Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади м. Заставна Чернівецької області про визначення розміру часток нерухомого майна у спільній сумісній власності. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до договору купівлі - продажу від 16.07.2002, посвідченого нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Малітовською Т.М. за реєстровим № 1252, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем усього майна померлої [PERSON] за законом, яка прийняла спадщину, являється її донька [PERSON] . Іншою спадкоємицею після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка спадщину не приймала та на неї не претендує. Позивачка зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріальної контори з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на частку квартири [ADDRESS] , яка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Проте, у видачі даного свідоцтва їй було відмовлено, оскільки між власниками не визначено (не виділено) їх частки у спільній сумісній власності, а вчинення такої нотаріальної дії суперечить чинному законодавству України. На цій підставі позивач [PERSON] просить визначити, що розмір часток у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становить: померлої співвласниці [PERSON] - у розмірі 1/2 ідеальної частки, співвласниці [PERSON] - у розмірі 1/2 ідеальної частки. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 16.07.2002, посвідченого нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Малітовською Т.М. за реєстровим № 1252, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 42021611 від 10.08.2015. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.04.2020 [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали померлій на день смерті, в тому числі і майнові права на квартиру [ADDRESS] . За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті померла [PERSON] не вчиняла, спадкоємцями її майна за законом є доньки покійної: [PERSON] , яка у визначеному законом порядку і строки відмовилась від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву, та [PERSON] , яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки у шестимісячний термін після смерті спадкодавиці звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу № 73/2020. Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] бажає оформити своє право власності на квартиру [ADDRESS] , за законом, однак, не може цього зробити, через невизначеність розміру частки померлої у спірній квартирі. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Поряд з цим відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст.372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. В пункті 17 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. За таких обставин, враховуючи, що будь-якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток не було, співвласниця спірної квартири [PERSON] померла, враховуючи презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірну квартиру є рівною і становить по 1/2 частці. Відтак, з урахуванням визнання позову відповідачем та того, що іншим чином, окрім звернення до суду, позивачу захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 14-05 год. 14.04.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 19.04.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 19.04.2021. На підставі наведеного,

Outcome: approved