overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 квітня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 22 червня 2013 року вона знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. В наступний час відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Тих доходів, що вона має, їй не вистачає на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивач [PERSON] з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, з позовними вимогами не погодився, вважає, що розмір аліментів повинен бути меншим. Просить стягнути з нього аліменти у розмірі 18%. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22 червня 2013 року, від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Відповідно актового запису № 522 від 27 листопаду 2012 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що в наступний час відповідач грошей на утримування неповнолітнього сина [PERSON] не надає. Згідно зі ст.. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

позивач [PERSON] 28 квітня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. В судове засідання сторони не з'явилися, звернувшись до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 червня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

позивач [PERSON] 28 квітня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 30 червня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З січня 2016 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 червня 2012 року, про що виконкомом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області зроблено актовий запис № 03 (а.с 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З січня 2016 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 квітня 2017 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона знаходилась у цивільному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу народилась дитина дочка [PERSON], [INFO] . На даний час дочка навчається на першому курсі у Харківському національному медичному університеті . Вона надає їй матеріальну допомогу, але забезпечити всім необхідним для навчання не може. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити . Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув та пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] , що підтверджує актовий запис № 168 від 28.04.1999 року зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с.9) . [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання у Харківському національному медичному університеті, що підтверджується довідкою про навчання №2512 від 06 квітня 2017 року (а.с.7) У зв'язку з навчанням дитина несе матеріальні витрати на оплату гуртожитку у сумі 6541,44 гривні, витрат на придбання учбової літератури, канцтоварів, проїзд до міста навчання. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, розмір його заробітної плати, його стан здоров'я, можливість надання дитині матеріальної допомоги її матір'ю, яка працює, отримує заробітну плату, відсутність на утриманні відповідача ще одної неповнолітньої дитини і вважає, що аліменти на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/6 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у державний бюджет м.Дружківка судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

позивач [PERSON] 28 квітня 2017 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 20.08.2013 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.07.2017 року. 03 липня 2015 року у них народились доньки [PERSON] та [PERSON]. Доньки мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, но не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти з підстав та у розмірі викладених в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до актового запису № 53 від 19.02.2016 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управаління юстиції Донецької області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до актового запису № 52 від 19.02.2016 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управаління юстиції Донецької області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 квітня 2020 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя не склалося, сім`я перестала існувати. Просив розірвати зареєстрований 28 липня 2018 року з відповідачем [PERSON] шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 28 липня 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 04 жовтня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], народження [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] Спільне життя подружжя не склалось у зв'язку з різними поглядами сторін на шлюб та сім'ю, нехтуванням відповідачем сімейними цінностями, постійними сварками, що призвело до припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін, тому позивач уважає, що подальше збереження сім'ї неможливе та просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати. Відповідач з позовом згідний, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом установлено: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, з 04 жовтня 2000 року, актовий запис № 82 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], народження [INFO], який проживає разом з своєю матір'ю [PERSON] (а.с. 4, 5). Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку з різними поглядами сторін на шлюб та сім'ю, що призвело до припинення шлюбних відносин. З травня 2013 року сторони разом не проживають. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спір стосовно місця проживання дитини відсутній. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено частиною 2 статті 160 СК місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як передбачено приписами частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін, інтересам їх дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову в частині визначення місця проживання дитини, так як спір стосовно цього відсутній, а тому сторони та їх малолітній син самі повинні обирати місце проживання останнього. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 88 ЦПК, установлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 липня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду заяві зазначив, що погоджується з позовними вимогами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 07 серпня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 липня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та окремого проживання. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та Хаю (до шлюбу Гончаренко) [PERSON], [INFO], з 14 грудня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову вказувала, що вона перебувала з відповідачем в цивільному шлюбі і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч має можливість надавати необхідну допомогу на утримання дитини. Крім цього, він має на утриманні дитину від першого шлюбу та з нього проводяться стягнення по виконавчому листу. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти до повноліття дитини у вказаному розмірі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.6), яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 липня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Відповідач, як батько дитини вчасно, регулярно і в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на свою дочку [PERSON] не надавав, хоч працює і має можливість надавати таке утримання. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі та на підставі статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved