overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 липня 2017 року звернулася з даним позовом до суду і, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що дитина перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Факт народження дитини підтверджує свідоцтвом про народження серії І-ОК № 361911, виданого 30 червня 2017 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Факт перебування дитини на своєму утриманні підтверджує довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 1139 від 05 липня 2017 року. В судове засідання позивач [PERSON]»яненко М.М. не зявилася, на адресу суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON]»яненко А.Г. не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов про стягнення аліментів в розмірі 800 гривень щомісячно визнав в повному обсязі, не заперечує поти його задоволення. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 80, 84, 180, 182, 184, 191 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , 19 липня 2019 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, оскільки у них різні погляди на життя, через що виникають суперечки та непорозуміння, не ведуть спільного господарства. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити його інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 09 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1078 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] ,\~ [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 липня 2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ними припинилося сімейне життя , відповідач постійно нехтував сімейними цінностями. З дітьми він не спілкується , морально та фінансово не підтримує. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності,щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 01 березня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 233 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

позивач [PERSON] 19 листопада 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину . Свої позовні вимоги мотивував тим, що його батьки знаходились у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між батьками розірвано. На даний час він навчається на денної формі в Дружківському технікумі Донбаської машинобудівної академії. Він мешкає разом з матір'ю, яка надає йому матеріальну допомогу, але забезпечити всім необхідним для навчання не може. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув та пояснив, що він заперечує проти задволення позовних вимог, оскільки має ще неповнолітню дитину на яку сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини отримує, має заробітну плату 1500 грн. Він не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання сина. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджує актовий запис № 546 від 26.11.1996 року зроблений відділом реєстраціі актів громадянського стану м.Дружківка (а.с. 9) . Позивач [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання у Дружківському технікумі Донбаської машинобудівної академіі, що підтверджується довідкою про навчання № 511 та довідкою № 512 від 17 листопаду 2014 року. Термін навчання до 25 червня 2016 р. (а.с.6,27) У зв'язку з навчанням позивач несе матеріальні витрати на навчання у розмірі 345 грн. щомісяця . Суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач працює та має заробітну плату у розмірі 1500 гривень, сплачує аліменти на неповнолітню дитину і розмірі 1/6 частини (а.с.16) . Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, розмір його заробітної плати, його стан здоров'я, можливість надання позивачу матеріальної допомоги його матір'ю, наявність на утриманні відповідача іншої неповнолітньої дитини і вважає, що аліменти на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/8 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню у державний бюджет м.Дружківка судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 листопада 2014 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В якому прохала : стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини - [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Представник позивача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 14 лютого 2013 року, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2013 року. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ 07 листопада 2007 року. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 500 гривень, починаючи стягнення з 19 листопада 2014 року та до досягнення повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

позивач [PERSON] 19 листопада 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 22 липня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З жовтня 2014 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 123 (а.с 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З жовтня 2014 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

позивач [PERSON] 19 листопада 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1996 року. 20 лютого 2002 року народилась дитина - син [PERSON]. Син мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на утримання дитини на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини . Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги признав у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, визначає, що позовну заяву задоволено повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1996 року. 20 лютого 2002 року народилась дитина - син [PERSON] . Відповідно актового запису № 121 від 26 березня 2002 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час сторони не мають шлюбних стосунків, відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 листопада 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося, збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 27 жовтня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 листопада 2020 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін про дату, час і місце судового розгляду. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву не подавав, з жодними клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , хоча і досягла повноліття, але навчається, є студенткою Полтавського професійного ліцею сфери послуг з 01.09.2020. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки повнолітня донька відповідача навчається і потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] відповідного утримання. Тому суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. до досягнення доньки 23 років. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

позивач [PERSON] 19 лютого 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на несумісність характерів, втрату поваги один до одного. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 серпня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved