Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

позивач [PERSON] 12 січня 2018 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 09.05.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] Дар`ю Олександрівну, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з липня 2017 року. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала заяву в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності суду не надав. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.12.2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецької області зроблено актовий запис № 303 (а.с 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] Дар`ю Олександрівну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з липня 2017 року. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] Дар`ю Олександрівну [INFO] та сина [PERSON] [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON]. Таким чином, суд дослідивши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача по справі, у зв`язку з наведеним суд вважає, що судовий збір підлягає стагенню з [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved