Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 01.11.2012 року між Банком та відповідачкою укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ\~\~«ПриватБанк»\~надало відповідачці грошові кошти\~у вигляді кредитного ліміту\~на платіжну картку в сумі 6500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідачка перестала виконувати взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 31.08.2017 року за нею утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 121426,11 грн, з яких: 6500,00 грн заборгованість за кредитом, 105169,63 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3498,09 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5758,39 грн штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вживається, позивач просить суд стягнути з неї на його користь 121426,11 грн та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 1821,39 грн. Представник позивача та відповідач до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує про розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 01.11.2012 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою річних в розмірі 30,00 % на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.4-5,6,7). Уклавши договір, відповідачка відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг взяла на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, перевитраті платіжного ліміту, а також сплаті комісії на умовах, передбачених Договором, і надала свою згоду встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, який в любий момент може змінити кредитний ліміт шляхом його зменшення, збільшення або анулювання (а.с.7-30). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. З письмового розрахунку Банку слідує, що прийняті на себе зобовязання відповідачка належним чином не виконувала. Як слідує з представленого позивачем письмового розрахунку заборгованості, останній платіж в сумі 506,25грн. здійснено 09.10.2014року (а.с.4). Станом на 31.08.2017 року за нею, згідно розрахунку, утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 121426,11 грн, з яких: 6500,00 грн заборгованість за кредитом, 105169,63 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 3498,09 грн заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5758,39 грн штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Згідно ст. 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання за ним відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено право Банку на встановлення клієнту кредитного ліміту в любий момент шляхом зменшення чи збільшення його розміру. Підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних його умов, зокрема, і самостійної зміни Банком кредитного ліміту. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначені в письмовому розрахунку, грунтуються на законі і підлягають стягненню з відповідачки. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована сума) + 5% (процентна складова) від суми позову (арк.спр.26). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] з 14.04.2014року проживала в м.Димитров (Мирноград), який згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території якого здійснювалася антитерористична операція» визнаний таким, на території якого здійснювалася антитерористична операція. До того ж, за правилами, встановленими ст.258 ЦК України, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік. Звернувся позивач до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором 30.11.2017року. З огляду на вище наведене вимоги щодо стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Отже, з відповідачки на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 111669,63 грн., з яких: 6500,00 грн заборгованість за кредитом та 105169,63 грн заборгованість по процентам за користування кредитом. Інші вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне відповідно до частини першої зазначеної статті стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1675,04 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial