Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач \~[PERSON] 26.09.2017\~року звернулася\~до суду\~з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом посилаючись на наступні обставини. 29.02.2008 року помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою : вул.. Північна (Урицького), 50 «А» м. Нікополь Дніпропетровська область. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою : вул. Північна (Урицького), 50 «А» м. Нікополь Дніпропетровська область. За життя чоловік заповітів не склав, а отже, спадкування майна повинно відбуватись за законом. Вона проживала та зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, та є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування, тому для отримання свідоцтва про право власності за законом, звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], але листом від 10.05.2017 року у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ щодо належності померлому житлового будинку з надвірними будівлями. Зазначає, що спадковий будинок був нею та чоловіком побудований в 1974 році, ними було отримано технічний паспорт на житловий будинок, але реєстрація права власності на будинок проведена не була. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Враховуючи, що вищезазначеними правовими актами не передбачено виникнення права власності на житловий будинок із проведення його реєстрації, просить суд встановити факт належності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул.. Північна (Урицького), № 50\~«А» м. Нікополь Дніпропетровська область та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: вул. Північна (Урицького), 50\~«А» в м. Нікополі Дніпропетровської області, який складається з : -житловий будинок (літ. «А-1», загальною площею 63, 2 кв.м., житловою площею 45, 3 кв.м.), літня кухня (літ «Б», загальною площею 18, 8 кв.м.), тамбур (літ «б», загальною площею 2, 1 кв.м.), підвалу (літ Бпд , загальною площею 4, 1 кв.м.), сарай ( літ «В», загальна площа 6, 7 кв.м.), вбиральня ( літ «Г»), душ (літ «Д» ) № 1-6,1 спорудження ( паркани, водопровід, замощення) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 29.02.2008 року. Позивач в судове засідання не з?явилася, від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглядати в його відсутність та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 72,73,74). Від представника Нікопольської міської ради [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглядати в її відсутність, не заперечує проти позовних вимог позивача (а.с. 75). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 417, дата складання -06.10.1972 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 9). 29.02.2008 року [PERSON] помер (а.с. 8). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою : вул. Північна (Урицького), 50 а м. Нікополь Дніпропетровська область. Заповітів від імені спадкодавця не посвідчено. Частина 2 статті 1223\~ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою,\~що прийняла\~спадщину після\~смерті [PERSON],\~що підтверджено\~матеріалами справи\~.\~Так,\~відповідно до\~довідки,\~посвідченої головою\~квартального комітету\~№ 25\~від 27.06.2017\~року,\~[PERSON]\~була зареєстрована\~за однією\~адресою із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини (станом\~на 29.02.2008\~рік).\~(а.с.\~10). [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування, інших спадкоємців судом не встановлено. Для отримання свідоцтва про право власності за законом, позивач звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], але листом від 10.05.2017 року у видачі свідоцтва [PERSON] відмовлено, у звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ щодо належності померлому житлового будинку з надвірними будівлями (а.с.28) . Згідно довідки, виданої КП «Нікопольске міжміське бюро технічної інвентаризації» будинок № 50 «А» по вулиці Північна (Урицького) в Нікополь КП «НМБТІ» не зареєстроване (а.с. 40). Інформація про земельну ділянку, розташовану за адресою : м. нікополь, ву. Північна (Урицького), буд. 50-А у відділі м. Нікополя міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області відсутня (а.с. 67). Відповідно до технічного паспорта на будинок від серпня 2001 року, складеного Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» до складу спадкового будинку входить : - житловий будинок (літ. «А-1», загальною площею 63, 2 кв.м., житловою площею 45, 3 кв.м.) - 1974 року побудови, літня кухня (літ «Б», загальною площею 18, 8 кв.м.), тамбур (літ «б», загальною площею 2, 1 кв.м.), підвалу (літ Бпд , загальною площею 4, 1 кв.м.), сарай ( літ «В», загальна площа 6, 7 кв.м.), вбиральня ( літ «Г»), душ (літ «Д» ) № 1-6,1 спорудження ( паркани, водопровід, замощення) (а.с. 11-12). Головним інженером м. Нікополя затверджений проект № 21-А «для будівництва будинків в м. Нікополі» на ім?я [PERSON] із зазначенням техніко-економічних показників житлового будинку № 50 «А» по вул. Урицького в м. Нікополі (а.с. 70-71). Питання набуття права власності на той час регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від\~\~22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пунктом 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.\~\~ Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог вказаного законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Права та обов'язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями\~статті 1219 ЦК України. Отже, об'єктами спадщини за\~ЦК України\~є права та обов'язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Розділ ІІІ ЦК України\~визначає перелік цивільних прав та їх правовий статус. Відповідно до\~статті 177 ЦК України\~об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. При цьому відповідно до частини першої\~статті 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постанові № 61-5868св18 від 10 травня 2018 року. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який є власником спірного будинку, але за життя не здійснив оформлення своїх прав та не отримав відповідні правовстановлюючі документи. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлення належності на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями [PERSON]\~ є фактом, що має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у позивача права власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. Зі спадкової справи та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46274848 від 22.12.2016 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46275203 від 22.12.2016 року (а.с.46,зворот, 47) вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 28-2016, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Інших спадкоємців судом не встановлено. Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на спадкове майно, є спадкоємцем першої черги за законом, а , тому, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved