overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач 16 березня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2014 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2014 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 957 (а.с.5). Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «Желіба» на «Томілець». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач, 16 березня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що проживає за межами Кодимського району. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 04 травня 2016 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №198). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26 квітня 1984 року, батьком народженої [INFO] року [PERSON] є [PERSON], актовий запис №5. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 15 вересня 2002 року Шляхівською сільською радою Балтського району Одеської області, після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]», актовий запис №3. Тобто, позивач є спадкоємцем за законом. Згідно дослідженого в судовому засіданні паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 14 грудня 2003 року Кодимським РВ УМВС України в Одеській області, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла, оскільки проживає за межами Кодимського району, а тому цю обставину суд вважає обставиною, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач 16 березня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]; дитина проживає постійно з нею, коштів не достатньо для її утримання, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн., щомісячно. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, відзив не подав. Ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с. 7). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач 16 вересня 2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1983 року. Від сумісного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2008 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1983 року. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 14 /а.с.9/ Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Так, ухвалою від 15 жовтня 2013 року сторонам був наданий строк на примирення шість місяців. Однак, встановлено, що сторони не примирилися та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Як зазначає, позивач основною причиною розпаду сім`ї є подружня зрада з боку відповідачки. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2008 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач 16 вересня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 803. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «Зеленської» на «Бойко». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

\~ Позивач 16 вересня\~ 2015 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку ( доходу) відповідача,\~ але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що [PERSON] \~ матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, однак в змозі сплачувати аліменти в розмірі,\~ визначеному позивачем. \~\~ Відповідач позов визнав повністю та просить вимоги позивача задовольнити. Зазначив, що в даний час він є мобілізованим та проходить військову службу у військовій частині, що знаходиться у м. Житомирі. Щомісячно отримує заробітну плату у розмірі близько 2200 грн. \~ Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані\~ утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~ Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] підтверджується, що її батьком є відповідач. ( а.с. 3).\~\~ Дитина проживає з матір`ю. ( а.с.4) \~ При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України\~ де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ інші обставини, що мають істотне значення , а також , що\~ в будь якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ \~ Судом встановлено, що позивач не працює , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, отримує щомісячну допомогу у розмірі 131 грн., інших доходів не має. Відповідач проходить військову службу та щомісячно отримує заробітну плату у розмірі близько 2,2 тис. грн.. \~\~ Будь яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено.\~ \~ У відповідності до\~ ст. 367\~ ЦПК України\~ рішення\~ в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає\~ негайному виконанню. \~ З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20\~\~ грн. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач 16 вересня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вступив в шлюб з відповідачкою 09 липня 2004 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №388. Від спільного подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09 липня 2004 року. Шлюб був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №388 ./а.с.8 Від спільного подружнього життя дітей немає. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач, 16 грудня 2013 року, звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2005 року з відповідача було присуджено стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі по 120 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час у позивачки змінилося матеріальне становище, на утримання дитини йдуть значні кошти. Тому, вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 650 грн.. 00 коп., оскільки відповідач є молодою, здоровою та працездатною людиною, а тому він в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і вказав, що сплачувати аліменти в сумі більшій, ніж 200 грн. на місяць він не має змоги, крім того постійно допомагає дитині матеріально, купує їй речі. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивач 16 грудня 2013 року звернулась до суду з вимогами до відповідача. В судовому засіданні позов підтримала повністю, пояснила, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на [ADDRESS] Отримати спадщину на житловий будинок позивач не в змозі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, направив до суду заяву в якій позов визнав повністю, просить розглянути справу без участі представника . Заслухавши позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була матір'ю позивача по справі. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] та копією свідоцтва про народження позивача ( арк..с.8,10). 22 березня 1993 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача на все належне їй майно. Виписками з погосподарської книги Слобідської сільської ради за 1991 - 1995 роки підтверджується, що в господарстві [ADDRESS] ( [ADDRESS]) були зареєстровані [PERSON] - голова двору, який помер [INFO] та [PERSON] - дружина , за 2011 - 2015 роки були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, померла [INFO]. Рахувалось земельної ділянки - 1,05 га. ( арк..с. 13-14) 09 січня 2013 року на замовлення позивача Малинським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на [ADDRESS] . Вартість домоволодіння складає - 86484 грн. Рік побудови - 1961 ( арк..с. 16-19). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 26 листопада 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] , а саме на [ADDRESS] с. Слобідка у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів . ( арк.с. 20). [PERSON] у відповідності до статті 1269 ЦК України, в термін встановлений законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, остання є спадкоємцем за законом та заповітом, інші спадкоємці відсутні, а тому суд визнає за позивачем право власності на майно померлої [PERSON] Позивач просить не стягувати з відповідача на її користь , понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved