Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач 17 березня 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину посилаючись на те, що 23.03.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява в якій просить суд провести слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надійшла заява в якій просить розірвати шлюб та зазначає, що проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку не заперечує, слухання справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2007 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів доходів, то в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Відповідач, у своїй письмовій заяві, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? з усіх видів заробітку (а.с.16). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], але матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усих видів заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved