Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 жовтня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В якому прохала : стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно з дня пред»явлення позову у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить слухати справу без повної фіксації судового процесу. Відповідач [PERSON], до суду 19 листопада 2015 року та 22 грудня 2015 року не з»явився, будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України), шляхом отримання судових повісток, про час та місце розгляду справи та не надав суду дані про причину неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 вересня 2012 року у справі №2/554/416/2015; 554/219/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON]) розірвано.(а.с.2) Відповідно ч.3 ст.61 КПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішення, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з [PERSON]. Батьками [PERSON],[INFO] є [PERSON] - батько; [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтави відділ реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції (а.с.3). Сторони проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не достатньо. [PERSON] мешкає разом з сином [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS]., що підтверджується копією довідки ЖБК «Каштан» (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову 07 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved