Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] в особі законного представника - опікуна [PERSON] звернувся з позовом про визначення додаткового строку для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO]. [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані наступним. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2005 року у цивільній справі № 2-224/05 [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. З того часу він знаходиться на повному державному забезпеченні у Київському психоневрологічному інтернаті за адресою м. Київ, вул. Юнкерова, 37. Згідно з розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 1105 від 01.09.2005 року опікуном [PERSON] було призначено його матір - [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є діти спадкодавця. Однак, подати самостійно заяву про прийняття спадщини недієздатний [PERSON] не міг. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2015 року опікуном [PERSON] призначено його батька - [PERSON]. У зв'язку із тим, що [PERSON] визнаний недієздатним, не мав опікуна з [INFO] по 18.09.2015 року, він не мав фізичної та юридичної можливості для реалізації свого законного права на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців щодо майна [PERSON], крім її сина немає. Шлюб [PERSON] та [PERSON] розірваний 23.06.1992 року - згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Дніпровським відділом ЗАГС м. Києва. [PERSON], діючи вже як опікун позивача, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], але постановою від 13.10.2015 року за вих. № 157/02-31 було роз2яснено право позивача і його опікуна звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. З наведених вище підстав представник позивача просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив, будь-яких заяв до суду не направив.. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою законного позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.04.2005 року по цивільній справі № 2-224/05 [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с. 5). Відповідно до довідки № 04-633 від 03.03.2015 року, виданої директором Київського психоневрологічного інтернату, - позивач знаходиться на повному державному забезпеченні у Київському психоневрологічному інтернаті за адресою м. Київ, вул. Юнкерова, 37 (а.с.10). Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації № 1105 від 01.09.2005 року опікуном над позивачем було призначено його матір - [PERSON], [INFO]. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є діти спадкодавця. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, єдиним спадкоємцем за законом першої черги якої є позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 1269 ЦК України, заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки, (усиновлювачі), опікун. Як убачається з наданих суду доказів, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2015 року опікуном позивача призначено його батька - [PERSON] (а.с. 6,7). Як роз'яснено в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення суду про призначення опікуна над недієздатною особою (позивачем) ухвалено після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, проте, дана обставина не залежала від волі, бажання та можливостей позивача і його законного представника. Отже, причини пропущення позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщин є поважними. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведених обставин, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved