Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.05.2014 року, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира її належала на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» та записаної в реєстраційній книзі за № 241. Також зазначив, що його мати на випадок своєї смерті склала заповіт на його ім'я, посвідченого 19.08.1993 року секретарем виконавчого комітету Української міської ради народних депутатів Селидівської міськради Донецької області Могильною Р.І.. Він звернувся до Першої Селидівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але постановою державного нотаріуса від 22.04.2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки, він не надав документів на зазначене вище нерухому майно, але ним було надано технічний паспорт на квартиру, яка знаходилась на праві власності його матері на день смерті. Свідоцтві про право власності на спадкове майно втрачено, служба приватизації п/о «Селидіввугілля» на теперішній час ліквідовано, що унеможливлює отримати дубліката втраченого свідоцтва. Просить суд, визнати за ним право на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]., яка належала їм на день смерті на підставі свідоцтва № 513 про право власності на житло виданого 25.06.1993 року Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» і зареєстрованого в БТІ за № 1248. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Селидівської територіальної громади в судове засідання не з'явився. Про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача та прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 18.06.1954 року, виданого Соцміським ЗАГС Селидівського району Сталінської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.06.1954 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.04.1955 року, виданого Соцміським ЗАГС Селидівського району Сталінської області, [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва укладення шлюбу серія [NUMBER] від 30.04.1977 року, виданого Гірницькою міською радою м. Селидове, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.04.1977 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «[PERSON]». Згідно свідоцтва № 513 про право власності на житло виданого 25.06.1993 року Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» і зареєстрованого в БТІ за № 1248, свідоцтво видано на ім'я [PERSON] та його дружину [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.12.2009 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у віці 81 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років. Згідно довідки № 16 від 06.02.2013 року, виданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва № 513 про право власності на житло виданого 25.06.1993 року Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» і зареєстрованого в БТІ за № 1248. Відповідно до довідки № 210 від 04.02.2013 року, виданої КП «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» [PERSON], що померла [INFO], постійно мешкала в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], Відповідно до довідки № 211 від 04.02.2013 року, виданої КП «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» [PERSON], що помер [INFO] постійно мешкав в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], разом із своєю дружиною [PERSON]. Як вбачається з постанови приватного нотаріусу Селидіввського нотаріального округу від 28.03.2013 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії відносно оформлення спадщини на квартиру за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивачем було вичерпано всі можливі заходи для встановлення свого права на прийняття спадщини після смерті бакьків. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved