Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.06.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 28 лютого 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 62. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 12 грудня 2014 року шлюб між ними був розірваний. Коли вони з відповідачем мешкали разом однією сім'єю, ними за сумісні кошти був придбаний 24 серпня 2014 року житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Совхозна, 85. На теперішній час вартість будинку згідно висновку про оцінку майна від 15.05.2016 року складає 92387,65 грн. На даний час усе майно знаходиться у власності відповідача і він повністю ним розпоряджається. Відповідно ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Позивач просить визнати житловий будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Совхозна, 85, спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею та відповідачем право власності по 1\\2 частині зазначеного будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, в зв»язку з чим зі згоди позивача суд проводить заочний розгляду справи згідно вимог ст.ст. 224-230 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 28 лютого 2009 року сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 62. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2014 року шлюб між ними був розірваний (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі сторони набули майно, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Совхозна, 85. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за № 58885246 від 11.05.2016 року, власником зазначеного будинку є [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу серія та номер 2000, який посвідчений 21.08.2014 року приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області. Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд без врахування земельної ділянки, розташованих за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ (м. Покровськ), вул. Совхозна, 85, станом на 15.05.2016 року складає 92387,65 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 ч. 1 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 СК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved