overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.03.2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 26 жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання неповнолітніх дітей. Сторони спільно не проживають з вересня 2013 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 26 жовтня 2010 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] (а.с.5) та серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, так неповнолітніх дітей, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.03.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають троє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в попереднє судове засідання не прибула, про день і час попереднього судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не прибув, про день і час попереднього судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, зазначаючи про визнання позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільні діти: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] , на утримання яких відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23.10.2007 р. виданого виконкомом Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області (а.с.-4), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] від 12.09.2008 р. виданого виконкомом Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області (а.с.- 5), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] від 08.07.2010 р. виданого виконкомом Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області (а.с.- 6), копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] від 07.12.20120 р. виданого виконкомом Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області (а.с.- 7), довідкою Черепинської сільської ради від 25.03.2014 року № 98 із якої встановлено, що діти перебувають на утриманні матері ( а.с- 9) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON], 13.04.1992 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 25.10.2016 року в суд з цим позовом, та з урахуванням зменшення позовних вимог просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дітей. Підставою цьому зазначала те, що сімейні стосунки з відповідачем фактично припинились і матеріальної допомоги на утримання спільних дітей відповідач не надає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Вислухавши сторни та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які утримуються матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 25.10.2016 року. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбу з 10.09.2013 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Крім сина [PERSON], у відповідача на утриманні від шлюбу з [PERSON] перебуває донька [PERSON], 2005 року народження на утримання якої відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від своєї заробітної плати. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2013 року (а.с.3). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який знаходиться на утриманні позивачки. Крім сина [PERSON], у відповідача на утриманні від шлюбу з [PERSON] перебуває донька [PERSON], 2005 року народження на утримання якої відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від своєї заробітної плати. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання під час вагітності у твердій грошовій сумі, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 3000,00 грн., з дня подачі позовної заяви до народження дитини. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2014 року. Від шлюбу дітей не мають, але позивачка вагітна, що підтверджується довідкою Красноармійської центральної лікарні від 13.04.2016 року, згідно якої термін вагітності складає 14 тижнів. З лютого 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені і вони стали мешкати окремо один від одного. Позивачка вважає, що відповідач зобов»язаний утримувати її під час вагітності, що передбачено ст.. 84 Сімейного кодексу України. Відповідач працює приватним підприємцем, при цьому має нерегулярний в непостійний дохід. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2014 року. Від шлюбу дітей не мають, але позивачка вагітна, що підтверджується довідкою Красноармійської центральної лікарні від 13.04.2016 року, згідно якої термін вагітності складає 14 тижнів (а.с.6). З лютого 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені і вони стали мешкати окремо один від одного. Позивачка вважає, що відповідач зобов»язаний утримувати її під час вагітності, що передбачено ст.. 84 Сімейного кодексу України. Відповідач працює приватним підприємцем, при цьому має нерегулярний в непостійний дохід. Відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно до ст. 84 ч. 1 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини на час її вагітності до народження дитини в розмірі 3000,00 грн.. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що з відповідачем по справі вступила в юридичний шлюб 30.08.2008 року, який було зареєстровано виконкомом Родинської міської ради Донецької області, актовий запис № 43. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. У зв»язку з постійними суперечками та сварками, а також по причині того, що відповідач проявляє неповагу до позивачки, завжди вчиняє сварки, тому сумісне життя стало неможливим. Подальше спільне проживання і збереження родини позивачка вважає неможливим. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі вступили в юридичний шлюб 30.08.2008 року, який було зареєстровано виконкомом Родинської міської ради Донецької області, актовий запис № 43 (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), який проживає з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. У зв»язку з постійними суперечками та сварками, а також по причині того, що відповідач проявляє неповагу до позивачки, завжди вчиняє сварки, тому сумісне життя стало неможливим. Подальше спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст. 55 СК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2017р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 09 вересня 2006 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що від цього шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2016 року по причині різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Вказує, що збереження сімї неможливе, спільне господарство вони не ведуть, спору про спільне майно вони не мають.Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, та надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав цілком, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №051429, виданого 09.09.2006р відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції мДонецька, актовий запис №575, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-НО, видане 21.03.2007р відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №270). З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сімєю понад девять місяців, живуть окремо, відносини не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх дитини. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу згідно її клопотання залишити теж «Лебеденко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2017р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 10 січня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що від цього шлюбу вони мають сина: [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2016 року по причині різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Вказує, що збереження сімї неможливе, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитини та спільне майно вони не мають.Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем й після розірвання шлюбу її прізвище залишити «Нестеренко». Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, та надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити «Нестеренко». Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнає цілком, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №160075, виданого 10.01.2009р відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №11, вбачається, що сторони у справі [PERSON]та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2009 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-НО, видане 03.06.2009р відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №781). З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сімєю понад десяти місяців, відносини не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх дитини. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу згідно її клопотання залишити «Нестеренко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.04.2018 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. 16.04.2018 р. судом відкрито провадження по справі. Позивач в судовому засіданні прохала шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь витрати пов'язані зі сплатою судового збору за подачу позову, та судові витрати за юридичні послуги. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, крім стягнення витрат на адвоката. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Встановлено, що 08 червня 2002 р. сторони уклали шлюб, який зареєстрований Воронківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають сина-[PERSON], [INFO] Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. Враховуючи, що відповідач визнав позов, у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України суд ухвалює повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат , пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем надано квитанцію № 27-ТЛ від 02.04.2018 р. про сплату 600 грн. адвокату за первинну консультацію та складання позовної заяви. На підставі вищевикладеного, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню 600 грн. витрат за послуги адвоката.

Outcome: approved