Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.10.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки 14049 грн. 00 коп. боргу за договором позики, а також 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в травні 2020 року він надав в безвідсоткову позику [PERSON] грошові кошти в сумі 500 дол. СІ1ІА, а відповідачка зобов`язувалася повернути вказані кошти через 10 днів. Проте у домовлений час вона боргу не повернула та на його вимогу 21.07.2020 року написала розписку про зобов`язання повернути позичені кошти до 03.08.2020 року у сумі 550 доларів США з урахуванням тривалого користування ними. Однак до теперішнього часу борг не повернула, чому він був змушений звернутися до суду з вказаним позовом та просить стягнути суму боргу, яка станом на день звернення до суду становить 14049 грн. 00 коп. з розрахунку 28,2098 грн. за 1 долар. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.11.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачка своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Крім того, у відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 500 доларів США та зобов`язувалася повернути до 03.08.2020 р. кошти у сумі 550 доларів США, про що надала відповідну розписку /а.с. 4/. На даний час відповідачка умови договору позики не виконала і коштів не повернула, що стверджується наявністю у позивача оригіналу розписки, оглянутої у судовому засіданні. Також судом встановлено, що згідно із офіційним курсом валют НБУ станом на 12.10.2020 року - момент подання позову, курс гривні щодо долара США становив 28,2098 грн. за 1 долар, відповідно борг в сумі 500 дол. США становить 14049 грн. 00 коп. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачкою порушено умови підписаного нею договору позики грошових коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved