Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство Дельта Банк (далі Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] уклав з Банком кредитний договір № 002-22013-050312 від 05.03.2012 року згідно якого одержав в позивача кредитну картку з лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 6 000 грн. 00 коп. на умовах повернення, строковості та платності використання кредитних коштів, однак порушуючи договірні зобовязання допустив заборгованість, яка станом на 06.04.2015 року складається з тіла кредиту в сумі 4 469 грн. 86 коп., простроченного тіла кредиту в сумі 8 053 грн.40 коп., заборгованості за відсотками в сумі 11 400 грн. 41 коп. і всього становить в сумі 23 923 грн. 67 коп., що просить стягнути з відповідача в користь позивача. Крім цього позивач просить розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повторно повідомлений судом, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого порядку вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 002-22013-050312 від 05.03.2012 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.2-4) відповідач [PERSON] одержав в позивача кредитну картку з лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 6 000 грн. 00 коп. на умовах повернення, строковості та платності використання кредитних коштів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір між сторонами є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 1049,1054 ЦК України Позичальник зобовязаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) на сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк» виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], з 01 жовтня 2013 року порушуючи договірні зобовязання, а з 01 липня 2014 року припинивши виконувати договірні зобовязання, допустив заборгованість за кредитним договором, яка станом на 06.04.2015 року складається з тіла кредиту в сумі 4469 грн. 86 коп., простроченного тіла кредиту в сумі 8 053 грн.40 коп., заборгованості за відсотками в сумі 11 400 грн. 41 коп. і всього становить в сумі 23 923 грн. 67 коп., що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.6) і підлягає стягненню з відповідачки в користь позивача. Судом встановлено, що на підставі постанови правління НБУ від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії несплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена. За таких обставин суд вважає, що судові витрати у виді сплати судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь держави. На підставі наведеного ст.ст.526,611,ч.1 ст.625, 629,1049,1054 ЦК України,

Outcome: approved