Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач 14.01.2021 року звернулася до суду з позовом в якому вказала, що відповідач є її батьком та позивач на даний час навчається у Комунальному закладі «Костянтинівський медичний фаховий коледж» на денній формі навчання, за спеціальністю Медсестринство, з 01.09.2018 до 30.06.2022. На теперішній час добровільно допомоги батько не надає. Позивач вимушена витрачати кошти на проїзд, оскільки навчальний заклад знаходиться в іншому місті, на проживання у гуртожитку, за який кожного місяця необхідно сплатити 392,00 грн., на харчування, одяг, книжки та необхідну для навчання канцелярію, тощо. Матеріальний стан матері не дозволяє надавати допомогу позивачу у повному обсязі, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу щомісяця та до закінчення навчання - 30.06.2022. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач надав заяву, де позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, де позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 800 грн., оскільки на його утриманні перебуває інший син [PERSON] , [INFO] . Також, у відзиві відповідач зазначав, що він має захворювання, у зв`язку з чим він витрачає кошти на придбання ліків, що на місяць складає 2317,00 грн. Третя особа - [PERSON] надала суду заяву, де не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] .. Дані обставини учасники справи не оспорюють, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до довідки виданої 23.12.2020 року №903 Комунальним закладом «Костянтинівський медичний фаховий коледж», [PERSON] навчається у Комунальному закладі «Костянтинівський медичний фаховий коледж» на 3 курсі за спеціальністю Медсестринство, з 01.09.2018 по 30.06.2022, форма навчання - денна. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона вимушена витрачати кошти на проїзд, оскільки навчальний заклад знаходиться в іншому місті, на проживання у гуртожитку, за який кожного місяця необхідно сплатити 392,00 грн., на харчування, одяг, книжки та необхідну для навчання канцелярію, тощо. На підтвердження даних обставин позивачем надано квитанції про сплату за навчання, та за проживання у гуртожитку. Також, у позові позивач зазначала, що матеріальний стан матері не дозволяє надавати допомогу позивачу у повному обсязі, оскільки на її утриманні перебуває ще двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має третю групу інвалідності, причиною інвалідності є загальне захворювання, про що свідчить довідка Міжрайонної травматологічної МСЕК м. Покровська серії 12 ААБ від 01.12.2021. Відповідач заперечуючи проти розміру аліментів, який просить стягнути позивач, посилався на той факт, що на його утриманні перебуває інший син [PERSON] , [INFO] , та у зв`язку із наявності у нього захворювання він вимушений витрачати кошти на придбання ліків, що на місяць складає 2317,00 грн. Суд звертає увагу, що позивач не оспорює факт перебування на утриманні [PERSON] іншої дитини [PERSON] , 2006 року народження, а тому відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. На підтвердження наявності у відповідача захворювання та необхідності витрачати кожного місяця кошти, відповідачем надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого №1505 [PERSON] , яку суд бере до уваги, та з якої вбачається, що [PERSON] потребує лікування. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач визнав позовні вимоги частково та не заперечував проти надання матеріальної допомоги позивачу на навчання. Відповідач у відзиві не заперечував сплачувати аліменти на [PERSON] у розмірі 800,00 грн. Разом з тим, позивач звертаючись до суду із даним позовом просила визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, оскільки він має пенсію, а не у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує вимоги ст.182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на іншу дитину, та неможливість матері у повному обсязі забезпечити утримання дитини, та вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на навчання [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання, щодо періоду стягнення аліментів суд враховуючи вимоги ст. 199 СК України, вважає за необхідне стягнути аліменти на період навчання [PERSON] до закінчення строку навчання, тобто до 30.06.2022 року, оскільки період навчання визначено до 30 червня 2022. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач 12.01.2021 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 12.01.2021 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , який продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. У силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial