Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач 14.02.2019 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: мати - вихователь дитячого будинку [PERSON] , батько - вихователь дитячого будинку [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у Службі у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, позбавлена батьківського піклування. Рішенням Київського районного суду м. Харкова 16.01.2018 від батьків, [PERSON] та [PERSON] відібрано дитину, [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто аліменти на її утримання. Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] . Відомості про батька внесені в свідоцтво про народження дитини відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, здоров`ям та вихованням дитини не цікавиться. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.02.2018 № 123 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітня [PERSON] 29.06.2017 була влаштована до КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова», де перебувала до 23.03.2018. Відповідно інформації КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» батько дитини, [PERSON] , дочку відвідував кілька разів, останній раз - 20.02.2018. Під час відвідування був у нетверезому стані, мав неохайний вигляд. Розпорядженням Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.2018 №82 малолітня дитина, позбавлена батьківського піклування, була влаштована до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] до смт. Кегичівка Харківської області. З моменту вилучення дитини з родини [PERSON] до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з питанням щодо повернення дитини на виховання не звертався. Батьки вихователі забезпечують дитину матеріально, піклуються про її фізичний розвиток, забезпечують реалізацію права дитини на здобуття освіти. З моменту влаштування дитини до дитячого будинку сімейного типу по теперішній час [PERSON] жодного разу не відвідав дитину, не телефонував, не передавав подарунки через третіх осіб та не цікавився долею та справами малолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив відповідні їм правовідносини і дійшов до наступного. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей Харківської міської ради як дитина, позбавлена батьківського піклування. [PERSON] , [INFO] є її батьком, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 22.03.2018 серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області. Відомості про батька внесені в свідоцтво про народження дитини відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати [PERSON] , [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.03.2019 серії [NUMBER] , актовий запис 4475. Рішенням Київського районного суду м. Харкова 16.01.2018 року від батьків, [PERSON] та [PERSON] відібрано дитину, [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто аліменти на її утримання. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, здоров`ям та вихованням дитини не цікавиться. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.02.2018 № 123 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітня [PERSON] 29.06.2017 була влаштована до КЗСЗД «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова», де перебувала до 23.03.2018. Відповідно інформації КЗСЗД «Центр СПРД» МХ» батько дитини, [PERSON] , дочку відвідував кілька разів, останній раз - 20.02.2018. Під час відвідування був у нетверезому стані, мав неохайний вигляд. Розпорядженням Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 21.03.2018 №82 малолітня дитина, позбавлена батьківського піклування, була влаштована до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] до смт. Кегичівка Харківської області. З моменту вилучення дитини з родини, [PERSON] до Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради з питанням щодо повернення дитини на виховання не звертався. Батьки вихователі забезпечують дитину матеріально, піклуються про її фізичний розвиток, забезпечують реалізацію права дитини на здобуття освіти. З моменту влаштування дитини до дитячого будинку сімейного типу по теперішній час [PERSON] жодного разу не відвідав дитину, не телефонував, не передавав подарунки через третіх осіб та не цікавився долею та справами малолітньої дитини Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надав, жодних заяв та клопотань за час розгляду справи від нього не надходило. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива за умови свідомого нехтування батьками своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , покладених на нього ст.150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.5 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved