Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач 27 жовтня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що [PERSON] працювала в ТОВ Фірма «Гілас» з 01.08.2008 року по 14.04.2014року на посаді головного бухгалтера за сумісництвом. Жовтневою районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 05.06.2014 року проводилась планова перевірка з питань правильності нарахування, утримання, перерахування та використання коштів Фонду за період з 01.01.2009 року по 31.03.2014 року. Результати перевірки оформлено актом №475 від 05.06.2014 року. В ході перевірки правильності обчислення середньоденної заробітної плати, з якої обраховуються суми матеріального забезпечення та нарахування матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності встановлено порушення п.10 ст.35, абзацу 2 п.3 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою непрацездатності та витратам, зумовленим похованням». За рахунок коштів Фонду [PERSON], як застрахованій особі, 27.12.2013 року призначена та 31.12.2013 року виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності по догляду за дитиною на санаторно-курортному лікуванні за час перебування у реабілітаційному відділенні санаторію при відсутності необхідних документів, а саме медичного висновку про необхідність стороннього догляду за нею, посвідчення дитини-інваліда віком вісімнадцяти років в розмірі 1 594 грн. Рішенням Фонду №89/02 від 05.06.2014 року застосовано фінансові санкції в вигляді повернення неправомірно отриманих коштів та штрафу на загальну суму 3 346,03 грн.. З вини відповідача повернуто Фонду за рахунок позивача 1594,62 грн. (матеріальне забезпечення) + 797,31 грн. (штраф) =2391,93грн. Згідно довідки позивача розрахунку середньомісячної заробітної плати за останні два місяці роботи середньомісячна заробітна плата становить 2130,72 грн. Згідно останніх уточнень, позивач просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 2130,72 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Скиба В.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Гілас» від 31.07.2008 року [PERSON] прийнято з 01.08.2008 року на умовах неповного робочого часу, з окладом згідно штатного розпису./а.с.4/ Рішенням відбіркової комісії в Департаменті охорони здоров*я Дніпропетровської міської ради, застрахованій особі [PERSON] для її сина [PERSON], [INFO] була видана путівка до реабілітаційного відділення санаторно-курортного закладу «Березовий гай», за місцем її роботи (ТОВ фірма «Гілас») . 27.12.2013 року призначена та 31.12.2013 року виплачена [PERSON], допомога по тимчасовій непрацездатності по догляду за дитиною на санаторно-курортному лікуванні за час перебування у реабілітаційному відділенні санаторію на загальну суму 1594,62 грн. 05.06.2014 року Жовтневою районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проводилась планова перевірка з питань правильності нарахування, утримання, перерахування та використання коштів Фонду за період з 01.01.2009 року по 31.03.2014 року. За результатами планової перевірки ТОВ фірми «Гілас» (акт №475 від 05.06.2014р.), проведеною за період з 01.01.2009 року по 31.03.2014 року фахівцями Жовтневої районної виконавчої дирекції ДОВ ФСС з ТВП, встановлено, порушення порядку використання страхових коштів Фонду та матеріальне забезпечення в сумі 1832,42 грн., в тому числі і вимог п. 10 ст. 35 Закону України від 18.01.2001 №2240-ІІІ « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими похованням», щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі [PERSON] за весь період санаторно-курортного лікування дитини-інваліда на загальну суму 1594,62 грн. без наявності, на момент перевірки, у страхувальника відповідних документів, необхідних для її призначення. Згідно з ч.1 ст.51 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими похованням» підставою для призначення допомоги по тимчасові непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Відповідно до вимог ст.. 50 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими похованням» рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, яка створюється на підприємстві. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до «Положення про комісію із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витрати, зумовленими похованням», затвердженого постановою правління ФСС з ТВП від 23.06.2008 року №25. Комісія здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення і приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплат матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг Порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність у зв'язку з доглядом за хворим членом сім*ї, хворою дитиною, дитиною віком до трьох років та дитиною інвалідом до 16 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за дитиною, визначено «Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» Листок непрацездатності видається одному із працюючих батьків (опікуну або піклувальнику), який виховує дитину-інваліда до 18 років, лікуючим лікарем до початку лікування у медичних центрах реабілітації дітей з органічними ураженнями нервової системи на весь термін лікування дитини в центрі з урахуванням часу на проїзд в обох напрямках на підставі довідки-виклику з центру та за наявності висновку ЛКК про необхідність стороннього догляду під час лікування у центрі. Закриття листка непрацездатності проводиться лікуючим лікарем на підставі медичного висновку центру або санаторно-курортного закладу про проведений курс лікування дитини-інваліда з урахуванням терміну фактичного перебування в центрі. У разі порушення режиму особою, що здійснює догляд за дитиною-інвалідом до 18 років, лікуючий лікар центру або санаторно-курортного закладу робить відповідний запис у листку непрацездатності, який засвідчує підписом головного лікаря та круглою печаткою центру або санаторно-курортного закладу. Судом встановлено, що рішенням відбіркової комісії в Департаменті охорони здоров*я Дніпропетровської міської ради, застрахованій особі [PERSON] для її сина [PERSON], [INFO] була видана путівка на підставі заяви [PERSON], довідки виданої в Комунальному закладі «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №6», згідно якої дитина хворіє на цукровий діабет та потребує лікування в санаторно-курортному закладі «Березовий гай» та довідки для отримання путівки до реабілітаційного відділення санаторно-курортного закладу за рахунок коштів ФСС з ТВП, виданої [PERSON] за місцем її роботи (ТОВ фірма «Гілас») з відміткою Жовтневої РВД від 03.09.2013 р. Згідно листка непрацездатності серії АГЕ №611141, виданого [PERSON] на період знаходження в санаторії з урахуванням терміну проїзду з 19.09.2013р. по 08.10.2013р. в графі «Примітка» відсутній номер потівки, назва санаторно-курортного закладу, період фактичного перебування матері та дитини в санаторії, відсутня печатка закладу. Також в листку непрацездатності серії АГЕ №611141 відсутня відмітка санаторно-курортного закладу про порушення режиму (самовільний виїзд з санаторію 01.10.2013р.) Отже враховуючи вищевикладене, комісія страхувальника не використала надане п. 3.4.1 Положення №25 право щодо здійснення перевірки правильності видачі документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. За порушення встановленого порядку використання страхових коштів відповідальність страхувальника визначена ст.. 30 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими похованням» зокрема якою передбачено, що страхувальник та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення використання коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. Згідно з рішенням № 89/02 від 05 червня 2014 року за зазначені порушення позивачем підлягає поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності: донараховані внески у розмірі 13 грн. 93 коп.; штраф у розмірі 583 грн. 47 коп.(100% прихований фонд заробітної плати); неправомірні витрати у розмірі 1832 грн. 42 коп.; штраф - 916,21 грн. (1832,42 грн. Х 50%), всього 3346,03 грн./а.с.17/ Позивачем було сплачено до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надмірно сплачені кошти та штраф, що разом склало 3 346,03 грн./а.с.20/ Згідно з наказом №13 від 14 квітня 2014 року [PERSON] звільнено з 14 квітня 2014 року з посади бухгалтера. Згідно зі ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до статей 132, 133 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники несуть обмежену матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобіганням простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних , грошових чи культурних цінностей. Відповідно до вимоги ст. 136 КЗпП України, згідно з якою покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій, та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до суду. Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора. Виходячи з положень даної норми покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться лише за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу у строк не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної шкоди шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Покриття такої шкоди іншим шляхом, в тому числі за рішенням суду, законом не передбачено. Виходячи з вищевказаної норми у судовому порядку стягується лише матеріальна шкода, завдана власнику або уповноваженому органу діями працівника, яка перевищує розмір середнього заробітку. Позивач знав про результати перевірки та наявність зайво сплачених коштів, проте у визначений законом строк розпорядження про покриття такої шкоди в розмірі середнього заробітку із заробітної плати відповідачки не прийняв. Крім того, судом встановлено, що Комісія страхувальника не використала надане п. 3.4.1 Положення №25 право щодо здійснення перевірки правильності видачі документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Гілас» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2130,72 грн. задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed