Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач 15.10.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особа: Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] про оспорювання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 11 червня 1994 року по теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Фактично шлюбні відносини періодично припинялись та відновлювались. Однак на теперішній час мешкаємо окремо. 25 березня 2008 року народився [PERSON]. Він був записаний батьком дитини відповідно до вимог ст..122 Сімейного кодексу України. В момент реєстрації народження дитини він не знав, що фактично батьком [PERSON] є інша особа. Сумніви щодо його батьківства виникли недавно з розмов відповідача та знайомих. Просить суд виключити запис про нього, як батька [PERSON], [INFO], уродженця Україна, Донецька область, м.Селидове, місто Гірник, з актового запису про народження дитини. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що з відповідачкою фактично шлюбні відносини періодично припиняли та поновлювали. В 2007 році вони припиняли свої шлюбні відносини та [PERSON] приблизно півроку мешкала з іншим чоловіком. Після чого, він з відповідачем поновили свої шлюбні відносини та він дізнався, що [PERSON] вагітна. До народження дитини відповідач [PERSON] повідомляла йому, що батьком дитини, є саме та особа, з яким відповідач мешкала. Однак, незважаючи на це, після народження [PERSON], він не став оспорювати батьківство та погодився записати себе батьком дитини. Дійсно, в період вагітності [PERSON], їх спільні діти та син відповідача [PERSON] знали про те, що він не є батьком. Враховуючи, те що він не є батьком дитини і цей факт підтверджує відповідач, просить суд виключити запис про нього, як батька [PERSON], [INFO], уродженця: Україна, Донецька область, м.Селидове, місто Гірник, з актового запису про народження дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно з відповідачем вони періодично припиняли шлюбні відносини та у 2007 році вона мешкала з іншим чоловіком, який і є батьком дитини [PERSON] [INFO]. Однак, перебуваючи вагітною вона знову зійшлась з позивачем [PERSON], та повідомляла останньому, що він не є батьком вказаної дитини і саме позивач наполягав залишити дитину та погодився записати себе батьком під час реєстрації народження дитини - [PERSON]. Про вказаний факт, знали знайомі, батьки та діти. Просила суд задовольнити позовні [PERSON] Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, та вказала, що [PERSON], [INFO], мешкає у її сім,ї з 2010 року. Про те, що позивач [PERSON] не є батьком дитини вона знала з моменту коли дитина почала жити в її родині. Про цей факт їй повідомила відповідач. Однак, з якого часу позивач знав, що не є батьком [PERSON] їй не відомо. Просила винести рішення на розсуд суду. Представники третьої особи орган опіки та піклування Селидівської міської ради та відділу реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з,явились про час та місце розгляду вказаної цивільної справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили слухати справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є матірю позивача [PERSON] Останній та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак за період шлюбно-сімейних відносин періодично припиняли та поновлювали свої відносини. Відповідач періодично мешкала з іншими чоловіками. До народження [PERSON] їй було відомо, що її син [PERSON] не є батьком вказаної дитини. Також про вказаний факт знали майже всі родичі та близькі знайомі. Про те, що [PERSON] не є сином позивача, до народження вказаної дитини та на момент реєстрації вона не говорила [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] є його рідною матірю, а позивач вітчимом. Позивач та відповідач до теперішнього часу перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час мешкають окремо. За період шлюбних відносин батьки періодично припиняли та поновлювали свої відносини. У 2007 році відповідач мешкала з іншим чоловіком майже півроку. Після чого, знову [PERSON] зійшлась з позивачем та повідомила останнього, що вагітна від іншого чоловіка. При цьому [PERSON] наполягав, щоб мати залишила дитину та погодився після народження виховувати вказану дитину, як свою. Вказаний факт, мати повідомляла позивачу у моїй присутності. Про те, що мати вагітна від іншого чоловіка, до народження дитини, знали майже всі родичі та близькі знайомі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріли справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1994 року на підставі актового запису №43, згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №433540 виданого повторно Відділом ДРАЦС РС Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області 05.10.2015 року. Під час шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, 04 квітня 2008 року народився [PERSON] про що в Книзі реєстрації народжень 2008 року зроблено актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] І-НО №176376 виданого виконкомом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області 04 квітня 2008 року. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються н підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, вискочнів експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Відповідно до\~ст.174 ч.4 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до п.24\~Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~визнання відповідачем позову може бути підставою для ухвалення рішення про задоволення позову в тому випадку, якщо таке визнання є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).\~ У даному випадку суд не може прийняти визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання суперечить закону та інтересам малолітнього [PERSON]. Згідно ч.1,2 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визнається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров,я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір,ю, а чоловік батьком дитини. Частини 1,2 та 5 статті 136 СК України передбачають, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..122 … цього Кодексу, має право оспорити батьківство, пред,явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між собою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Не має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Стаття 61 ЦПК України передбачає, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні позивач підтримуючи свої позовні вимоги про оспорювання батьківства, посилався на те, що не є батьком дитини, [PERSON], [INFO], що також не оспорює відповідач [PERSON] та під час своїх пояснень, підтвердив показання свідка [PERSON], про те, що до народження [PERSON], він знав про те, що не є батьком вказаної дитини та погодився в момент реєстрації записати себе батьком, тому суд вважає, що вказана обставина визнана позивачем та відповідачем і відповідно до ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Враховуючи, вказані обставини справи, те що в судовому засіданні відповідач підтвердив той факт, що він знав до народження [PERSON] та на момент реєстрації себе батьком вказаної дитини, що він не є батьком, показання свідка [PERSON] суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed