Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач 17.09.2019 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка своїм майном на випадок смерті розпорядилася, склавши 09.09.2016 року заповіт, відповідно до якого усі належні їй земельні ділянки, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області заповіла [PERSON] , а усе інше нерухоме майно заповіла позивачеві - [PERSON] . Враховуючи зазначене, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом згідно ст.1233 ЦК України. Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем в будинку [ADDRESS] , а тому вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявив про відмову від такої, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на житловий будинок за собою. З цих підстав просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Представник відповідача Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Треті особи [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначили, що на спадкове майно не претендують та проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~за змістом ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.08. 2017 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2019 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2016 року; довідку ЛОКП «БТІ та ЕО» від 13.08.2019 року № 1/8727; копію технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] ; довідку виконавчого комітету Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 645 від 30.08.2019 року; копію заповіту [PERSON] від 09.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефіром Р.В., зареєстровано в реєстрі за № 1946; копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.12.1953 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.1986 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.01.1975 року; свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.01.1961 року; клопотання представника відповідача та третіх осіб про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину; відсутність осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved