Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач 19.01.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №93192165000 від 21.12.2015 року у розмірі 128 406,30 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір №93192165000 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу від 21.12.2015 року. Підписавши кредитний договір позичальник погодився з умовами кредитування, викладених у договорі та у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» №85 (5085) від 13.05.2011 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 210411,30 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 8200 грн. до 21 числа щомісячно, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.12.2018 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту протягом тривалого часу, а саме з листопада 2016 року. Станом на 15.01.2018 року заборгованість за кредитним договором №93192165000 від 21.12.2015 року по кредиту складає 128 406,30 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 114800 грн. Позивач вказує, що у травні 2017 року банк звертався до Іванівського райсуду Одеської області, проте ухвалою суду від 31.05.2017 року позов було повернуто у зв'язку з непідсудністю та стало відомо, що боржник зареєстрований у Приморському районі. Ухвалою суду від 30.01.2018 року провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Довідкою помічника судді Бондар В.Я. строк розгляду справи було продовжено у зв'язку з великим навантаженням судді та з метою повного та всебічного розгляду справи. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк відзив, письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] 21.12.2015 року уклали договір №93192165000 про надання споживчого кредиту на придбання транспортного засобу. Підписавши кредитний договір позичальник погодився з умовами кредитування, викладених у договорі та у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» №85 (5085) від 13.05.2011 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 210411,30 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 8200 грн. до 21 числа щомісячно, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 21.12.2018 року. Згідно Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту комісія за надання послуг з управління кредитом при отриманні (встановлені) та використанні кредиту становить 2,99% від суми кредиту, комісія за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при прострочені сплати чергового платежу складає до 500 грн. Меморіальним ордером №3162 від 22.12.2015 року підтверджується переведення коштів ПАТ «УкрСиббанк» на рахунок ПАТ «Одеса-авто» у розмірі 204120 грн., призначення платежу авто [PERSON] Позивач 25.01.2017 року надсилав [PERSON] вимогу про повернення заборгованості за кредитом, що підтверджується Вимогою за вих. №23-1-2/273 від 25.01.2017 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] станом на 15.01.2018 року становить 128406,30 грн. Твердження позивача щодо звернення до Іванівського районного суду Одеської області з тотожним позовом підтверджується ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 31.05.2017 року по справі №499/236/17-ц, якою позов було повернено позивачеві у зв'язку з непідсудністю. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Ані вищевказаним договором, ані законодавством України підстав невиконання зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не передбачено. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням вищевикладеного суди приходить до висновку, що вимоги ПАТ «УкрСиббанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1926,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0014876568 від 13.12.2017 року, тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача вказаних судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved