Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач 15 лютого 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2003 року з [PERSON]. Шлюб розірвано, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений відповідний запис за № 528 від 14 грудня 2010 року. Шлюбні відносини припинено з 2009 року. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач займається вихованням сина, його розвитком та матеріальним забезпеченням. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на березень 2016 року заборгованість по сплаті аліментів складала майже 50 000 гривень, та відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 164 КК України. На теперішній час кримінальне провадження розглядається Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Відповідач [PERSON] з 2009 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, не піклується про нього, не дбає про його розвиток та становлення, не цікавиться навчанням, не створює належних умов для його проживання, не піклується про стан його здоров'я, хоча син є інвалідом з дитинства, знаходиться на диспансерному обліку та потребує спеціального догляду та постійної турботи, обстежень та лікування, з сином не спілкується, тим самим проявляє байдужість до його подальшої долі. Відповідно до характеристик КЗО «ДНЗ (ясла-садок) № 346 компенсуючого типу» ДМР та КЗО «СЗШ № 132» ДМР, за весь час перебування дитини [PERSON], [INFO] в дошкільному та навчальному закладах його вихованням займається лише мати, батько ніякої участі у житті дитини не приймає. Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради № 1/14-07 від 17 січня 2017 року, доцільно в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON], 1980 року народження у відношенні до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] у відношенні до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради Нікіфорова Ю.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 19.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №873 /а.с.7/. 14 грудня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 528. (а.с. 8) Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2010 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 17) Як встановлено в судовому засіданні сторони після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім*єю по грудень 2014 року. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на той факт, що відповідач з 2009 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків, вихованням сина взагалі не займається, не дбає про нього, батьківську турботу відносно нього не проявляє, не цікавиться ним , не приїжджає до нього та не телефонує йому, не вітає сина з днем народження та святами, не піклується про його стан здоров*я, хоча син є інвалідом з дитинства. В якості доказів позивачка [PERSON] надала характеристику /а.с.13/ на дитину [PERSON], видану 18.11.2016 року за №52 КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) №346 компенсуючого типу», в якій зазначено, що [PERSON] був вихованцем з вересня 2009 року по червень 2012 року. Вихованням дитини займалася матір, яка підтримувала дружні стосунки з педагогами та членами колективу дошкільного закладу. Батько не приймав участі у громадському житті дошкільного закладу та не надавав належної уваги вихованню та розвитку дитини. Але, як встановлено в судовому засіданні сторони з моменту реєстрації шлюбу і по грудень 2014 року проживали однією сім*єю. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що зазначена довідка не відповідає дійсності у зв*язку з чим суд ставиться до такого доказу критично. Також позивачем надано характеристику на дитину [PERSON], видану КЗО «Середня загальноосвітня школа №132» ДМР 23.11.2016 року за №514/а.с.14/ в якій зазначено, що батько з сім*єю не проживає тому жодного разу не відвідував батьківські збори. Згідно висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради № 1/14-07 від 17 січня 2017 року, доцільно в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON], 1980 року народження у відношенні до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 11-12) З акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], вбачається, що дитина проживає з матір'ю [PERSON], 1982 року народження, санітарний стан жилого приміщення задовільний, є необхідні речі для життя та навчання дитини, батько школу не відвідує, участі у вихованні не приймає. (а.с. 10) В довідці КЗ «Дніпропетровський спеціалізований кліничний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва» ДМР від 24.11.2016 № 2010, виданої [PERSON] зазначено, що на протязі всього періоду лікування дитини в умовах стаціонару, батько дитини не цікавився перебігом лікувально-реабілітаційного процесу та не приймав участі в наданні допомоги дитини та її матері, про що свідчить медперсонал, який брав участь в проведенні лікування дитини. (а.с. 15) З наданої довідки-розрахунку Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 24.10.2017 № 51268/24 вбачається, що дійсно у боржника [PERSON] мала місце заборгованість з виплати аліментів за 2011-2015 роки, однак у 2016 році сума заборгованості сплачена та станом на 18.10.2017 заборгованість по аліментам відсутня. (а.с. 50) Допитані в судовому засіданні свідки, з боку позивача, [PERSON], [PERSON] не володіють інформацією чи приймає участь відповідач у вихованні та утриманні сина, чи ні. Допитані в судовому засіданні свідки, з боку відповідача, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач підтримував відносини з сином по вересень 2017 року, що знайшло своє підтвердження також і в наданих відповідачем фото. З вересня 2017 року з сином не бачиться оскільки позивачка забороняє сину спілкуватись з батьком. В вересні 2016 року дитина цілий місяць проживала у його батьків, з якими він також проживає, та повністю перебував на його утриманні. Він та його рідні піклувалися про дитину, займались його станом здоров*я та розвитком. Влітку разом з батьками відповідача [PERSON] їздив відпочивати на море та дачу. Згідно вимог статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд може позбавити батька або матір їх батьківських обов'язків лише у виключних випадках коли вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та, як наслідок, негативно впливають на духовний та моральний розвиток дитини. При цьому, за змістом п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав, тобто прав наданих батькам до досягнення їхніми дітьми повноліття на їх виховання, захист їх інтересів, та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, беручи до уваги факт того, що [PERSON] приймає участь у утриманні та вихованні сина, а також те, що з боку позивача не надано безперечних доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, суд не вбачає підстав для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON], [INFO]. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed