Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 червня 2020 року звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку крім нього зареєстровані, зокрема, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З 14 серпня 2019 року відповідачі у будинку не проживають, особистих речей не мають, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні будинку не беруть. Реєстрація відповідачів створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком. Позивач, уточнивши вимоги позову від 27.10.2020 року, просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачі у судове засідання не з`явились. Судові виклики повернулись із зазначенням «Адресат відсутній». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялись через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва, посвідченого 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстроване у реєстрі за №490. Відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в цьому житловому будинку. Факт того, що відповідачі у вказаному житловому будинку не проживають підтверджується довідкою голови квартального комітету за вих. №19 від 29.09.2020 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживаютьбільшероку. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідачі зобов`язані були зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація відповідачів за адресою: [ADDRESS] , є формальною, без наміру їх фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вони втратили право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинили користування вказаним будинком та переселились на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391\~ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так як судом встановлено, що відповідачі в спірному жилому приміщенні відсутні більше року без поважних на те причин, спільним побутом з позивачем не пов`язані, домовленості між ними та позивачем, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved