Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

Позивач 19.02.2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0209 призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та права і обов`язки з правом подальшої реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,1804 га кадастровий номер 4623687000:01:001:0207, та земельну ділянку площею 0,0977 га кадастровий номер 4623687000:01:001:0216, призначені для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с.Ставчани Пустомтівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Cвої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , до складу спадкової маси після смерті якої увійшло вказане вище майно. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] розпорядилася, склавши 29.09.2009 року заповіт, яким все майно заповіла їй. Вона звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] . Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки, нотаріусом було відмовлено з підставі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. З цих підстав просила позов задоволити. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. \~ \~ \~ \~Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно та з дотриманням норм матеріального та процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В., [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0209, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, факт набуття якої спадкодавцем підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 994944, виданого 22.02.2011 року на підставі рішення Ставчанської сільської ради 12 сесії 5 скликання №185 від 13.06.2008 року. Окрім цього до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельні ділянки площею 0,1804 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0207, а також площею 0,0977 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0216, які розташована в с.Ставчани Пустомитівського району Львівської області, що вбачається з витягу ДЗК від 29.01.2021 року. Як зазначив у своїх висновках Верховний Суд, викладених у постанові від 30.06.2020 року у справі №623/633/17, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Олефір Р.В. від 01.02.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0977 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0216, площею 0,1804 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0207, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства, та площею 0,2500 га, кадастровий номер 4623687000:01:001:0209, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Підставою відмови стала відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , яка звернулася у передбаченому законом порядку до нотаріуса для прийняття спадщини, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за втрати оригіналів правовстановлюючих документів. Спадкоємці, які у відповідності до вимог ст. 1241 ЦПК України, мали б право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] відсутні. Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та звернувся в установленому законом порядку про прийняття спадщини; те, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи даний спір суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved