Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач - [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом, а саме житлового будинку за [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивуються тим, що [INFO] в селі Семенівка Бердичівського району Житомирської області померла мати позивачки - [PERSON], [INFO]. 03.12.2001 року померла склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла в рівних долях позивачу та її брату - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить частина житлового будинку за [ADDRESS]. Загальна вартість вказаного нерухомого майна становить 63960,00 гривень. В порядку, визначеному Цивільним Кодексом України, брат позивача [PERSON] спадщину після померлої не прийняв. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом - на житловий будинок за [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивачу стало відомо з постанови приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2013 року, що вказане нерухоме майно згідно поданих документів не належить померлій [PERSON] З довідок від 20.12.2013 року за №640 та за №1139, а також копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.04.2013 року, отриманих позивачем 23.12.2013 року в комунальному підприємстві «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», їй стало відомо, що житловий будинок за [ADDRESS] станом на грудень 2012 року зареєстрований по праву особистої власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 25.04.2012 року, виданого виконкомом Іванковецької сільської ради на підставі рішення Іванковецької сільської ради. 30 грудня 2013 року в Іванковецькій сільській раді на підставі заяви, позивачу було видано копію рішення виконавчого комітету Іванковецької сільської ради (далі - Відповідач 1) від 13.10.2011 року за № 73 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», на підставі якого відповідач, розглянувши заяву [PERSON], вирішив оформити право власності [PERSON] на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]». На підставі вказаного вище рішення відповідач 1 25.04.2012 року видав [PERSON] (далі - Відповідач 2) свідоцтво про право власності на нерухоме майно - на житловий будинок [ADDRESS]. Зазначений будинок на праві особистої власності Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано за відповідачем 2. Вважаючи п.2 зазначеного рішення відповідача 1 незаконним, позивач звернулась з адміністративним позовом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області про визнання протиправними окремих положень рішень суб'єкта владних повноважень та їх скасування, в якому просила суд визнати п.2 рішення відповідача 1 від 13.10.2011 року за № 73 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» протиправним та скасувати його. Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2014 року п.2 рішення відповідача 1 від 13.10.2011 року за № 73 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна» було визнано протиправним та скасовано. В зв'язку з зазначеними обставинами позивач не може належно оформити свої спадкові права, а саме права на майно за заповітом після смерті матері [PERSON] на ? частини будинку за [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з наведених в позові підстав, просила суду їх задовольнити. Представник відповідача - відділу Держкомзему у Бердичівському районі в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надано. Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заперечення на позов суду не надано. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази та проаналізувавши їх в сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням статей 355 та 368 ЦК України, статті 60 СК України, житловий будинок за [ADDRESS] набутий батьками позивача - мамою [PERSON] та батьком [PERSON] під час шлюбу і являється спільною сумісною власністю. Спадкуванням, виходячи зі змісту статті 1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до приписів статті 71 Закону України «Про нотаріат», якою передбачено видача свідоцтва в разі смерті одного з подружжя, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя станом на 13.10.2011 року було регламентовано розділом 24 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року за №20/5, яку зареєстровано у Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882. Свого права власності на частку у спільному майні подружжя у порядку визначеному законодавством України відповідач 2 не оформив і від вчинення визначених законодавством України дій по його оформленню відмовився. Відповідного свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя відповідач 2 не отримав. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене та

Outcome: approved