Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.09.2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 21.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 21.04.2012 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №439 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 14.07.2012 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000,00 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, нездатності спокійно вирішувати сімейні проблеми та негаразди, постійні суперечки, сварки та скандали, які ініціює відповідач. Подружжя більшість часу протягом 2014 року проживало окремо. Після нетривалої спроби відновлення подружніх відносин в січні 2015 року подружжя припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства. Після тривалих розмов позивач дійшла переконання в тому, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу і подальше спільне проживання є неможливим, на примирення та відновлення подружніх відносин не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Спільно нажите майно за час шлюбу подружжя поділить в досудовому порядку. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач колишній співробітник міліції, в даний час працює неофіційно, отримує достатній дохід і може надавати матеріальну допомогу. Він аліменти нікому не сплачує, стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться, інших утриманців не має. Незважаючи на обовязок батьків та матеріальну можливість утримувати дитину відповідач не надає дружині жодної допомоги на утримання дитини. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині розірвання шлюбу визнав, в частині стягнення аліментів позов визнач частково, та пояснив, що він працює неофіційно, займається таксуванням, його щомісячний заробіток становить 1000-1200 гривень. Сплачувати аліменти на утримання сина в тому розмірі, в якому просить позивач, він не в змозі, має матеріальну можливість сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 500 гривень. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів 21.04.2012 року зроблено відповідний актовий запис №439 (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява, в частині вимог про розірвання шлюбу, відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено протягом останніх 9 місяців, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №230391, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 31.07.2012 року (а.с.8), в якому в графі «Батько» зазначено [PERSON]. Позивач разом з сином, який знаходиться на її утриманні, проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №124 від 22.09.2015 року, (а.с.7). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги те, що спільна дитина позивача та відповідача, проживаючи разом з матірю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Тому, суд зважаючи на розмір заявлених вимог, взаємний обовязок батьків по утриманню дітей, зважаючи також на часткове визнання відповідачем позову, та невеликий розмір щомісячного доходу відповідача (1000 1200 грн.), інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 650,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, що буде розумним та справедливим розміром, зважаючи на взаємний обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину та розмір споживчих цін. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 24.09.2015 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 487,20 грн. та на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі до суду позову в частині розірвання шлюбу, в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial