Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник - опікун [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказує, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.1994 року, виданого державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори, належить житловий будинок по [ADDRESS] . У цьому ж будинку зареєстрована її донька - відповідач [PERSON] , однак вона більше року там не проживає, оскільки 2005 році переїхала в с. Миколаївка Старосинявського району, де і проживає до даного часу. Вона не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає. Реєстрація відповідача в будинку та її непроживання впливає на розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, виникають проблеми із оформленням субсидій, чим порушуються права позивача. На підставі наведеного, просить відповідача [PERSON] визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача [PERSON] , яка є опікуном [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, пояснивши суду, що відповідач [PERSON] у 2005 році вийшла заміж та переїхала проживати у [ADDRESS] Синява не проживає, вона деякий час приїжджала в гості до матері, а уже протягом останніх трьох років взагалі жодного разу не приїжджала до будинку, в якому зареєстрована, не проживає у даному житлі та не бере участі в оплаті комунальних платежів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що не погоджуються із зняттям її з реєстрації в будинку [ADDRESS] , оскільки вона хоча й постійно не проживає в даному будинку з 2005 року, однак періодично приїжджає до матері [PERSON] , на вихідні дні старається приїхати та провідати її, влітку в минулому році залишалась ночувати в будинку, останній раз відвідувала матір в серпні цього року та жодних перешкод їй ніхто не чинив, тому просить відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] , в інтересах якої пред`явлено позов опікуном [PERSON] , є власником будинку, який розташований по [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори від 27 травня 1994 року, зареєстроване в БТІ 01.06.1994 року за № 207 (а.с.8). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 67509086 від 07.09.2016 року, за номером запису про право власності № 16176312 від 30.08.2016 року зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 травня 1994 року.(а.с. 9) Згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 03 березня 2014 року, [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та призначено опікуном її доньку [PERSON] , [INFO] .(а.с.7) Відповідно до будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою [ADDRESS] , у вказаному житлі з 01.11.2005 року зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] .(а.с. 10-12) Відповідач [PERSON] , [INFO] , є дочкою позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 30.10.1987 року Старосинявським райвідділом ЗАГС.(а.с.82) Згідно довідки про склад сім`ї № 181 від 12 жовтня 2018 року, виданої відділдом реєстрації місця проживання фізичних осіб Старосинявською селищною радою власнику [PERSON] , до складу сім`ї зареєстрованих за адресою [ADDRESS] входить [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак згідно акту депутата від 04.10.2018 року [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає.(а.с. 16) Актом встановлення факту відсутності особи за місцем проживання Старосинявської селищної ради від 01.02.2019 року, складеним комісією за участі заступника селищного голови Лакусти С.В. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що дійсно за адресою [ADDRESS] , зареєстрована, але не проживає [PERSON] , зі слів [PERSON] її сестра [PERSON] проживає в с. Миколаївка Старосинявського району.(а.с. 17) Факт непроживання та відсутності відповідача в будинку [ADDRESS] більше одного року підтверджено показами свідків, допитаних у судовому засіданні. Зокрема, свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, вказала, що вона проживає близько п`яти років у домогосподарстві навпроти будинку позивача, та з цього часу часто спілкується із позивачем [PERSON] , з якою в будинку постійно проживає дочка [PERSON] , а інша дочка [PERSON] в даному будинку в дані роки (тобто з часу проживання свідка по сусідству) не проживає та не появляється там, останній раз вона бачила [PERSON] 4 роки тому, а її чоловіка сьогодні вперше побачила, випадків щодо вчинення їй перешкод у користуванні будинком не було. Свідок [PERSON] , який є онуком позивача, також підтвердив факт непроживання [PERSON] тривалий час та більше одного року за адресою місця її реєстрації та вказав, що перешкод у користуванні житлом за місцем реєстрації їй ніхто не чинив, вона приїжджала з дітьми в гості до бабусі, однак уже протягом 3-4 років взагалі навіть не навідується, особистих її речей в будинку немає. На даний час він протягом тижня проживає у м.Хмельницькому, однак на вихідні дні приїжджає до матері [PERSON] . Свідок [PERSON] , який є чоловіком відповідача, у судовому засіданні пояснив, що його дружина [PERSON] періодично 5-6 разів на рік їздить до матері [PERSON] та провідує її з дітьми, тому він її з дітьми на автомобілі привозить до даного будинку, останній раз близько місяця назад дружина їздила до матері та залишалась там ночувати, особистий речей дружина в будинку матері не залишає, оскільки вони можуть бути викрадені. Допитаний у суді свідок [PERSON] показав, що товаришує із чоловіком відповідача [PERSON] , тому на його прохання він на автомобілі неодноразово періодично на протязі більше 10 років підвозив [PERSON] до будинку її матері, останній раз у вересні підвозив із ринку у смт. Стра Синява [PERSON] до будинку матері. Також пояснив, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із чоловіком та дітьми більше 10 років, однак приїжджає провідувати матір, оскільки вона хворіє. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. В силу вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованою в спірному будинку, не проживає у ньому більше одного року та участі у витратах по утриманню житла не приймає, як і встановлено, що відповідач залишила спірне помешкання добровільно та перешкод у користуванні житлом за місцем реєстрації їй ніхто не чинив, чого остання в судовому засіданні не заперечувала. Також судом враховується, що відповідач [PERSON] не заперечувала того факту, що вона дійсно з 2005 року постійно не проживає в будинку за місцем реєстрації, а проживає із чоловіком та неповнолітніми дітьми у [ADDRESS]. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона періодично приїжджає до матері [PERSON] , на вихідні дні старається приїхати та провідати її, не свідчать про її проживання у спірному будинку за місцем реєстрації. Крім цього, такі пояснення [PERSON] у судовому засіданні не підтверджені належними та допустими доказами, а показання свідків [PERSON] та [PERSON] судом оцінюються критично, оскільки є суперечливими та не узгоджуються із поясненнями відповідача [PERSON] , а доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за місцем реєстрації нею не було надано. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved