Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 січня 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 3350 гривень, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду до дати завершення навчання у Львівській національній академії мистецтв. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батьками є відповідач [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками розірвано 07 березня 2019 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. На даний час вона повнолітня та навчається на другому курсі у Львівській національній академії мистецтв на кафедрі художньої кераміки факультету декоративно-прикладного мистецтва на денній бюджетній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. На час навчання вона проживає у гуртожитку Львівської національної академії мистецтв у м. Львові та сплачує плату в розмірі 5400 гривень на рік кожних півроку навчання. Вона не працює та потребує матеріальної допомоги, оскільки має витрати з оплати проживання в гуртожитку, харчування, придбання художніх матеріалів, літератури для навчання, одягу, ліків, оплати проїзду в міському транспорті. Матеріальну допомогу їй надає лише мати [PERSON] . Відповідач відмовляється добровільно брати участь в її матеріальному забезпеченні, нехтуючи своїми обов`язками щодо її утримання, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. З цих підстав просить стягнути з нього аліменти на її утримання. Ухвалою суду від 22 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 05 лютого 2020 року на 11 годину. Учасникам справи надіслано судові повістки про виклик у судове засідання на зазначену дату і час, копії ухвали про відкриття провадження, а відповідачу, крім того, копію позовної заяви з додатками, за адресами, зазначеними в позовній заяві. У судове засідання 05 лютого 2020 року об 11 годині відповідач не з`явився. Згідно з отриманою судом 31 січня 2020 року інформацією на відповідний запит суду, встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи на 05 лютого 2020 року на 11 годину в суду не було, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 21 лютого 2020 року на 10 годину. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідачу надіслано судову повістку про виклик у судове засідання на зазначену дату і час та повторно надіслано копію ухвали про відкриття провадження і копію позовної заяви з додатками. Крім цього, судову повістку надіслано відповідачу також і за адресою, вказаною в позовній заяві: [ADDRESS] . 07 лютого 2020 року позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, повідомити про результат розгляду справи. В судове\~засідання 21\~лютого 2020\~року о\~10\~годинівідповідач [PERSON] не з`явився, надіслані йому за обома адресами судові повістки повернуті до суду без вручення адресату. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей\~про належне\~повідомлення відповідача\~про розгляд\~справи на\~21\~лютого 2020\~року на\~10\~годинурозгляд справи відкладено на 19 березня 2020 року на 10 годину. Судові повістки про виклик у судове засідання на зазначену дату і час надіслано відповідачу за обома відомими суду адресами, та крім того, на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачу повторно надіслано копію ухвали про відкриття провадження і копію позовної заяви з додатками. У судове\~засідання 19\~березня 2020\~року відповідач\~не з`явився,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~що підтверджується відомостями із офіційного сайту Укрпошти про трекінг відправлення №4600309563184, яким йому було надіслано рекомендованим листом з повідомленням судову повістку та копію ухвали про відкриття провадження і копію позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , із відміткою про вручення адресату особисто 28 лютого 2020 року. Крім того, повістку про виклик у судове засідання на 19 березня 2020 року на 10 годину отримано 04 березня 2020 року й за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями із офіційного сайту Укрпошти про трекінг відправлення №4600309562676. Однак, 19 березня 2020 року о 10 годині відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 06 квітня 2020 року на 15 годину 30 хвилин, про що повторно повідомлено відповідача шляхом надіслання йому судових повісток рекомендованими відправленнями як за його зареєстрованим місцем проживання, так і за іншою відомою суду адресою, які відповідач особисто отримав 23 березня 2020 року за адресою: [ADDRESS] та 24 березня 2020 року за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення із відмітками про вручення адресату особисто. Проте, в судове засідання 06\~квітня 2020\~року о\~15\~годині 30\~хвилин відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач у своїй заяві не заперечила проти такого вирішення справи. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. Позивач [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 червня 2001 року. У графі «Батько» у вказаному свідоцтві записано « [PERSON] », у графі мати « [PERSON] ». Відтак, відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . З довідки №66 від 11 грудня 2019 року, виданої Львівською національною академією мистецтв убачається, що [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання бюджетної основи кафедри художньої кераміки факультету декоративно-прикладного мистецтва Львівської національної академії мистецтв. Строк навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. Як слідує з довідки про реєстрацію місця проживання від 25 липня 2019 року, виданої Львівською міською радою, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Згідно з довідкою №360 від 11 грудня 2019 року, виданою Львівською національною академією мистецтв, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року становить 6500 гривень (по 1300 гривень щомісячно). Як убачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 липня 2014 року індексний номер 25203672, [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] . Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, визначивши зміст спірних правовідносин та норми права, які до них застосовуються, суд прийшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року Пленум Верховного суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом установлено, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання у Львівській національній академії мистецтв, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату проживання в гуртожитку, придбання художніх матеріалів, літератури для навчання, одягу, ліків, оплату проїзду до місця навчання, харчування. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, вона отримує стипендію у розмірі 1300 грн., щомісячно, решту частину витрат на її утримання та навчання несе її мати [PERSON] . На підтвердження задовільного матеріального становища відповідача, а відтак наявності у нього можливості надавати дочці матеріальну допомогу, позивачем надано докази наявності у його власності нерухомого майна (квартири по [ADDRESS] ). Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подавав та будь-яких доводів на спростування вимог позивача суду також не надав. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, судом установлено, що [PERSON] , маючи можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує такої допомоги, не виконує обов`язку з її утримання, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 3350 гривень, щомісячно, на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, до закінчення навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років, відповідно до ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved