Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач 19 березня 2014 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2010 року. Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю вони з відповідачем не живуть з травня 2013 року, відколи відповідач покинув сім'ю, бо утворив іншу сім'ю. Таким чином, сім'ї фактично нема, шлюб носить формальний характер. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] по ? частині від доходів відповідача щомісячно до виповнення сину 18 років, бо відповідач працює, більше нікому аліменти не сплачує. Вона, позивачка, не працює, самостійно невзмозі матеріально забезпечити нормальні умови для життя і виховання дитини. Просила шлюб між нею і [PERSON] розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку до повноліття сину, а також понесені нею судові витрати. У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про явку в суд (а.с.11-12), надали письмові заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. При цьому позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити, а відповідач не заперечував проти задоволення позову (а.с.13,14). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем своїх позовних вимог, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 листопада 2010 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1023 (а.с.7). Судом також встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Дитина мешкає з позивачкою і перебуває на її утриманні. З матеріалів справи вбачається, що сторони фактично спільно не мешкають майже рік, шлюбні відносини не підтримують, у відповідача фактично склалася інша сім'я. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач мешкає від сина окремо, має постійне місце роботи, аліменти нікому не сплачує, на підставі чого суд вважає за можливе згідно ст.183 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від доходу, в розмірі ? частини, до повноліття дитини. Таким чином, на підставі викладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору при подачі позову за вимоги про розірвання шлюбу 243,60 грн. згідно квитанції на а.с.5. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 243,60 грн. судового збору за вимоги щодо стягнення аліментів.

Outcome: approved