Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач 29.04.2021 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду старшого касира мобільної групи пункту надання фінансових послуг Філії №5 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 18 травня 2020 року на підставі наказу №1234-к від 15 травня 2020 року. Потім [PERSON] був переведений з цієї посади на посаду начальника пункту надання фінансових послуг Філії № 5 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 13 листопада 2020 р. на підставі наказу № 3284-к від 02 листопада 2020 року. Перебуваючи на посаді начальника пункту надання фінансових послуг [PERSON] з 06 грудня 2020 року на підставі Акту про результати інвентаризації наявних коштів, передачі касових документів, інших цінностей виконував обов`язки старшого касира, зокрема, відповідав за грошові кошти та мав доступ до сейфу в якому зберігались грошові кошти пункту надання фінансових послуг № 04004 за адресою - Дніпропетровська обл., м. Нікополь, ул. Лісова, буд. 1. 23 березня 2021 року в пункту надання фінансових послуг № 04004 позивача було проведено інвентаризацію наявних коштів, за результатами якої був складений Акт від 23.03.2021 року, в якому зафіксована нестача коштів в розмірі 107 969,50 грн. Зазначений Акт підписаний матеріально відповідальною особою - начальником пункту надання фінансових послуг № 04004 [PERSON] з наданням письмових пояснень, в яких відповідач зазначив, що пояснити нестачу коштів не може, при цьому він повністю визнав, що є матеріально відповідальною особою та несе повну відповідальність за нестачу коштів. Станом на день подання позову відповідач не відшкодував завдану ним позивачу матеріальну шкоду у розмірі 107\~969,50 грн., а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд відшкодувати шкоду у визначеному розмірі та судові витрати по справі. Ухвалою про відкриття провадження від 26.05.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження з пакетом документів за його зареєстрованим місцем проживання (а.с.30). До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений у зв`зку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 37). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою відповідачу. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено,\~що на\~підставі наказу\~№1234-к\~від 15\~травня 2020\~року «Про\~прийняття на\~роботу»,\~ [PERSON] \~був прийнятий\~на посаду\~старшого касира\~мобільної групи\~пункту надання\~фінансових послуг\~Філії №5\~ТОВ «ПОСТ\~ФІНАНС» з\~18\~травня 2020\~року (а.с.8).\~ Потім [PERSON] був переведений з цієї посади на посаду начальника пункту надання фінансових послуг Філії № 5 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 13 листопада 2020 р. на підставі наказу № 3284-к від 02 листопада 2020 року (а.с. 22-25). 04.11.2020 року відповідача було ознайомлено з посадовою інструкцією начальника пункту надання фінансових послуг філії №5 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» (а.с.16-21), та укладено з ним договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.9). Відповідно до п.п. а) та б) ст.1 вказаного договору працівник (відповідач) приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей; зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих йому на збереження матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей.\~ 21.01.2021 року ТОВ «Пост Фінанс» змінило свою власну назву на ТОВ « НоваПей», що підтверджується копією виписки з ЄДР. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~23\~березня 2021\~року в\~пункту надання\~фінансових послуг\~ №\~04004\~ТОВ «\~НоваПей» було\~проведено інвентаризацію\~наявних коштів,\~за результатами\~якої був\~складений Акт\~від 23.03.2021\~року,\~в якому\~зафіксована нестача\~коштів в\~розмірі 107\~969,50\~грн. (а.с. 7,10). Зазначений\~Акт підписаний\~ [PERSON] \~з наданням\~письмових пояснень,\~в яких\~відповідач зазначив,\~що пояснити\~нестачу коштів\~не може,\~при цьому\~він повністю\~визнав,\~що є\~матеріально відповідальною\~особою та\~несе повну\~відповідальність за\~нестачу коштів\~(а.с.\~12-15). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч. 1,3,5\~ст. 130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.\~Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1\~ст. 134 КЗпП України\~відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до\~статті 135-1 цього Кодексу\~укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Відповідно до\~ст. 135-1 КЗпП України\~письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Відповідно до\~ст. 135-3 КЗпП України\~розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди, визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової втрати матеріальних цінностей за вирахуванням зносу, згідно установленим нормам. Відповідно до п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 року №14\~«Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками\~за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків», працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах, за вимогами інших осіб, що грунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов`язків. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 29.12.1992 року №14\~\~«Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», за правилами\~ст. 132 КЗпП\~\~за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків», працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 136 КЗпП України\~покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позову, оскільки встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи доводять те, що відповідачем як матеріально відповідальною особою завдано позивачу майнову шкоду, яка не відшкодована. Тому вказаний розмір відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, та з урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України\~стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви.

Outcome: approved