overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 березня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» про стягнення заборгованості за договором внесення внеску. В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що 04 березня 2014 року укладала з відповідачем договір № 35 про внесення внеску члена кредитної спілки та внесла на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 10000 грн. Вказувала, що по закінченню строку договору сума коштів відповідачем повернута не була. Просила суд, стягнути з [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» на її користь вклад за договором про внесення внеску члена кредитної спілки в сумі 10000 грн., нараховані відсотки в сумі 1590,73 грн., всього 11590,73 грн. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 04 березня 2014 року між [PERSON] спілкою «Полтава і полтавці» та позивачем [PERSON] укладено договір № 35 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно з умовами договору позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 10000 грн., а відповідач зобовязався повернути вклад та проценти на умовах договору. При цьому днем закінчення стоку вкладу сторони визначили 04 березня 2015 року, а процентну ставку 23 % річних. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами з вказаного договору виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, по закінченню терміну дії договору сума вкладу позивачу повернута не була. Зокрема, згідно з довідкою № 224 від 04 березня 2016 року, наданою відповідачем, за договором № 35 від 04 березня 2014 року борг складає 10000 грн., нараховані відсотки в розмірі 1590,73 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач порушив умови договору та всупереч вимог чинного цивільного законодавства кошти вкладу позивачу не повернув. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, необхідно стягнути з КС «Полтава і полтавці» на користь позивача заборгованість за договором № 35 від 04 березня 2014 року в сумі 10000 грн. та 1590,73 грн. нарахованих відсотків. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 березня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Просив суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також в судове засідання не з'явилася. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Козлова) [PERSON], [INFO], з 26 липня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 вересня 2014 року звернулась в суд з даним позовом до [PERSON], який уточнила заявою від 15 жовтня 2014 року, про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини доходу відповідача на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON],[INFO], 3-річного віку. Позивач зазначила і в підтримання позову в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2013 року, від якого у них народився син [PERSON], дитина проживає з нею. Оскільки в даний час відповідач перестав надавати їй матеріальну допомогу, просить стягнути з нього аліменти. Позивач також пояснила, що відповідач вже виплачує аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу, що приблизно 1300 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 26 вересня 2014 року позов не визнав, посилаючись на те, що платить аліменти позивачу на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку і в такому ж розмірі на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Крім того, на його ім.»я оформлені кредити, тому вільних коштів не має. В судове засідання 15 жовтня 2014 року відповідач не прибув, належним чином повідомлений під розписку. Суд розглянув справу за відсутності відповідача. 3-я особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] і пояснила, що відповідач виплачує їй аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, що сумарно виходить біля 1300 грн. на місяць. Вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2013 року, і у них [INFO] народився син [PERSON], який згідно довідки з місця проживання матері, виданої 1 серпня 2014 року КП «Добропільська служба єдиного замовника», проживає з матір»ю. У відповідності до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право згідно ч. 4 даної норми дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] постійно працює на шахті «Добропільська» ШУ «Добропільське» ВАТ «ДТЕК Добропіллявугілля», отримує гарантовану заробітну плату і може надавати позивачу матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів на користь позивача суд враховує, що [PERSON] виплачує аліменти на утримання двох дітей від різних матерів загалом 1/ 2 частину заробітної плати. З урахуванням цієї обставини стягує з відповідача на користь позивача аліменти 1/12 частину заробітку, які присуджує згідно вимог ст. 79 ч. 1 СК України від дня подання позовної заяви. На підставі ст. ст. 80, 84 СК України, ст. ст. 10, 57, 60, 209 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] 10 вересня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 15 серпня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З грудня 2014року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 15 серпня 2013 року, про що Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 208 (а.с 5). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З грудня 2014 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 вересня 2019 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовував тим, що сімейні відносини фактично припинилися, спільного господарства не ведуть, взаємних зобов`язань немає. Просив розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 30 вересня 1995 року шлюб. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає у повному обсязі, просить розірвати шлюб. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 200 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог з таких підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 30 вересня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 вересня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 18.09.1997 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Тернопільської міської ради, про що видано свідоцтво про одруження [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Вказує, що у них склались різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого відбувались сварки. У зв`язку з цим шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 18 вересня 1997 року сторони зареєстровали шлюб, про що зроблено актовий запис № 1164 відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Тернопільської міської ради. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 квітня 2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 05. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

позивач [PERSON] 10 вересня 2020 року звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовні заяві зазначила наступне. 20 листопада 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу подружжя має дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 13 листопада 2006 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що з самого народження дитини позивач самостійно виховувала дитину. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Від 16 лютого 2006 року Дружківським міським судом винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини. Станом на липень 2020 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 130365,91 грн. Позивач сама утримує та виховує доньку. Донька навчається у 10-а класі ЗШ І-ІІІ ступенів № 17 м. Дружківка, характеризується позитивно, займається баскетболом. Однак, відповідач не цікавиться життям доньки. Відповідач не виконує свої обов`язки по утриманню та вихованню дитини. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 вересня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду на 01 жовтня 2020 року (а.с. 19-20). 01 жовтня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 29 жовтня 2020 року (а.с.27-28). В судове засіданні позивачка не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області не з`явилась у судове засідання, надала клопотання про розгляд справи без її участі та надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, позовні вимоги підтримують. З огляду на таке, суд, вважає за можливе відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 грудня 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі, мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, знаходиться на утриманні позивача. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина. В судове засідання позивач та третя особа не з'явилися, звернутися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що [PERSON], 1995 року народження, хоча досяг повноліття, але навчається на 2 курсі денного відділення Аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2016 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, норми Сімейного кодекс України передбачають обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Тому суд, враховує обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Стягнення аліментів необхідно здійснювати з часу подачі позовної заяви до суду. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 грудня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 12 вересня 1997 року. Шлюб зареєстрований відділом РАГС виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м.Кривого Рогу Дніпропетровьскої області ,про що в Книзі реєстрації шлюбів 12 вересня 1997 року складено відповідний актовий запис № 413 . На момент заявлення позовних вимог позивач з лютого 2013 року припинив подружнє життя з відповідачем по справі і з того часу як чоловік та жінка не мешкають та не ведуть спільного господарства , тому він вважає подальше сумісне проживання неможливим та бажає шлюб з відповідачем розірвати, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилася подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.09.1987 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м.Кривого Рогу Дніпропетровській області , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.09.1997 року, актовий запис № 413 (а.с. 4). Шлюбні відносини сторони припинили , позивач з відповідачем ніяких сімейних відносин не підтримує,на примирення не згодні,бажають розірвати шлюб. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] Та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved