Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач 20.06.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у звязку з продовженням навчання у розмірі 9470,50 грн. Після збільшення розміру позову 08.12.2017 р. просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 10842,43 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання або досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Просила також стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по оплаті послуг перекладача у розмірі 3200 грн. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Син [PERSON], [INFO], продовжує навчання у Harlindis en Relindis Technisch Instituut Sint-Jansberg A, який знаходиться в м. Маасейк, Бельгія, що підтверджується виданою вказаним навчальним закладом довідкою від 19.05.2017 р. Навчання сина триватиме до 30.06.2020 р. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати самостійний заробіток, тому потребує матеріальної допомоги. Розмір аліментів розрахований позивачем згідно таблиці місячних витрат, що складаються з: 320 євро за оренду житла, 265 євро по оплаті вартості проїзду до місця навчання, 9,71 євро обовязкового медичного страхування, 18,30 євро вартості навчання, 10,63 євро вартості шкільної форми, 4,40 євро вартості робочого одягу, 30 євро за канцтовари, 12,14 євро за набір інструментів, 8,33 євро за навчальні курси. Витрати одного з батьків в місяць становлять 339,25 євро (678,51 : 2), що за курсом НБУ станом на 08.12.2017 р. становить 10842,43 грн. У поданому відзиві відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивач сама стверджує, що син з нею не проживає, на підтвердження чого подала договір оренди житла сином у іншому місті, тому вона не має права на звернення до суду з таким позовом у порядку ст.199 СК України. Вважає, що оренда житла, за яку встановлена щомісячна плата у 320 євро, взагалі не має відношення до навчання сина, оскільки м. Маасейк, де знаходиться навчальний заклад, розташоване за 13 км від м. Маасбрахт,\~де проживає\~позивач та\~їхній син,\~та за\~23\~км від\~м.\~Рурмонд,\~де орендується\~житло;\~крім того,\~відсутні будь-які\~докази сплати\~орендних платежів.\~Необґрунтованою також\~є вимога\~щодо стягнення\~оплати вартості\~проїзду до\~місця навчання,\~оскільки йому\~відомо,\~що син\~добирається до\~навчального закладу\~на велосипеді,\~понесення таких\~реальних витрат\~не доведено\~жодними доказами.\~Вважає,\~що шкільна\~форма,\~робочий одяг\~та набір\~інструментіввикористовуються протягом всього періоду навчання, а не купляються кожного року. Просив врахувати, що у нього на утриманні перебуває малолітня дочка [PERSON], [INFO], що він добровільно погоджувався на участь в оплаті вартості навчання [PERSON], однак, позивач категорично відмовилась від його допомоги. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов у збільшеному розмірі підтримав і просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов у збільшеному розмірі визнали частково, погодились з необхідністю щомісячної плати за навчання [PERSON], яка становить 18,30 євро в місяць (220 євро в рік), та відшкодування одноразово за придбання набору інструментів на 145,70 євро. Не заперечували щодо часткового задоволення позову на суму в національній валюті, що еквівалентна сумі цих двох пунктів витрат у звязку з навчанням сина. Згідно клопотання представника позивача ухвалою суду від 23.02.2018 р. справу призначено до судового розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження ухвалою суду від 26.03.2018 р. у справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.05.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Долучені представником позивача докази згідно клопотання про долучення доказів від 21.11.2018 р. не розглядались судом з огляду на те, що представник позивача не обґрунтував належно неможливість їх подання чи письмового повідомлення про них у підготовчому засіданні. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO], який після досягнення повноліття продовжує навчання у навчальному закладі Harlindis en Relindis Technisch Instituut Sint-Jansberg A, що знаходиться в м. Маасейк Бельгія. Згідно довідки від 19.05.2017 р., виданої вказаним навчальним закладом, [PERSON] прийнятий на регулярне модульне навчання за дисципліною столяр (оператор столярного верстата) DBSO (037127) на навчальний рік 2016-2020, який починається 01.09.2016 р. та закінчується 30.06.2020 р. (а.с.6, 24). Повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати самостійний заробіток, тому потребує матеріальної допомоги. У відповідності з вимогами ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що повнолітній син сторін проживає разом з матірю за адресою: Ораньєлаан 29 Маасбрахт Нідерланди, чого сторона відповідача не заперечувала. Тому посилання останнього на те, що позивач не має права на звернення до суду з даним позовом є необґрунтованим. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, у 2016 р. його дохід склав 201252 грн., у 2017 р. його дохід від зайняття підприємницькою діяльністю склав 272760 грн., що підтверджується долученими представником позивача деклараціями відповідача (а.с.63-68, 111-116). Вказаної обставини сторона відповідача не заперечувала. Відповідно до вимог ст.200 СК України суд визначає\~розмір аліментів\~на повнолітніх\~дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених уст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів враховує наступні обставини: 1) задовільний стан здоровя та матеріальне становище повнолітнього сина сторін, зокрема те, що він, навчаючись на стаціонарі, не працює і не має жодного доходу, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоровя відповідача, що є задовільним, матеріальне становище відповідача, який має достатній стабільний дохід від підприємницької діяльності; 3) наявність у відповідача малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.104); 3-1) наявність у відповідача на праві власності рухомого майна, а саме транспортних засобів. При визначенні розміру аліментів суд враховує також інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, щомісячну суму витрат на повнолітнього сина сторін у звязку з навчанням у 358 євро, яка складається з 265 євро по оплаті вартості проїзду до місця навчання, 9,71 євро обовязкового медичного страхування, 18,30 євро вартості навчання, 10,63 євро вартості шкільної форми, 4,40 євро вартості робочого одягу, 30 євро за канцтовари, 12,14 євро за набір інструментів, 8,33 євро за навчальні курси, згідно наданих позивачем таблиці витрат (а.с.40) та письмових доказів щодо таких витрат (а.с.41-56). Оскільки обидві сторони порівну несуть витрати по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує, що витрати відповідача складають 179 євро в місяць, що за курсом НБУ станом на день постановлення рішення становить 5676 грн. При цьому суд не бере до уваги першу позицію вказаної таблиці щодо витрат у 320 євро в місяць за оренду житла. Суд вважає, що вказана оренда не має відношення до навчання сина сторін з огляду на те, що м. Маасейк, де знаходиться навчальний заклад, розташоване за 15 км від м. Маасбрахт,\~де проживає\~позивач із\~сином,\~та за\~23\~км від\~м.\~Рурмонд,\~де орендується\~житло,\~що підтверджується\~наданими стороною\~відповідача картографічними\~даними із\~системи Google\~(а.с.105-106). Суд вважає\~за необхідне\~зазначити,\~що нормою\~ст.199\~СК України\~передбачено не\~відшкодування витрат\~на навчання\~повнолітніх дітей,\~а надання\~матеріальної допомоги\~у звязку\~з навчанням. З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин суд визначає до стягнення з відповідача\~щомісячний розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі,\~що становить\~5500\~грн., до припинення сином\~навчання,\~але не\~пізніше ніж\~до досягнення\~ним двадцяти\~трьох років,\~починаючи з\~дати звернення\~з даним\~позовом до\~суду. Вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених судових витрат по оплаті послуг перекладача у розмірі 3200 грн. не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження оплати послуг перекладача, зокрема оригіналів відповідних платіжних документів. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial