Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] у вересні 2020 р. звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку у один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги мотивловані тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з 15 лютого 2006 р. по 01 березня 2006 р. хворів, в зв`язку з чим амбулаторно лікувався. 29.09.2020 ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 10.11.2020 (а.с. 17). Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в заяві до суду, поданій представником, остання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в заяві до суду сільський голова Оврамець В. просив розглядати справу у відсутності представника, позовні вимоги визнав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.08.2006 (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з нерухомого майна - із земельних ділянок загальною площею 3,0115 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с. 12). Позивач є сином [PERSON] та спадкоємцем за законом першої черги зазначеного спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.10.1963 (а.с. 9). Ще одна спадкоємиця першої черги за законом, дочка [PERSON] - [PERSON] не прийняла спадщину після смерті матері та відмовилася від оформлення спадкових прав, про що свідчить її заява від 24.09.2012, справжність підпису на якій засвідчена секретарем Пустовійтівської сільської ради Роменського району Шокотою Г.Г. за реєстр. № 190 (а.с. 11). З довідки, що видається в зв`язку з оформленням спадкових прав, виданої Пустовійтівською сільською радою Роменського району Сумської області 23.09.2020 № 738, встановлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , до дня смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради не посвідчувався. За вищевказаною адресою спадкодавець [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна (а.с. 10). Про відсутність заповіту від імені [PERSON] свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61974571 від 07.10.2020, видана приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Селезньовою Т.О. Як на поважність причини пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на те, що він з 15.02.2006 по 01.03.2006 перебував на амбулаторному лікуванні в Пустовійтівській амбулаторії в зв`язку з серцево-судинним захворюванням, з яким [PERSON] перебуває на «Д» обліку. Зазначене підтверджується довідками КНП «ЦПМСД» Роменської районної ради Сумської області Амбулаторія ЗП-СМ с. Пустовійтівка (а.с. 13, 14). За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Судом встановлено, що позивач мав прийняти спадщину до 23 лютого 2006 року. Як на поважність причин пропуску строку позивач посилається на те, що він з 15 лютого 2006 року по 01 березня 2006 року хворів та лікувався. Проте, з позовом до суду позивач звернувся лише 25.09.2020, в зв`язку з чим суд не визнає як поважні причини пропуску строку лікування позивача 15.02.2006 по 01.03.2006. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, оскільки як встановлено судом, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. На підставі положень ст.ст. 13, 81, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ч.1 ст. 1270, ч.1 ст. 1221, ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, -

Outcome: approved