Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач 22.03.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.01.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 8676,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжний рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», оскільки підписав анкету-заяву про приєднання до умов і Правил надання банківських послуг у Приват Банку, таким чином між ним і банком укладено договір. Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором станом на 11.03.2018 року виникла заборгованість у розмірі 39152,87 грн., з яких заборгованість за кредитом 9748,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 25771,46 грн., заборгованість за пенею 1292,45 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна ставка) 1840,61 грн.. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2011 року у розмірі 39152,87 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі та наполягав на задоволенні позовних вимог. У судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу слухати без її участі. Позовні вимоги визнає частково. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги вони визнають частково в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки банком не надано жодних доказів чому сума вища за суму встановленого кредитного ліміту, в частині нарахованих процентів за користування кредитом, оскільки банк без попередження та повідомлення відповідача неодноразово підвищував процентну ставку, а також в частині фіксованої суми штрафу відповідно до умов укладеного договору з 5% ставкою по заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у порушення умов договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку з чим за кредитним договором станом на 11.03.2018 року виникла заборгованість у розмірі 39152,87 грн., з яких заборгованість за кредитом 9748,35 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 25771,46 грн., заборгованість за пенею 1292,45 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна ставка) 1840,61 грн. (а.с.5,6) Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалася. Правовідносини між сторонами можуть виникати унаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої (ст.634 ЦК України). Про ознайомлення із запропонованими умовами сторона, яка приєднується, має засвідчити своїм підписом, чи іншим способом про ознайомлення та погодження (ст.207 ЦК України). Як убачається з матеріалів справи, 31.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8676,52 грн. на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до заяви, [PERSON] надала згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають договір про надання банківських послуг. Також в заяві вказала про те, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, вона ознайомилась і згодна з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, які були надані їй у письмовому вигляді для ознайомлення (а.с.7). Зазначене дає підстави стверджувати, що договір між сторонами укладений, відповідач погодився на запропоновані умови кредитування та обслуговування, а також погодився з запропонованими тарифами банку. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Кредитна банківська платіжна картка надає змогу здійснювати операції за дебетом картрахунку в межах установленого банком-емітентом ліміту кредиту. Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії). Розрахунком заборгованості підтверджено, що кредитною карткою відповідач користувався, при цьому здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості, карткою відповідач активно користувалася. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість по тілу кредиту в сумі 9748,35 грн. разом з цим згідно договору відповідачу встановлений кредитний ліміт у розмірі 8676,52 грн. Будь яких доказів щодо збільшення кредитного ліміту позивач не надав. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що кредитний ліміт відповідачці не підвищувався, а тому її відповідач визнає борг за кредитом у розмірі 8676,52 грн. Таким чином банком, не надано належних доказів, щодо заборгованості відповідача по тілу кредиту у розмірі 9748,35 грн. , а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8676,52 грн. Крім цього судом встановлено, що згідно анкети-заяви позичальника № б/н від 31.01.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 8676,52 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжний рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7,8). Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне - «Я согласен(-на) с тем, что данное заявление вместе с Памяткой клиента, Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами составляют между мной и банком Договор о предоставлении банковских услуг. Я ознакомился(-ась) и согласен(-на) с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами банка, которые были предоставлены мне для ознакомления в письменном виде. Условия и Правила предоставления банковских услуг размещены на официальном сайте Приватбанка www.privatbank.ua. Я обвязуюсь исполнять требования Условий и Правил предоставления банковских услуг, а также регулярно ознакомляться с их изменениями на сайте Приватбанка www.privatbank.ua». Номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлений [PERSON] та дав згоду у анкеті-заяви не зазначе Додані банком до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року відповідачем не підписані Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом банк нараховував відсотки за користування кредитом, а саме: 01.09.2014 року по 31.03.2015 року банк застосовував процентну ставку 32,40 % річних; з 01.04.2015 року по 11.03.2018 року проценти нараховувались по ставці 42,00 % річних (а.с. 5 - 6). В той же час, збільшення процентної ставки у тому числі і у випадку простроченої заборгованості, сторонами кредитного договору не було узгоджено ні у анкеті - заяві, ні у довідці про умови кредитування, підписаних позичальником. Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме умови його надання кредиту, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (штрафу, пені у вигляді комісії як передбаченого договором виду забезпечення виконання зобов`язання) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Позивач на порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 34,8 % річних з 01.09.2014 року та 43, 2 % річних з 01.04.2015 року, як зазначено у розрахунку заборгованості, суду не надав, як і не надав доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог частини четвертої статті 1056-1 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Визначаючи заборгованість за процентами, суд враховує обставини того, що за розрахунком банку (а.с. 5 - 6) починаючи з 2014 року по день звернення до суду виникла прострочена заборгованість, яку відповідачка частково погашала, тому за вказаний період і підлягає нарахуванню заборгованість по процентам, виходячи із суми заборгованості за тілом кредиту та відсоткової ставки у розмірі 27,6% річних, так як позивачем не надано доказів розміру заборгованості по відсотках виходячи зі ставки 32.4%,42,00%. Таким чином ураховуючи наведене суд вважає, що позов у даній частині підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 9821,63 (8676,52*27,6*1497 днів/365днів.= 9821,63 ) Щодо стягнення штрафу та пені Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Наведена позиція зазначена у рішенні Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15. Враховуючи наведене слід відмовити у задоволенні позову щодо стягненні пені у розмірі 1292,45 грн. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послу,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості. Враховуючи обставини, що заборгованість за тілом кредиту та відсотками становить 18498,15грн (8676,52+9821,63 ), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі 1424,90 грн. ( 500+ 18498,15грн х5/100) А отже, всього з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 19923,05 грн. (8676,52+1424,90 +9821,63 грн). Ураховуючи наведене у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 50,88%, тому на підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати за розгляд справи в у сумі 896,51 грн. судового збору (24,5 % від 1762 грн), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial