Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач 12.11.2020 року звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №16825 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 38268 грн. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», оскільки сума заборгованості не є безспірною, та виконавчий напис видано без урахування строків позовної давності. Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №16825, щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 38268 грн. 70 коп. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судовий збір. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач\~ТОВ «Вердикт Капітал» до судових\~засідань неодноразово не з`являвся, не дивлячись на те, що за його клопотанням судом було призначено розгляд справи в режимі відеоконференції, до якої представник відповідача не з`явився. Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.11.2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. копії виконавчого напису від 14.08.2020 за реєстровим №16825 та копії всіх документів, які подавалися ТОВ «Вердикт Капітал» для вчинення виконавчого напису. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.11.2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрованого за №16825 від 14.08.2020, за виконавчим провадженням №63036461 від 16.09.2020, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено кредитний договір №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 90451,00 грн. із кінцевим терміном повернення до 31.03.2015 року включно. \~ \~ \~ \~ 14.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером №16825, за яким з позивача стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до умов кредитного договору №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008 року укладеним між [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за період з 09.11.2018 року по 11.03.2020 року у розмірі 37618,70 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 22298,57 грн., прострочена заборгованість за відсотками складає 15064,46 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 255,67 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 16.09.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №16825 виданого 14.08.2020 року. Положення ст.18\~ЦК\~України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Розділом ІІ Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства\~юстиції\~України\~від 22.02.2012р.\~№296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1., 1.2 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~ \~Згідно із\~п.\~62\~Положення про\~організацію бухгалтерського\~обліку,\~бухгалтерського контролю\~під час\~здійснення операційної\~діяльності в\~банках України,\~затвердженого постановою\~Правління Національного\~банку України\~ від\~04.07.2018\~року №75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України. Виписки з аналітичних рахунків з обліку внутрішньобанківських операцій роздруковуються на паперових носіях у разі потреби з періодичністю, визначеною згідно з внутрішнім положенням банку. Відповідно до п.19 ст.34\~Закону\~України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно із ст.89\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Отже, згідно з п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. (п. 3.1 Порядку) Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. (п.3.3 Порядку) Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. В обґрунтування позову [PERSON] не погоджувалася з розміром заборгованості за кредитом, який зазначений у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість. Також, зазначала, що в порушення статті 87 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Так, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17. З нотаріального напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 14 серпня 2020 року вбачається стягнення заборгованості за кредитним договором №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008 року за період з 09.11.2018 року по 11.03.2020 року у розмірі 37618,70 грн. Проте, з документів, на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис, вбачається, що за умовами договору, а саме п. 1.1, строк дії договору визначено до 31.03.2015. Окремо, слід зазначити, що до нотаріального напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 14 серпня 2020 року долучено копію договору №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008 р., укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» і [PERSON] , у той час як у нотаріальному написі зазначено про укладання кредитного договору за тим самим номером, але між [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк». Отже, не надано доказів на підтвердження заміни кредитора з ВАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», та не підтверджено виконання договору купівлі-продажу майнових прав від 09.11.2018 між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до\~статті 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до\~статті 253 ЦК України перебіг\~строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, з наданих суду доказів вбачається, що строк дії договору спливав 31.03.2015, позовна давність за договором збігає 31.03.2018 року, у той час як нотаріальний напис видано 14.08.2020 року та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо переривання з боку позивача строку позовної давності. Також, документи, на підставі яких було видано зазначений виконавчий напис, не містять виписки з особового рахунку [PERSON] , який має відповідати Положенню про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75. Складена представником ТОВ «Вердикт Капітал» виписка не може підтверджувати безспірність заборгованості,\~оскільки не\~відповідає зазначеним\~вимогам Положення. Крім того, відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» та третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не надали належних та допустимих доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, те що існувала заборгованість узагалі і саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Суд погоджується з позицією позивача та враховуючи правові висновки, роз`яснені у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016\~року у справі № 6-2104цс16 та від 14.12.2016 року у справі за № 6-2462цс16 вважає, що нотаріус не перевірив строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості, безспірність заборгованість перед\~стягувачем та видав виконавчий напис. Суд звертає увагу, що відповідач своїм правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву та не надав належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача. З наданих матеріалів не вбачається, що вимога про усунення порушень по кредитному договору №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008 була направлена позивачу, тобто порушено п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, приватним нотаріусом не перевірено підставу заміни кредитора за кредитним договором №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008. Відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» також не надано належних та допустимих доказів того, що позивач отримав вимогу про усунення порушень по кредитному договору №35ДС/00112/К04/2008-А від 01.04.2008, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Суд вважає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.\~\~ З огляду на викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі\~ст. 133,141 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 840грн. 80 коп. покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved