Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 червня 2020 року звернулась до суду із позовом до Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, і за ним все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось заповів їй [PERSON] . До складу спадщини увійшла квартира [ADDRESS] . Докумнтально квартира належала на праві спільної сумісної власності померлому та його дружині [PERSON] , однак остання померла ще раніше ( [INFO] ). В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в частині, що стосується квартири, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на вказану квартиру. Ухвалою суду від 05 червня 2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано матеріали спадкових справ. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, разом із позовом подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Володимир-Волинської міської ради Волинської області в судове засідання не з`явилась, також подала до суду заяву, згідно якої щодо задоволення позову не заперечила, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1269 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14 лютого 1996 року стверджується, що [PERSON] та його дружині [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] [INFO] засвідчений копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . У відповідності до повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 557/01-16 від 11 червня 2020 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. За змістом заповіту, посвідченого державним нотаріусом 14 квітня 2014 року та зареєстрованого в Реєстрі за № 2-464, [PERSON] все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось та взагалі все те, на що він буде мати право за законом чи за заповітом заповів [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 грудня 2016 року стверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Матеріалами витребуваної у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі спадкової справи № 151/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] підтверджено, що позивач змінювала своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », а в той же час прийняла спадщину та подала нотаріусу відповідну заяву про отримання свідоцтва на спадщину. Таким чином вона вже успадкувала земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 21 вересня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за заповітом після померлого [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на неї. Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved