Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач 19.05.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 24791,88 грн. Після збільшення позовних вимог 12.07.2017 р. просив стягнути з відповідача 22291 грн. заборгованості по заробітній платі, 60702,28 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 4346,26 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а всього 87339,54 грн. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що він до 31.03.2016 р. працював у відповідача менеджером з персоналу, 31.03.2016 р. звільнений з роботи за згодою сторін. Відповідач до цього часу не виплатив йому заборгованість по заробітній платі за період з січня 2015 р. до березня 2016 р. включно, яка становить 22291 грн., що підтверджується довідкою відповідача. Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини підприємства належних звільненому працівникові сум у день звільнення підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за період з 01.04.2016 р. до 12.07.2017 р., загальний розмір якого складає 60702,28 грн. Крім того, відповідач відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 р., повинен виплатити йому 4346,26 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати за період з квітня 2016 р. до червня 2017 р. включно. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки свого представника, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгялд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах з 06.02.1976 р. до 31.03.2016 р., коли позивач був звільнений з роботи з посади менеджера з персоналу за згодою сторін згідно п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується записами у його трудовій книжці (а.с.4-5). У день звільнення відповідач у порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП України не провів з позивачем розрахунку у строки, визначені у ст.116 цього Кодексу. У відповідності з вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу за період з січня 2015 р. до березня 2016 р. включно заробітну плату в розмірі 22291 грн., що підтверджується довідкою відповідача (а.с.18). Вказана сума заборгованості по зарплаті підлягає стягненню у користь позивача. У відповідності з вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Відповідно до п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата. Згідно довідки відповідача (а.с.18) суд визначає середньомісячну зарплату позивача у розмірі 1194,14 грн. (1168,75 грн. за січень 2016 р. + 1219,53 грн. за лютий 2016 р. = 2388,28 грн. : 2), а середньоденна зарплата становить 59,71 грн. (2388,28 : 40 робочих днів). При цьому тривалість робочого часу визначена листом Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 р. № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» та листом від 05.08.2016 р. № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік». Розрахунок середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку за період з 01.04.2016 р. до 12.07.2017 р. наступний: 59,71 грн. х 318 р.дн. = 18987,78 грн. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з наступними змінами) отримана позивачем пенсія не враховується при присудженні середнього заробітку. У відповідності з вимогами ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний період (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). До таких доходів згідно ст.2 вказаного Закону відноситься заробітна плата. Згідно п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів), і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З урахуванням вказаного Порядку проведення компенсації, виходячи з індексів інфляції або індексів споживчих цін згідно зведеної таблиці, суд визначає розмір компенсаціїпозивачу у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати (а.с.18) станом на червень 2017 р. у сумі 5831,33 грн. згідно наступного розрахунку: - 641,92 грн. за січень 2015 р. х 68,6 % (приріст індексу споживчих цін за лютий 2015 р. - червень 2017 р. - 168,6% - 100%) = 440,36 грн.; - 1056,07 грн. за лютий 2015 р. х 60,2 % (приріст індексу споживчих цін за березень 2015 р. - червень 2017 р. - 160,2% - 100%) = 635,75 грн.; - 1104,31 грн. за березень 2015 р. х 44,6 % (приріст індексу споживчих цін за квітень 2015 р. - червень 2017 р. - 144,6% - 100%) = 492,52 грн.; - 1098,27 грн. за квітень 2015 р. х 26,8 % (приріст індексу споживчих цін за травень 2015 р. - червень 2017 р. - 126,8% - 100%) = 294,34 грн.; - 953,57 грн. за травень 2015 р. х 24,1% (приріст індексу споживчих цін за червень 2015 р. - червень 2017 р. - 124,1% - 100%) = 229,81 грн.; - 1058,94 грн. за червень 2015 р. х 23,6% (приріст індексу споживчих цін за липень 2015 р. - червень 2017 р. - 123,6% - 100%) = 249,91 грн.; - 1200,79 грн. за липень 2015 р. х 24,8% (приріст індексу споживчих цін за серпень 2015 р. - червень 2017 р. - 124,8% - 100%) = 297,80 грн.; - 1056,09 грн. за серпень 2015 р. х 25,8% (приріст індексу споживчих цін за вересень 2015 р. - червень 2017 р. - 125,8% - 100%) = 272,47 грн.; - 1186,03 грн. за вересень 2015 р. х 23% (приріст індексу споживчих цін за жовтень 2015 р. - червень 2017 р. - 123% - 100%) = 272,79 грн.; - 1186,03 грн. за жовтень 2015 р. х 24,6% (приріст індексу споживчих цін за листопад 2015 р. - червень 2017 р. - 124,6% - 100%) = 291,76 грн.; - 1186,03 грн. за листопад 2015 р. х 22,2% (приріст індексу споживчих цін за грудень 2015 р. - червень 2017 р. - 122,2% - 100%) = 263,30 грн.; - 1186,03 грн. за грудень 2015 р. х 21,3% (приріст індексу споживчих цін за січень 2016 р. - червень 2017 р. - 121,3% - 100%) = 252,62 грн.; - 1168,75 грн. за січень 2016 р. х 20,2% (приріст індексу споживчих цін за лютий 2016 р. - червень 2017 р. - 120,2% - 100%) = 236,09 грн.; - 1219,53 грн. за лютий 2016 р. х 19,6% (приріст індексу споживчих цін за березень 2016 р. - червень 2017 р. - 119,6% - 100%) = 239,03 грн.; - 6988,64 грн. за березень 2016 р. х 19,5% (приріст індексу споживчих цін за квітень 2016 р. - червень 2017 р. - 119,5% - 100%) = 1362,78 грн. З огляду на те, що позивач заявив до стягнення компенсацію у розмірі 4346,26 грн., підлягає до стягнення компенсація у межах заявленої вимоги. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 22291 грн. заборгованості по зарплаті, 18987,78 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 4346,26 грн. компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, а всього 45625,04 грн. З відповідача слід стягнути в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1, 233 ч.2 КЗпП України, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями), Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2011 р. № 159, листів Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 р. № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», від 05.08.2016 р. № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік»,

Outcome: partial