Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач 12 квітня 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей посилаючись на те, що 11.07.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, оскільки відсутню порозуміння, не спілкуються. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 25% від усіх видів заробітків (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 25% від усіх видів заробітків (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В попередніх судових засідання проти задоволення позову заперечував. Як вбачається з матеріалів справи, 11 липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Позивач зазначає, що продовження сімейних відносин є недоцільним, зокрема, їм надавався строк на примирення та нічого не змінилось. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, зберегти сім'ю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 25% від усіх видів заробітків (доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача немає, а тому аліменти слід стягувати у розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved