Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади с. Васловівці в особі Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по\~\~ [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по\~\~ [ADDRESS] . Заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті померла [PERSON] не вчиняла, спадкоємцем її майна за законом є її син [PERSON] , позивач по справі, який прийняв спадщину після смерті матері, користується всім спадковим майном, з метою її оформлення звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] \~\~та його представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, з підстав вказаних у позовній заяві та просять їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади с. Васловівці в особі Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~\~ врахувавши заяви учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] в с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області померла\~\~ [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2004. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті\~\~ [PERSON] по місцю її останнього проживання, а саме в [ADDRESS] , відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за зазначеною адресою. Вказане вбачається із довідки Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №134 від 22.01.2021. Відповідно до ст.1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.ч. 1,3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що за життя\~ [PERSON] заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті не вчиняла, єдиним спадкоємцем її майна за законом є син [PERSON] , [INFO] , який реалізував свої спадкові права щодо зазначеного майна у визначений законом строк і спосіб, звернувшись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із відповідними заявами, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] . Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 26464401 від 22.03.2011 та постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальних\~дій №10/02-31\~від 20.01.2021. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований [ADDRESS] , належав і рахується за померлою [PERSON] , що підтверджується довідками Горішньошеровецької сільської ради № 139 та №141 від 22.01.2021 та виписками з погосподарських книг за 1991-1995 р.р. та 2001 2005 р.р. по особовому рахунку № [NUMBER] . В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст.\~3\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON] , як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , 1960-1970 року побудови, згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №355 від 23.12.2020 його вартість становить 121563 (сто двадцять одну тисячу п`ятсот шістдесят три) гривні. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved