Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.07.2013 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.07.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанні, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за даним договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконував. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2017 року має заборгованість 18088,31 грн., яка складається з наступного: - 286,67 грн. - заборгованість за кредитом; - 12974,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3490,00 грн. - заборгованість за пенею та\~ комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 837,54 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, не з'явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив проводити розгляд справи у заочному порядку у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, подав суду письмове клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог, окрім того надав суду письмово викладені заперечення щодо позовних вимог. Суд дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.07.2013 року, укладеного між позивачем та [PERSON], станом на 31.03.2017 року сума заборгованості за кредитним договором складає 18088,31 грн., яка складається з наступного: - 286,67 грн. - заборгованість за кредитом; - 12974,10 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3490,00 грн. - заборгованість за пенею та\~ комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 837,54 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до заперечень, які надані представником відповідача вбачається, що відповідач не заперечує факт отримання кредитних коштів на загальну суму 300,00 грн., проте вважає, що умови кредитного договору є не справедливими, та не вірно розраховано відсотки за користуванням кредиту, а пеня та комісія стягнуті безпідставно. З заперечень та з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається що останній платіж в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору було здійснено відповідачем 22.07.2014 року в сумі 60.00 грн. В звязку з тим, що останньою датою якою відповідач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором є 22.07.2014 року, а позивач звернувся з позовом до суду 10.05.2017 року, то строк звернення до суду позивачем пропущено не було. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. В звязку з викладеним суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості, Анкету-заяву о приєднанні до Умов та правил надання банківських послуг в [PERSON] Банку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Вилучення з Умов та правил надання банківських послуг які затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 та копія паспорту відповідача (а.с.3-30). Як вбачається з Анкети-заяви о приєднанні до Умов та Правил надання банківських послуг в [PERSON] в графі «Ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами [PERSON] Банка, виявляю бажання оформити на своє імя » жодних позначок на в проти запропонованих банківських карток не стоїть. Тобто суд позбавлений можливості встановити, якою саме послугою банка виявив бажання скористуватись відповідач. Окрім того в зазначеній Анкеті-заяві в графі «Бажаний кредитний ліміт по платіжній картці» також нічого не зазначено. В графі «Памятку клієнта, яка складається і з Тарифів та основні умови обслуговування та кредитування отримав та ознайомився з її складом під підпис» відсутні позначення про отримання відповідачем зазначених документів. В своїх запереченнях на позовну заяву представник відповідача зазначає про не правильний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Зазначені доводи суд не може перевірити з тих підстав, що відповідно до наданих до позовної заяви доказів не можливо встановити яку саме картку отримав відповідач (а.с.4), та в звязку з чим не зрозуміло за якими тарифами необхідно зробити розрахунок. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в звязку з цим суд позбавлений можливості встановити за яким тарифом необхідно здійснювати розрахунок заборгованості. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в звязку з недоведеністю. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed