Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку на його користь матеріальної шкоди в сумі 19 020,66 гривень, моральної шкоди в сумі 20 000 гривень та стягнення витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 500 гривень та судових витрат у справі, пов'язаних з оплатою судового збору в сумі 200 гривень. В обґрунтування позову вказував, що 12 серпня 2013 року було порушено кримінальне провадження (до ЄРДР внесене за №12013180220001109) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 11 серпня 2013 року, о 16 годині 50 хвилин виникла пожежа у дворі його будинку, по [ADDRESS], в результаті чого повністю згорів автобус ЛАЗ, державний номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві власності. Пожежа виникла з вини малолітніх дітей відповідачів - [PERSON], 2008 року народження, [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2002 року народження, які бавились піротехнічними засобами. Постановою слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області Хорольського А.В. від 15 серпня 2013 року дане кримінальне провадження було закрите у зв'язку з тим, що на момент вчинення кримінального правопорушення [PERSON], [PERSON], [PERSON] не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Матеріальна шкода згідно висновку про оцінку транспортного засобу склала 19 020 гривень 66 копійок. Крім того, йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 20 000 гривень. Пошкодження майна викликало у нього моральні страждання у зв'язку з протиправним посяганням на належне йому на праві власності майно, він позбавлений можливості використовувати транспортний засіб за призначенням та заробляти на життя. Оскільки завдана шкода йому добровільно не була відшкодована відповідачами, просив суд стягнути її в солідарному порядку з відповідачів примусово на підставі статей 1166,1167, ч.1 статті 1178 Цивільного кодексу України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі, в обґрунтування позову пояснив так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що їх діти до підпалу не причетні, їх вина у встановленому порядку не доведена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотна розписка на а.с.25. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що внаслідок пожежі, яка сталася 11 серпня 2013 року, згорів належний позивачу автобус «ЛАЗ» у селі Вільна Терешківка Кременчуцького району. Постановою слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області Хорольського А.В. від 15 серпня 2013 року кримінальне провадження, внесене 12 серпня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013180220001109 закрито у зв'язку з відсутністю у діянні малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України (а.с.6). Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] в силу статей 10,60 ЦПК України не довів у суді обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Так, відповідно до ч.1,2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно статті 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Позивачем не надано беззаперечних доказів, що шкода внаслідок пошкодження автобуса «ЛАЗ» під час пожежі завдана у результаті спільних дій малолітніх дітей відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно роз'яснення абзацу 1 п.2 та абзацу 2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року зі змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Надана позивачем в обґрунтування позовних вимог постанова слідчого про закриття кримінального провадження (а.с.6) не містить висновку слідчого про об'єктивну та суб'єктивну сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 194 КК України, про причетність цих дітей до заподіяння шкоди внаслідок підпалу автобуса та не конкретизує яка саме малолітня дитина вчинила протиправні дії, а відтак цей процесуальний документ достовірно не доводить, що шкода завдана саме цими дітьми. Тому відсутні підстави для застосування судом ч.1 статті 1178 ЦК України та покладення на відповідачів обов'язку відшкодування шкоди. Позивачем в обґрунтування моральної шкоди не надано доказів, що пошкоджений транспортний засіб до пожежі, тобто до 11 серпня 2013 року ним використовувався за призначенням та в результаті використання автобуса він заробляв собі на життя. Згідно ч.1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. За таких обставин, суд повністю відмовляє позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди за їх недоведеністю. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд відмовляє позивачу також і у стягненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed