Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач 22.10.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 51881,99 грн., що виникла за кредитним договором № 180 від 24.11.2006 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між позивачем та відповідачем - 1 [PERSON] 24.11.2006 року було укладено кредитний договір № 180. Відповідно до умов кредитного договору відповідач -1 отримав у ПАТ «КРЕДОБАНК» кредит в сумі 29637,00 доларів США., строком користування до 01.11.2013 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором (п.2.1., 3.9.) та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно рівними частинами по 353,00 долари США не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до п.5.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Пунктом 5.2. договору встановлено, що за невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. За невиконання та/або неналежне виконання позичальником п.9.2.2. договору, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від розміру фактичної кредитної заборгованості на день сплати штрафу (п.5.3. договору). 24.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави (а.с. 17-20). Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON], 24.11.2006 року було укладено договір поруки, за яким поручитель поручився перед позичальником за виконання [PERSON] зобов'язань по поверненню грошових коштів, у разі невиконання боржником-1 зобов'язань по поверненню грошових коштів, забезпеченому договором поруки від 24.11.2006 року, поручитель відповідає перед позичальником як солідарний боржник. ПАТ «КРЕДОБАНК» у повному обсязі виконав свої зобов'язання перед позичальником надавши йому кредитні кошти. В порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Станом на 13.08.2013 року загальна сума заборгованості відповідача - 1 перед позичальником становить 51881,99 грн. Банк неодноразово надсилав вимогу відповідачам про необхідність виконання зобов'язань, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Таким чином, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, у відповідності до умов кредитного договору, а відповідачі не виконали свої зобов'язання перед Банком. У судовому засідання 28.05.2014 року представник позивача Григорєв О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі до суду вчетверте не з'явились, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с. 69, 70, 73, 75, 82, 84, 87, 88, 89), про причини своєї неявки судові не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Абзацом 2 п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем - 1 [PERSON] 24.11.2006 року було укладено кредитний договір № 180 (а.с. 14-16). Відповідно до умов кредитного договору відповідач -1 отримав у ПАТ «КРЕДОБАНК» кредит в сумі 29637,00 доларів США., строком користування до 01.11.2013 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором (п.2.1., 3.9.) та/або додатками до нього. Відповідно до п.5.1. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2. цього договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Пунктом 5.2. договору встановлено, що за невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду. За невиконання та/або неналежне виконання позичальником п.9.2.2. договору, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від розміру фактичної кредитної заборгованості на день сплати штрафу (п.5.3. договору). Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON], 24.11.2006 року було укладено договір поруки, за яким поручитель поручився перед позичальником за виконання [PERSON] зобов'язань по поверненню грошових коштів, у разі невиконання боржником-1 зобов'язань по поверненню грошових коштів, забезпеченому договором поруки від 24.11.2006 року, поручитель відповідає перед позичальником як солідарний боржник (а.с. 21). 24.11.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави (а.с. 17-20). ПАТ «КРЕДОБАНК» у повному обсязі виконав свої зобов'язання перед позичальником надавши йому кредитні кошти. В порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 13.08.2013 року загальна сума заборгованості відповідача - 1 перед позичальником становить 51881,99 грн. (а.с. 6-9 - розрахунок заборгованості). Банк неодноразово надсилав вимогу відповідачам про необхідність виконання зобов'язань, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідачі порушили свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 51881,99 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 518,82 грн. сплачена позивачем згідно платіжних доручень №25934392 від 06.09.2013 року та №29500426 від 10.10.2013 року (а.с. 30-33). На підставі викладеного та

Outcome: approved