Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач 15.02.2019 року звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 104 891,22 грн., та судових витрат у розмірі 1921,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11.11.2017 року на а/д М-11 Львів-Шегині 9 км + 550 м відбулася ДТП за участі автомобіля «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Пустомитівського районного суду від 29.01.2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні даної ДТП. 06.12.2016 року між ПАТ «СК«ПЗУ Україна» та ТзОВ «Вабіс-Україна», директором якого являється [PERSON] , був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №111869, за яким ПАТ «СК «ПЗУ Україна» застрахувало майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] . Цивільно - правова відповідальність винуватця ДТП, [PERSON] , на момент ДТП не була застрахована. [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Позивачем на підставі страхового акта від 21.12.2017 року № UA 201711110014/L02/01 випадок, що відбувся 11.11.2017 року, визнано страховою подією та вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 10 4891,22 грн. Як вбачається з платіжного доручення № 9949 від 22.12.2017 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило ТзОВ «Вабіс-Україна», страхове відшкодування в сумі 104 891,22 грн. Зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є суброгацією, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ухвалою суду від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 05.07.2019 року за клопотанням представника відповідача у справі призначено автотоварознавчу експертизу. Представник позивача, який про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Подане представником відповідача [PERSON] клопотання про відкладення розгляду справи суд не приймає до уваги, оскільки останнім не надано належних доказів на підтвердження повноважень на представництво інтересів відповідача. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України, так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ України» та ТзОВ «Вабіс - Україна» укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 111869№ 031-83-05-19-293, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] . Як слідує з копії Трудової угоди від 19.12.2016 року, директором ТзОВ «Вабіс - Україна» до 15.01.2018 року являється [PERSON] . 11.11.2017 року о 13 год. 15 хв. на а/д Львів - Шегині 9км+550 м, у с. Лапаївка, Пустомитівського району Львівської області відбулась дорожньо - транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Skoda Rapid», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в результаті якої транспортним засобам було завдано технічних пошкоджень. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.01.2018 року по справі № 450/28/18 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 09.02.2018року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України дана постанова є обов`язковою в частині, що стосується вчинення [PERSON] дій (бездіяльність), тому його вина у вчиненні вказаного правопорушень не підлягає доказуванню. Відповідальність [PERSON] на час ДТП застрахована не була, що підтверджується витягом з бази МТСБУ про те, що поліс на транспортний засіб № [NUMBER] не знайдено. Позивачем на підставі страхового акта від 21.12.2017 року № UA 201711110014/L02/01 випадок, що відбувся 11.11.2017 року, визнано страховою подією. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA 201711110014/L02/01 від 21.12.2017 року загальна сума страхового відшкодування автомобіля «Skoda Rapid» реєстраційний номер реєстраційний номер [NUMBER] становить 104 891,22 грн. Позивач, як страховик потерпілої в ДТП особи, на виконання умов Договору добровільного страхування здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 104 891,22 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 9949 від 22.12.2017 року. 05.10.2018 року позивачем на адресу на адресу відповідача надіслано вимогу про добровільне відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, однак така відповідачем не виконана. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За клопотанням відповідача, з метою визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю «Skoda Rapid», ухвалою суду від 05.07.2019 року у справі призначено авто товарознавчу експертизу. Однак призначена експертиза не проведена з вини відповідача, у зв`язку із несплатою ним вартості виконання експертиз, що підтверджується повідомленням Львівського науково-дослідного інститут судових експертиз від 27.08.2020 року № 3767 від 25.08.2020 року. На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що позивачем було виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого в розмірі 104 891,22 грн., а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження обставин на які він посилається як на підставу своїх заперечень, суд вважає, що позивач у відповідності до ст. 993 ЦК України набув право на пред`явлення вимоги до відповідача про відшкодування зазначених витрат. Оскільки відповідач в добровільному порядку не повертає сплачені позивачем кошти в якості страхового відшкодування, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved