Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.11.2018 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 20 квітня 1996 р. Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва (актовий запис № 182), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу вони з відповідачем мають двох спільних дітей: повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.11.2018 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.02.2019 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 28.02.2019 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.05.2019 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 20 квітня 1996 р. Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва (актовий запис № 182). Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призводило до виникнення між ними безлічі конфліктних ситуацій, та призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство. Відповідач мешкає окремо з 2014 р. та створив іншу сім`ю, а тому примирення позивач вважає не можливе. Їх спільний неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечувала позивач в судовому засіданні. Так, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 квітня 1996 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, про що складено відповідний актовий запис № 182, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.04.1996 р. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 22.05.2008 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved