overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач 29.07.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2244,76 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та прохав його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем газу та перебуває в договірних відносинах з ПАТ «Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання-згідно чого на даного абонента відкрито особовий рахунок № 231446 для здійснення оплати та видано розрахункову книжку (розрахунковий документи). Відповідно до пунктів 10 та 11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України № 2246 від 9 грудня 1999 року « Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за фактично діючими цінами на основі фактичних показників лічильника газу. У разі відсутності газового лічильника плата за послуги з газопостачання розраховуються відповідно до встановлених законодавством норм споживання газу. [PERSON] є споживачем природного газу та перебуває у правовідносинах з ПАТ « Полтавагаз», але неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ПАТ « Полтавагаз». Станом на 01 липня 2015 року сума заборгованості становить 1388,92 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязань його умов не допускається. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обовязковим для виконання сторонам. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. Враховуючи вказане, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» підлягають стягненню 3% річних в сумі 106,94 грн. та інфляційні збитки в сумі 748,90 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач 29.07.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки. В заяві вказала, що 05.02.2013 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 18.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2013 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 18.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач 29.07.2016 р. звернулася до суду з позовом до про стягнення аліментів. В заяві вказала, що вони з відповідачем 25 травня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції уклали шлюб, актовий запис № 428. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу не надає , дитина знаходиться на утриманні позивача. Прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів відповідача щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 25 травня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції позивач та відповідач уклали шлюб, актовий запис № 428. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу не надає , дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач 29.07.2016 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2003р. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні обов'язки, перестали бути пов'язані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала, не заперечувала проти обставин, викладених у позові. Заслухавши позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.11.2003р., актовий запис №107. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач 29.07.2019 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її сином, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності будинковолодінні [ADDRESS] . Близько 17 років відповідач не проживає у будинку, зареєстрований лише формально. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, позбавляє її можливості отримати субсидію по оплаті комунальних послуг. Тому просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, у поданій суду заяві представник позивача - адвокат Шемрай С.Б. просив справу розглянути в його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач, який є сином позивача - власника будинковолодіння [ADDRESS] , не проживає у житловому будинку без поважних причин більше одного року. Відповідач, вибравшись з будинку позивача, не знявся з реєстрації, що порушує права і інтереси позивача як власника житлового приміщення. Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-6), довідкою Черніївської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 25.06.2019 р. № 1145 (а.с.9), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.17). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач 29.07.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд,\~розглянувши надані\~документи і\~матеріали,\~з`ясувавши\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає задоволенню,\~з огляду\~на наступне.\~ \~ \~ \~ В результаті відносин, які склалися в сім`ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв`язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідно до ч. 1 ст.142\~ЦПК України та ч. 3 ст.7З аконуУкраїни «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач 29.07.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони між собою уклали шлюб (повторний) 30.12.16 р.. До укладення сторонами вказаного вище шлюбу вони перебували у шлюбі з 23.02.97 р. по 27.09.04 р.. Такий шлюб сторонами було розірвано та про це 27.09.04 р. було видане відповідне свідоцтво. Однак після цього сторони примирились та постійно проживали як одна сім`я і тому уклали повторний шлюб. За час шлюбу (як первісного, так і повторного) у сторін народилось троє спільних дітей сини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що спільне подружнє життя сторін, однак, у подальшому не складалось та між сторонами відсутнє взаємопорозуміння; вони не мають спільних інтересів, мають різні погляди на життя, а поведінка відповідача щодо неї як дружини, є для неї нестерпною та неприпустимою. Попри проживання у одній квартирі сторони з початку 2021 р. припинили стосунки, притаманні подружжю. Примирення вважає неможливим. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою судді від 09.09.21 р. провадження у справі відкрито. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 29.11.21 р.. За станом на 17.12.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають за однією і тією ж адресою; інші, вказані позивачем діти як спільні неповнолітні діти сторін, народжені поза шлюбом сторін, але відповідач є їх батьком, що стверджується листом Ковельського відділу драцс у Ковельському районі Волинської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) № 2\~331/21. 16 04 29 від 24.12.21 р., наданого на запит суду; позивач не бажає збереження цього свого шлюбу (повторного), про що говорить зміст позовної заяви; відповідач проти позову не заперечив засобом подання відзиву на позову заяву, будь - якої заяви тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.12.16 р. Ковельським міськвідділом ДРАЦСу ГТУЮ у Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 30.12.16 р., актовий запис № 569. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного вище шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач 29.08.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 19.05.04 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: сини : [PERSON] , 05 р. н. , [PERSON] , 11 р. н.. Зазначає, що з часом стосунки між сторонами поггіршились. Відповідач став байдужим до виховання дітей, вчиняв сварки, вчиняв домашнє насильство, ігнорував її як дружину, почав жити відокремлено. Її спроби до збереження шлюбу не дали бажаних результатів. Сторони обопільно мають намір до розірвання шлюбу. Примирення вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, зазначає, що наміру на збереження шлюбу не має та просить не надавати строку для можливого примирення сторін. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, сторони заперечують можливість їх примирення, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 19.05.04 р. відділом рацс Ковельського МУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 19.05.04 р., актовий запис № 141. Та обставина, що у сторін на даний час є двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копією свідоцтва про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач 29.08.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 643,89 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем газу та перебуває в договірних відносинах з ПАТ « Полтавагаз» по наданню послуг з газопостачання-згідно чого на даного абонента відкрито особовий рахунок [NUMBER] для здійснення оплати та видано розрахункову книжку ( розрахунковий документи). Відповідно до пунктів 10 та 11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМ України № 2246 від 9 грудня 1999 року « Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунки населення за надані послуги з газопостачання проводяться за фактично діючими цінами на основі фактичних показників лічильника газу. У разі відсутності газового лічильника плата за послуги з газопостачання розраховуються відповідно до встановлених законодавством норм споживання газу. [PERSON] є споживачем природного газу та перебуває у правовідносинах з ПАТ « Полтавагаз» , але неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання, а саме не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ПАТ « Полтавагаз». Станом на 01 липня 2014 року сума заборгованості становить 643,89 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань його умов не допускається. Відповідно до п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунковим періодом для розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов'язковим для виконання сторонам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач 29.08.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому він перебуває з відповідачем з 14.11.2009 року зареєстрованим у Відділі РАЦС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1621. Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу у неї з відповідачем є малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], сімейне життя з відповідачем не складається, виникли неприязні стосунки та розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Шлюбні стосунки між подружжям припинили своє існування, з 01.02.2013 року жодних сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та вважають, що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їхнім інтересам. У судовому засіданні 18.11.2014 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні 18.11.2014 року позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2009 року у Відділі РАЦС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1621 (а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб). Від зазначеного шлюбу у подружжя є малолітні діти [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та [PERSON], [INFO] (а.с. 4), сімейне життя з відповідачем не складається, виникли неприязні стосунки та розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Судом встановлено, що відповідач повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн. сплачена позивачем згідно квитанції б/н від 21.07.2014 року (а.с. 15). На підставі викладеного,

Outcome: approved