Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.10.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на автомобіль. Ухвалою суду від 11.12.2014 р. до участі в справі залучено правонаступника померлого відповідача [PERSON] - дружину останнього [PERSON] Заявлений позов обґрунтовував тим, що він 28.11.2013 р. на підставі договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ 2103, 1980 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип - легковий седан-В бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно розд.2 договору купівлі-продажу продавець підтвердив, що розрахунок за автомобіль проведено повністю, і на підтвердження даного факту передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам транспортний засіб у фактичну власність. З того часу автомобіль знаходиться у його власності. Згідно п.1.4 договору [PERSON] зобов'язався до 28.12.2013 р. зняти автомобіль з реєстрації, однак, свого зобов'язання не виконав, а [INFO] р. помер. Згідно ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання відповідачем [PERSON] за життя обов'язку щодо особистого звернення власника для перереєстрації транспортного засобу на позивача перешкоджає йому в оформленні його права власності на придбаний автомобіль. Просив визнати за ним право власності на вказаний автомобіль. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 28.11.2013 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого позивач купив у відповідача автомобіль ВАЗ 2103, 1980 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип - легковий седан-В, бежевого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.9). Згідно розд.2 договору відповідач-продавець підтвердив, що розрахунок за автомобіль проведено повністю, і на підтвердження даного факту передав позивачу-покупцю свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та сам транспортний засіб у фактичну власність. З того часу автомобіль знаходиться у власності позивача. Відповідач зобов'язався до 28.12.2013 р. зняти автомобіль з реєстрації (п.1.4 договору), однак, свого зобов'язання не виконав, а [INFO] р. помер. У відповідності з вимогами ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язуться прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно вимог п.24 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 (у редакції постанови від 23.12.2009 р. № 1371), реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, що належать фізичним особам, здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника; при цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) особи, за якою реєструється транспортний засіб. З огляду на викладене, враховуючи, що невиконання відповідачем [PERSON] за життя обов'язку щодо особистого звернення власника для перереєстрації транспортного засобу на позивача перешкоджає останньому в оформленні його права власності на придбаний автомобіль, суд визнає позов обґрунтованим. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 334 ч.1, 328, 629, 655 ЦК України, п.24 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 (у редакції постанови від 23.12.2009 р. № 1371),

Outcome: approved