Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 листопада 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України відповідно до актового запису за №1685. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу 25 січня 2005 року народилася дочка [PERSON], 15 вересня 2015 року народилася дочка [PERSON] . Однак, їх із відповідачем сімейне життя не склалося через різні характери . За таких обставин вони практично не підтримують подружніх та сімейних стосунків, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. За наведеного просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Ухвалою судді від 20 листопада 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 17 січня 2019 року . Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON], будучу належним чином повідомленою , у підготовче судове засідання не з»явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала,що просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує ,проти примирення заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим , у підготовче судове засідання , не прибув, попередньо подав до суду заяву про проведення судового розгляду за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу за його відсутності . Зазначив, що позовні вимоги визнає , проти примирення заперечує. Судом установлено : Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Чвертка ) В. В. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 2004 року, про що складено актовий запис за № 1685 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України , яким 18 листопада 2004 року видане Свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 097279. Від шлюбу сторін 25 січня 2005 року народилася дочка [PERSON], 15 вересня 2015 року народилася дочка [PERSON] . Через різні характери сторони разом не проживають , не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем\~зазначено,\~що перебування\~у шлюбі\~суперечить її\~ інтересам,\~що мають\~істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців . Статтею 51\~Конституції України\~передбачено,\~що шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки і\~чоловіка.\~Кожен із\~подружжя має\~рівні права\~і обов'язки\~у шлюбі\~та сім'ї. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення . На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved