Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 грудня 2017 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь піклувальника [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], який продовжує денну форму навчання у Київському національному торговельно-економічному університеті у розмірі ? з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 травня 2015 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва, яке набрало законної сили, позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO], встановлено піклування над неповнолітньою дитиною та призначено піклувальником позивача, [PERSON]. Також даним рішенням суду було змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2004 року та стягнуто з [PERSON] на користь піклувальника [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1100 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини, з індексацією стягнутих сум відповідно до закону. 10 лютого 2016 року, відповідно до актового запису № 08, [PERSON], [INFO], який перебуває під піклуванням позивача, змінив ім'я на [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 10.02.2016 року видане свідоцтво про зміну імені серії 1-БК № 017661. Позивач посилається на те, що на теперішній час дитина є повнолітньою, але продовжує навчатись у Київському національному торговельно-економічному університеті на денній формі навчання та немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він як піклувальник, щороку сплачує за навчання свого внука 16 800 гривень, згідно договору про навчання. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, передано до Солом'янського районного суду м. Києва (а.с. 18). Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, прийнято справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до провадження Солом'янського районного суду м. Києва та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.а.с. 23-24). У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно вимог ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року. В графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року, - позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини - [PERSON], [INFO] (запис акта про народження №1138 від 16 грудня 1999 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві). Встановлено піклування над неповнолітньою дитиною - [PERSON], [INFO] та призначено його піклувальником дідуся [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою [INFO]. Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.10.2004 року (справа №2-4387/2004) та стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва (ідентифікаційний номер - [NUMBER]) на користь піклувальника [PERSON] (ідентифікаційний номер - [NUMBER]) аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - по 1100,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Виконавчий лист №2-4387/2004 відкликано без подальшого виконання з дня набрання рішенням суду законної сили та приєднано до справи (а.с. 11). Згідно з даними свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 10 лютого 2016 року, [PERSON] змінив ім'я на «[PERSON]», про що складено відповідний актовий запис за № 08 (а.с. 5). Згідно довідки №1892/35 від 28.11.2017 року, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання, факультету міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами здобувача вищої освіти освітнього ступеня бакалавра в червні 2021 року (а.с. 3). Як вбачається з матеріалів справи, вартість за рік навчання в університеті становить 16 800 гривень (а.с.а.с. 12-14). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За правилами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, в межах позовних вимог, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої відзив (заперечення) на позов та надати докази. При визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ст.ст. 199, 200, 182 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Суд зважає, що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що повнолітній [PERSON], який продовжує навчання, дійсно, проживає з позивачем, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв'язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов'язані безпосередньо з проїздом, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч., пов'язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, а безпосередньо - навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, у спростування зазначеного відповідачем суду не надано. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.12.2017 року і до закінчення сином навчання, але в термін не більший, як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп., так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від його сплати на підставі закону. У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved