Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 жовтня 2013 року звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] року померла її рідна тітка - [PERSON]. 14.04.2010 року [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті - заповіт на ім'я племінниці [PERSON]. Позивач [PERSON] вважає, що під час вчинення та посвідчення заповіту не було дотримано вимог, як вільне волевиявлення. [PERSON] просить визнати недійсним заповіт, як розпорядження на випадок смерті, складений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], 14.04.2010 року, усунути [PERSON] від права спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та призначити посмертну судово-психіатричну експертизу для вирішення питання про можливість [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту. 05 травня 2014 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON], в якій [PERSON] вказує , що в 2009 році [PERSON] перебувала в м. Богуслав, де в неї стався інсульт. Після двотижневого лікування остання переїхала на постійне місце проживання у власний будинок в смт. Володарка, Київської області. [PERSON] зазначила, що постійно провідувала [PERSON], та в 2012 році остання повідомила, що склала заповіт на ім'я [PERSON]. Спадкодавець постійно хворіла та потребувала догляду, проте, [PERSON] достовірно знаючи про тяжкий стан [PERSON], ухилялась від свого обов'язку по догляду [PERSON]. [PERSON] просить суд усунути [PERSON] від права спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У судовому засіданні позивач та її представник по первісному позову підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, проти зустрічного позову заперечували. Позивач по зустрічному позову та її представник проти первісного позову заперечували, зустрічний позов підтримали. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю. Судом по справі встановлено, що 14.04.2010 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок та земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний житловий будинок в [ADDRESS] та всього того майна, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповідала [PERSON], який був посвідчений приватним нотаріусом Володарського нотаріального округу Київської області (а.с.63). [INFO] року [PERSON] померла, що стверджено свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після смерті спадкодавця між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини з приводу поділу спадкового майна. Позивач [PERSON] по первісному позову є племінницею померлої [PERSON], що стверджено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2013 року (а.с.9). Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 06.11.2013 року було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання про можливість [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту. 30.04.2014 року до суду надійшов акт посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи № 24ц [PERSON], у висновку якої зазначено, що [PERSON], [INFO], в період підписання заповіту 14.04.2010 року, страждала на хронічне психічне захворювання у формі органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба, наслідки перенесеного ГПМК) (а.с.114-115). Посилання позивача по зустрічному позову [PERSON] на те, що [PERSON] ухилялась від свого обов'язку по утриманню то догляду [PERSON], достовірно знаючи про тяжкий стан [PERSON], в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, що також не знайшло свого підтвердження ухилення по утриманню та догляду за [PERSON] [PERSON] . Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено з пояснень [PERSON] та [PERSON], про те, що вони приїздили до тітки, купували продукти харчування та ліки, брали участь в похованні [PERSON], а також встановлено в судовому засіданні з показань свідків, про те, що доглядали [PERSON] доглядальниці [PERSON], [PERSON], яким платилися кошти, які належали [PERSON], а також купувалося харчування та ліки за кошти [PERSON], так як остання отримувала пенсію в достатніх розмірах для забезпечення своїх потреб. Окрім того, [PERSON] доглядала [PERSON], коли та перебувала в Богуславській лікарні, а також один тиждень, коли перебувала у Володарській лікарні, коли [PERSON] захворіла, [PERSON] перевезли в смт. Володарка за місцем проживання, де доглядали її доглядальниці. Відповідно до ст. 1224 ч. 5 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані. Таких обставин судом не встановлено щодо можливості усунення від спадщини як [PERSON] так і [PERSON] . Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона працює помічником приватного нотаріуса [PERSON] . [PERSON] зверталася для посвідчення заповіту, який був посвідчений 14.04.2010 року. Пізніше по телефону до нотаріальної контори телефонувала особа, чи це була [PERSON] не може сказати, щодо можливості скасування заповіту, який зробила як розпорядження на випадок смерті, так як нотаріус була на лікарняному, порадила після виздоровлення нотаріуса, звернутись безпосередньо до [PERSON] . Під час посвідчення заповіту [PERSON] була присутня, [PERSON] була в адекватному стані. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона була доглядальницею за [PERSON], яка хворіла після перенесених інсультів і фактично померла в неї на руках. Щодо догляду за [PERSON] з нею домовлялася [PERSON]. Доглядала цілодобово через добу, коли змінювала інша доглядальниця. Грошові кошти за догляд платила безпосередньо [PERSON] . Коли була у важкому стані [PERSON], розраховувалася [PERSON] . Про племінниць [PERSON] та [PERSON] знає з слів [PERSON], а також особисто їх бачила в [PERSON] . [PERSON] жалілась їй на те, що зробила помилку, щодо заповіту і бажала змінити заповіт на користь племінниць [PERSON] та [PERSON]. Щодо стану здоров'я [PERSON], після другого та третього інсульту була як дитина, за якою постійно був необхідний догляд. Щодо племінниць [PERSON] та [PERSON], то [PERSON] вважала їх обох своїми спадкоємцями, так як в неї не було своїх дітей. Продукти харчування купувала за кошти [PERSON], яка надавала їй грошові кошти. В кінці січня 2013 року [PERSON] приїздила та привозила ліки та продукти харчування. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона з [PERSON] була в дружніх відносинах, яка з 2009 року по день смерті хворіла і потребувала догляду. Поїхавши в с. Медвин, Богуславського району потрапила в Богуславську лікарню. Після лікування повернулась в смт. Володарка. Пізніше перебувала на лікування у Володарській лікарні, в зв'язку з перенесеними інсультами, точних дат не пам'ятає. Щодо хвороби [PERSON] відомо була [PERSON] та [PERSON] . Коли [PERSON] перебувала у [PERSON], пізніше чоловік [PERSON] привіз із м. Богуслав та повідомив, що не може справитись із [PERSON] та привіз її до смт. Володарка. [PERSON] пропонував [PERSON] оформити в будинок пристарілих, після чого вона знайшла доглядальниць. [PERSON] особисто їй скаржилась, що з нею грубо поводилися [PERSON] та її чоловік [PERSON], що вона в Богуславі була як в пеклі, скаржилась, щодо складеного заповіту на [PERSON], хотіла його розірвати, проте не встигла, так як стався третій інсульт і [PERSON] перебувала в тяжкому стані. Продукти і ліки [PERSON] купувались за свої кошти через доглядальниць або нею, так як в неї було достатньо грошових коштів. Особисто вказала, що вона отримала гроші на поховання [PERSON] в сумі 9822 гривні 02 копійки, з яких частину витратила на витрати пов'язані з похованням (одяг, труна, автомобіль для перевезення), а грошові кошти в сумі 6200 гривень передала за проведені витрати на поховання [PERSON] [PERSON] . [PERSON] рідко провідувала [PERSON], після другого інсульту була тільки один день, а пізніше доглядали доглядальниці. Щодо заповіту [PERSON] хотіла зробити заповіт на двох племінниць, а саме [PERSON] та [PERSON], так як [PERSON] її образила та належно не доглядала. Організовувала поховання [PERSON] вона, а також брала участь [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона була доглядальницею за [PERSON], з якою домовилась про догляд [PERSON], а грошові кошти сплачувала особисто [PERSON], доглядала цілодобово через сутки. [PERSON] на продукти харчування та ліки надавались [PERSON] . [PERSON] приїздила провідувала тітку, привозила продукти харчування та ліки, часто телефонувала, [PERSON] теж приїздила на Різдво з чоловіком та сином, бачила її лише один раз. Щодо заповіту [PERSON] скаржилась, що вона поспішила із заповітом так як хотіла скласти заповіт на племінницю [PERSON]. [PERSON] після інсульту була в тяжкому стані. Коли її привезли з м. Богуслав, то вона постійно скаржилась на племінницю [PERSON], щодо її догляду. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона була в дружніх відносинах із [PERSON] так як проживає по сусідству, їй відомо, що вона була не тривалий час у племінниці [PERSON], в особистій розмові [PERSON] скаржилась на [PERSON], що хоче переписати заповіт, так як [PERSON] вигнала її з дому 20.10.2012 року і залишила в будинку в смт. Володарка. Також вказувала, що в [PERSON] був складний характер, можливо були зміни в її поведінці, враховуючи, що вона перенесла перший інсульт. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що вона працює приватним нотаріусом, зазначила, що [PERSON] зверталась до неї для посвідчення заповіту, який в нею було посвідчено відповідно до вимог чинного законодавства України, перед складенням і посвідченням заповіту, було встановлено дієздатність [PERSON], яка чітко усвідомлювала значення своїх дій. На її погляд [PERSON] була дієздатною, на запитання чи є діти, вказала що немає. Робить заповіт на знайому і на запитання чому на знайому, відповіла, яке Ваше діло, на кого [PERSON] робить заповіт. [PERSON] зверталась до неї два рази. Перший раз з'ясовувала які необхідно документи, а другий коли вчиняла нотаріальну дію. Свідок [PERSON] надав показання суду, про те, що він з [PERSON] привезли [PERSON] з м. Богуслав до смт. Володарка. Зателефонували до [PERSON], що привезли [PERSON], яка була вже не ходячою, точну дату не пам'ятає. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що з [PERSON] вона поживала 17 років в її будинку, так як вона їй є двоюрідною тіткою. [PERSON] та [PERSON] є її троюрідними сестрами. [PERSON] найчастіше відвідувала [PERSON], тітка при житті вказувала, що хто її догляне, той і отримає спадщину. [PERSON] була адекватною до дня смерті, а також в період з січня 2010 року по травень 2010 року також була адекватною, проживала у тітки з 1992 року по вересень 2010 року, перший інсульт в [PERSON] був у 2009 році. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що вона в жовтні місяці 2012 року потрапила в лікарню, де в палаті з нею лікувалася [PERSON], якій відомо було що в неї був інсульт. [PERSON] вказувала, що її буде доглядати племінниця [PERSON]. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що вона проживає по сусідству з [PERSON], при житті [PERSON] була адекватною людиною, перед допитом в судовому засіданні вказала, що спілкувалася з допитаним свідком [PERSON] в приміщенні Володарського районного суду та з іншими свідками, щодо спору за спадщину після смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] надав показання суду, про те, що він є чоловіком [PERSON], [PERSON] є тіткою дружини, в 2009 році у них в гостях була [PERSON] і стався перший інсульт, після чого вона два тижні лікувалася в Богуславській лікарні. Після лікування [PERSON] попросила відвезти її в смт. Володарка. З дружиною часто приїздили до тітки, привозили продукти харчування та ліки. З [PERSON] домовились щодо пошуку доглядальниць. [PERSON] була адекватною, провідували один раз на два тижні, похоронні гроші отримала [PERSON], дружині не передавала. Свідок [PERSON] надав суду показання, про те, що він працює сільським головою с. Медвин Богуславського району. Коли померла [PERSON] організовував мітинг, так як знав [PERSON] за часів роботи ЦККПРС. [PERSON] звертався про видачу довідки, що він поніс витрати на поховання [PERSON], довідку видав, так як завідуюча кафе де відбувався поминальний обід ствердила те, що за поминальний обід розраховувався [PERSON] . Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що [PERSON] знає з радянських часів, була з нею в дружніх відносинах, так як [PERSON] працювала секретарем ЦК КПРС Володарського району, а вона працювала директором будинку піонерів. Відвідувала [PERSON] коли вона хворіла, але була при пам'яті, при розумі, була адекватною людиною. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що [PERSON] знає з радянських часів, була з нею в дружніх відносинах, так як [PERSON] працювала секретарем ЦК КПРС Володарського району. З [PERSON] спілкувалася, яка була адекватною, психічних розладів не помічала. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що проживає по сусідству з [PERSON], знає її як чесну, порядну, з гострим розумом, якій купувала продукти, коли вона її просила. Про племінницю [PERSON] ніколи не чула. Знає племінницю [PERSON], в якої вона була, коли стався перший інсульт. Після інсульту [PERSON] доглядали доглядальниці, до останніх днів [PERSON] була при пам'яті, була адекватною, відхилень не пам'ятає. Від інших свідків у суді перед допитом чула, що в суді стоїть питання, що [PERSON] була неадекватна з 2009 року. У відповідності до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як передбачено ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. П. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказує, що Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння, тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України, зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК). Як вбачається з акту посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи № 24ц [PERSON], [INFO], в період підписання заповіту 14.04.2010 року, страждала на хронічне психічне захворювання у формі органічного ураження головного мозку судинного ґенезу (церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба, наслідки перенесеного ГПМК) (а.с.114-115). Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги первісного позову підлягають до часткового задоволення в частині визнання недійсним заповіту, а вимоги по зустрічній позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими, які не знайшли свого підтвердження доказами по справі. Судові витрати понесені [PERSON] у розмірі 2843 (дві тисячі вісімсот сорок три) гривні 39 копійок та сплачений судовий збір в сумі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок, всього разом 2958 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 09 копійок, в силу вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: partial