Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якої по довіреності діє [PERSON], звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. В позовній заяві зазначено, що спільне життя сторін не склалося, так як у жовтні 2014 року відповідач залишив позивача з місячною дитиною і з того часу вона проживає окремо і дитина з народження знаходиться на утриманні позивача. На даний час позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, не працює. Відповідач не бажає брати участі в матеріальному утриманні дитини. Не зважаючи на судовий наказ від 8 грудня 2014 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, він відмовляється сплачувати аліменти. Позивачу стало відомо, що відповідач працює в управлінні патрульної поліції у м. Одесі на посаді заступника командира батальйону №3, регулярно одержує заробітну плату, а тому може сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в частці від його заробітку. Представник позивача [PERSON], який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримав та просить задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Пояснив, що відповідач самоусунувся від сімейних обов'язків відразу ж після народження дитини. До сина не навідується, участі в його утриманні не приймає. Вважає, що позивач має право на утримання від чоловіка у зв'язку з доглядом за дитиною до трьохрічного віку, тим більше, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, інших видів доходів немає. Відповідач [PERSON], який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов не визнав та пояснив, що проживав з позивачкою близько півроку, тому не вважає, що в нього за цей час виник обов'язок утримувати таку. Він дійсно працює в патрульній поліції, отримує заробітну плату, однак має і значні витрати, оскільки винаймає в Одесі житло, оренда якого є досить дорога, також виплачує кредит, сплачує аліменти на утримання малолітнього сина, оплачує власне навчання. Посилання позивача на те, що вона не отримує жодних доходів не відповідає дійсності, оскільки позивач зареєстрована як підприємець. За наведених обставин просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 14 лютого 2014 року, актовий запис № 6, який розірваний рішенням Борщівського районного суду від 31 березня 2016 року (справа № 594/1426/15-ц) Від спільного проживання подружжя має сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). Як вбачається з доданої до матеріалів справи копії судового наказу, виданого 8 грудня 2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області (справа №594/1464/14-ц), з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 1 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою ВДВС Борщівського РУЮ від 9 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №594/1464/14, про стягнення з [PERSON] аліментів в користь [PERSON]. За даними акту про нарахування заборгованості по аліментах, виданого Борщівським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 27 вересня 2016 року за Р №4254, заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання сина [PERSON], [INFO], станом на 1 вересня 2016 року, становила 5834,10 грн. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, виданої Борщівським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 4 жовтня 2016 року (серії ВП №49600706), виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №594/1464/14, виданого 8 грудня 2014 року Борщівським районним судом про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів, закінчено, оскільки виконання даного рішення не належить до підвідомчості Борщівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, (відповідач працює в Управлінні патрульної поліції у м. Одеса Департаменту патрульної поліції на посаді заступника командира батальйону №3), а за адміністративно-територіальним розподілом належить до Солом'янського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві. За даними довідки №717 від 20.02.2017 року, за підписом начальника ВКЗ, підполковника поліції [PERSON], [PERSON] працює в Управлінні патрульної поліції у м. Одесі на посаді заступника командира батальйону №3. Службу в поліції проходить з 7 листопада 2015 року. Його місячний заробіток, відповідно до розрахункових листів за січень, лютий 2017 року, складає 12182,74 грн. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що кожного місяця він несе значні витрати, що полягають у наступному. Зокрема, орендує житло за місцем роботи, на підтвердження чого надав суду договір оренди житлового приміщення від 13 квітня 2017 року, за даними якого щомісяця він сплачує за оренду житла 5000 грн. Також, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2017 року (справа № 520/14184/16-ц) збільшено розмір аліментів, визначених судовим наказом Борщівського районного суду від 08.12.2014 року по справі №594/1464/14-ц, стягнуто з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до наданої суду довідки, виданої Навчально-науковим інститутом заочного та дистанційного навчання (факультет №2) Одеського державного університету внутрішніх справ 20 лютого 2017 року за Р №574, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету №2 ННІЗДН за спеціальністю «право». Загальна вартість освітньої послуги складає 26500 грн. (замовник зобов'язаний оплачувати освітню послугу щосеместрово, за перші два семестри по 7950 грн., за останній семестр 10600 грн.), що підтверджується договором №71м/з про надання платної освітньої послуги від 2016 року, укладеним між [PERSON] та Одеським державним університетом внутрішніх справ. Як вбачається з акцепту пропозиції про укладення угоди про надання споживчого кредиту №401743057 від 10.01.2017 року, додатку №1 до Угоди про надання кредиту №401743057 від 10.01.2017 року та видаткової накладної №ОЖ000001960 від 10 січня 2017 року, [PERSON] отримав у кредит мобільний телефон А710F ZKD black Samsung та взяв на себе зобов'язання щомісяця в строк з 11.01.2017 року по 11.01.2018 року сплачувати по 659,10 грн. щомісяця. Також, відповідачем надано суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого [PERSON], жителька [ADDRESS] Борщівського району Тернопільської області числиться зареєстрованою підприємцем, державна реєстрація проведена 2 лютого 2017 року, номер запису: 2 636 000 0000 004625. Згідно ч.2, ч.4, ч.6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що [PERSON] має право на утримання від [PERSON] - батька дитини [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, його витрати і вважає, що аліменти слід визначити у частці від заробітку відповідача в розмірі 1\\9 частини. Також стягненню з відповідача підлягає судовий збір. Згідно п. 1 ч.1. ст. 367 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.84 СК України та,

Outcome: partial