Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

позивач [PERSON] 06.08.2021 звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просив: - стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 39164,68 грн., 3 % річних у розмірі 2094,39 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4712,34 грн., а всього 45971,41 грн.; - стягнути з [PERSON] на його користь понесені судові витрати, у тому числі понесені витрати на правничу допомогу та банківські послуги у розмірі 3963,00 грн.; - викликати у судове засідання свідків. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.07.2019 між ним та [PERSON] було укладено договір позики, за яким 05.07.2019 [PERSON] позичила у нього кошти у розмірі 105889,75 грн. та зобов`язалася повернути їх до 05.11.2019 за наступним графіком: 26470,00 грн. до 31.07.2019; 26470,00 грн. до 30.08.2019; 26470,00 грн. до 30.09.2019; 26479,75 грн. до 05.11.2019. Відповідач частково виконала взяте на себе зобов`язання, і повернула йому 66725,07 грн., при цьому, не повернула у передбачені розпискою строки, кошти у сумі 39164,68 грн., чим порушила виконання взятого на себе зобов`язання. 21.05.2020 ним було надано відповідачеві письмову досудову претензію, яку вона особисто отримала під підпис, однак, жодним чином на неї не відреагувала. Зазначив, що відповідач прострочила виконання зобов`язання у розмірі 12684,93 грн. з 01.10.2019 та у розмірі 26479,75 грн. з 06.11.2019, що складає 39164,68 грн. Посилався на те, що відповідач повинна повернути йому залишок суму боргу - 39164,68 грн. та сплатити 3 % річних від простроченої суми - 2094,39 грн. і інфляційні збитки - 4712,34 грн. Щодо судових витрат позивач зазначив, що при подачі позовної заяви та у зв`язку з розглядом справи ним понесені судові витрати у розмірі 3963,00 грн, а саме: 908,00 грн. - сплачений судовий збір та 3000,00 грн. - витрати на професійні правничу допомогу (2500,00 грн. - складання позовної заяви, 500,00 грн. - розрахунок інфляційних збитків та розрахунок відсотків за користування грошовими коштами) та 55,00 грн. витрати на банківські послуги при сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою від 17.08.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за його місцем проживання (перебування), зазначеним у позові та відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований у суді 17.09.2021 за вх. № 5629/21, у якому на обґрунтування заперечень проти вимог позивача відповідач зазначила, що боргова розписка була написана під тиском, оскільки, позивач на той час був її керівником, а вона найманим продавцем. Ні готівкових, ні безготівкових коштів від [PERSON] вона не отримувала. При переписі магазину де вона працювала мова йшла про товар, який був у магазині. При цьому свідків не було, у боргову розписку їх вписували не при ній. Магазин належить Споживчому товариству м. Долинська (РАЙСТ) і не є власністю [PERSON] , тому товар, який описали на суму 105889,75 грн. не належить [PERSON] . Клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із спростуванням співмірності таких витрат від відповідача до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстрована у суді 24.09.2021 за вх. № 5882/21, у якому на обґрунтування незгоди з позицією відповідача позивач зазначив, що він ніколи не був керівником [PERSON] , а вона ніколи не була його найманим працівником. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про допит свідків з метою підтвердження укладення договору позики та передачі грошових коштів, оскільки, доведеність обставини, на підтвердження яких позивач просив допитати свідків не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у позові, позовні вимоги просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у відзиві на позовну заяву. Додатково повідомила, що у 2018 році вона працювала найманим працівником - продавцем у магазині, що належав підприємству споживчої кооперації «Долина-СТ» Долинського районного споживчого товариства. В офісі підприємства працював позивач. Представники підприємства приїздили до магазину з ревізіями. З 18.03.2019 вона зареєструвалася фізичною особою-підприємцем і продовжила працювати у тому магазині. Розписку вона писала 05.07.2019 після проведеної ревізії магазину на суму товару, який знаходився у магазині. Припускає, що повернула частину суми, зазначеної у розписці, однак скільки саме не пам`ятає, оскільки ніякої документації з цього приводу не вела. На уточнююче питання головуючого відповідач пояснила, що з приводу примушування написати боргову розписку шляхом погроз чи обману до правоохоронних органів вона не зверталась. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн. пояснила, що ця сума не має вирішального значення у світлі ціни позову пред`явленого позивачем. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи заперечення щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до розписки від 05.07.2019 за підписом [PERSON] остання засвідчила запозичення у [PERSON] грошових коштів у розмірі 105889,75 грн. та зобов`язалася повернути їх до 05.11.2019 за наступним графіком: 26470,00 грн. до 31.07.2019; 26470,00 грн. до 30.08.2019; 26470,00 грн. до 30.09.2019; 26479,75 грн. до 05.11.2019. \~ \~ \~ \~Факт написання розписки сторонами у справі не оспорюється, при цьому відповідач посилається на іншу підставу надання такої розписки, а ніж запозичення грошових коштів, стверджуючи, що грошові кошти вона фактично не отримувала, а написала розписку на суму товару, що перебував у магазині, у якому вона працювала продавцем. \~ \~ \~ \~Позивач стверджував, а відповідач не заперечувала, що частина грошових коштів у розмірі 66725,07 грн. була повернута позивачу. \~ \~ \~ \~21.05.2020 позивач звертався до відповідача з письмовою досудовою претензією про повернення грошових коштів, що відповідачем не заперечується. \~ \~ \~ \~На підставі\~даних відомостей\~з реєстру\~застрахованих осіб\~Державного реєстру\~загальнообов`язкового державного\~соціального страхування\~про застраховану\~особу [PERSON] .\~Головного управління\~пенсійного фонду\~України в\~Кіровоградській області,\~встановлено,\~що [PERSON] \~у період\~з вересня\~по грудень\~2018\~року перебувала\~у трудових\~відносинах з підприємством споживчої кооперації «Долина-СТ» Долинського районного споживчого товариства. \~ \~ \~ \~Також встановлено, що з 18.03.2019 [PERSON] була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. \~ \~ \~ \~Надаючи оцінку твердженню відповідача про, те, що підставою надання розписки від 05.07.2019 була не домовленість про позику, а підтвердження суми вартості товару, що знаходився у магазині та заперечення отримання нею грошових коштів на підставі розписки, судом відзначається таке. Відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч.\~1,\~ч.\~5,\~ч.\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, та встановлених обставин справи, суд констатує недоведеність відповідачем відсутності волевиявлення сторін на укладення саме договору позики грошових коштів, як і не доведено не отримання нею грошових коштів, про які зазначено у розписці від 05.07.2019, оскільки жодних доказів на підтвердження обставини, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем суду не надано. Також судом відзначається, що відповідачем не доведено її перебування на час написання розписки у трудових чи інших відносинах підпорядкування по відношенню до позивача, при цьому встановлено, що остання на час написання розписки була зареєстрована як ФОП, як і не доведено, що написання нею розписки відбулось поза її волею під впливом примусу з боку позивача чи інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Спільний аналіз ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі\~зазначених вище,\~встановлених судом\~обставин з\~урахуванням наведених\~положень цивільного\~законодавства та\~позиції Верховного\~Суду,\~суд констатує,\~що відповідач\~не виконала\~у повному\~обсязі умов\~укладеного із\~позивачем договору\~позики,\~оформленого розпискою\~від 05.07.2019,\~оскільки,\~з урахуванням\~часткового повернення\~коштів у\~розмірі 66725,07 грн., у визначений за домовленістю сторін строк не повернула запозичені кошти, а саме: 12684,93 грн. до 30.09.2019 та 26479,75 грн. до 05.11.2019, у зв`язку з чим боржник зобов`язана сплатити кредитору суму основного боргу у розмірі 39164,68 грн. та суми, визначені ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме: 1) інфляційні збитки за весь час прострочення у розмірі 4667,47 грн. виходячи з розрахунку за окремими періодами прострочення за кожним платежем (частиною платежу): - з 01.10.2019 по 06.08.2021 (день звернення до суду з позовом) у розмірі 1578,77 грн. (12684,93 х 1,12446035 (індекс інфляції на підставі даних Державної служби статистики України за 2019, 2020, 2021 роки) (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100)) - 12684,93); - з 06.11.2019 по 06.08.2021 (день звернення до суду з позовом) у розмірі 3088,70 грн. (26479,75 х 1,11664385 (індекс інфляції на підставі даних Державної служби статистики України за 2019, 2020, 2021 роки) (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100)) - 26479,75); 2) 3% річних від простроченої суми у розмірі 2094,48 грн. виходячи з розрахунку за окремими періодами прострочення за кожним платежем (частиною платежу): - з 01.10.2019 по 06.08.2021 (день звернення до суду з позовом) у розмірі 703,75 (2019 р. - 12 684,93 x 3 % x 92 : 365 : 100 = 95,92; 2020 р. - 12 684,93 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 380,55; 2021 р. - 12 684,93 x 3 % x 218 : 365 : 100 = 227,29); - з 06.11.2019 по 06.08.2021 (день звернення до суду з позовом) у розмірі 1390,73 (2019 р. - 26 479,75 x 3 % x 56 : 365 : 100 = 121,88; 2020 р. - 26 479,75 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 794,39; 2021 р. - 26 479,75 x 3 % x 218 : 365 : 100 = 474,46). При цьому, слід відзначити, що при визначенні розміру інфляційних збитків суд виходив з того, що інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця і з застосуванням індексу інфляції такого місяця. Отже, судом з розрахунку виключено періоди, менші за місяць. Зазначене свідчить про помилковість розрахунку позивача у частині визначення інфляційних збитків із урахуванням періодів прострочення платежу меншого за місяць. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором позики у повному обсязі у обумовлені договором строки і таке зобов`язання не виконане й на час звернення позивача до суду із позовом, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 05.07.2019 у вигляді суми основного боргу, інфляційних втрати та 3% річних від простроченої суми, - є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи. Щодо питання розподілу судових витрат судом відзначається таке. Позивачем у даній справі понесені судові витрати: - по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2220907369.1 від 06.08.2021; -\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу у\~розмірі 3000,00\~грн.,\~що підтверджено:\~угодою про\~надання правової\~(правничої)\~допомоги від\~06.08.2021,\~укладеною з\~адвокатом Мельник\~О.М. щодо надання правової допомоги у межах даної справи по складанню позовної заяви - 2500,00 грн., розрахунку інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами - 500,00 грн.; актом здачі-прийняття послуг до угоди від 06.08.2021 на підтвердження надання адвокатом правової допомоги та отримання її клієнтом; квитанцією № 0.0.2220911640.1 від 06.08.2021 про сплату адвокату 3000,00 грн. При цьому слід відзначити, що з клопотанням про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат позивача на правничу допомогу відповідач до суду не зверталася. Отже, на підставі положень ст. 137 ЦПК України,

Outcome: partial