Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.07.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які були стягнуті на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2011 року, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини його заробітку (доходу) до ? його заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою у справі [PERSON] він перебував в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2011 року з нього були стягнуті аліменти користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи з 01.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.01.2029 року. На даний момент виникли обставини, які на його думку, обумовлюють необхідність зменшення розміру аліментів на дитину з 1\\3 частини до 1\\4 частини його доходів. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів він з відповідачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, а на даний момент судом розглядається справа про розірвання шлюбу. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів він визнавав позовні вимоги. На той момент він працював в ТОВ «Краснолиманське» та його заробітна плата за шість місяців становила 31461,18 грн., тобто середньомісячна зарплата складала 5243,53 грн. Тепер він працює на ТОВ «Нова пошта» і його середньомісячна зарплата складає 11143,03 грн. У нього змінився матеріальний стан, більше ніж в двічі виросла заробітна плата, і стягнення з нього аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1\\3 частини є обтяжливим для нього. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що відразу після народження дитини вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Батько дитини позивач по справі [PERSON] сказав, що буде платити аліменти, коли у нього будуть гроші. До 2013 року він працював на шахті, сплачував аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. Після 2013 року перестав сплачувати аліменти, періодично пересилав гроші, але не регулярно та в не достатній мірі. Деякий час проживав в Росії, за час проживання в Росії має заборгованість зі сплати аліментів. Останні приблизно півтора роки працює в м. Києві, пересилав аліменти по 2000,00 грн. на місяць. Після цього вона наполягла, щоб він написав заяву про утримання аліментів з місця його роботи і вона останні два місяці отримує аліменти з місця роботи позивача в розмірі 1\\3 частини його заробітку, один раз в розмірі 2800,00 грн., другий раз трохи більше 3000,00 грн. Зараз згідно довідки відділу виконавчої служби виконавчий лист втрачений, заборгованість станом на 16.10.2013 року складала 12588,00 грн. Вона працює, отримує мінімальну заробітну плату, син має нормальний стан здоровя, навчається в ЗОШ № 2, вона витрачає на підручники для дитини по 300,00 грн. на місяць. Заслухавши пояснення відповідача, зясувавши всі обставини справи, перевіривши їх доказами, суд встановив, що сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2011 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи з 01.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20.01.2029 року (а.с. 4). На момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів [PERSON] визнавав позовні вимоги, перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, але станом на 17.10.2018 року рішення не набрало законної сили (а.с. 38). На час ухвалення рішення суду від 26.04.2011 року про стягнення аліментів позивач [PERSON] працював в ТОВ «Краснолиманське» та його заробітна плата за шість місяців становила 31461,18 грн., тобто середньомісячна зарплата складала 5243,53 грн. (а.с. 6-11). На час звернення з позовом до суду про зменшення розміру аліментів позивач [PERSON] працює фахівцем (сканування) в ТОВ «Нова пошта» і його середньомісячна зарплата складає 11143,03 грн. (а.с. 5). Таким чином, матеріальне становище позивача [PERSON] після стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] змінилось в звязку зі зміною місця роботи та отриманням більш високої заробітної плати, яка збільшилась більше ніж в два рази. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що за останні два місяці вона отримала аліменти на утримання сина з місця роботи позивача [PERSON] в розмірі 2800,00 та 3000,00 грн. Аліменти утримуються за заявою [PERSON], оскільки виконавчий лист втрачений ще в 2014 році. Згідно довідці Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.07.2018 року виконавчий лист № 2-936/2011 від 26.04.2011 року, виданий Красноармійським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], на виконанні у відділі не перебуває. 24.01.2014 року вищевказаний виконавчий лист разом з постановою про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» був направлений до відділу ДВС Ворошиловського РУЮ м. Донецька для виконання за місцем роботи боржника ТОВ «Укрвуглебуд» (м. Донецьк, вул. Артема,97) (а.с. 21). Доказів про свої доходи та витрати на дитину відповідач [PERSON] не надала, але пояснила, що вона має постійне місце роботи, отримує мінімальну заробітну плату, додаткових витрат на оздоровлення дитини не несе, щомісячно витрачає по 300 грн. на придбання підручників для сина. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст.\~77ЦПК України \~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З врахуванням встановлених обставин у справі, які підтверджені належними доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які були стягнуті з нього на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2011 року на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини усіх видів його доходів до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшений за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні часу, з якого розмір аліментів підлягає зменшенню, суд виходить з того, що згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, зменшення ж розміру аліментів від дня предявлення позову законом не передбачено, тому розмір аліментів підлягає зменшенню з дня набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved