Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.12.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 18 червня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області по вул. Гоголя, 9. Вона є спадкоємцем майна померлого за законом. При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення обєкту нерухомого майна, побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володів ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Бугаївської сільської ради, однак за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею, в порядку спадкування після [PERSON], право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON], її представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Бугаївської сільської ради, представники третіх осіб відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, сектору державної реєстрації Глобинської РДА, треті особи [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В заявах до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 18.06.2015 року помер [PERSON]. Спадкоємцями майна померлого (перша черга спадкування за законом) є дочка померлого [PERSON] (позивач у справі), син померлого [PERSON], та дружина померлого [PERSON] (третя особа у справі). Згідно дослідженої судом копії спадкової справи № 101 за 2015 рік, заведеної приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], позивач в установлений законом строк прийняла спадщину, подавши відповідну заяву, і від неї не відмовлялася. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися ( остання на користь [PERSON]І.). До складу спадкового майна входить житловий будинок №9, розташований по вулиці Гоголя в селі Бугаївка Глобинського району Полтавської області. У названому будинку [PERSON] був зареєстрований і проживав до дня смерті. Витягом з погосподарської книги № 6 за 2016-2020 роки виконавчого комітету Бугаївської сільської ради Глобинського району від 23.08.2016 року № 02-35/632 підтверджено, що згідно записів в погосподарській книзі № 6 за 2016-2020 роки під № 510-1 за [PERSON] на день смерті 18.06.2015 року значився житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Гоголя, 9 в с. Бугаївка Глобинського району на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 30.11.2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється в момент її смерті, а тому провести державну реєстрацію на вказане нерухоме майно на імя померлого [PERSON] неможливо. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А», погріб з шийкою літ «Д», сарай літ. «Г» побудовано у 1965 році, літню кухню-гараж літ. «Б» - у 1978 році, прибудову літ. «а» , ганок літ. «аг» - у 1986 році, сарай літ. «в», гараж літ. «В» - у 1988 році, гараж літ. «б» - у 1990 році. З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 30.11.2016 року № 1292/02-04 вбачається, що спадковий житловий будинок та господарські будівлі, розташовані в с. Бугаївка Глобинського району по вул. Гоголя, 9 збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 331 діючого Цивільного кодексу України право власності на знов створене нерухоме майно (житлові будинки, забудови, споруди і т.і. ) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено введення нерухомого майна в експлуатацію, то право власності виникає з моменту введення його в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п.2 якого дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. У 1965 році (на час завершення будівництва спадкового будинку) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку на відведеній для цих цілей земельній ділянці. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Право власності на новостворене нерухоме майно виникало з моменту завершення його будівництва. Встановивши, що [PERSON] за життя, на передбачених діючим на той час законом підставах, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Бугаївка Глобинського району Полтавської області по вулиці Гоголя, 9, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на визнання за нею права власності на нерухоме майно, належне її батькові. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved