Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач 12.04.2019 звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором оренди інструменту №14042016/1 від 14.04.2016, укладеним між сторонами у справі, у сумі 77 980,00 гривень. За змістом позову, 14.04.2016 між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладений договір оренди інструменту №14042016/1, згідно з п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар бере в оренду, тобто у тимчасове, платне, зворотне користування інструмент. Паспортні дані інструменту, вартість, розмір орендної плати та строк вказуються в акті прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акту прийому-передачі до вказаного договору, орендар [PERSON] взяв в оренду інструменти: перфоратор «Макіта 2440», вартістю 7 800,00 гривень, орендна плата за який становить 90,00 гривень за добу, та шуруповерт мережевий, вартістю 1 800,00 гривень, орендна плата за який становить 50,00 гривень за добу. Договір укладений строком до 15.04.2016, за 1 день користування орендарем передані під час підписання договору грошові кошти у сумі 140,00 гривень. 15.04.2016, як вказано у позовній заяві, орендар у телефонній розмові повідомив про необхідність продовження строку оренди інструменту на невизначений термін. Сторони у розмові погодили, що строк користування становитиме до минування потреби або до моменту отримання вимоги орендодавця про повернення інструментів. Кінцевий розрахунок буде проведено при поверненні майна. Оскільки повернення майна орендарем тривалий час не було здійснено, [PERSON] 26.12.2016 направив йому претензію-вимогу щодо повернення майна та сплати орендної плати. Відповіді на претензію від [PERSON] отримано не було. Повернення майна, як вказано позивачем, здійснено після численних телефонних дзвінків з боку орендодавця 24.10.2017. Проте, орендна плата за період з 15.04.2016 по 24.10.2017 сплачена не була, що й стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення боргу у сумі 77 980,00 гривень. З підстав, передбачених ст. 525, 526, 610, 612, 617 ЦК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.04.2019 цивільну справу надіслано за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою суду від 06.06.2019, після усунення недоліків позовної заяви позивачем на виконання ухвали суду від 20.05.2019, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження за клопотанням позивача, визначено дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) за наявними у справі матеріалами. За змістом ухвали відповідач має право протягом 15 календарних днів з дня отримання даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було, відповідні клопотання сторонами не заявлено. Зустрічної позовної заяви у справі не подано. Під час розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.4 ст. 174 ЦПК України, на подання відзиву у встановлений судом строк, поважних причин неподання не повідомив, тому, за змістом ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Вивчивши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 14.04.2016 між суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] (орендарем) укладено договір №14042016/1 на оренду інструменту. Згідно з п. 1.1. Договору, орендодавець надає, а орендар бере в оренду, тобто у тимчасове, платне, зворотне користування обладнання, паспортні дані обладнання, вартість, розмір орендної плати та строк вказуються в акті прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору. П. 1.4 Договору передбачено, що орендар сплачує орендодавцю орендну плату за використання предметів оренди за взаємно узгодженим тарифом згідно акту прийому-передачі. Порядок передачі інструменту та термін оренди врегульований розділом 2 Договору, а саме, обладнання передається орендареві безпосередньо після підписання Договору та внесення орендної плати за весь термін оренди відповідно до акту прийому-передачі. Договір укладено на строк з 14.04.2016 по 15.04.2016. Відповідно до п. 3.2 Договору, у випадку продовження терміну оренди орендар повинен повідомити про це орендодавця до моменту закінчення раніше обумовленого терміну оренди і зробити відповідну доплату за додатковий термін оренди протягом двох банківських днів з моменту надання орендодавцем рахунку на додаткову оплату. При необхідності остаточні розрахунки проводяться у день повернення інструменту відповідно фактично використаного часу та тарифів орендодавця. П. 4.1.2 Договору передбачено право орендодавця відзивати предмети оренди у випадку порушення орендарем правил та умов експлуатації. В свою чергу, за змістом 4.3. Договору орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні платежі, своєчасно повернути орендодавцеві предмети оренди чистими, у справному стані та у повній технічній комплектації; при поверненні предметів оренди підписати акт прийому-передачі про повернення та зауваження орендодавця, а у випадку наявності власних зауважень викласти їх на бланку акту прийому-передачі. За змістом п. 5.1 Договору після закінчення терміну оренди орендар зобов`язаний повернути обладнання орендодавцеві. Також у Договорі обумовлено відповідальність сторін, як одну з істотних умов договору оренди, у вигляді штрафу, відшкодування вартості ремонту та відновлення предметів оренди та пені. Згідно з п. 6.4 Договору, вилучення предметів оренди в разі відмови або ухиляння орендаря від його повернення, а також стягнення завданих орендодавцю збитків проводиться у судовому порядку згідно чинного законодавства України. При цьому, повернення предметів оренди або заборгованості не звільняє орендаря від сплати вартості орендної плати і пені. Договір містить підписи сторін та дату укладення під його текстом. Копія знаходиться у матеріалах справи. Також, у справі міститься копія акту прийому-передачі №14042016/1, що є додатком до вказаного вище договору. Згідно з актом, контрольний час повернення обладнання - 10-40 15.04.2016. [PERSON] взято в оренду перфоратор «Макіта 2440», вартістю 7 800,00 гривень, орендна плата за який становить 90,00 гривень на добу, та шуруповерт мережевий, вартістю 1 800,00 гривень, орендна плата за який становить 50,00 гривень на добу. Орендна плата у сумі 140,00 гривень згідно з актом сплачена за заявлений термін оренди (1 день). Предмети договору оренди у кількості 2 одиниць повернуті [PERSON] 24.10.2017. Найменування та кількість відповідають тим, що були взяті в оренду. Згідно з актом, фактичний термін їх оренди становить 558 діб, відповідно, вартість оренди перфоратора за весь період дорівнює 50 220,00 гривень, а шуруповерта - 27 900,00 гривень. Акт засвідчений підписами сторін без зауважень та доповнень. Відповідно до матеріалів справи згідно з описом вкладення до цінного листа та квитанцією із відміткою відділення поштового зв`язку ЗД УДППЗ «Укрпошта», 29.12.2016 на одну з адрес, зазначену у якості адреси [PERSON] у акті прийому-передачі ( [ADDRESS] ) надіслано претензію-вимогу по Договору оренди інструменту №14042016/1. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови та строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, а саме ст. 509, 510, 525, 526, 527, 530 ЦК України, а також загальні положення про договір (глава 52 ЦК України). Крім того, на дані правовідносини, які виникають за договором оренди індивідуально визначеного майна поширюються положення параграфу 1 глави 58 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. За нормою ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Як врегульовано ч.1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Крім того, ч.3 ст. 653 ЦК України встановлено, що в разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Проте, позивачем в порушення свого процесуального обов`язку доказування, яке не може ґрунтуватись на припущеннях, і обов`язку подання доказів, передбачених ст. 81 ЦПК України, не доведено, що сторонами правочину порушувалось питання продовження строку дії договору у передбачений в договорі спосіб, а сам об`єкт оренди відповідач позивачеві за відповідним актом повернув з порушенням строків саме за його вини. За змістом ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Підстави для розірвання договору оренди на вимогу наймодавця врегульовані ст. 783 ЦК України. До матеріалів справи не додано тексту письмової претензії-вимоги, поштове відправлення якої здійснено орендодавцем 29.12.2016. Крім того, у акті прийому-передачі від 14.04.2016 зазначені три різні поштові адреси [PERSON] , проте, претензію надіслано лише за однією адресою, яке не є адресою реєстрації відповідача, а факт отримання поштового відправлення суду не доведено. За загальним правилом, фактом початку та, відповідно, припинення правовідносин, що випливають з договору оренди, є підписання акта приймання-передачі майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря.Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, порядку його продовження. Однак, цю обставину, як і порядок пролонгації дії договору, вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди. В разі звернення до суду, ця обставина входить до предмета доказування, має бути доведена у передбачений законом спосіб. У цьому випадку, визначальним для правильного застосування положень ст. 629 та стягнення орендної плати є встановлення періоду фактичної можливості користування майном відповідачем. Так, позивач не повідомив суду, якщо в діях [PERSON] вбачались ознаки неправомірної поведінки чи зловживання правами, чи звертався він до органів поліції із відповідною заявою з цього приводу. З урахуванням строку, на який укладено договір між сторонами - з 14.04.2016 до 15.04.2016, тобто на 1 день, позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами, чому претензія надіслана після спливу значного проміжку часу - 29.12.2016 та ту обставину, що повернення інструментів з порушенням строків, обумовлених договором, відбулося саме з вини (умисно або з необережності) орендаря, а не орендодавця. Так, за змістом ч.4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора, зміст якого передбачений нормою ст.613 ЦК України. Сам по собі факт звернення орендаря до орендодавця для повернення інструменту, що зумовило припинення дії договору, не свідчить про його вину в порушенні строків виконання зобов`язання, та про наявність правових підстав у позивача для стягнення вказаної суми коштів у якості орендної плати. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимог про стягнення неустойки з відповідача [PERSON] не заявлено. З урахуванням принципів рівності та змагальності сторін, оскільки правомірність заявлених позовних вимог не доведено позивачем, зокрема, порушення умов, визначених змістом зобов`язання, з вини орендаря, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 779,80 гривень, у зв`язку із ухваленням рішення суду про відмову у задоволенні позову, необхідно залишити за [PERSON] .

Outcome: dismissed