Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач 26 липня 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна міграційна служба у Полтавській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Згідно ухвали суду від 28.07.2021 відкрито провадження. Ухвалою суду від 21.10.2021 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна міграційна служба у Полтавській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - залишено без розгляду в частині зобов`язання Управління ДМС у Полтавській області зняти з реєстрації [PERSON] . Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, зокрема і через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, відзиву не надала. 21.10.2021 судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . (а.с.07-11) Відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] знаходиться на реєстраційному обліку (а.с.14), але фактично не проживає. Даний факт підтверджується довідкою про факт непроживання (а.с.13) та актами про непроживання. (а.с.15-26) Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] , наявність реєстрації відповідача в домоволодінні, власником якого є позивач, порушує його право на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved