Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк», 18 листопада 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20 090 грн. 81 коп. та судових витрат в сумі 1 218 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2007 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань станом на 30 вересня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 20 080 грн. 81 коп., яка складається з кредиту в сумі 13 112 грн. 24 коп., відсотків 5 404 грн. 79 коп., пені та комісії 378 грн. 98 коп. і штрафів: 250 грн. фіксована частина і процентна складова в сумі 944 грн. 80 коп. Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач [PERSON] дійсно уклала кредитний договір з [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» та отримала кредит у розмірі 15 000 грн., які були перераховані на її картковий рахунок. Вона використала тільки 1400 грн., а інші кошти в неї були зняті невідомими особами 06 квітня 2015 року шляхом шахрайських дій, які зателефонували їй, представилися працівниками банку та попросили назвати код до карткового рахунку для перерахунку коштів на інший рахунок. 07 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до правоохоронних органів з заявою про шахрайство, було порушене кримінальне провадження, яке як їм стало відомо закрите 17 вересня 2015 року. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Судом встановлено, що 20 червня 2007 року сторони: [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н, згідно умов якого позивач зобовязувався надати відповідачеві кредит в сумі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязувалася повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою 22,80 % річних. Позивач надав відповідачу кошти в сумі 15 000 грн., виконавши таким чином свої зобовязання в повному обсязі. Всупереч вимогам ст.ст. 525, 526 ЦК України, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконувала, не сплачуючи кредит, відсотки, чим порушила законні права та інтереси позивача, які необхідно поновити та відповідно до умов Договору, що у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обовязків, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту або процентів за його користування щонайменше за один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязань з повернення кредиту, стягнути заборгованість по кредитному договору станом на 30 вересня 2015 року в сумі 20 090 грн. 81 коп., а саме: кредит в сумі 13 112 грн. 24 коп., відсотки 5 404 грн. 79 коп., пеню та комісію 378 грн. 98 коп., штраф (фіксована частина) 250,00 грн. та штраф (процентна складова) 944 грн. 80 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який судом перевірений та визнаний правильним. Відповідно до п.6.1 Умов і Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується не передавати Карти, ПІНи третім особам, не використовувати Карти або нанесені на них дані в цілях, не передбачених даним договором або суперечать діючому законодавству. Як встановлено, відповідач повідомила ПІН стороннім особам, що виключає її звільнення від виконання зобовязань за кредитним договором. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved