Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 11.01.2017 року в суд з цим позовом до [PERSON], стверджуючи, що [INFO] народилась [PERSON]. З малолітнього віку її мати [PERSON] залишила неповнолітню [PERSON] з нею - бабусею [PERSON], частину часу [PERSON] мешкала з іншою бабою (матір'ю батька). На даний час відповідачка мешкає в м. Одеса, точна її адреса не відома. Жодної участі у вихованні дитини [PERSON] не приймає, з дитиною не спілкується, відносин притаманних матері та доньці у них нема. Фактично дитина позбавлена материнської любові опіки та турботи. Відповідачка в довільному порядку за її наполяганням могла допомогти матеріально (дати гроші на утримання дитини). Під час рідких приїздів вона в основному свариться на доньку та намагається їй дошкулити, довести її до сліз. [PERSON] навчається в Котовському медичному училищі на контрактній формі навчання та її мати обіцяла, що буде сплачувати кошти за контрактом, однак всі кошти за навчання сплачує вона зі своєї незначної пенсії. Отже майбутнє дитини, її духовний розвиток, освіта, розширення кругозору зовсім не хвилює відповідача. У 2016 році відповідачка народила сина, який мешкає з нею в м. Одеса. Після його народження вона взагалі не виконує свої обов'язки щодо утримання та виховання доньки. Жодних захворювань, які б перешкоджали відповідачці спілкуватись із дитиною не має, свою поведінку щодо нехтування обов'язком виховувати та утримувати дитину вона не пояснює. Позивачка та її представник адвокат Колосович В.В., з урахуванням зменшення позовних вимог, просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судовому засіданні за довіреністю Бочарова К.О. підтримала вимоги позову. Сама дитина у судовому засіданні виказала думку про позбавлення її матері батьківських прав. Відповідачка [PERSON], [INFO], у судове засідання призначене на 20.11.2017 року не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій позов визнала і не заперечувала у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2015 року. Згідно з довідкою виконкому Любомирської сільської ради від 15.11.2016 року №1313, неповнолітня [PERSON] проживає у своєї бабусі [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Котовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №2015 від 14.11.2016 року, [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком при повному стажі, розмір якої за період з червня 2016 року по листопад 2016 року склав 8128,50 грн. Неповнолітня [PERSON] навчається у Котовському медичному училищі на другому курсі за спеціальністю «Сестринська справа» за Договором на надання освітніх послуг, укладеним з [PERSON], матір'ю студентки, 18.08.2015 року. На підставі заяви [PERSON] на ім'я директора училища щодо складного матеріального становища та смерті батька дитини, було укладено додаткову угоду №1 від 01.08.2016 року до Договору про надання освітніх послуг, в якій зазначено про внесення оплати за навчання щомісячно до 10 числа місяці згідно графіку за І семестр 2 курсу 2016/17 навчального року зі строком дії до 10.12.2016 року. Станом на 30.11.2016 рік заборгованість складає 859,16 грн. [PERSON], бабуся студентки, постійно цікавиться станом навчання та поведінки онуки, відвідує батьківські збори і приймає активну участь у її вихованні. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-25/963 від 1711.2017 року, відповідачку слід позбавити батьківських прав стосовно доньки, оскільки остання не спілкується з донькою та не приймає участі у її вихованні і утриманні. Частиною 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позивач, як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилалась на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини). Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини, не займатися її вихованням, духовним розвитком, тощо). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язанні займатись вихованням дитини. При цьому передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно положень ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на визнання позову відповідачкою, а також те, що це визнання позову не протирічить діючому законодавству та не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе прийняти це визнання позову, а саму позовну заяву повністю задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved