»явився в заяві просив проводити розгляд справи без нього, підтримав позов. На заперечення [PERSON] направив письмові пояснення в яких зазначив, що кредитна карта 2014 року була отримана [PERSON] під час перевипуску, що підтверджує виписка по карті відповідача згідно з якою 01.02.14р. відбулося перерахування коштів з карти на карту під час зміни типу договору. Попередня карта відкривалась у відділенні Херсонської області. Стосовно звернень відповідача до відділення банку та до головного офісу у м.Дніпропетровськ в комплексах банку відсутні будь-які відомості з цього питання. Офіційних звернень до банку також не було. В банку відсутні будь-які розпорядження або накази, які б зупиняли нарахування відсотків по кредитних картах, випущених в АР Крим. Тому відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Представник позивача [PERSON], яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснила, що інформація по рахунку відповідача не відображалась у відділенні банку і за послугою Приват-24 на материковій частині України, бо адресою постійного місця проживання зазначався Крим з 2014 року. Після відповідних подій на цій території, банку було невідомо чи змінилось місце проживання [PERSON] Він повинен був надати у відділення банку довідку про місце проживання на материковій частині України щоб було відкрито інформацію, або сплачувати заборгованість через інші банки, що передбачено Постановою Правління НБУ № 699 від 03.11.2014р. і ця інформація є публічною, загальнодоступною. Лише коли [PERSON] звернувся до відділення банку і в своїй анкеті вказав місце проживання на материковій частині України, після цього інформація за його рахунком стала відкритою. Поскільки [PERSON] не виконав своїх зобов»язань за договором, просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав позовні вимоги і пояснив, що у 2012р. він був призваний до лав армії і у [PERSON] відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» отримав картку, щоб на неї його батьки перераховували для нього гроші, ніякої кредитної карти він не отримував. У лютому 2013 року він поступив на контрактну службу в Криму і у 2013р. на території АР Крим разом із зарплатною карткою йому видали кредитну картку з лімітом на ній 2 тисячі гривен. В лютому 2014 року в одному з Кримських відділень «Приватбанку» йому замість звичайної кредитної картки, отриманої раніше, видали кредитну картку «Голд» на яку було встановлено ліміт 17 тисяч гривен і цю суму він зняв для своїх потреб. В кінці лютого він заплатив через Приват-24 дві тисячі гривен а потім аналогічну суму таким же шляхом направив в березні 2014р., але вона не відображена в розрахунку, що подав банк. Поскільки Крим було окуповано, він демобілізувався і в кінці березня 2014р. приїхав до В.Олександрівки де пішов до відділення банку, щоб зняти гроші з зарплатної картки, але інформація на картках не відкривалась і він звернувся до оператора відділення. Та дійсно підтвердила, що інформація стосовно всіх кримських рахунків заблокована, її не можна подивитись, запевнила, що кредитний рахунок заморожено, відсотки по ньому не зростатимуть. Йому пояснили, що при наявності будь-якої інформації йому зателефонують або пришлють SMS. Він через деякий час кілька разів намагався перевірити свої картки, але безрезультатно і дійсно став чекати повідомлення з банку. Також намагався з»ясувати питання по кредиту через послугу Приват-24, але там також все було заблоковано. Весною в квітні-травні 2015р. у Високопільському відділенні «Приватбанку» він оформив картку для зарахування допомоги на неї з районного центру зайнятості і оператор повідомила йому, що по його кредитній картці рахується заборгованість по відсотках, яку необхідно погашати. Він звернувся до Великоолександрівського відділення «Приватбанку» з цього питання, але керівник рекомендувала звернутись до Дніпропетровська в центральний офіс у відділ реструктуризації. На його дзвінок там повідомили, що тимчасово не бачать інформації по кредиту, рекомендували звертатись у відділення за місцем проживання, а там пояснювали, що нічим не можуть допомогти. Йому пропонували укласти договір реструктуризації для погашення суми боргу, але він відмовився, бо вважає, що в цій ситуації немає його вини, що він не зміг своєчасно погашати кредит. Сплатити тіло кредиту він згоден, але він проти того, щоб з нього стягували нараховані відсотки. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши подані матеріали суд приймає до уваги слідуюче. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] дійсно було укладено 10.04.2012р. договір без номера, за яким відповідач отримав встановлений кредитний ліміт на платіжну карту, яка впослідуючому була замінена у зв»язку з перевипуском картки, що підтверджується поясненнями відповідача, письмовими поясненнями представника позивача, анкетою від 10.04.2012р., умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про перевипуск карти. Підпис відповідача в заяві підтверджує його згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір. Згідно ст.634 ч.1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] не заперечував, що під час служби в Криму отримав дві кредитні картки одну в 2013р., а потім в лютому 2014р. іншу замість попередньої. Кредитний ліміт, який було встановлено, більше 17 тис. грн., він використав для своїх потреб. Не заперечує, що він здійснював операції, які вказані у виписці з рахунку однак зазначає, що карту з останніми цифрами 8138 не отримував; відсутня його вина в непогашенні кредиту, бо картковий рахунок був недоступним для банківських операцій. Отже, банк надав відповідачу кредитні кошти, які він використав, чого не заперечував в судовому засіданні. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Пункт 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5 % від суми позову п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої ст.1054 та ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання ст.610 ЦК України. Стаття 614 ЦК України встановлює презумпцію вини особи, яка порушила зобов»язання і покладає на неї обов»язок довести відсутність своєї вини, що дає підстави для звільнення її від відповідальності. Відповідач [PERSON] не надав суду належних і допустимих доказів того, що він вжив всіх заходів для виконання ним своїх зобов»язань за договором щодо погашення кредиту. Здійснення саме ним а не іншою особою операцій з кредитними коштами, що відображені у виписках, відповідач також не заперечує. Зі змісту листів Національного банку України № 25-111/18824 від 23.04.2014р., № 47-604/41267 від 31.07.2014р. вбачається, що відкриття рахунків для осіб, що переселились з АРК і м.Севастополя на материкову частину України повинно було здійснюватись на підставі довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) особи. Ця інформація є загальнодоступною і публічною. Офіційні дані про свою реєстрацію та перебування на материковій частині [PERSON] банку не надавав. Як пояснив [PERSON], він не проводив оплати за кредитом навіть після того, коли весною 2015р. він оформив нову картку в банку і було відкрито дані по його рахунку та з»ясувалось, що за ним рахується заборгованість. Банк сам знімав кошти з його інших рахунків, коли туди надходили кошти. Згідно п.1.1.2.5 Умов і правил надання банківських послуг обов»язок клієнта банку погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, за перевищення платіжного ліміту, виплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Обов»язок банку згідно п.1.1.3.1.2 обслуговувати карткові рахунки в порядку і на умовах, передбачених цим договором, діючим законодавством. Разом з тим банк не несе відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх забов»язань за договором при виникненні форс-мажорних обставин до яких відносять повстання, безпорядки, війни або будь-які інші обставини, що знаходяться поза межами розумного контролю банку - п.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved