Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 липня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки. Посилався на те, що є спадкоємцем майна померлої 28 жовтня 2011 року [PERSON], до складу спадщини входить земельна ділянка за адресою м. Полтава, вулиця Овражна, 6, що належала померлій на праві спільної сумісної власності. Вказував, що у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувся до нотаріуса, але державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з ненаданням витягу з державного земельного кадастру та неможливістю встановлення розміру частки спадкодавця в праві власності. В своїй позовній заяві просив суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою м. Полтава, вул. Овражна, 6. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримала вимоги позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги, погоджувалася з визначенням розміру часток співвласників враховуючи фактичне користування співвласниками земельною ділянкою. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 904485 земельна ділянка по вулиці Овражна, 6 в місті Полтаві відповідно до рішення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради від 09 вересня 2005 року № 384 площею 1989 кв.м. з цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 1000 кв.м. для ведення особистого селянського господарства 989 кв.м.) на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 531036400:11:003:0066. Також встановлено, що [PERSON] померла 28 жовтня 2011 року, актовий запис про смерть № 2417 від 31 жовтня 2011 року. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину. 15 червня 2016 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] на імя позивача [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд по вулиці Овражна, 6 в м. Полтаві. Окрім того, державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 04 грудня 2014 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки по вулиці Овражна, 6 в м. Полтаві. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. \~ \~ \~ \~В той же час судом встановлено, що між сторонами по справі, які є співвласниками домоволодіння по вулиці Овражна, 6 в м. Полтаві на праві спільної часткової власності, склався фактичний порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою. \~ \~ \~ \~Згідно з даними кадастрової зйомки земельної ділянки по вулиці Овражна, 6 в м. Полтаві згідно з фактичним користуванням частки співвласників земельної ділянки, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Овражна, 6 у м. Полтаві складають: [PERSON] 460/1000, що складає 460 кв.м., [PERSON] 540/1000, що складає 540 кв.м.; з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства: [PERSON] 292/989, що складає 292 кв.м., [PERSON] 697/989, що складає 697 кв.м. Тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки відповідно до фактичного користування, як того просять сторони по справі. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved