Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач 31.10.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], 12.09.16 р. н., що стягуються з відповідача за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 05.02.19 р. у твердій грошовій сумі та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що сторони перебували у шлюбі з 27.05.16 р. по 05.02.18 р., коли їх шлюб було розірвано за рішенням Луцького міськрайсуду Волинської області. За час шлюбу у сторін народилась вказана вище дитина. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 22.12.17 р. було стягнуто з відповідача аліменти та видано виконавчий лист про стягнення таких на утримання дочки в сумі по 900 грн щомісячно. Зазначає, що дитина сторін проживає з нею. Відповідач працює за кордоном та має можливість сплачувати аліменти, інших утриманців, зобов»язань за виконавчими листами, захворювань, інвалідності не має. Зазначає, що вказаних вище аліментів не достатньо для повноцінного утримання дитини сторін, а самій їй забезпечити таке утруднено. Вона працює у ТОВ «Кромберг енд Шуберт» Україна. Покликаючись на ст. ст. 185, 192 СК України, просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 27.11.18 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів була надіслана судом відповідачеві у встановленому законом порядку. За станом на 27.12.18 р. відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження вказаної вище спільної дитини сторін, сторони мають на даний час одну спільну дитину, яка є неповнолітньою. Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 22.12.17 р. у цивільній справі № 159/4 773/17 провадження № 2/159/1 505/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, було стягнуто такі з відповідача на користь позивача на утримання вказаної вище спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 07.12.17 р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, твердження позивача у прохальній частині її позовної заяви про те, що аліменти з відповідача на її користь на утримання вказаної вище спільної неповнолітньої дитини сторін було стягнуто за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 05.02.19 р. у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно, не знайшли свого ствердження в суді. Згідно з копією рішення Луцького міськрайсуду Волинської обл. від 05.02.18 р. у цивільній справі № 161/19668 провадження № 2/161/479 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб, що був укладений між сторонами 27.05.16 р., було розірвано. Відповідно до копії виконавчого листа, виданого 31.01.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської обл., дійсно, було видано такий з приводу виконання рішення про стягнуто з відповідача на користь позивача аліментів на утримання вказаної вище спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі по 900 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.17 р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказаним вище стверджується та обставина, що відповідач на даний час є платником аліментів на користь позивача на утримання вказаної вище однієї спільної неповнолітньої дитини сторін. Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що вони мають на своєму утриманні вказану вище одну спільну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно закону. Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої з відповідача на користь позивача в даний час стягуються у примусовому порядку у твердій грошовій сумі по 900 грн. щомісячно. Будь яких доказів на підтвердження погіршення стану свого чи дитини сторін здоров»я, позивач суду також не надала. Ту обставину, що змінився в сторону погіршення її матеріальний стан, позивач обґрунтовує лише збільшенням розміру витрат на утримання неповнолітньої дитини відповідного віку, що встановлений законодавчо. Доказів про розмір доходів: свого та відповідача - позивач також суду не надала. Однак, відповідач не заперечив, що має доход, шляхом надання відзиву на позовну заяву, іншої заяви по суті справи тощо. Суд враховує, що доказів про наявність достатнього заробітку (доходу) у відповідача, що дало б суду підстави для збільшення розміру аліментів до мінімального рекомендованого, позивач суду також не надала. Позивач позов заклала до суду 31.10.18 р.. За станом на 31.10.18 р., а також за станом на дату розгляду справи дитина сторін є такою, що не досягла 6 ти річного віку. З 01.12.18 р. прожитковий мінімум для дітей віком до 6 р. встановлено \~ \~ \~ \~ законодавчо у розмірі 1\~626 грн, 50 % такого прожиткового мінімуму за станом на дату розгляду справи складає 813 грн, а розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів - 900 грн. А тому, з врахуванням наведеного вище, у задоволенні позову слід відмовити, врахувавши, що розмір стягуваних на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліментів, на даний час не є меншим, ніж той, що передбачений законодавчо як мінімальний для дітей відповідного віку. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed