Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.06.2015 року звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Приватного підприємства «Будівник Кривбасу» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, який в послідуючому уточнив. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 10 квітня 2014 року після проходження співбесіди з власником Приватного підприємства «Будівник Кривбасу» [PERSON], він подав заяву про прийняття на роботу до приватного підприємства «Будівник Кривбасу», яке зареєстроване за адресою: [INFO] на посаду виконавця робіт (виконроба) та з 14 квітня 2014 року приступив до роботи в якості виконроба. З цього часу він виконував свої трудові обовязки, зокрема, його бригада виконувала наряд змонтувати знак «Метінвест» на повороті з с. Веселі Терни на ПАТ «Північний ГЗК», прибирання сміття з вказаної території ПП «Будівник Кривбасу». Також, 28 квітня 2014 року він отримав завдання від власника підприємства [PERSON] прибирати від будівельного сміття територію по вул. Волгоградській, 29 у м. Кривому Розі. Наприкінці роботи [PERSON] дав наказ робітникам завантажити пневмоколісним екскаватором ЯМЗ дві плити перекриття ПП 36x12, вагою 2,5 тони на автомашину КамАЗ, однак він пояснивши, що дане виробниче завдання з грубим порушенням техніки безпеки, виконувати його відмовився. Попри це 29 квітня 2014 року [PERSON] повторно віддав ідентичне розпорядження. На місці завантаження із [PERSON] був присутній екскаваторник та автомашині КамАЗ стропальників не було. Під час навантаження відбулося мимовільне опускання ковша екскаватора, що спричинило падіння плити на ноги позивачу, після чого його було доставлено машиною швидкої допомоги до КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні № 2» ДОР» де після операції ампутували ліву ногу, а на праву, зі складним переломом поставили апарат Єлізарова. За результатами первинного огляду МСЕК від 17.06.2014 року [PERSON] була встановлена перша група інвалідності, даний факт підтверджується довідкою серія 10ААВ №943784. 11 червня 2014 року відповідно до наказу № 58-Р (зі змінами) Криворізького гірничопромислового територіального управління Держгірпромнагляду України було утворено комісію по розслідуванню вищезазначеного нещасного випадку, за результатами розслідування комісією було складено Акт № 2 від 29 квітня 2015 року форми Н-1 та Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 29 квітня 2015 року форми Н- 5, якими встановлено те, що нещасний випадок, який стався 29 квітня 2014 року з виконробом ПП «Будіник Кривбасу» [PERSON] пов'язаний з виробництвом та встановлено причини нещасного випадку, основною з яких є технічна недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки. Також, [PERSON], який у період з 06.01.2014 року по 11.06.2014 року обіймав посаду директора ПП «Будівник Кривбасу», відповідно до вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2015 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною ч. 1 ст. 172 КК України. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] мав трудові відносини з ПП «Будівник Кривбасу» у період з 14.04.2014 року по 29.04.2014 року. У звязку з тим, що [PERSON] з 17.06.2015 року визнано непрацездатним через інвалідність, власник ПП «Будівник Кривбасу» або уповноважений ним орган зобовязаний був видати відповідний наказ про звільнення [PERSON] з посади виконавця робіт за станом здоровя ( п.2 ст. 40 КЗпП України), оформити трудову книжку [PERSON] та провести з ним остаточний розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Посилаючись на те, що заробітна плата позивача складала 3000,00 гривень, середньоденна 136,36 гривень, позивач в останній редакції позову, просив суд стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за період з 14.04.2014 року по 17.06.2014 року в сумі 6409,00 гривень, вихідну допомогу у розмірі 3000,00 гривень та середній заробіток за період затримки розрахунку з 17 червня 2014 року по 21.07.2015 року в сумі 39373,64 гривень. В судовому засіданні представник позивача[PERSON], позовні вимоги підтримала та посилаючись на обставини, викладені в позові просила суд його задовольнити тастягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату за період з 14.04.2014 року по 17.06.2014 року в сумі 6409,00 гривень, вихідну допомогу у розмірі 3000,00 гривень та середній заробіток за період затримки розрахунку з 17 червня 2014 року по день винесення рішення 31.07.2015 року в сумі 40227,24 гривень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі та просив в позові відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведено того, що він знаходився в трудових відносинах з ПП «Будівник Кривбасу» та те, що його заробіток складав 3000,00 гривень, вказаний факт на думку представника відповідача не знайшов свого підтвердження і під час досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] за ст. 172 ч. 1 КК України, вирок по якому на теперішній час оскаржується відповідачем в касаційному порядку, а акти перевірок ПП «Будівник Кривбасу», на які посилається позивач в позові, на теперішній час оскаржуються в порядку адміністративного судочинства. Вислухавши сторони дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2015 року [PERSON] засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вироком встановлено, що [PERSON], який в період з 06.01.2014 року по 11.06.2014 року займав посаду директора Приватного підприємства «Будівник Кривбасу», діючи умисно, керуючи поточною діяльністю вказаного підприємства і використовуючи найману працю працівників, бажаючи зміцнити фінансове становище підприємства за рахунок грубого порушення трудового законодавства України, незаконно без укладання трудових договорів у письмовій формі прийняв на роботу в тому числі 14.04.2014 року [PERSON] на посаду виконроба, який виконував обовязки за вказаною посадою до 29.04.2014 року. ( а.с. 13-15 копія вироку). Відповідно до положень ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило у письмовій формі, однак він вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Виходячи з роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України за №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що вищевказаний вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2015 року набрав законної сили, суд

Outcome: partial