Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 07 лютого 2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У її житловому будинку зареєстрована відповідачка, яка є колишньою власницею будинку. Після продажу будинку у травні 2016 року відповідачка не знялася з реєстрації та виїхала на постійне місце проживання у Російську Федерацію. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач в ході судового розгляду справи підтримала позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], яка зареєстрована на постійне місце поживання по [ADDRESS], в судове засідання повторно не з'явилась. Про причини неявки суду не повідомила, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Сповіщалась за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Виклик до суду повернувся із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Тому згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім цього виклик до суду відповідачки провдився через оголошення у пресі. У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні відповідачки та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи, справу за згоди позивача розглянуто у порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку [ADDRESS], на підставі заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2016 року (справа №505/1748/16-ц). В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрована з 14.02.2011 року відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає підтверджується довідкою голови квартального комітету, згідно якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте не проживає за вказаною адрсою з травня 2016 року. Також обставини справи підтвердила своїми показами позивач [PERSON] допитана суом у якості свідка у справі. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинила користування вказаним житловим будинком та переселилась на інше місце свого проживання. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved