Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 вересня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу , зареєстрованого 28 квітня 1990 року відповідно із актовим записом за № 507 зробленим відділом ЗАГС Тернопільського міськвиконкому . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є двоє дітей , які на даний час повнолітні . Спільне життя з відповідачем не склалося через його зловживання спиртними напоями , внаслідок чого виникали постійні сварки та конфлікти . За таких обставин понад 17 років вона та відповідач не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення із відповідачем заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. При цьому звертатись із заявою про розірвання шлюбу в органи РАЦС відповідач не бажає . Ухвалою судді від 17 вересня 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 05 листопада 2018 року . Відповідач відзиву на позов не подавав. 05 листопада 2018 року ухвалою суду підготовче судове засідання закрите та цивільна справа призначена до розгляду по суті на 05 грудня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання , будучи належно повідомленою , повторно, не прибула . Попередньо надіслала до суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності . Вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить винести рішення про задоволення вказаного позову. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , повторно, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Ванцієнко) Т. П. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 28 квітня 1990 року відповідно із актовим записом за № 507 зробленим відділом ЗАГС Тернопільського міськвиконкому , яким 28 квітня 1990 року видане Свідоцтво про укладення шлюбу шлюб серії І-ИД № 475253. Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалося через непорозуміння та конфлікти внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями . Внаслідок чого позивач та відповідач впродовж 17 років не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин . За таких обставин сім»я сторін розпалася. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а позов [PERSON] до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved