Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернувся з позовом до суду до виконавчого комітету Семенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності, та уточнивши 19.01.2017 року позовні вимоги, остаточно просить суд: встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на спадщину після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO], а саме на житловий будинок, який розташований за адресою - [ADDRESS], який складається в цілому з:літ. «А» житловий будинок, літ «а» веранда, літ. «Б» сарай, літ. «В» вбиральня, №1-3 споруди, вказуючи, що [INFO] помер його батько спадкодавець -[PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлого [PERSON] та бажає прийняти спадщину після смерті батька, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому він і вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /л.с. 5/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою - [ADDRESS], який складається в цілому з:літ. «А» житловий будинок, літ «а» веранда, літ. «Б» сарай, літ. «В» вбиральня, №1-3 споруди, який належав померлому згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.06.1989 року /л.с.7/. У відповідності до довідки №343 від 31.07.2014 року, виданої Семенівською сільською радою, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою - [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] згідно запису погосподарської книги сільської ради за №5 особовий рахунок [NUMBER]; згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.06.1989 року /л.с.6/ Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2014 року, встановлено факт того, що [PERSON], померлому [INFO] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 23.06.1989 року, належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 80 кв.м., житловою площею 32 кв.м./л.с.10-11/ Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], а отже є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлого [PERSON]. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку із тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок не було зареєстровано за спадкодавцем, що підтверджується листом приватного нотаріуса Смитиної О.Л. №48/01-16 від 21.04.2016 /л.с. 16/ Позивач фактично прийняв спадщину після померлого, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Семенівською сільською радою №337 від 24.07.2014 року, відповідно до якої за місцем реєстрації разом з померлим [PERSON] на день смерті [INFO] були зареєстровані: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON],[INFO] ./л.с.9/ Окрім того, позивач звернувся у встановлений законом строк із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, що підтверджується наданої на запит суду копії спадкової справи №22/2014 до майна [PERSON], померлого [INFO]. До того ж, у наведеній вище копії спадкової справи наявна заява іншого спадкоємця - доньки [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено відповідними доказами, позивач постійно на момент смерті [PERSON] проживав разом з батьком, був зареєстрований з ним за однією адресою, а також звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини. Таким чином, з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем 1 черги до майна померлого за законом, який був зареєстрований та постійно проживав разом із батьком, тобто фактично прийняв спадщину, звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тобто юридично також прийняв спадщину та враховуючи те, що іншого способу захистити його права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] право власності на спірний житловий будинок обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується встановлення факту прийняття спадщини позивачем після померлого, то в цієї частині суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, оскільки він фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, тому не має підстав для додаткового встановлення факту прийняття спадщини. При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача [PERSON] задовольнити частково, визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою - [ADDRESS], який складається в цілому з:літ. «А» житловий будинок, літ «а» веранда, літ. «Б» сарай, літ. «В» вбиральня, №1-3 споруди. В іншій частині в задоволені позовних вимог позивачу - відмовити.

Outcome: partial