Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 липня 2015 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на користь дочки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на його утримання, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2017 року. В обгрунтування позову вказувала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 17 січня 2011 року шлюб між ними був розірваний. З 18 листопада 2011 року вона з дочками проживає у власному будинку. Всю відповідальність за навчання, виховання, облаштування побуту, організацію дозвілля, забезпечення задовільних умов проживання, родинного простору, родинного тепла і затишку вона взяла на себе після відмови батька спілкуватися з дітьми. Маючи постійне місце роботи за фахом вчителя географії ЗШ №1 м. Світловодська Кіровоградської області та додатковий підробіток вона була спроможна\~ самотужки забезпечити достойне життя своїм дітям. Але прожитковий рівень весь час зростає, додаткових надходжень у сімейний бюджет крім зарплати вчителя не має. ЇЇ дочка [PERSON] семикласниця, а [PERSON] - студентка 2 курсу факультету економіки і управління денного відділення, навчається за контрактом, стипендії не отримує. Термін її навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. ЇЇ дочки потребують матеріальних витрат на навчання, а її однієї зарплати для повноцінного життя та отримання ними освіти на належному рівні не вистачає. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з ними не спілкується і навіть не має уявлення, що вони перебувають у скрутному матеріальному становищі. Вважає, що її повнолітня дочка [PERSON], яка навчається, потребує матеріальної допомоги від батька. Тому просить стягувати з відповідача аліменти на період навчання дочки примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, в його обгрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 240 гривень. Також пояснила, що відповідач має професію ветеринарного лікаря, завжди має доходи та спроможний надавати матеріальне утримання на період навчання дочки у розмірі чверті його заробітку (доходу). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважала вимоги позивача законними та обгрунтованими. Відповідач [PERSON]на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за правилами п.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення у газеті на а.с. 19,20. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3). Згідно довідки Кременчуцького національного університету імені [PERSON] [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету економіки і управління денного відділення, навчається за контрактом, термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року, стипендії не отримує (а.с.5). У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, яку батько добровільно не надає. Матеріальної допомоги матері на ці потреби не вистачає. Згідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч.1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.\~ За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, який є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та вимогам Закону, чого не заперечував і відповідач, а також стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 240 гривень (а.с. 21,22 ). Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved