Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.07.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначає, що його мати - [PERSON], за життя оформила право власності на земельну ділянку площею 4,67 га, розташовану на території Болотницької сільської ради та отримала Державний акт на підставі розпорядження Талалаївської РДА № 361 від 09.10.2007 року. [INFO] мати позивача померла, а Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, про що розміщено оголошення в районній газеті «Трибуна хлібороба» 13.08.2011 року. За життя мати позивача склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. У відповідності до ст. 1296 ЦК України позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але йому було відмолено по причині відсутності правовстановлюючого документу, а саме - Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 7425381000:02:000:0143 розміром 4, 67 га на території Болотницької сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Болотницької сільської ради - в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії заповіту від 25.11.1980 року [PERSON] на випадок своєї смерті все свої майно заповіла [PERSON] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва по народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] і в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.9). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу від 03.08.2013 року було зареєстровано 10 червня 1950 року розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.16-17). Згідно архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№ 848988 від 14.03.2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 67 га на території Болотницької сільської ради (а.с.5). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 13 серпня 2011 року було поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на землю серії ЯГ № 748988 на ім'я [PERSON] вважати недійним (а.с.10). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] від 29.03.2013 року, у нього знаходиться спадкова справа після померлої [PERSON] і у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,67 га у зв'язку з тим, що втрачений правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку (а.с.7). Згідно повідомлення відділу Держземагенства в Талалаївському районі вартість земельної ділянки площею 4, 67 га станом на 11 листопада 2010 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 848988, що належала [PERSON], становить 50833, 44 грн. (а.с.15). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON], мати позивача [PERSON], набула права власності на земельну ділянку площею 4, 67 га на території Болотницької сільської ради, яке підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку, що був втрачений. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] отримала право власності на земельну ділянку, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право власності на земельну ділянку, яке залишилось не успадкованим, та враховуючи визнання позову відповідачем та третіми особами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме - грошової оцінки земельної ділянки на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі - 50833 грн. 44 коп. Саме з цієї суми позивач повинен був сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 508 грн. 44 коп., а ним сплачено - 244 грн., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору - 264 грн. 33 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved