Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач 16.12.2019 р. звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] , мотивуючи тим, що він є власником 43/100 частин спірного житлового будинку. Відповідач був зареєстрований у будинку - 14.12.2011 року, за його проханням, він не є членом його родини, з моменту реєстрації за вказаною адресою не проживав, особистих речей не має. Вказує на те, що реєстрації відповідача у його будинку, порушує його права як власника нерухомого майна. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2020 року задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 22.05.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, постановивши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Допитана в судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2020 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, проживає через забор від нього, знає всю його родину. Відповідача не знає, ніколи його в будинку не бачила, він там не проживав. Допитаний в судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2020 року в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є сусідом позиача, проживає по сусідству з 2016 року, відповідача [PERSON] жодного разу не бачив. Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, допитавши 22.05.2020 року свідків, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником 43/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Драгневич Л.Ю. 19.07.2001 року за реєстровим №1458 (арк. справи 8-9). Згідно будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 14.12.2011 року (арк. справи 8-10). З довідки №5 виданої 01.10.2019 року Головою органу самоорганізації населення квартального комітету №15 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає - [PERSON] , 1980 р.н. з 2011 року по теперішній час (арк. справи 11). Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідачв в будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому будинку з момену реєстрації, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 18 серпня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved