Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.02.2020 року звернулася у суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] і зареєстрований Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 20.10.1990 року, актовий запис № 26. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 04.03.2020 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Визначено дату судового засідання 01.04.2020 року, 10.00 год.. Ухвалою суду від 01.04.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін вперше. Визначено нову дату судового засідання щодо розгляду справи по суті 23.04.2020 року, 10.30 год.. \~ \~ \~ \~Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні, котре було призначене на 23.04.2020 року о 10.30 год., без участі сторін. Позов обґрунтовано тим, що сім`я сторін фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом останніх п`яти років сторони не підтримують шлюбних відносин. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який [INFO] помер. Сторони не примирилися і надалі не підтримують шлюбних відносин, миритися та зберігати шлюб сторони не бажають. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилася, хоча була належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання у справі. Разом з тим, належним чином уповноважений представник позивача адвокат Горох В.В. подав до суду клопотання вх. № ЕП-406 від 22.04.2020 року, в якому просив розгляд справи по суті проводити у його відсутності та відсутності його довірительки, позов підтримав, просив такий задовольнити з наведених у ньому підстав, проти заочного розгляду даної справи не заперечував, терміну на примирення сторін просив не надавати. Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву у запропоновані судом строки та порядку не подав. У зв`язку із встановленням обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Оскільки у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку письмовим доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача сімейного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, сторони вступили у шлюб 20.10.1990 року, який був зареєстрований Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 26. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 20.10.1990 року. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який [INFO] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області від 10.06.2015 року. Статтею 110 СК України визначено право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя, а підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя встановлені ч. 1 ст. 112 вказаного Кодексу. Як встановлено судом, сторони протягом останніх п`яти років не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на життя та ведення спільного господарства, створенням відповідачем важкої психологічної обстановки у сім`ї. Проти надання терміну на примирення позивач у поданій нею позовній заяві заперечила. Відтак, підстав для вживання передбачених ст. 111 СК України заходів щодо примирення подружжя у суду не було. Таким чином, на переконання суду, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є недоцільним, буде суперечити інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Виконуючи вищенаведені приписи, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 840 грн. 80 коп. (квитанція № 157 від 19.02.2020 року).

Outcome: approved