overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач 15. 09. 2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості та штрафу про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості та штрафу, посилаючись на те, що між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 07-23П/2013А від 19.03.2013 року, відповідно до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 11 000,00 грн. строком з 19.03.2013 року по 18.03.2016 року зі сплатою 19,00 % річних, з 02.08.2014 р. з відсотковою ставкою 0,1 % річних. В порушення п.п. 1.1, 3.2.3, 4.2 Договору відповідач не здійснює погашення кредиту та процентів за його користування згідно умов Договору. Станом на 04.08.2014 р. заборгованість відповідача по кредиту становить 13 528,84 грн. з яких: - 7 920,71 грн. - залишок кредиту; - 140,29 грн.- залишок несплачених відсотків. - 517,84 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісійної винагороди, щомісячний обов'язок сплати якої в розмірі 2 % від суми кредиту Відповідачем. - 4950,00 грн. - штраф відповідно до п.7.3. розділу 7 кредитного договору. Відповідачем внаслідок неповернення у встановлені строки кредитних коштів та несплати відсотків за його користування завдано істотної шкоди позивачу. Просили суд розірвати кредитний договір №07-23П/2013А, укладений19.03.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк». Стягнути [PERSON] на їх користь заборгованість по кредитному договору № 07-23П/2013А, укладений19.03.2013 р. в розмірі 13 528,84 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача в позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути в його відсутність.. Відповідач від отримання кореспонденції суду ухилилась. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 07-23П/2013А від 19.03.2013 року, відповідно до якого відповідачу [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 11 000,00 грн. строком з 19.03.2013 року по 18.03.2016 року зі сплатою 19,00 % річних, з 02.08.2014 р. з відсотковою ставкою 0,1 % річних. В порушення п.п. 1.1, 3.2.3, 4.2 Договору відповідач не здійснює погашення кредиту та процентів за його користування згідно умов Договору. Станом на 04.08.2014 р. заборгованість відповідача по кредиту становить 13 528,84 грн., з яких: - 7 920,71 грн. - залишок кредиту; - 140,29 грн.- залишок несплачених відсотків. - 517,84 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісійної винагороди, щомісячний обов'язок сплати якої в розмірі 2 % від суми кредиту Відповідачем. - 4950,00 грн. - штраф відповідно до п.7.3. розділу 7 кредитного договору. Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання підлягають до виконання належним чином та у встановлений договором строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач 15.09.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки вона є студенткою першого курсу денного відділення ОКР «Магістр» ННІ Переробних і харчових виробництв Харківського національного технічного університету сільського господарства ім.Петра Васильченка в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, до закінчення навчання, тобто до 28.02.2016 року. До початку розгляду справи по суті позивач уточнила свої позовні вимоги, та з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача просила стягнути аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини, просила справу розглянути без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про згоду сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частина його заробітку, просив справу розглянути без його участі. Суд , дослідивши матеріали цивільної справи і оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що повнолітня [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі денного відділення ОКР «Магістр» ННІ Переробних і харчових виробництв Харківського національного технічного університету сільського господарства ім.Петра Васильченка терміном з 01.09.2014 року до 28.02.2016 року є дочкою [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.11.1993 року Кам»янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Кам»янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області 10.07.2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту Кам»янопотоківської сільської ради від 10.10.2014 року відповідач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Оскільки дочка відповідача [PERSON] навчається, не досягла 23 років , потребує матеріальної допомоги , а [PERSON] згоден надавати цю допомогу ( аліменти) в розмірі 1/6 частини від його доходів , слід стягнути з останнього аліменти на користь позивача на її утримання до закінчення нею навчання у вказаному розмірі , аліменти підлягають стягненню з моменту звернення позивача до суду, тобто з 15.09.2014 року і до закінчення навчання - до 28.02.2016 року. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач 15.09.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 23.06.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства ними припиненні з серпня 2015 року з причини різних поглядів на сімейне життя, відсутність любові один до одного та взаєморозуміння. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Каранда. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.9). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.14). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначив, що шлюбні відносини між ним та позивачем припинені з серпня 2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.06.2001 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.10,11), який проживає з позивачем (а.с.8). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2015 року з причини різних поглядів на сімейне життя, відсутності любові та взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач 15.09.2015 року звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів, вказуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина, який проживає з нею, хоча має постійне місце роботи та стабільну зарплату, інших дітей немає, стягнень з нього не проводиться, тому він може сплачувати аліменти, в зв'язку з чим просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до повноліття сина. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала частково, зменшивши їх до стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з його заробітку щомісячно, додатково пояснила, що відповідач коштів на утримання сина не надає з дати його народження. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.9), однак про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомив, що є підставою для заочного розгляду справи, позивач не заперечує проти цього, тому ухвалою протокольної форми прийнято рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ксерокопії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого згідно ксерокопії свідоцтва про народження, мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Син проживає разом з позивачкою, відповідно знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 183, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини, інші аліменти з нього не стягуються, має офіційне місце роботи, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач 15.09.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 10.08.2016 року відповідач по справі - [PERSON] розпискою підтвердив взяття на себе зобов'язання щодо повернення їй, як власнику автомобіля [NUMBER], грошових коштів у розмірі 1 500 доларів США. Строк виконання даного зобов'язання відповідач визначив як 15.08.2016 року. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання та повернення суми коштів. Зазначає, що сума 1 500 доларів США, на момент подачі позовної заяви, за курсом 2632,99 грн. за один долар США , відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2016 року складає 39494,96 грн. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача на свою користь борг по розписці у розмірі 39 494,96 грн. та судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно розписки від 10.08.2016 року відповідач по справі - [PERSON] зобов'язався відшкодувати шкоду, спричинену автомобілю [NUMBER], власником якого є позивач - [PERSON], в результаті зварювальних робіт у розмірі 1 500 доларів США у строк до 15.08.2016 року (а.с. 4-5). На теперішній час відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання та повернення суми коштів. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1,2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Так, на момент подачі позовної заяви, сума 1 500 доларів США, за курсом 2632,99 грн. за один долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.09.2016 року складає 39 494,96 грн. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів по розписці від 10.08.2016 року в розмірі 39 494,96 грн. Також згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою при подачі позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач 15.09.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 08.02.2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.02.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 6). Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач 15.09.2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного, що призвело до скандалів та сварок. Вони та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повністю, дитину просила залишити при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, згідно статей 158, 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.08.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим\~ записом № 1112, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Зважаючи на те, що збереження сімї можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач 15.09.2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що між сторонами постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Близько чотирьох років вони проживають окремо, припинили подружні відносини та не ведуть спільного господарства. В судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повністю, дитину просила залишити при ній. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, дитину просив залишити на проживання з позивачем. Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 10.11.2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим\~ записом № 2076, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Зважаючи на те, що збереження сімї можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач 15.09.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 24.11.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили відчуття взаємної любові та поваги, а шлюб став формальністю. З огляду на характер стосунків, які склалися між ними, примирення з метою збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 28.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.19). Відповідач також надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден (а.с.18). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 24.11.1993 року зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Нікополь, актовий запис за №1341 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату відчуття взаємної любові та поваги, а шлюб став формальністю. З огляду на характер стосунків, які склалися між позивачем та відповідачем, примирення з метою збереження шлюбу неможливе. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved