Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.06.2016р. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір № 002372 фінансового лізингу, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» та ним; стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на його користь 51\~000 грн. та судові витрати в сумі 1\~102,40 грн. В суді його представник на позові наполягає та зазначив про ті факти, що між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу транспортного засобу трактор Беларус МТЗ 892. Позивач сплатив відповідачу адміністративний платіж у розмірі 51\~000 грн. В Договорі лізингу відсутні відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження. За умовами Договору позивачу як споживачу фактично не надається можливості відмовитися від зміни розміру лізингових платежів в процесі виконання Договору. Вважає положення статей 1,3,5,12 Договору є несправедливими, оскільки встановлюють відповідальність за порушення умов Договору лише споживача, усувають відповідальність відповідача, не надають право споживачу вимагати дострокового розірвання Договору, передбачають покладення на споживача штрафу за дострокове розірвання Договору, і надають відповідачу право не повертати суму адміністративного платежу у випадку дострокового розірвання Договору споживачем. Крім того даний договір нотаріально посвідчено не було. Представник відповідача двічі не прибув в суд, причин не повідомив, то ж засідання проводиться за його відсутності в порядку заочного провадження. Заслухавши представника позивача та вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Так, 09.02.2016р. між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № 002372, предметом якого є транспортний засіб трактор Беларус МТЗ 892, вартістю 19\~245,28 доларів США (в гривневому еквіваленті 510\~000 грн.). За п.2.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом 78 календарних місяців, але у будь-якому випадку до повного виконання зобовязань сторонами за Договором. Згідно п.2.2 строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання акту приймання-передачі предмета лізингу, та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці оплати лізингового платежу. Згідно п.9.1 Договору авансовий платіж за передачу предмета лізингу складає частину від вартості предмету лізингу в розмірі 50 відсотків від вартості предмета лізингу. Згідно п.4.1 Договору лізингодавець передає у користування предмет лізингу не пізніше 120 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок наступних платежів: адміністративного платежу; комісії за передачу предмета лізингу, у разі наявності. Згідно п.10.1. Договору лізинговий платіж сплачується кожного місяця відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів. Кожний лізинговий платіж включає: відсотки (проценти) за користування обсягом фінансування в розмірі 21 відсотків річних на залишок частини від обсягу фінансування (винагорода лізингодавця за отримане у лізинг майно); частина від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу); комісія за супроводження Договору в розмірі 7 відсотків. Попередній розмір щомісячного лізингового платежу становить 299,61 доларів США ( 7939,67 грн.) (а.с. 7-18). Згідно квитанції 0.0.501964185.1 Центрального відділення Запорізького РУ КБ «Приватбанк» від 09.02.2016р. [PERSON] перерахував на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 51\~000 грн. (а.с. 22). Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою. Частиною 2 ст.5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» окреслено, що виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами або однією з сторін, вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), то його визнання недійсним судом не вимагається. За ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину, кожна сторона повинна повернути іншій усе що отримано в натурі. За ст.806 ч.2 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення щодо найм (оренду). За ст.799 ч.2 ЦК України договір найму транспортного засобу за участі фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. З доданого до позову тексту договору фінансового лізингу від 09.02.2016р. та додаткам до нього, вбачається, що його стороною є фізична особа, а предметом транспортний засіб. Проте, вказаний договір, усупереч ст.799 ЦК не був нотаріально посвідчений, то ж за ст.215 ч.2 ЦК є нікчемним, і жодна з сторін не зверталась до суду за визнанням його дійсним. Таким чином він не підлягає визнанню судом недійсним за законом. За правовою позицією Верховного Суду України, що викладено в постанові від 16.12.15р. № 6-2766цс15 за таких саме обставин ВСУ вважає, що для договорів лізингу транспорту є обовязковою нотаріальна форма правочину (а.с. 24-34). Встановлено, що позивач, не розуміючи нікчемності договору, виконав його частину та сплатив платіж в сумі 51\~000 грн. на користь ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» за таким договором. Дійсно, за ст.10 ч.2 ЗУ «Про захист прав споживачів», якщо стає очевидним невиконання договору, то на вимогу споживача, його може бути розірвано. Окрім того, більшість його положень, вочевидь є несправедливими згідно ст.18 вказаного Закону, та можуть бути визнані недійсними. Проте, суд вважає, що такий спосіб як розірвання договору, або визнання його недійсним, не є належним, так як суд дійшов висновку, що правочин між сторонами не є оспорюваним, а є нікчемним за законом. До таких обставин застосовуються норми ст.216 ЦК України. Тому в частині повернення сплачених позивачем сум на користь відповідача, позов підлягає задоволенню, так як право позивача на мирне володіння майном грошовими коштами в сумі 51\~000 грн. порушено і підлягає захисту, а відповідач отримав їх безпідставно, по нікчемному правочину. За ст.22 ч.3 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, тому сума судового збору стягується з відповідача, в сумі від задоволеного позову: 1% від 51\~000 грн., що дорівнює 510 грн.

Outcome: partial