Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.10.2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те,що 26 травня 2013 року вона [PERSON] та її подруга [PERSON] прийшли до будинку [ADDRESS], який є власністю позивачки та в якому проживає її донька з трьома неповнолітніми дітьми та на той час її колишній чоловік чоловік [PERSON]. Прийшли щоб побачити своїх онуків та дізнатися про стан їхнього здоров»я, але до будинку відповідач по справі не впустив, мало того побив, врезультаті чого змушена була звертатися по допомогу до лікарів. Просила стягнути матеріальну шкоду в сумі 5604 грн. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн. В судовому засіданні адвокат позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Адвокат [PERSON] та відповідач з позовом не погодилися та просили відмовити в його задоволенні,посилаючись на те,що позивачем не надано жодного доказу нанесення шкоди відповідачем. Суд,заслухавши сторони,допитавши свідків ,вивчивши матеріали справи,прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено,що [PERSON] є колишнім зятем [PERSON]. Згідно рішення Октябрскього районного суду м.Полтави від 02.08.2013 року шлюб, між [PERSON]. Та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] про що свідчатя свідоцтва про народження . Згідно поясненб сторін встановлено , що 26 травня 2013 року позивачка по справі разом з продругою [PERSON] прийшли до будинку [ADDRESS], який є власністю позивачки та в якому проживає її донька з трьома неповнолітніми дітьми та її на той час колишній чоловік [PERSON]. Прийшли щоб побачити своїх онуків та дізнатися про стан їхнього здоров»я, але до будинку відповідач по справі не впустив, мало того побив, врезультаті чого змушена була звертатися по допомогу до лікарів. В обґрунтування своїх вимог позивачкою не надано жодного належного доказу на підтвердження сплати нею матеріальних збитків на суму 4 894 грн. до складу яких входять рентген дослідження- 119 грн, УЗД -дослідження 100 грн,, ліки - 1500 грн., фіксуючі пов»язки -15 грн.,та таксі - 3250 грн. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази сплати позивачкою 119 грн. за проведення трьох рентгенівських досліджень.До позовної заяви додані лише дві квитанції № 047637 на суму 56 грн. та №059455 на суму 28 грн.,про підтвердження внесення до Міжнародного Фонду допомоги хворим з наслідками травм та захворювань.При цьому в заначених квитанціях відсутня інформація, про те, що заначені кошти в сумі 84 грн. сплачені позивачкою саме за проведення рентгенівських досліджень. Позивачкою також не надано будь-яких доказів сплати грошових коштів за проведення УЗД-дослідження на суму 100 грн. оскільки будь-які чеки чи квитанції, які б підтверджували сплату цих коштів, в матеріалах справи відсутні. Позовні вимоги щодо стягнення позивачкою вартості ліків на суму 1 500 грн. є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо точного діагнозу хвороби, яка виникла у позивачки внаслідок подій 26.05.2013 року. Відсутні будь-які призначення лікарів щодо необхідності лікування тими чи іншими лікарськими засобами чи медикаментами, чеки про купівлю яких надала позивачка. До позовної заяви додано фскальні чеки в кількості 12 штук про придбання медичних препаратів та лікарських засобів на загальну суму 768,13 грн..Перелік заначених у фіскальних чеках ліків є досить широким, а аналіз інструкцій для медичного застоування цих препаратів свідчить про те, що вони не мають жодного відношення до лікування перелому 4-го пальця стопи та призначаються для лікування дуже широкого спектру хвороб людини. Крім того надані позивачкою фіскальні чеки не підтверджують того факту, що саме вона придбавала ліки у мережі аптечних закладів м.Полтави , оскільки дані чеки не містять жодної інформації про покупця ліків. Також позивачем по справі не надано жодного доказу про оплату послуг таксі в сумі 3 250 грн. та відсутні будь-які докази сплати грошовх коштів в сумі 620 грн. за послуги юристі. Згідно з ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України «особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування». До збитків, за ч.1 п.1 вказаної статті» відносяться витрати , які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права». Тому суд дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про відмову задоволенні стягненні матеріального збитку з відповідача [PERSON] за недоведеністю позовних вимог. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України перебачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях . яких фізична особа занала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Враховуючи той факт , що в судовому засіданні було доведено нанесення фізичного болю [PERSON] , яке врезультаті чого потягло моральні страждання , що підтвердили і свідки в судовому засіданні. Суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди. Оскільки відповідач [PERSON] не має постійного заробітку. Згідно рішення суду сплачує аліменти на трьох дітей .Окрім того має на утриманні хвору матір, яка потребує постійного амбулаторного або стаціонарного лікування через хворобу та перебуває на обліку в Полтавському обласному клінічному шкірно-венерологічному диспансері. Викладене підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

Outcome: partial