Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач 28 вересня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті діда [PERSON], померлого 03 травня 2009 року та баби [PERSON], померлої 09 жовтня 2005 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 03 травня 2009 року після смерті діда [PERSON], відкрилася спадщина земельна ділянка площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084506, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлого, а після смерті баби [PERSON] відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084508, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя [PERSON]. На час відкриття спадщини спадкоємцем за заповітом була вона. Спадщину вона прийняла за фактом спільного проживання зі спадкодавцями. Звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право спадщину, оскільки були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Залишились лише їх ксерокопії. З приводу втрати державних актів на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Це до позитивного результату не призвело. Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі також повідомив її, що видати дублікат державного акту на право власності на землю не є можливим. Зазначені причини і змусили звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084506, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлого 03 травня 2009 року [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084508, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлої 09 жовтня 2005 року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, що вбачається з досліджених в судовому засіданні заповіту [PERSON] від 12 травня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі [PERSON] сільської ради за №82, згідно якого заповідач на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON] та заповіту [PERSON] від 04 травня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі [PERSON] сільської ради за №79, згідно якого заповідач на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовилась від спадщини, що відкрилася після смерті 09 жовтня 2005 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №027754, видане 10 жовтня 2005 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №52) та після смерті 03 травня 2009 року [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №190429, видане 05 травня 2009 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №34). Спадщина що відкрилась після смерті спадкодавців складається з: земельної ділянки площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084506, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя [PERSON] (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 11-1690/2-16 від 21 вересня 2016 року); земельної ділянки площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084508, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя [PERSON] (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 11-1691/2-16 від 21 вересня 2016 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом відсутні. Відповідно до частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як убачається з досліджених в судовому засіданні довідок [PERSON] сільської ради №2043 від 12 вересня 2016 року та 1238 від 12 вересня 2016 року на час відкриття спадщини [PERSON] проживала в одному будинку зі спадкодавцями по вулиці Вишневій №62. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини пятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державних актів на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №38 від 17 вересня 2016 року. Згідно Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 11-1690/2-16 та 29-1516-0. 12-1691/2-16 від 21 вересня 2016 року, видати новий Державний акту на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №926/02-14 від 27 вересня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Отже, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084506, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлого 03 травня 2009 року [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,46 га, вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №084508, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлої 09 жовтня 2005 року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1268 ч.3, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст.10,60,130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

Outcome: approved