Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 грудня 2019 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить 7/10 частин житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки площею 0,25 га та 0,0690 га, які розташовані в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1250 га, яка розташована в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,3090 га, яка розташована в с. Михайлівка, Володарського району Київської області; земельна ділянка площею 5,155 га, що розташована на території Логвинської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач 09 січня 2020 року подав до суду уточнену позовну заяву та подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить 7/10 частин житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-19); земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 003822 (а.с.14); земельна ділянка площею 0,0690 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 003822 (а.с.14); земельна ділянка площею 0,1250 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 003822 (а.с.14); земельна ділянка площею 0,3090 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Михайлівка, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 003822 (а.с.14); земельна ділянка площею 5,155 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 234666 (а.с.13). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином померлої [PERSON] та спадкоємцем за заповітом (а.с.10,12). Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась (а.с.34). Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у зв`язку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки та правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок було втрачено (а.с.24), тож приватним нотаріусом Бабак В.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно (а.с.23). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved