Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 листопада 2014 року звернулася до суду з позовом, де прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений на останню відому судові адресу до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову . Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], зареєстроване Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, видане Полтавським обласним управління юстиції 13 серпня 2003 року. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 18 березня 2008 року. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір»ю. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову 05 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved