Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Карягін А.Н., звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про визнання особи такою, що не прийняла спадщину, посилаючись на наступне. [INFO] в с.Парневе Біловодського району Луганської області, померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, 01 листопада 2019 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на ціле спадкове майно. Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки в матеріалах спадкової справи є довідка Біловодської селищної ради Луганської області про те, що за місцем реєстрації спадкодавця зареєстрована рідна сестра позивача [PERSON] - [PERSON] , тобто, є ще один спадкоємець за законом. Вказує, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2001 року. У 2001 році вона поїхала у м. Луганськ на навчання, там вийшла заміж, народила дитину і залишилась жити. З початком бойових дій у червні 2014 році вона на декілька місяців приїжджала до матері, але у жовтні 2014 року повернулась до м. Луганськ. Більше вона за життя матір не відвідувала та після смерті не приймала участі в її похованні. А тому, оскільки позивач [PERSON] не може оформити спадкові права, вона вимушена звернутися до суду з наявним позовом. Позивач у судовому засідання на задоволенні позовних вимогах наполягала. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Третя особа в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була сусідкою та близькою подругою [PERSON] , яка померла [INFO] , вказує, що її донька - відповідач [PERSON] не проживала з нею приблизно з 2002 року, з того часу як поїхала на навчання до м. Луганськ та залишилась там на постійне проживання. З початком бойових дій на сході в 2014 році вона на два місяці приїжджала до матері, але у жовтні 2014 року повернулась до м. Луганськ та більше вона її не відвідувала, натомість за матір`ю доглядала позивач [PERSON] і після її смерті взяла на себе всі витрати щодо поховання. В судовому засіданні свідок [PERSON] , який також був сусідом померлої [PERSON] , надав аналогічні пояснення. Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 2019 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с.11/. Позивач [PERSON] була донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.09.1980 /а.с.08/, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21.11.1998 /а.с.10/, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.11.2007 /а.с.60/, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2010 /а.с.09/. Відповідач [PERSON] також була донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.1984 /а.с.13/. Чоловік померлої [PERSON] , третя особа - [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини /а.с.19/. З довідки виконавчого комітету Біловодської селищної ради від 10 вересня 2019 року №839 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті з нею разом були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.18/. Згідно акту, складеного 10.09.2019 депутатом Біловодської селищної ради Сич А.М. та засвідченого сусідами [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстровані але фактично не проживали. З жовтня 2014 року вони не з`являлися за вищевказаною адресою /а.с.17/. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що 10 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] /а.с.52/. Того ж дня була заведена спадкова справа № 265/2019, за номером у Спадковому реєстрі 64719623 /а.с.50/ Заповіти та спадкові договори відсутні /а.с.51/. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01 листопада 2019 року, вбачається, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок та цілі земельні ділянки, за наявності іншого спадкоємця за законом - [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована з померлою на момент її смерті за однією адресою. /а.с.16/. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гурто-житок, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Таким чином, сама по собі лише формальна реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити про своєчасність прийняття спадщини, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом мають особи, визначені в статтях 1261-1265 ЦК України, відповідно до черговості спадкування. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що на час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] її донька [PERSON] постійно не проживала разом із спадкодавцем, хоча і була формально зареєстрована за однією з нею адресою, а також у визначений законом строк не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому відповідач [PERSON] не набула права на спадщину, що визнається і самою [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved