Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.03.2017 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначив, що 13.07.2009 року помер його батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, селище Курахівка, вул. Орджонікідзе, буд. № 42. Окрім нього, спадкоємцями першої черги є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 07.12.2016 року відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] надали засвідчені заяви про відмову у прийнятті спадщини. З метою прийняття спадщини за законом він звернувся до Другої Селидівської державної нотаріальної контори, але постановою від 02.03.2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, селище Курахівка, вулиця Орджнікідзе, будинок № 42, загальною площею 103,8 кв.м. та житловою площею 58,3 кв.м. будинок А-1, масандра А4, літня кухня Б-1, Б4, тамбур літньої кухні б-1, гараж Г-1, сарай В-1, погріб П-1 на земельній ділянці Курахівської селищної ради. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади м. Селидове Донецької області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія ІІІ-НО № 391976 від 29.04.1978 року, виданого Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] народився 24.02.1978 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на будівлю від 20.06.1985 року. виданого Курахівською селищною радою, житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, селище Курахівка, вул. Орджонікідзе, буд. № 42 належить на праві власності [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серія ІІ-СИ № 644497 від 22.07.2009 року, виданого відділом РАЦС Ліскінського району Воронежської області РФ, [PERSON] помер 23.03.1953 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1127. Згідно постанови державного нотаріусу Другої Селидівської державної нотаріальної контори від 02.03.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщина за законом, що залишилася після смерті [PERSON], померлого 13.07.2009 року, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, що розташований за адресою: Донецька область, селище Курахівка, вул. Орджонікідзе, буд. № 42. Як вбачається з заяв [PERSON] та [PERSON], посвідчених спеціалістом адміністрації Нижньоікорецького сільського поселення Ліскінського муніципального району Воронежської області РФ [PERSON], вони відмовилися від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлого 13.07.2009 року на користь [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що втрачено оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, його право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved