Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач 31.10.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що вона перебувала у зареєстрованому 21.07.2007 року з відповідачем шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . 11.12.2014 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона шлюб між ними розірвано. Між ними не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання спільної дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про прийняття справи до провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 12.12.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що позивачем не надано доказів того, що дитина проживає разом із нею. Твердження позивача, про те, що дитина перебуває повністю на її утриманні не відповідає дійсності, оскільки він регулярно проводить час з дитиною, бере участь у її вихованні та після розлучення з позивачем регулярно сплачує аліменти у розмірі значно більшому ніж 50 % від прожиткового мінімуму. Зазначає, що не згоден з позовними вимогами в частині розміру аліментів, оскільки він другий раз одружений, його дружина вагітна та перебуває на лікарняному у зв`язку із пологами та відповідно знаходиться на його повному утриманні. Також на його утриманні перебуває мати, 1946 року народження, яка також потребує догляду та постійних витрат на лікування. Крім того, він несе витрати на оренду житла у розмірі 4500,00 грн. щомісячно. Таким чином, він утримує себе, сина, дружину, другу дитину, мати та це 5 осіб, тобто із 50 відсотків його доходу необхідно утримувати 4 особи. Враховуючи вищевикладене вважає можливим стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/8 частина від усіх його доходів до повноліття дитини. Позивачем відповідь на відзив у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк не подана. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 21 липня 2007 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 21.07.2007 року (арк. справи 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.2009 року (арк. справи 8). Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.12.2014 року по справі №667/9815/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 22.12.2014 року (арк. справи 7). Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого 14.02.2019 року, 14.02.2019 року між відплвідачем та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (арк. справи 28). З листків непрацездатності [PERSON] , вбачається, що остання перебувала на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з вагітністю, у наступні періоди: з 27.05.2019 по 01.06.2019 року (листок непрацездатності серія АДЛ №844085); з 04.06.2019 по 13.06.2019 року (листок непрацездатності серія АДЛ №844151); з 18.06.2019 по 05.07.2019 року (листок непрацездатності серія АДЛ №844184); з 06.07.2019 по 26.07.2019 року (листок непрацездатності серія АДЛ №844265); з 05.08.2019 по 23.08.2019 року (листок непрацездатності серія АДЛ №844401). На амбулаторному та стаціонарному лікуванні у зв`язку з вагітністю 30 тижнів з 04.11.2019 року терміном на 126 днів (листок непрацездатності серія АДЛ №844616) (арк. справи 29,30,31,32,33,34). З копій квитанцій вбачається, що за період з 17.06 2019 по 12.09.2019 року здійснено придбання медичних препаратів на загальну суму 17218,97 грн. (арк. справи 35-39). Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 06.01.1981 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 44). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 14.01.2017 року (арк. справи 19 ). З виписки №425 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09.12.2019 року вбачається, що [PERSON] потребує постійного прийому медикаментів (арк. справи 20). Згідно виписки з карткового рахунку вбачається, що 01.04.2019 року [PERSON] на картку [PERSON] було здійснено грошовий переказ у сумі 1809,05 грн; 01.05.2019 року у сумі1809,05 грн; 19.05.2019 року у сумі 3000,00 грн; 01.06.2019 року у сумі 1800,00 грн; 02.07.2019 року у сумі 1800,00 грн; 02.08.2019 року у сумі 1809,05 грн; 03.09.2019 року у сумі 1809,05 грн; 02.10.2019 року у сумі 1809,05 грн; 02.11.2019 року у сумі 1809,05 грн; 02.12.2019 року у сумі 1809,05 грн (арк. справи 18). Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання сина, то кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом\~статті 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Позивачем визначений мінімальний розмір аліментів, який стягується у безспірному порядку за судовим наказом, оскільки ч.5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей на час розгляду справи судом, наявність вагітної дружини, матері-пенсіонерки, що потребує лікування за віковими хворобами; відсутність доказів наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо доводів відповідача про знаходження на його утриманні вагітної дружини та матері пенсійного віку. З наданих листків тимчасової непрацездатності вбачається, що дружина відповідача є працюючою особою менеджер банку а тому, за час тимчасової непрацездатності за законом отримує допомогу по тимчасовій непрацездатності, що надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) та виплачується Фондом соціального страхування України застрахованим особам починаючи із шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності (перші п`ять днів лікарняних оплачує роботодавець). Також матір відповідача є пенсіонером за віком та отримує пенсію. Тобто, доводи відповідача, що вказані особи знаходяться на повному його утриманні не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам. Винайм житла не підтверджений належними та допустимими доказами. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, що його сім`я не має у власності чи законному користуванні житла, внаслідок чого оренда житла є необхідною. Відповідачем не надано доказів щодо розміру його доходів; народження в майбутньому дитини, виходячи з принципу однаковості забезпечення дітей, що проживають разом з батьком та окремо від батька, дають підстави суду зробити висновок, що визначена позивачем у позовних вимогах частка від заробітку відповідача 1/4 є обґрунтованою, законною та справедливою. При цьому відповідач не позбавлений в подальшому права звернення до суду з заявою про зменшення розміру аліментів за наявності обґрунтованих підстав. Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 31 жовтня 2019 р. Сплата відповідачем аліментів в період з 31.10.2019 р. може бути врахована виконавцем при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню за цей період. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 27 грудня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved