Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернув до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 04 березня 2011 року укладено шлюб, який зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 20.04.2016 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення по справі судового рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки та телефонограми. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2011 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 50 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не сторони підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його письмової заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved