Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач 15.05.2018 року звернувся до суду із позовною заявою про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними, визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить автомобіль Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.12.2008. У червні 2014 року позивач залишив свій транспортний засіб для тимчасового зберігання за адресою: [ADDRESS] , та разом із родиною через складну ситуацію у м.Донецьк виїхав до м.Київ. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 17.12.2008 та ключі від автомобіля він залишив у себе. Протягом всього часу з червня 2014 року по лютий 2018 року позивач жодний дій щодо розпорядження транспортним засобом, що йому належить, не вчиняв, право користування і розпорядження майном жодній особі не передавав. Проте, у січні 2018 року позивачу стало відомо, що невідомі особи проти його волі заволоділи його автомобілем Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , та намагаються розпорядитися ним на власний розсуд. 14.02.2018 Покровським ВП ГУНП в Донецькій області за завою позивача внесено відповідну інформацію до ЄРДР за №12018050410000292 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. В ході досудового розслідування позивачу стало відомо, що транспортний засіб, проти його волі, 19.09.2017 вибув з його фактичного володіння на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2017 року №1445/2017/6311111. У договорі у якості сторін зазначено: «Продавець» - [PERSON] , «Покупець» - [PERSON] . Від імені [PERSON] у якості продавця виступив [PERSON] , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шаповаловим А.В. 06.06.2017 року серії НМА545088, зареєстрованої в реєстрі за №123, відповідно до якої [PERSON] від імені [PERSON] , уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатися транспортним засобом, що належить позивачу. [PERSON] в свою чергу діяв на підставі довіреності , посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М. 15.04.2017 за реєстровим номером №249. Позивач зазначав, що розпоряджень щодо транспортного засобу Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , будь-яким особам він не надавав, посилався на те, що він 15.04.2017 у м.Маріуполь не перебував та до приватного нотаріуса Гайтан О.М. не звертався. Зазначав, що відповідно висновку експерта Донецького науково- дослідного експертно - криміналістичного центру від 11.04.2018, складеного за результатами судової почеркознавчої експертизи достовірності підпису [PERSON] на довіреності від 15.04.2017 НАР 261428, зареєстрованої в реєстрі №249, проведеної на виконання ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2018 у кримінальному провадженні №12018050410000292, де зазначено, що рукописний запис, що міститься у графі «Підпис» у вказаній довіреності, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Крім того, посилався на те, що у довіреності містяться відомості, що не відповідають дійсності. Покровським ВП ГУНП в Донецькій області 06.12.2018 до ЄРДР за №12018050410002081 внесено відомості за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом підробки офіційного документу, посвідченого приватним нотаріусом, а саме довіреності від 15.04.2017 НАР261428, зареєстрованої в реєстрі за №249. Вважає, що довіреність видана приватним нотаріусом із порушенням Закону України «Про нотаріат», дану довіреність він не підписував і не уповноважував [PERSON] здійснювати дії щодо продажу автомобіля, що йому належить, та дана довіреність стала підставою для посвідчення довіреності від 06.06.2017 НМА 545088 на підставі якої було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу. З урахуванням уточнених вимог, просив суд: визнати недійсною довіреність від 15.04.2017 НАР 261428, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М., зареєстровану в реєстрі за №249; визнати недійсною довіреність від 06.06.2017 НМА 545088, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шаповаловим А.В., зареєстровану в реєстрі №123; визнати недійсним договір купівлі - продажу 1445/2017/631111 транспортного засобу Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , укладений 19.09.2017 року між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб - автомобіль марки Toyota модель Land Cruiser, чорного кольору, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] ; стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти задоволення первісних позовних вимог, звернувся із зустрічним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння в якому зазначив, що [PERSON] , який є його тестем, познайомився на автомобільному ринку у м.Донецьк із [PERSON] , який продавав транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію №АНС274658 від 17.12.2008. [PERSON] повідомив [PERSON] , що він є представником власника автомобіля [PERSON] та має всі необхідні повноваження для здійснення продажу автомобіля. На підтвердження даного факту [PERSON] надав довіреність серії НАР №2611458 від 15.04.2017 від імені [PERSON] та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.12.2008. [PERSON] для перевірки вказаних відомостей звернувся до сервісного центру №1445 РСЦ МВС України в Донецькій області та до нотаріальної контори у м.Волноваха. Повернувшись до м.Донецьк [PERSON] передав [PERSON] обумовлену суму грошових коштів в якості оплати за транспортний засіб, а той передав йому автомобіль, оригінал свідоцтва про державну реєстрацію АНС №274658 від 17.12.2008, два комплекти ключів та зимову гуму для коліс. Через деякий час у [PERSON] у м.Донецьку представниками «ДНР» було відібрано оригінал свідоцтва про державну реєстрацію серії АНС №274658 від 17.12.2008. Жодного документа на обґрунтування та підтвердження вилучення свідоцтва не надали. 19.09.2017 [PERSON] та [PERSON] поїхали до територіального сервісного центру №1445 Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області, для перереєстрації права власності на транспортний засіб. У подальшому в приміщенні зазначено територіального сервісного центру, у присутності адміністратора [PERSON] , було підписано договір купівлі - продажу транспортного засобу №1445/2017/631111 від 19.09.2017 року., згідно з умовами якого власником транспортного засобу став [PERSON] та видано свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля серії [NUMBER] від 19.09.2017 і державний номер [NUMBER] . 24.02.2018 року [PERSON] і [PERSON] зупинили на прикордонному пункті пропуску «Мілове» в Луганській області через перебування автомобіля у розшуку. У подальшому автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію автомобіля серії [NUMBER] від 19.09.2017 та один комплект ключів було вилучено. На даний час на транспортний засіб в межах кримінального провадження №12018050410000292 від 20 лютого 2018 року накладено арешт. Вважає, що його право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом порушено, а тому просив суд витребувати у [PERSON] автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , та свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 19.09.2017, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №1445/2017/631111 від 19.09.2017 року, та передати власнику [PERSON] . Ухвалою суду від 21.06.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.11.2018 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою суду від 16.01.2019 року залучено у справі у якості співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] .. З кола третіх осіб виключено [PERSON] . Ухвалою суду від 05.03.2019 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Регіональний сервісний центр МВС України в Донецькій області, про визнання довіреностей та договору купівлі-продажу недійсними, визнання права власності на транспортний засіб. Ухвалою суду від 10.05.2019 року Покровський ВП ГУНП в Донецькій області зобов`язано надати інформацію про стан кримінального провадження №12018050410000292 від 20.02.2018 року, Регіональний сервісний центр МВС України в Донецькій області зобов`язано надати матеріали перевірки дотримання службовими особами сервісного Центру 1445 РСЦ МВС в Донецькій області вимог законодавства під час видачі дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки Toyota Land Cruiser, державний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , посвідчення договору купівлі-продажу вказаного автомобіля та реєстрації права власності на нього на [PERSON] . Ухвалою суду від 27.08.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.10.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні №12018050410000292 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Постановою Донецького апеляційного суду від 06.11.2019 року ухвалу суду від 02.10.2019 року, якою зупинено провадження у справі, скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Позивач за первісним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Допитаний відповідно до ст. 92 ЦПК України у якості свідка позивач [PERSON] у судовому засідання від 02.10.2019 року показав, що він проживав у м.Донецьк та у 2014 році залишив транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , у м. Донецьк і виїхав разом із сім`єю через складу ситуацію, що там склалася. У 2015 році дізнався, що його транспортний засіб зник, а у 2018 році через мережу Інтернет він дізнався про його продаж. Зазначав, що він не планував продавати автомобіль, довіреностей на продаж не оформлював, ключів від транспортного засобу нікому не передавав. Також, зазначив, що 15.04.2017 року він не перебував у м.Маріуполь, а знаходився разом із своїми друзями у м.Київ. Представник позивача та відповідача за зустрічним позовом Трофімчук В.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти первісного позову, просив відмовити у його задоволенні, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог [PERSON] 11.02.2019 року відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, де були описані обставини ідентичні, що зазначені [PERSON] у зустрічному позові. Вважає, що надані позивачем за первісним позовом докази не можуть бути достатніми і безумовними доказами недійсності правочину, що оспорюється. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області Кузнецової Ю.В. у судовому засіданні просив вирішити справу на розсуд суду. Свідки [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що з ранку 15.04.2017 року вони разом із [PERSON] перебували в гостях у [PERSON] , який проживає у м.Київ. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що позовна заява за первісним позовом підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 17.12.2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ВРЕР №3 м.Донецьк УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області. 20.02.2018 року на підставі заяви [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018050410000292 внесено відомості за ч. 3 ст. 289 КК України за фактом заволодіння транспортним засобом. Досудове розслідування проводиться Покровським ВП ГУНП в Донецькій області. 06.12.2018 року на підставі заяви [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018050410002081 внесено відомості за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом підроблення офіційного документу від 15.04.2017, який посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М. , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , щодо уповноваження [PERSON] [PERSON] користуватися та розпоряджатися належним [PERSON] транспортним засобом Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER] . Досудове розслідування проводиться Покровським ВП ГУНП в Донецькій області. З копії договору купівлі-продажу №1445/2017/631111, наданого позивачем, вбачається, що він укладений 19.09.2017 року у Територіальному сервісному центрі МВС 1445 РСЦ МВС в Донецькій області між «Продавцем» - [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] на підставі довіреності, та «Покупцем» - [PERSON] , згідно якого продавець передав у власність покупцеві транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який зареєстрований за продавцем 19.09.2017 року підрозділом МВС Центр 1445. Даний договір має позначку, що він оформлений та підписаний сторонами у сервісному центрі 1445 РСЦ МВС в Донецькій області за №1445/2017/631111 в присутності адміністратора [PERSON] . Позивачем надано копію довіреності від 15.04.2017 року серії НАР 261428, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М., яку зареєстровано в реєстрі за №249, з якої вбачається, що [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Будьонівським РВ УМВС України в Донецькій області 28.03.2014 року, реєстраційний номер [NUMBER] ), проживає: [ADDRESS] , уповноважив [PERSON] , який проживає: [ADDRESS] , користуватися, а також розпоряджатися від його імені (продати, зняти з обліку у відповідних органах), належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ 7-го МРМ м.Макіївка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.06.2007 року, автомобілем марки Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований в РЕВ 7-го МРМ м.Макіївка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.06.2007 року. Також позивачем надано копію довіреності від 06.06.2017 року серії НМА 545088, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шаповаловим А.В., зареєстрованої в реєстрі за №123, з якої вбачається, що [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України у м. Донецьку 23.05.2000 року) зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , діючи на підставі довіреності, посвідченої 15.04.2017 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Гайтан О.М. за реєстровим номером №249 від імені [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , уповноважив [PERSON] та/або [PERSON] користуватися, а також розпоряджатися від його імені (продати, зняти з обліку у відповідних органах), належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого РЕВ 7-го МРМ м.Макіївка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.06.2007 року, автомобілем марки Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований в РЕВ 7-го МРМ м.Макіївка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.06.2007 року. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із приписами статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою,п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є такі: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частини перша-третя, п`ята та шоста статті 203 ЦК України). Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України). В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначав, що він будь-яких правочинів щодо відчуження транспортного засобу Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , не здійснював, довіреність від 15.04.2017 року серії [NUMBER] , посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М., яку зареєстровано в реєстрі за №249, не підписував, а також зазначав, що дані документи містять неправдиві відомості. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підтвердження обґрунтування позовних вимог позивачем надано копію висновку експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 11.04.2018 №2/6-53 проведеного в межах кримінального провадження №12018050410000292 від 20.02.2018, де експертом зроблено висновок, що рукописний запис, який міститься у графі: «підпис» в довіреності серії [NUMBER] від 15.04.2017 від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М. за №249, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Судом встановлено, що Покровським ВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №12018050410000292 від 20.02.2018. Т.в.о. заступника начальника - начальник СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Сікіріна К.Г. надано дозвіл Трофімчуку В.В. , який є представником [PERSON] , на використання відомостей, що містяться у матеріалах кримінального провадження №12018050410000292 від 20.02.2018, а саме висновку експерта НДЕКЦ від 11.04.2018 №2/6-53, складеного за результатами судової почеркознавчої експертизи довіреності від 15.04.2017 НАР 261428 підпису [PERSON] , проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 28.02.2018. Згідно із постановою старшого слідчого СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Полєвого В.А. від 24.02.2018 року у кримінальному провадженні №12018050410000292 від 20.02.2018 транспортний засіб Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 19.09.2017, видане ТСЦ №1445 на ім`я власника [PERSON] , ключ від замка живлення з брелком, вилучені 24.02.2018 у [PERSON] визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2018 року накладено арешт на майно вилучене 24.02.2018 в ході огляду місця події у [PERSON] , а саме: транспортний засіб марки Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 19.09.2017, видане ТСЦ №1445 на ім`я власника [PERSON] , ключ від замка живлення з брелком. Згідно із розпискою від 03.04.2018 [PERSON] співробітниками поліції повернуто майно на яке накладено арешт, а саме: автомобіль марки Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , та раніше вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 17.12.2008 та ключ від автомобіля з автоматичним брелком. На час розгляду справи досудове розслідування кримінального провадження №12018050410000292 від 20.02.2018 триває. Відповідно до 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Суд звертає увагу, що висновок експерта Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 11.04.2018 №2/6-53, в розумінні ст. 84 КПК України процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні №12018050410000292 від 20.02.2018, досудове розслідування якого досі триває. Проте, суд оцінює наданий позивачем висновок експерта разом з іншими доказами по справі. Так, представником позивача надано фотознімки з прив`язкою до місцевості, а саме м. Київ, де зображено [PERSON] , датовані 15.04.2017 року. Дані знімки узгоджуються із наданими у судовому засіданні показаннями позивача [PERSON] та свідками [PERSON] і [PERSON] та підтверджують перебування позивача 15.04.2017 у м.Київ. Доказів на спростування перебування [PERSON] у м.Києві 15.04.2017 року іншими учасниками справи не надано. Також, відповідачами у справі не надано належних та допустимих доказів перебування [PERSON] 15.04.2017 у приватного нотаріуса Маріупольського міського округу, де було посвідчено довіреність серії НАР 261428. Окрім зазначеного, суд також враховує висновок службової перевірки за фактом звернення адвоката Трофімчука В.В. від 05.02.2019 року, проведеної спеціалістом відділу організації реєстраційно - екзаменаційної діяльності та взаємодії із суб`єктами господарювання Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, в ході якої встановлено порушення вимог п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, та п. 3.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС України від 11.08.2010 №379, в частині не проведення в повному обсязі перевірки наданих для перереєстрації документів за наявними базами даних ЄРД МВС України та видачі дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 19.09.2017 на автомобіль Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . Під час перевірки встановлено, що у дорученні НМА 545088, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шаповаловим А.В., орган видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зазначено РЕВ 7-го МРВ м. Макіївки, дата видачі 19.06.2007, а згідно інформації яка міститься в ЄДР МВС України, орган видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ВРЕР №3 м. Донецька, дата видачі 17.12.2008. 19.09.2017 року у присутності провідного консультанта - адміністратора ТСЦ №1445 [PERSON] , між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та довіреності НМА 545088, був укладений договір купівлі - продажу №1445/2017/631111, при цьому автомобіль перереєстрований на [PERSON] з видачею номерного знаку [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Також, знайшло підтвердження наявність у довіреності від 15.04.2017 серії НАР 261428, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М., яку зареєстровано в реєстрі за №249, неправдивої інформації щодо невідповідності РНОКПП [PERSON] та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме у довіреності РНОКПП [PERSON] зазначено [NUMBER] , в той час як згідно картки платників податків з ДРФОПП від 29.02.2016 №2656-16-00878 [PERSON] має реєстраційний номер № [NUMBER] , та право власності на транспортний засіб підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] , виданого 17.12.2008 року ВРЕР №3 м. Донецька УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, проте у довіреності зазначено свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , виданого РЕВ 7-го МРВ м. Макіївка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 19.06.2007 року. Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність). Відповідно до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст. ст. 215-235 ЦК України). Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За приписами ч. 1, 3 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Суд звертає увагу, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля було укладено між сторонами у письмовій формі та у сервісному центрі МВС України. Проте, працівниками територіального сервісного центру №1445 Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області не перевірено надані [PERSON] і [PERSON] документи на підставі яких укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу, про що свідчить висновок службової перевірки від 05.02.2019 року, проведеної спеціалістом відділу організації реєстраційно - екзаменаційної діяльності та взаємодії із суб`єктами господарювання Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області. З огляду на досліджені у судовому засіданні докази, показання свідків, та той факт, що позивач оспорює підписання ним довіреності 15.04.2017 серії НАР 261428, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М., яку зареєстровано в реєстрі за №249, на підставі якої в подальшому було реалізовано транспортний засіб Toyota марки Land Cruiser, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , а відповідачі не надали належних та допустимих доказів на спростування наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що довіреність від 15.04.2017 НАР 261428, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Гайтан О.М., зареєстровану в реєстрі за №24, довіреність від 06.06.2017 НМА 545088, посвідчену приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Шаповаловим А.В., зареєстровану в реєстрі №123, а також договір купівлі - продажу 1445/2017/631111 транспортного засобу Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , укладений 19.09.2017 року між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , слід визнати недійсними через відсутність волевиявлення однієї із сторін, тобто зазначені правочини укладені з порушенням визначеного ч.1ст.215 та ст.203 ЦК України порядку та визнати за [PERSON] право власності на зазначений транспортний засіб на підставі ст. 392 ЦК України, оскільки у судовому засіданні встановлено, що вказаний транспортний засіб належить позивачу та вибув з його володіння не з його волі. Вирішуючи зустрічний позов [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд враховує наступне. Власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК України) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК України). Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 388 ЦК України власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею(було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом). Згідно з частиною першою статті 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Пунктом 2 частини першої статті 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Судом встановлено, що транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , вибув із володіння [PERSON] поза його волею у зв`язку з чим судом задоволено позовні вимоги за первісним позовом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову. У відповідності вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати за первісним позовом підлягають стягненню з відповідачів у розмірі 8452,79 грн. у рівних частках, судові витрати за зустрічним позовом не відшкодовуються.

Outcome: approved