Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] вернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2014 року і подальше збереження шлюбу неможливе. З відповідачем у нього часто виникали конфліктні ситуації, вона виїхала з будинку, не приймає участі у веденні спільного господарства, не бажає повідомляти його про своє місце проживання та місце роботи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але відповідно до ст. 74 ЦПК України є такою, що належно повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове відправлення (а.с. 18). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 04 листопада 1995 року Гринцівською сільською радою Лебединського району Сумської області, актовий запис №8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП №265348 (а.с. 8). Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, зберегти сім'ю неможливо та шлюбні відносини припинено з вересня 2014 року. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. Суд вважає, що шлюб сторін існує формально та його подальше збереження є неможливим. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову не надала. Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору позивачем не заявлені. На підставі викладеного,

Outcome: approved