Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач 30.10.2020 року звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, предметом якої є зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 7000 грн. до 1/4 частини усіх видів його заробітку. Як на підставу позову позивач посилається на те, що на підставі рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2019 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання малолітнього сина у розмірі 7000 грн., щомісячно, але на теперішній час його матеріальне становище змінилось він має допомагати своїй матері, яке є пенсіонером, часто хворіє і отримує невелику пенсію. Крім того вважає, що відповідач недоцільно витрачає надані їй кошти: веде аморальний спосіб життя, не працює і користується наданими ним коштами для задоволення своїх потреб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Зазначив, що на даний час заборгованості зі сплати аліментів не має. Долучив до матеріалів справи довідку про доходи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що на даний час перебуває у декретній відпусті по догляду за сином, але 09.02.2021 року виходить на роботу Крім того, 23.12.2020 року відповідач скористалась правом надання відзиву на позов, в якому зазначила, що, посилаючись на стан здоров`я непрацездатної матері, відповідачем по справі не враховуються ті обставини, що малолітній син перебуває на диспансерному обліку у лікарняному закладі за місцем проживання у зв`язку зі станом здоров`я та потребує догляду, у зв`язку з чим вона вимушена продовжити відпустку по догляду за дитиною до досягнення сином 4-х років і зараз не отримує ніяких видів державної допомоги. Ніяких доказів того, що позивач приймає участь в придбанні ліків для матері не надано. При цьому, у його матері є ще одна дитина донька [PERSON] , 1977 року народження, яка проживає в м. Кривий Ріг, є працездатною і також повинна приймати участь в утриманні своєї матері. Також позивач не надав жодних доказів того, що вона використовує кошти не в інтересах дитини та веде аморальний спосіб життя. Між тим, вона працевлаштована у дитячому садку (зараз у відпустці по догляду за дитиною), працює з дітьми, не має нарікань. Пр цьому, вона сплачує за відвідування дитиною дитячого садка, регулярно сплачує за житлово-комунальні послуги, забезпечує дитину харчуванням, одягом, купує ліки. Вважає, що [PERSON] позбавлений можливості просити зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, тому просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року з позивача, за його згодою, на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 гривень, щомісячно, починаючи з 18.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, законом на позивача покладений тягар доведення того, що наявні законні підстави для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, про які йдеться в ч.1 ст.192 СК України зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, інші випадки, передбачені цим кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач на підтвердження своїх вимог зазначив, що має на утриманні матір [PERSON] , 1958 року народження, яка є пенсіонером, отримує пенсію, недостатню для забезпечення її потреб, хворіє, потребує лікування. Проте, доказів, які б підтвердили факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , відсутність інших осіб, які здійснюють її утримання, стан здоров`я останньої на цей час, розмір пенсії тощо, позивачем не надано. В матеріалах справи наявна лише довідка, що [PERSON] , 1958 р.н., [ADDRESS] , перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КП «Широківська ЦРЛ» ДОР» з 23 жовтня 2020 року по теперішній час (станом на 30.10.2020 року дата звернення позивача до суду з позовом) з діагнозом: ІХС: стенокардія напруги. гіпертонічна хвороба ІІ ст ст.2 ризики цукровий діабет ІІ тип середньої тяжкості (а.с.13). Проте, судом встановлено, що позивач з 01.08.2013 року працює в ТОВ «Криворізька будівельна компанія» електрозварником ручного зварювання 6 розряду. За період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року йому нарахована заробітна плата в розмірі 51886,78 грн.: загальна сума його доходу за цей період становить 28027,78 грн., а сплачені аліменти 23859,00 грн. При цьому, з 01.05.2020 року по 30.05.2020 року [PERSON] знаходився у відпустці без збереження заробітної плати згідно заяви у зв`язку із зменшенням обсягів виробництва на підприємстві, тому за цей період аліменти не утримувались і не перераховувались. На 13.10.2020 року борг по аліментам складав 18141,00 грн. (а.с.30,55,56). Отже, загальний розмір аліментів, сплачений позивачем за період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року становив майже 46% від його доходу (23859,00 грн.: (51886,78 грн.:100). Таким чином, судом встановлена зміна матеріального стану позивача. Викладені ж відповідачем у відзиві обставини не підтверджують потребу дитини у більшому матеріальному утриманні. При цьому, слід звернути увагу, що утримання дітей до їх повноліття є обов`язком обох батьків і не може бути покладено тільки на одного з них, в даному випадку - на позивача. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, які на даний час позивач сплачує на користь відповідача за рішенням суду. Крім того, суд, зменшуючи розмір аліментів до ј частини доходу позивача, не порушує інтересів малолітньої дитини на утримання якої вони стягуються, оскільки законодавцем визначено, що розмір аліментів на одну дитину складає одну чверть, а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved