Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.02.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] спілки «Злагода» про розірвання договору та стягнення коштів за депозитом. В обґрунтування позову зазначила, що 22.03.2014 року між нею та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7218д, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 12 000 грн. на строк до 22.04.2015 року з процентною ставкою 26,9 % річних. Також 25.03.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7237д, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 83 000 грн. на строк до 25.04.2015 року з процентною ставкою 29,4 % річних. Крім того, 07.05.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7426д, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 82\~110,81 грн. на строк до 07.06.2015 року з процентною ставкою 26 % річних. В порушення умов зазначених договорів КС «Злагода» по закінченню строку дії догорів не виконала своїх зобовязань з повернення суми внеску і виплати процентів за вкладом. У зв'язку з викладеним позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7218 від 22.03.2014 року, №7237д від 25.03.2014 року та №7426д від 07.05.2014 року, укладених сторонами, та стягнути з відповідача на її користь суму внесків та невиплачені відсотки за зазначеними договорами в розмірі 179\~303,48 гривень. Ухвалою суду від 06.04.2016 року за заявою позивача позов в частині розірвання договорів про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7218 від 22.03.2014 року, №7237д від 25.03.2014 року та №7426д від 07.05.2014 року залишено без розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги в частині стягнення коштів за депозитами підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечила. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, повідомлявся судом про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Враховуючи наведені обставини суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач у своїй заяві не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 вказаного Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. [PERSON] спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України (в редакції яка діяла станом на час виникнення правовідносин) договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.03.2014 року між позивачем [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7218д, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 12 000 грн. на строк до 22.04.2015 року з процентною ставкою 26,9 % річних (а.с.7-11). Внесення [PERSON] грошових коштів в розмірі 12 000 грн. на депозитний рахунок за Договором №7218дпідтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 22.03.2014 року (а.с. 24). 25.03.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7237д, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад) до КС «Злагода» в розмірі 83 000 грн. на строк до 25.04.2015 року з процентною ставкою 29,4 % річних (а.с.13-18). Внесення [PERSON] грошових коштів в розмірі 83 000 грн. на депозитний рахунок за Договором №7237дпідтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.03.2014 року (а.с. 12). 07.05.2014 року між позивачем та КС «Злагода» укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №7426д, відповідно до якого позивач внесла внесок (вклад) до КС «Злагода» в загальному розмірі 82\~110,81 грн. на строк до 07.06.2015 року з процентною ставкою 26 % річних (а.с.23, 25-27). Внесення позивачем коштів за наведеними вище договорами підтверджується актом звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів від 16.06.2015 року (а.с. 4). Згідно з п.3.2.5 зазначених договорів спілка зобов'язалась повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Згідно п.3.3.3 договору по закінченню строку дії договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Відповідач КС «Злагода» не виконав належним чином своїх зобовязань за вищевказаним договором, по завершенню строку дії договору не повернув суми внесків та не сплатив проценти, що належали до виплати за вказаним договором, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість, яка, відповідно до акту звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів від 16.06.2015 року, складає 179\~303,48. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Враховуючи залишення позову в частині немайнової вимоги без розгляду з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 1793,03 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved