Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Варода П.Б. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що стосунки з відповідачем погіршилися, останній систематично вживає алкогольні напої та перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє скандали з нею в присутності їх дітей, внаслідок чого у них зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою суду від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №57. У даному шлюбі в сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області 11 листопада 2004 року); син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області 23 січня 2007 року); син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 19 жовтня 2012 року). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Із розрахунку судових витрат проведеного позивачем [PERSON] у позовній заяві вбачається, що остання просить стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на послуги адвоката в розмірі 2 500 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином, до матеріалів справи позивачем долучений договір про надання професійної правничої допомоги від 03 січня 2020 року, укладений між адвокатом Вародою П.Б. та [PERSON] в якому обумовлений гонорар адвоката в розмірі 2 500 грн., проте не містить детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. З квитанції до прибуткового касового ордера №108 від 03 січня 2020 року вбачається, що загальна сума сплачених коштів за надані послуги з правової допомоги становить 2 500 грн. Відповідно до розрахунку проведеного позивачем у позовній заяві розмір гонорару адвоката включає: 1) консультація позивача - 30 хв. робочого часу - 500 гривень; 2) складання позовної заяви із викопіюванням доказів - 1 год. 00 хв. робочого часу - 1000 гривень; 3) представництво адвокатом Вародою П.Б. позивача в суді - 1 год. 00 хв. робочого часу - 1000 гривень. Відтак, суд беручи до уваги умови укладеного договору про надання правової допомоги від 03 січня 2020 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та перебування в суді з приводу розгляду даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторони, вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до частково задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 500 гривень. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України в повному обсязі, у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved