Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач 21 січня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в розмірі 13984,36 грн., 1921,00 грн. судового збору. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 20 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір №Z62.216.72320, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 14400,00 грн. зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Однак, станом на 10 січня 2019 року відповідач належним чином не виконала свої зобов'язання. Крім того, 29 грудня 2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт (банк) відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. Ухвалою від 23 січня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві, просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачем 02 лютого 2019 року була отримана копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, копія позову та доданих до нього документів. Відзиву на позов відповідач до суду не направила. Згідно ч. 1 ст.233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 20 липня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №Z62.216.72320, згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 14400,00 грн. зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору, яка згідно довідки-розрахунку станом на 10 січня 2019 року становить 13984,36 грн. Крім того, 29 грудня 2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. В подальшому, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (в будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень, однак остання належним чином не відреагував та зобов'язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та позивачем було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором виконала не у повному обсязі. Загальна сума боргу [PERSON] станом на 10 січня 2019 року складає 13984,36 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушила умови договору, тому з останньої на користь нового кредитора ТОВ «НФС» слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «НФС» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved