Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 23 лютого 2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: вул. Чкалова, 10, м. Подільськ Одеської області. На момент реєстрації права власності на будинок, вона не знала, що у будинку залишилась зареєстрованою відповідачка. В належному їй будинку відповідачка не мешкала ні дня, її місцезнаходження їй не відоме. Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження будинком. Просила ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: вул. Чкалова, 10, м. Подільськ Одеської області. Представник позивачки адвокат [PERSON] в ході судового розгляду справи підтримали позов у повному обсязі та не заперечували у заочному рішенні. Представник Органу реєстрації місця проживання Подільської міської ради Одеської області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована на постійне місце поживання за адресою: вул. Чкалова, 10, м. Подільськ Одеської області, у судове засідання повторно не зявилась. Сповіщалась про час і місце розгляду справи за адресою зазначеною у позові, яка є адресою реєстрації її місця проживання. Виклик до суду повернувся із зазначенням «за зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними щодо місця проживання чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно абзацу 2 ч. 7 ст.126 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою. Тому суд вважає відповідачку належно сповіщеною про час і місце розгляду справи. У звязку з відсутністю у судовому відповідачки, з урахуванням закінчення передбачених ст.210 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку за адресою: вул. Чкалова, 10, м. Подільськ Одеської області, на підставі ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2014 року, справа №505/462/14-ц. В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрована з 26.07.2007 року відповідач [PERSON], [INFO]. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає підтверджується показами допитаної у якості свідка позивачки [PERSON], яка свідчила, що 2014 року і до цього асу відповідачка у будинку не проживає і ніяких її речей у будинку не має. Прописала у будинку відповідачу попередня власниця будинку. Місце проживання відповідачки їй не відоме. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобовязаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: вул. Чкалова, 10, м. Подільськ Одеської області, є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинила користування вказаною квартирою та переселилась на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації та відповідним захистом права власності позивачки на належний їй житловий будинок. Питання розподілу судових витрат між сторонами у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Outcome: approved