overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 серпня 2014 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 24 липня 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований виконавчим комітетом Рогинської сільської ради, Роменського району, Сумської області, актовий запис № 03. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, в наслідок яких їх сім'я розпалась і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з 2011 року разом не проживають. Примиренні між ними виключається. Через органи РАЦС відповідачка відмовляється розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, в позові просив про розгляд справи у його відсутності, Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, заперечень проти задоволення позову не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені, з 2011 року разом не проживають, від шлюбу дітей не мають. Відповідачка відмовляється через ограни РАЦС розірвати шлюб. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 серпня 2015 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Вказував, що він є спадкоємцем майна померлого, але не зміг у встановлені законом строки звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України просив суд визначити йому додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання свого представника для участі в справі не направив, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Оскільки позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], він в силу норм ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем його майна. Встановлено, що за життя [PERSON] 19 листопада 2014 року склав заповіт, згідно якого на випадок смерті зробив розпорядження та все належно йому майно повністю заповів сину [PERSON]. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Строки для прийняття спадщини встановлено ст. 1270 ЦК України, згідно якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом та не оспорювалося позивачем [PERSON], що він, будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд в силу норм ст. 1272 ЦК України, має дослідити та встановити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі викладеного, враховуючи наявність поважних причин пропуску позивачем термінів звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визначити позивачу [PERSON] додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] терміном два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 серпня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, постійних сварок. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про прочини своєї неявки суд не повідомив, клопотань не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 25 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 серпня 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 23 серпня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 415. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їх сімя розпалась і відновити її неможливо. З вересня 2014 року разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище «Копилова». В судове засідання позивачка не зявилася, в позові просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився і надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2013 року, дітей не мають. Спільне життя в них не склалося, з вересня 2014 року разом не проживають. Примирення між ними стало неможливим. Через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Копилова». Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 травня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. Посилалася на те, що є власником квартири [ADDRESS], відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі, хоча не проживає. В поданій до суду позовній заяві просила суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою № 23 по вулиці Рєпіна, 12-А в місті Полтаві шляхом зняття [PERSON] (до шлюбу Дорошенко) [PERSON], [INFO], з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнала позов та не заперечувала щодо його задоволення. Представник ЖБК «Марс» позовні вимоги вважав такими, що підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору дарування від 07 квітня 2015 року є власником квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідач [PERSON] знаходиться на реєстраційному обліку в квартирі [ADDRESS], хоча не проживає. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація відповідача в квартирі, власником якої є позивач, порушує права позивача [PERSON] Порушене право [PERSON] підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне усунути перешкоди [PERSON] в користуванні [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] (до шлюбу Дорошенко) [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 червня 2017 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 258). Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На протязі останніх років сімейне життя між ними погіршувалося, оскільки відповідач нехтує сімейними цінностями, стає ініціатором сварок, свідком яких нерідко є їх дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Відповідач не бажає розуміти суть проблеми та підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. На даний час вони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 червня 2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 23 червня 1999 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 червня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2018 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2018 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на \-\-28 серпня 2018 року. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовну вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся з заявою про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] (до шлюбу Хапікало) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 23 червня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] , 26 червня 2019 року звернувся до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 29 вересня 2015 року він із відповідачкою зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 80. Від спільного проживання в шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей. Однак, сімейні стосунки з дружиною не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] , згідно заяви просив суд розглянути справу у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - [PERSON] , згідно заяви просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, на розлучення згодна. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб 29 вересня 2015 року, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 80. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , 26 червня 2019 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Від даного шлюбу у сторін немає неповнолітніх дітей. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розірвати шлюб, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 16 листопада 1974 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 522 Міським відділом м. Дрогобич Львівської області. Від даного шлюбу у сторін немає неповнолітніх дітей. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.01.2014 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 24 липня 1993 року зареєстрували шлюб і проживали разом до грудня 2013 року, на даний час шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відновлювати шлюбні стосунки наміру не має. Спір про розподіл майна, придбаного у шлюбі, відсутній, питання про виховання та утримання дитини буде вирішуватися окремо. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони 24 липня 1993 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 22 /а.с.5/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/, проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Позивачка проживає з неповнолітнім сином, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років /а.с.8-10/. Спір по розподіл майна, придбаного у шлюбі, відсутній, питання про утримання дитини буде вирішуватися окремо. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим.

Outcome: approved