Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17 березня 2012 року між ним та відповідачкою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 45. Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2018 року, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Просив суд не вживати заходів для примирення сторін, оскільки, воно неможливе, а окреме проживання та відсутність діалогу між ним та відповідачкою ще раз підтверджує неможливість збереження шлюбних відносин. Просить розірвати шлюб між ним [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 17 березня 2012 року . 31 серпня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Також вказав, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спільне життя з позивачем не склалося. Фактично шлюбні відносини припинились в листопаді 2018 року, даний шлюб виявився невдалим, сім`я розпалася остаточно та станом на сьогоднішній день існує формально. В квітні 2019 року позивач виїхав на роботу до республіки Польща та фактично знаходиться там та не виявляє намір повернення до родини, а має там постійні стосунки з іншою жінкою. З моменту народження спільного сина позивач не надавав фінансової підтримки для утримання малолітньої дитини, а тому, вона була змушена звернутися з позовною заявою про стягнення аліментів. Участі в житті та розвитку дитини не приймає. Просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Спору про поділ майна, у даний час в них немає. Вважає, що подальше збереження їхньої сім`ї неможливе, вжиття заходів щодо примирення подружжя результату не матиме , а тому, просить шлюб розірвати. Потреба у заходах примирення подружжя відсутня. Також, у відзиві зазначила, що просить проводити судове засідання без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 17 березня 2012 року, відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 45. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] .Батьком зазначений [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка погодилася на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають з листопада 2018 року, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved