Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач 16.07.2020 року звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, предметом якої є припинення права спільної сумісної власності подружжя, шляхом визначення часток та визнання за нею права власності на 2/3 частку однокімнатної квартири загальною площею 30.2 кв.м., житловою площею 18.2 кв.м., яка знаходиться у [ADDRESS] , та розташована на третьому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку. Як на підставу позову позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, мають двох малолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні. За час перебування у якому, за рахунок спільно заощаджених коштів подружжя, ними було придбано майно: квартира [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу подальше спільне користування майном неможливе, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Зазначає, що відповідач як титульний власник спірної квартири не несе жодних зобов`язань щодо її утримання та належного збереження, має борги по оплаті житлово-комунальних послуг, квартирою не користується. Крім того, він не виконує зобов`язання по утриманню дітей за ним рахується заборгованість по аліментах у розмірі 69382,18 грн. У зв`язку з цим просить суд виділити їй із спільного майна подружжя 2/3 частин житлового приміщення, відступивши від засад рівності часток. У судове засідання позивач не з`явилась, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2010 року по 25 лютого 2019 року. Шлюб розірвано на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 26 березня 2019 (а.с.4,5). Під час шлюбу - 10.08.2012 року - відповідач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.8,35-36). Оціночна (ринкова) вартість квартири станом на 23.06.2020 року становить 78940,00 грн. (а.с.12). За правилом\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, п`ятої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до положень частини першої\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с.6,7). Рішенням суду від 12 жовтня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) (а.с.9) проте, станом на 01.08.2020 року розмір його заборгованості по аліментах складає 103627,58 грн. (а.с.40-41). При цьому, відповідач, будучи ознайомленим з матеріалами справи (а.с.46), правом надання відзиву на позов, як зазначено вище, не скористався, будь-яких інших заперечень проти позову не надав, викладені позивачем обставини не оспорює і не спростовує. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що, враховуючи інтереси малолітніх дітей, є підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя, тому позов підлягає задоволенню і спірне майно слід розділити між сторонами, виділивши позивачу 2/3 його частину. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду у розмірі 840,80 грн., адже відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved