Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач 17.08.2015 року звернувся до суду до відповідача з позовом про стягнення заробітної плати, інфляційних страт в зв»язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди. 08.10.2015 року позивач надав суду уточнену позовну заяву ( а. с. 60 63 ), посилаючись на те, що в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа № 545/1290/15-ц. за його позовом до ТОВ «Голден Деррік» про стягнення заробітної плати, інфляційних втрат в зв»язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. В зв»язку з тим, що відповідачем до цього часу заборгованість з заробітної плати не ліквідовано, а в судовому засіданні 25.09.2015 року надано представником відповідача довідку про заборгованість по зарплаті у сумі 3\~560,72 грн. та розмір його середньоденного заробітку у сумі 74,01 грн., то вважав за доречне уточнити розмір своїх позовних вимог. Так, 10 вересня 2012 року ( наказ № 72-к від 10.09.2012р. ) його було прийнято сторожем Полтавської бази в Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» ( ТОВ «Голден Деррік» ). На підприємстві, починаючи з 2014 року постійно почали затримувати виплату заробітної плати, що підтверджується розрахунковими листами за травень-листопад 2014 року, в зв»язку з чим 29 серпня 2014 року він вимушений був звільнитися за угодою сторін відповідно до ст. 36 п. 1 КЗпП України ( наказ № 78-к від 29.08.2014р. ). При цьому, підприємством в порушення ст. 116 КЗпП України при звільненні з ним повний розрахунок проведено не було, незважаючи на те що він в цей день працював та прохав керівництво провести розрахунок заборгованості з заробітної плати. Після свого звільнення з ТОВ «Голден Деррік», в зв»язку з скрутним матеріальним становищем він неодноразово звертався до керівництва підприємства з проханням виплатити заборгованість з заробітної плати, однак до цього часу йому зарплатню виплачено не було, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В день звільнення він працював та отримав трудову книжку, однак в порушення вищевказаної норми КЗпП України, розрахунок з заробітної плати з ним проведено не було, заробітна плата за в повному обсязі виплачена не була, та станом на 24.09.2015 року заборгованість з належної йому до виплати заробітної плати складає 3\~560,72 грн. згідно наданої представником відповідача довідки в судовому засіданні. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після свого звільнення він неодноразово, в усному порядку звертався до відповідача з проханням виплатити заборгованість з заробітної плати, потім надати розрахунок середньоденної заробітної плати та довідку про заборгованість заробітної плати на день звільнення, однак станом на сьогодні відповіді не отримав. Йому надана була лише довідка про середню заробітну плату від 22.09.2014 року за № 720. Крім того, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» з відповідача підлягає до стягнення інфляційні втрати, про що надав відповідний розрахунок. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом моральна шкода відшкодовується працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, які тривають і надалі. Так, як і наданий час після пред»явлення ним позову відповідач мав змогу розрахуватися з ним, але чомусь цього не робить, тому він не має коштів на навіть на проїзд до суду в судові засідання, що не може не пригнічувати та не принижувати його, він мусить постійно брати кошти в борг у своєї матері, яка єдина працює та отримує мінімальну заробітну плату. Інших доходів він не має, так як не може працевлаштуватися по даний час за обраною спеціальністю. Порушення відповідачем його законних прав, а також та обставина що йому при звільненні не було виплачено заборгованість з заробітної плати, а після звільнення не зміг працевлаштування на нове місце роботи, він мусив докладати додаткових зусиль для організації свого життя та утримання сім»ї, в тому числі беручи в борг у знайомих та друзів, а зараз вже й у матері для поїздок в тому числі і до суду, чим зазнав і продовжує зазнавати приниження, що призводить до постійних моральних страждань, які він оцінює в даний час у 5 000 грн. Ч. 2 ст. 120 ЦПК України передбачено, що правила ст. 120 ЦПК України щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин, в зв'язку з чим прошу звільнити від сплати судового збору. Прохав стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Деррік» на свою користь заборгованість з заробітної плати в сумі 3\~560,72 грн. 72 коп., інфляційні втрати в зв»язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні за період з 29.08.2014 року по 30.09.2015 року в сумі 1\~598,78 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення згідно наданої відповідачем довідки його розміру середньоденного заробітку, розрахунок якої буде надано на день остаточного розгляду справи, моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В судовому засіданні адвокат позивача ( а. с. 71 72 ) уточнені вимоги позивача підтримала в повному обсязі, уточнивши їх згідно вимог діючого законодавства на день судового розгляду, про що надала відповідну заяву та розрахунки до неї ( а. с. 75 84 ), конкретизувала підстави щодо моральної шкоди заподіяної позивачу неправомірними діями відповідача. Що стосується заперечень відповідача, то наголосила, що інфляційні втрати підлягають стягненню на підставі ст. 33 Закону України «Про оплату праці» відповідно до офіційно оприлюднених індексів інфляції ДК статистики, а порядок стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення, то представник відповідача трактує положення норм закону на свій власний розсуд, бо в Україні відсутнє прецедентне право. Позивач в засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності за участі адвоката згідно укладеної угоди та висловив остаточні прохання до суду ( а. с. 74 ). Не мав заперечень щодо наданих відповідачів довідок про розмір заборгованості по зарплаті та середньоденний заробіток ( а. с. 39, 40 ). Представник відповідача [PERSON] ( а. с. 34 ) в засідання не з»явилася, надавши суду телефонограму про розгляд справи в її відсутності та підтримала раніше надані суду заперечення на позов ( а. с 44 57, 73 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся належно повідомлених сторін. Судом встановлено всі обставини, на які в позові послався позивач та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 5 11, 17, 39, 40, 46, 64 66, 71 72, 75 84. Суд, заслухавши адвоката позивача, дослідивши докази, якими обгрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення розмірів заробітної плати, інфляційних страт в зв»язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в повному обсязі на підставі ст. 47, 116, 117 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року ( із змінами та доповненнями ), а моральна шкода - частковому задоволенню на підставі ст. 237-1 КЗпП України, Постанови Пленуму ВС України «Про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року ( із змінами та доповненнями ) з врахуванням глибини та тривалості моральних страждань позивача, ступеню порушення його нормального укладу життя та докладених ним зусиль для з врахуванням майнового стану відповідача як адекватне відшкодування заподіяним позивачу стражданням. Витрати за надання правової допомоги підлягають задоволенню а підставі ст. 79 ч. 1 п. 2 ЦПК України згідно наданих доказів в матеріалах справи. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial