Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 жовтня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначав, що він надав відповідачу позику у сумі 30000 грн. на строк до 06 квітня 2018 року, про що відповідач надала йому розписку від 23 березня 2018 року. Посилаючись на те, що у зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула, позивач просить стягнути з неї на свою користь суму боргу у розмірі 30000 грн. 22 жовтня 2018 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Климчук О.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторонами 23 березня 2018 року відповідно до ст.1047 ЦК України укладено договір позики коштів на суму 30000 грн. строком до 06 квітня 2018 року, про що відповідачем складено боргову розписку від 23 березня 2018 року (а.с.3), оригінал якої надано представником позивача у судовому засіданні, відповідно до якої відповідач отримала у безвідсоткову позику від позивача 30000 гривень на строк до 06 квітня 2018 року. Вказані кошти відповідачем позивачу не повернуто, що підтверджується фактом наявності у позивача оригінала зазначеної розписки. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1049 ЦК України передбачає повернення позичальником позикодавцеві позики (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк його виконання. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідачкою не виконано грошове зобов`язання за договором позики від 23 березня 2018 року, вимоги позивача про стягнення суми боргу є правомірними. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved