Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 1.09.2014 р. звернувся до суду із вимогами про визнання виконавчого напису №871, вчиненого 23.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яким йому запропоновано повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» майно транспортний засіб: марки Volkswagen, моделі Scirocco, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номер [NUMBER], загальною вартістю 309465,00 грн., що було передано в користування на умовах фінансового лізингу за договором про фінансовий лізинг №00002335, укладений 27.09.2010 р., за невиплачену в період з 16.11.2013 р. по 5.02.2014 р. заборгованість, станом на 5.02.2014 р. у розмірі 22111,34 грн. - несплачені лізингові платежі, 562,94 грн. - штрафні санкції за прострочення сплати будь-яких платежів, 1131,49 грн. - витрати, понесені лізингодавцем з метою повернення простроченої заборгованості, що становить 23805,77 грн. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що договір лізингу не був розірваний лізингодавцем в односторонньому порядку, що лізингодавцем не було дотримано законної процедури для звернення до нотаріуса та отримання виконавчого напису. В судове засідання представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що діяв відповідно до закону, в межах своїх повноважень. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» передбачає зміст виконавчого напису, так, зокрема, у виконавчому написі зазначається: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батько нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, встановлено постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. Згідно п.8 цього Переліку виконавчий напис вчиняється на договорах лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал договору лізину; засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення. Встановлено, що 19.05.2014 р. лізингодавець товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], просив вчинити виконавчий напис на договорі про фінансовий лізинг №00002335 від 27.09.2010 р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON], з метою звернення стягнення на об'єкт фінансового лізингу автомобіль Volkswagen, моделі Scirocco, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номер [NUMBER]; у заяві зазначено, що за умовами договору лізингоодержувач прийняв на себе зобов'язання використати автомобіль за цільовим призначенням та забезпечити своєчасну сплату лізингових платежів відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодування), що являє собою невід'ємну частину договору; згідно п.6.5 загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізину термін сплати лізингових платежів встановлений - не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат на виплати лізингових платежів, що прострочення лізингоодержувачем виконання зобов'язання настало 16.09.2013 р., що відповідно до п.8.3 загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізину за адресу позичальника, зазначену в договорі, компанія 3.10.2013 р. направила першу вимогу щодо сплати та 16.10.2013 р. другу вимогу. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Встановлено, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 23.05.2014 р., при його вчиненні нотаріус керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат», ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», п.8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 р. Позивач [PERSON], звертаючись до суду із позовом до відповідача, просить визнати виконавчий напис №871, вчинений 23.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню. При цьому статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти, й стаття закону не містить такого способу захисту права, як визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Суд, враховуючи, що позивач [PERSON], звертаючись до суду із вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ту обставину, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає нормам вищенаведеного законодавства, в задоволенні заявлених ним вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed