Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивач 19.07.2018 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 22.11.2014 вона з відповідачем зареєструвала шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського РУЮ у Київській області було видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Згоди стосовно місця проживання дітей між ними досягнуто. Причиною розірвання шлюбу є фактичне припинення шлюбних відносин внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сімейні та подружні відносини припинили з червня 2018 року. В звязку з чим, просить розірвати шлюб. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Іващенко», судові витрати залишає за собою. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 22 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 174. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність у сторін взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. З червня 2018 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати за проханням позивача суд залишає за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved