Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач 27 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом, в якому згідно уточненої позовної заяви вказав, що 14 травня 2007 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 056-69-07, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. для ремонту будинку з оплатою 0,195 процента від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 13 травня 2009 року. Відповідач згідно з умовами кредитного договору своєчасно не сплатив жодного платежу, чим порушив свої зобов'язання за договором та умови договору не виконав в повному обсязі, у зв'язку з чим позивач направив відповідачу вимогу, але відповідач проігнорував це досудове звернення. Позивач зазначає, що всупереч договірним зобов'язанням, позичальником не повернуто належні грошові кошти, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 27.12.2013 року становить 53407,10 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; грн. - заборгованість за процентами; 47414,25 грн., 992,85 грн. - 3% річних, яку і просив стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином. Надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно приписів ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням умов його виконання. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 056-69-07 від 14 травня 2007 року Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» надало [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. терміном до 13 травня 2009 року /а.с.4-6/. Згідно умов договору позичальник зобов'язався сплачувати Кредитній спілці 0,195 процента від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.3.5 кредитного договору, в кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) позичальником свої зобов'язань за цим договором, розмір процентної ставки збільшується на 2 відсотка річних, починаючи з розміру, встановленого в п. 1.2 цього договору. У разі наступного невиконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору розмір процентної ставки збільшується з урахуванням збільшень процентних ставок, проведених раніше, у відповідності з умовами цього пункту договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що позивач свої зобов'язання по договору виконав належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.7). У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 27 грудня 2013 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 53407,10 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; грн. - заборгованість за процентами; 47414,25 грн., 992,85 грн. - 3% річних. Встановлено, що Кредитна спілка «Всеукраїнське народне кредитне товариство» попереджувала про необхідність сплатити заборгованість /а.с.10/, однак відповідач до цього часу прострочену суму не сплатив. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 53407,10 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 534,07грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved