Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON]Б звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог вказує, що 09 березня 2005 року померла спадкодавець [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 2,18 га. в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в землях колишнього колгоспу «Дружба» с. Пилява Старосинявського району, та посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХМ №027528 від 27.08.1996 року на її імя. Він належить до спадкоємців за заповітом щодо спадкового майна [PERSON], однак у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Зокрема вказує, що про наявність спадщини він дізнався нещодавно, проживає за межами області. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з цим позивач просить визначити йому трьохмісячний строк для прийняття спадщини. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися,\~представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 09 березня 2005 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №307533, виданим повторно Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, 15 серпня 2017 року, актовий запис №15. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 21.10.1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №106, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати її за законом на день смерті, заповіла [PERSON]. Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №49319725 від 03.10.2017 року та № 53138830 від 31.08.2018 року, після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2005 року спадкові справи, та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Старосинявському районі від 18.10.2017 року №97-22-0.31-333/174-17 [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №027528, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №27 від 27.08.1996 року по бувшому колгоспі «Дружба» с.Пилява Старосинявського району. Відповідно до довідки №161 від 06.10.2016 року виконавчого комітету Старосинявської селищної ради встановлено, що після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив [PERSON], інші особи в управління спадковим майном не вступали. Листом - відмовою державного нотаріуса Старосинявської\~державної нотаріальної контори\~ [PERSON] від 03.10.2017 року № 902/01-16\~позивачу\~рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла\~09.03.2005 року, або для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідок №459, №460 від 06.10.2016 року виконавчого комітету Старосинявської селищної ради встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживала одна та була зареєстрована за адресою [INFO]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, враховуючи те, що позов визнається відповідачем ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved