Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач 16.07.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та просила зняти арешт та заборону відчуження з квартири [ADDRESS] , що накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.11.2016 року, який виник на підставі постанови Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮС в Одеській області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є іпотекодавцем за договором іпотеки, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . На вказане майно був накладений арешт. У січні 2015 року ПАТ «Дельта банк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.08.2017 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено. Ухвалою суду від 20.07.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 06.08.2018 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 02.11.2018 року. До суду 27.09.2018 року надійшов відзив ПАТ «Дельта Банк», згідно якого просили відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що рішення Приморського районного суду м. Одеси про відмову у зверненні стягнення на предмет іпотеки на разі оскаржується банком та по суті не є підставою для припинення дії Іпотечного чи Кредитного договорів. Ухвалою суду від 02.11.2018 року було залишено без руху позовну заяву [PERSON] , адже виявлено недоліки у написанні адреси позивача, що позбавляло суд можливості належним чином сповістити позивача про час, дату та місце судового розгляду. Ухвалою суду від 19.11.2018 року після усунення недоліків позовної заяви, справа призначена до розгляду на 13.02.2019 року. В результаті проведеного підготовчого засідання 13.02.2019 року протокольною ухвалою було витребувано матеріали виконавчого провадження та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 28.03.2019 року. У судове засідання 28.03.2019 року сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 11.06.2019 року. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11197712000. На виконання зобов`язання 15.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзарем О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №775. Згідно п. 1.4. Іпотечного договору предметом іпотеки є ізольована квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, право вимоги до [PERSON] перейшли до ТОВ «Дельта Банк», що підтверджується витягом з договору та витягом з Додатку до Договору. З інформаційної довідки №129566826 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що відносно квартири [ADDRESS] зареєстровані наступні обтяження: - арешт квартири на підставі постанови про арешт майна боржника серії та номер 56614111, видана 14.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. (номер запису про обтяження 26632192); - арешт квартири на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 52126150, видана 05.09.2016 року Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області (номер запису про обтяження 17463436); - заборона відчуження квартири на підставі Іпотечного договору №775 від 15.08.2007 року. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року у справі №522/261/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк». Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року було скасовано Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01.09.2015 року та прийнято нове про часткове задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк», про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу квартири на прилюдних торгах. Виконання зобов`язання відстрочено. Вищевказані судові рішення були скасовані Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2016 року, справу направлено на новий розгляд. В результаті нового розгляду справи рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2017 року у справі №522/261/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк». ПАТ «Дельта Банк» не погоджуючись з вищевказаним рішенням подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, що була зареєстрована канцелярією Приморського районного суду м. Одеси 21.09.2018 року. Проте, 01.09.2015 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 01.09.2015 року було видано виконавчий лист. Державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Л.Ю. 05.09.2016 року відкрив виконавче провадження №52126150 та того ж дня 05.09.2016 року прийняв постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Постановою державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Л.Ю. від 31.03.2017 року виконавчий лист №522/261/15-ц було повернуто стягувачу. Таким чином, арешт, що просить скасувати позивач був накладений у виконавчому провадженні при виконанні рішення суду апеляційної інстанції, що було скасовано судом касаційної інстанції. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відзив ПАТ «Дельта банк» мотивований тим, що іпотека залишається чинною, незважаючи на рішення про відмову у зверненні стягнення на предмет іпотеки. Суд погоджується з таким твердженням відповідача, проте позивач не просить зняти обтяження накладені приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. та питання про скасування іпотеки також не вирішуються судом при звільненні майна з-під арешту. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, на підставі вищевикладеного, зважаючи, що рішення, на виконання якого було накладено арешт на майно [PERSON] , було скасовано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення позову.

Outcome: approved