overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

позивач [PERSON] в суд з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] Борисорвича Позивач позов підтримує, просить стягнути з відповідача аліменти на дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не дає коштів на утримання дітей. Справу просить розглянути без її участі. Відповідач, в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки не повідомив, заперечень чи клопотань не надав. Тому суд вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2011 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії 1-КИ № 207487, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 775. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачкою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач будь - яких заперечень не надав, докази щодо його місця роботи чи наявності постійних доходів у справі не має. Однак, враховуючи, що відповідач є працездатною особою і зобовязаний утримувати своїх дітей, з нього слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засіданні не з»явилася, до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв»язку із зайнятістю на роботі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №667. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 12 червня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №667. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 10 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Як зазначено у позовній заяві, сторони втратили почуття любові один до одного, шлюб між ними існує формально, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їхня сім»я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у зв'язку з перебуванням за межам міста, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив не подала. Суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 27 квітня 1991 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], виданим Будинком шлюбоукладення м.Ленінград 27 травня 1991 року, актовий запис №1164. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позовній заяві, спільне життя сторін не склалося, спільного господарства не ведуть, шлюбі відносини припинені, оскільки відповідача [PERSON] протягом останніх шести років постійно проживає на території Російській Федерації. Позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі доказів, наданих у позовній заяві. Позивач [PERSON] пояснила, що позовні вимоги між позивачами консолідовані, а право власності позивачів на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою №3 по вул. Карла Маркса в м. Ізмаїлі Одеської області підтверджено договором дарування житлового будинку. Також пояснила, що позивач [PERSON] є дарувальником за вказаним договором, а інший відповідач зареєстрований за вказаною адресою. Між тим відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2013 року, у зв?язку із чим просить визнати відповідачів такими, що вставили право на користування жилим приміщенням за адресою №3 по вул. Карла Маркса в м. Ізмаїлі Одеської області та зняти їх з реєстрації. Відповідачі в судове засідання не з'явились, оповіщені у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили, не подали відзив на позовні вимоги. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Право власності позивачів на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою №3 по вул. Карла Маркса в м. Ізмаїлі Одеської області підтверджено договором дарування житлового будинку. За вказаним договором позивач [PERSON] є дарувальником за вказаним договором, а інший відповідач зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджено даними домової книги. Між тим відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2013 року, вказана обставина відповідно до вимог ст. 163 ЖК України та ст. 405 ЦК України є підставою для задоволення позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Розпорядженням №57/р Ізмаїльського міського голови від 19 лютого 2016 року назва вулиці змінена на Верхньоторгову. До наступного часу реєстрація відповідачів за адресою вказаного будинку підтверджує доводи позивачів про порушення прав власника, у зв'язку із чим вимога позивачів про усунення перешкод у праві власності, вираженому у виключенні з реєстрації за даною адресою заснована на вимогах ст. 386-387, 391 ЦК України. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. У позовній заяві просить у випадку його відсутності слухати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 30 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецьького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис № 21. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданим 30 квітня 2015 року на бланку серії І-МИ № 105941 та копією свідоцтва про народження [PERSON] виданого 21 липня 2015 року на бланку серії І-МИ № 226089. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. В порушення ст. 43 ЦПК України відповідачка не надала суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того відповідачка не надала суду доказів, що між нею та позивачем дійсно існують сімейні відносини як між подружжям. Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, оповіщена у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Представник позивача пояснила, що свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 березня 2019 року та договором дарування житлового будинку від 18 березня 2019 року підтверджене право власності позивачів в рівних частках на квартиру [ADDRESS] . Також пояснила, що у квартирі зареєстровані відповідачі, які в квартирі не проживають з 2010 року. Просять визнати [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилась, оповіщена у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутність. Позовні вимоги підписані вказаним позивачем та аналогічні вищевказаним обставинам. Відповідачі в судове засідання не з`явились, оповіщені у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили, не подали відзив на позовні вимоги. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією підтверджено, що свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 березня 2019 року та договором дарування житлового будинку від 18 березня 2019 року підтверджене право власності позивачів в рівних частках на квартиру [ADDRESS] . Реєстрація відповідачів у квартирі підтверджена даними домової книги. Актом перевірки від 04 грудня 2013 року підтверджена відсутність відповідачів у квартирі. До наступного часу відсутні докази намагання відповідачів вселитись до квартири. Вказані обставини є такими, що у порядку, визначеному ст. 72,72 ЖК України є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою квартири [ADDRESS] . Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомила. Позивач [PERSON] та представник позивачів пояснили, що право власності позивачів на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №88 по вул. Молодіжній м. Ізмаїла Одеської області підтверджені технічною документацією, яка зареєстрована в комунальному підприємстві «Ізмаїльське бюро технічної інвентаризації». Домовою книгою підтверджена реєстрація за вказаною адресою відповідача, який після проходження військової служби в 1984 році залишився в Російській Федерації та не намагається поновити реєстрацію за адресою №88 по вул. Молодіжній м. Ізмаїла Одеської області. З урахуванням вказаного просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою №88 по вул. Молодіжній м. Ізмаїла Одеської області та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з?явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з?явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Право власності позивачів в рівних частках на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями №88 по вул. Молодіжній м. Ізмаїла Одеської області підтверджені технічною документацією, яка зареєстрована в комунальному підприємстві «Ізмаїльське бюро технічної інвентаризації». Домовою книгою підтверджена реєстрація за вказаною адресою відповідача, який після проходження військової служби в 1984 році залишився в Російській Федерації та не намагається поновити реєстрацію за адресою №88 по вул. Молодіжній м. Ізмаїла Одеської області. Вказані обставини відповідно до вимог ст. 163 ч.1 ЖК України є такими, що зумовлюють визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та є підставою для зняття відповідача з реєстрації за адресою №88 по вул. Молодіжній м. Ізмаїла Одеської області. Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомила. Представник позивача та позивач [PERSON] пояснили, що свідоцтвом серії 1-ЖД №502091, виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису за № 1437 від 06 грудня 2016 року батьками [PERSON] [INFO] вказані позивач [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] та відповідач. Разом із тим мати дитини припинила спільне проживання з відповідачем, що підтверджене рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року. Фізіологічним батьком дитини є позивач [PERSON], у зв?язку із чим просять виключити з актового запису про народження за № 1437 від 06 грудня 2016 року дані про [PERSON] та вказати батьком [PERSON] [INFO] [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з?явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з?явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про відсутність заперечень та про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Свідоцтвом серії 1-ЖД №502091, виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису за № 1437 від 06 грудня 2016 року батьками [PERSON] [INFO] вказані позивач [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], та відповідач. Разом із тим мати дитини припинила спільне проживання з відповідачем, що підтверджене рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року. З урахуванням строку народження дитини, обставини якого безумовно визнає відповідач, суд вважає доведеним те, що фізіологічним батьком дитини є позивач [PERSON]. Вказані обставини є такими, що зумовлюють право позивача [PERSON] щодо батьківства у порядку, передбаченому ст. 129 СК України та у свою чергу є підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини у порядку, передбаченому ст. 134 СК України та роз?ясненнями п.6 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 листопада 2004 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1752. Вказав, що від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Заява про розгляд справи у її відсутності до суду не надходила. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved