Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.03.2020 р. звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 18.05.2020 р., просить стягнути з відповідача на її користь суму коштів в розмірі 5340,72 грн. за використану ним особисто комунальну послугу - електропостачання. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом, позивача посилається на наступне. У 2004 році помер [PERSON] , який був власником будинку по [ADDRESS] . Позивач у справі - [PERSON] (донька померлого та є інвалідом І групи) та [PERSON] (дружина померлого) є спадкоємицями за заповітом після смерті [PERSON] та набули право власності на зазначений вище будинок по 37/100 частки кожній. [PERSON] виїхала до Херсонської області та не проживає в будинку по [ADDRESS] . Відповідач по справі - [PERSON] , за час тривалої відсутності позивача у спірному будинку, проживає у ньому та користується комунальними послугами, у тому числі електроенергією. Починаючи з листопада 2019 р. по травень 2020 р. відповідач на свої потреби використав 3179 кВт електроенергії, що дорівнює 5340,72 грн. (6707 кВт (показання лічильника на 15.05.2020 р.) - 3528 кВт (показання лічильника на 01.11.2019 р.) х 1,68 грн. (тариф за 1 кВт)). Відповідач відмовляється в добровільному порядку сплатити існуючий борг, та продовжує використовувати електроенергію на власні потреби. Позивач вважає, що тягар утримання майна, а саме 37/100 частки спірного будинку, покладається на власника - [PERSON] та відповідача - [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 19.10.2018 р., які зобов`язані сплачувати за спожиту електроенергію. При цьому зазначає, що згоди на проживання відповідача у спірному будинку вона не надавала. Вказує також на те, що факт проживання відповідача у спірному будинку підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2020 р., в якому встановлено факт самовільного вселення відповідача до спірного будинку. У зв`язку з вищевикладеним просить задовольнити позов. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.03.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.03.2020 р. позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.05.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2006 р., посвідченого державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5-853, [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] 1/2 частини майна, а саме 37/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна видане [PERSON] . Відповідно до копії довіреності від 19.10.2018 р., посвідченої приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Куліш Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 587, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої в [ADDRESS] , проживаючою по [ADDRESS] уповноважила [PERSON] бути її представником щодо користування, проживання, управління та експлуатації належній їй частині житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 04.03.2020 р. у справі № 760/8846/18, виселено [PERSON] з будинку [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення. Солом`янським районним судом 30.03.2020 р. видано виконавчий лист. З копій рахунків за електроенергію вбачається, що [PERSON] ТОВ «Київські енергетичні послуги» надавалися послуги з електропостачання за адресою: [ADDRESS] за період з листопада 2019 року по березень 2020 року по особовому рахунку [NUMBER] . Показання лічильника відповідно до рахунків за електроенергію станом на 01.1.2019 р. становлять 3528 кВт, на 01.04.2020 р. становлять 3929 кВт. З копій повідомлень про призначення субсидії на ЖКП до особової справи № 901548 вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] призначено житлову субсидію з жовтня 2019 року по квітень 2020 року. Звертаючись з позовом до суду про стягнення коштів за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , позивач посилалась на те, що відповідач без її згоди вселився в належний їй на праві спільної часткової власності зі [PERSON] будинок, використовує електроенергію та не сплачує за неї. Так, згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до вимог ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору. Споживання електроенергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами. У квартирах або інших об`єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. Прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Тобто, за наявності декількох наймачів (власників) квартири прилад обліку встановлюється для кожного з них, з урахуванням інженерно-технічних характеристик об`єкта (приміщення) та можливостей такого встановлення. Разом з цим, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували право власності відповідача на частину будинку [ADDRESS] , користування відповідачем електроенергією в період квітень-травень 2020 року. Крім того, позивачем не було доведено наявності між сторонами домовленості про порядок та розмір сплати за спожиту електроенергію у відповідних частках, також позивач не зазначає про сплату послуг електропостачання співласником [PERSON] . Також, суд звертає увагу на наявність суперечностей між розрахунками позивача за спожиту електричну енергію та матеріалами справи. Так, позивач посилається, що станом на 12.05.2020 р. показання лічильника становлять 6707 кВт, проте, судом встановлено, що станом на 01.04.2020 р. показання лічильника становили 3929 кВт (копія рахунку за електроенергію від 06.04.2020 р. № 19066078), станом на 01.05.2020 - 6191 кВт (копія рахунку за квітень 2020 №20313826). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підстав викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed