Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилався на те, що є власником квартири [ADDRESS], відповідач знаходиться в квартирі на реєстраційному обліку, але не проживає з 2014 року. В поданій до суду позовній заяві просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Позивач звернуся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом оголошення в засобах масової інформації. Представник третьої особи звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору дарування від 17 листопада 2005 року є власником квартир и [ADDRESS]. Також встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], 29 березня 2002 року зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13 червня 2016 року, яке вступило в законну силу, шлюб між сторонами по справі розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Таким чином станом на час вирішення справи судом прізвище відповідача відповідно до судового рішення, яке вступило в законну силу, є [PERSON]. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], знаходиться в квартирі [ADDRESS] на реєстраційному обліку, але не проживає з 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS], наявність реєстрації відповідача в квартирі, власником якої є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов'язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved