Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач 18.02.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить збільшити розмір аліментів, визначених за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.01.18 р. і у подальшому стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], 11.02.09 р. н., у розмірі 2\~027 грн прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 17.10.08 р., що був розірваний у судовому порядку 27.12.10 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], 11.02.09 р. н.. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 16.01.18 р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини у розмірі 1\~000 грн щомісячно, починаючи з 25.01.18 р. і до досягнення дитиною повноліття. Зі зростанням прожиткового мінімуму для дитини відповідач, який працює, добровільно збільшити розмір утримання дитині відмовляється. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 02.04.19 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію вказаної вище ухвали суду відповідач отримав під розпис 09.04.19 р.. За станом на 25.04.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 23.02.09 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони мають на своєму утриманні вказану вище спільну неповнолітню дитину. Відповідно до копії виписки з рішення та копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 27.12.10 р. у цивільній справі № 2 214/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 07.01.11 р., дійсно, шлюб сторін, що був укладений і зареєстрований 17.10.08 р., було розірвано у судовому порядку. Згідно з копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 13.10.14 р. у цивільній справі № 159/5 202/14 ц провадження № 2/159/1 167/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: дочки [PERSON], 11.02.09 р. н., на користь позивача у розглядуваній справі було стягнуто з відповідача у розглядуваній справі на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн щомісячно, починаючи з 21.08.14 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем не надано суду копію того рішення суду, що датоване 16.01.18 р., однак відповідач не запреерчив проти доводів позовної заяви позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони у справі є батьками вказаної вище неповнолітньої дитини. Відповідач на даний час є платником аліментів на користь позивача на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін за рішенням суду не від 13.10.14 р., а від 16.01.18 р. і у розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення дитиноюповноліття. Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3\~-\~2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивачем не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що сторони мають на своєму утриманні вказану вище неповнолітню дитину; відповідач є платником аліментів на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін у розмірі, що визначений рішенням суду. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно закону. Будь яких доказів на підтвердження погіршення стану свого чи дитини сторін здоров»я позивач суду не надала. Ту обставину, що змінився в сторону погіршення її матеріальний стан, позивач обґрунтовує лише збільшенням розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, що встановлений законодавчо. Тобто, матеріальне становище обох сторін змінилось в сторону погіршення. Доказів про те, що відповідач працює та має сталий доход і про розмір доходу відповідача позивач також суду не надала. Однак, відповідач не заперечив проти вимог позивача подання відзиву на позовну заяву тощо. Однак, доказів про наявність достатнього заробітку (доходу) у відповідача, що дало б суду підстави для збільшення розміру аліментів до мінімального рекомендованого, позивач суду також не надала. А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, врахувавши, що розмір стягуваних на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліментів, безсумнівно, є меншим, ніж той, що передбачений законодавчо як мінімальний для дітей відповідного віку на даний час, він не може бути визначений однозначно у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку без визначення його у грошовому виразі. Тому суд враховує як підставну ту частину позовних вимог позивача, де розмір аліментів, які просить позивач стягувати з відповідача, визначено у грошовому виразі у твердій грошовій сумі. Вимога позивача про стягнення збільшеного розміру аліментів з відповідача з дня пред»явлення нею позову до суду задоволення не підлягає, так як така вимога не ґрунтується на законі. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: partial