Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач 18.04.2016 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], на її користь, як опікуна дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень з кожного з відповідачів щомісячно, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] розпорядженням голови Кілійської районної державної адміністрації від 07.04.2016 року № 187 призначена опікуном [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22.02.2016 року батьки дитини [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем з 15.04.2016 року, яка опікується ним, займається його вихованням та утримує його за власний кошт. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності не надала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 02.04.2006 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 05.04.2006 року було зроблено відповідний актовий запис № 242, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 471128 від 24.02.2016 року. З рішення Кілійського районного суду Одеської області від 22.02.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були позбавлені батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження Кілійської районної державної адміністрації за № 187 від 07.04.2016 року [PERSON] призначена опікуном [PERSON], [INFO], який залишився позбавленим батьківського піклування у звязку з тим, що його батьки рішенням Кілійського районного суду Одеської області позбавлені батьківських прав. Місцем проживання [PERSON], [INFO], визначене місце проживання його опікуна за адресою: [ADDRESS]. Згідно з\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч. 2 ст. 166 СК України зазначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. З позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі досліджених письмових доказів суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON] судовий збір в розмірі 551,20 гривень в дохід держави.

Outcome: approved