Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач 11 листопада 2013 року звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07.03.06 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем по справі припинені з 2012 року у зв'язку з тим, що він зловживає алкогольними напоями, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння влаштовує сварки, матеріально родину не утримує. Неправомірна поведінка відповідача призвела до втрати кохання та порозуміння між ними та вони стали один одному чужими людьми. Продовжуючи проживати в одному будинку вони родинних відносин не підтримують, за цієї причини вона ставить питання про розірвання шлюбу. На примирення вона не згодна. Їх донька [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має постійний дохід за місцем роботи, іншим особам аліменти не сплачує. Просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності, просила судові витрати у розмірі 229,40 грн. покласти на неї, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.23). Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення у порядку ст.224 ЦПК України, про що не заперечувала позивач у своїй заяві. Суд, беручи до уваги підтримання позову позивачем, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 березня 2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 23 (а.с.18). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.19), яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконкому Ленінської районної у місті Донецьку ради від 03.12.2013 року (а.с.24). Шлюбні стосунки між подружжям припинені з 2012 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і інтересам їх неповнолітньої дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. За правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229грн. 40 коп.

Outcome: approved