Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.03.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,0841 гектарів на території Вівчарівської сільської ради Троїцького району Луганської області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.12.2006 року та 1\\2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1996 року [NUMBER] виданого Виробничим об»єднанням «Красноармійськвугілля». Заповіт [PERSON] складено не було, Відповідно до ст.. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до ст. 1269 ЦК України позивач, як спадкоємець за законом у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області. Крім неї до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся її брат [PERSON], який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] У 2005 році мати [PERSON] захворіла та перебувала на «Д» обліку у лікаря-терапевта з діагнозом: ІБС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба. 07.03.2014 року у [PERSON] стався інсульт, внаслідок чого у неї спостерігалися мовні розлади, вона була госпіталізована до неврологічного відділення Димитрівської центральної міської лікарні, де знаходилась на лікуванні до 18.03.2014 року. З 18.03.2014 року [PERSON] лікувалася на дому та спостерігалась сімейним лікарем, приймала медикаментозне лікування. 24.03.2015 року у [PERSON] трапився інсульт, внаслідок якого її паралізувало, вона не могла розмовляти та була прикута до ліжка. Після проведення медикаментозного лікування стан її здоров»я поліпшився, вона почала вставати з допомогою позивачки, мова відновилася не повністю, спостерігалась тенденція до покращення здоров»я. 21.05.2015 року у [PERSON] стався повторний інсульт, внаслідок якого її паралізувало, медикаментозне лікування на протязі тривалого часу не давало позитивних результатів. Зранку [INFO] року стан її здоров»я погіршився, позивач викликала швидку медичну допомогу, лікарями було надано медичну допомогу, але мати померла. З 2014 року до моменту смерті [PERSON] вона через похилий він та тяжку хворобу перебувала в безпорадному стані, була прикута до ліжка, потребувала постійного піклування та матеріальної допомоги, оскільки розмір її пенсії становив 1700 грн. на місяць. Крім цього вона зазнавала душевних страждань через поведінку відповідача, у неї трапився інсульт 07.03.2014 року внаслідок телефонної розмови з відповідачем, який повідомив їй, що не прийде до неї навіть хворої чи мертвої, оскільки вважав, що вона повинна фінансово допомагати йому та його дітям. Позивач неодноразово просила врахувати стан здоров»я матері та відновити колишні стосунки, зважаючи на те, що разом з братом було б легше доглядати за тяжко хворою матір»ю. Враховуючи тривале ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, позивач вимушена була запозичувати гроші в борг у своїх знайомих та родичів на ліки та достатнє харчування для матері, заощаджувала на придбанні собі одягу, наймала масажистку, доглядальницю. Відповідач, не будучи інвалідом, маючи дохід у вигляді пенсії в розмірі 2500 грн. на місяць мав можливість, але свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки, тому позивач просить усунути його від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що він відвідував свою мати, коли та хворіла, приймав участь у її похованні, а саме, організував копання могили. Після отримання в 2009 році черепно-мозкової травми він хворів, був вимушений звільнитись з роботи за станом здоров»я, до 2015 року він мав третю групу інвалідності, потім її не переоформив через відсутність коштів на лікування, він отримував пенсію в розмірі 2300 грн., крім того, на його утриманні знаходиться його дружина, яка ніде не працює. Позивач зі свого боку не просила у нього матеріальної допомоги на лікування матері. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем [PERSON] вона перебуває в дружніх стосунках, відповідача [PERSON] знає, як брата позивачки. Знає, що їхня мати [PERSON] хворіла, у неї було два інсульта. Вона лікувалась в лікарні, після другого інсульта не ходила, була в безпорадному стані. Вона не бачила, щоб син [PERSON] допомагав матері, мати дуже тяжко переносила розмови з сином. Син дуже рідко провідував матір, вона бачила його декілька разів за десять років. Коли мати телефонувала сину зі свого телефону, то він не брав трубку, з її телефона [PERSON] один раз телефонувала сину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] - її сусідка. [PERSON] хворіла і за нею доглядала дочка [PERSON] В її присутності [PERSON] телефонувала сину, просила його, щоб він приїхав. З її телефону [PERSON] трубку не брав. [PERSON] померла від інсульту, вона не могла самостійно готувати їжу, не ходила в магазин, останні три місяці вона взагалі не вставала. Відповідач в період хвороби матері не приїжджав до неї. Позивач телефонувала брату та казала, що мати в лікарні та потрібні ліки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється сусідом [PERSON], [PERSON] він не знає. Йому відомо, що [PERSON] тяжко хворіла, її лікування було дуже дорогим, лікувала її за свій рахунок дочка [PERSON], яка казала, що зверталась за допомогою до брата, але він відмовлявся допомагати. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] - її сусідка, [PERSON] вона не знає. Вона знала також [PERSON], їй відомо, що вона хворіла, у неї був інсульт, лікувала її за свій рахунок [PERSON] Вона не бачила, щоб її провідував син. У [PERSON] був мобільний телефон і вона мала можливість телефонувати, вона весь час хотіла, щоб до неї приїхав син. [PERSON] позичала у неї гроші не лікування та поховання матері в розмірі 8000,00 грн. та 2000,00 грн. Їй не відомо, чи зверталась [PERSON] за допомогою до брата. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача [PERSON] 08.03.2014 року вона з чоловіком провідувала [PERSON], коли та була в лікарні в неврологічному відділенні. [PERSON] купував їй квіти, вона йогурт та банани. На питання [PERSON], чи потрібно їй щось, [PERSON] відповіла, що їй нічого не потрібно, [PERSON] та сестра [PERSON] все купили. В лютому 2015 року [PERSON] була у них в гостях, коли в місті не було види, просила, щоб її викупали, дякувала за це, казала, що посварилась з дочкою, збиралася уходити з дому. В 2015 році [PERSON] виходила на прогулянки, приходила в гості до їхнього сина, невістки та онука, давала онуку 7 грн. Як тільки мати телефонувала сину, то він одразу їхав до неї. В 2010 році її чоловік [PERSON] та його сестра [PERSON] посварились, після цього [PERSON] продовжував зустрічатись з матір»ю, телефонував їй, у них були добрі стосунки. Її чоловік приймав участь в похованні матері, домовлявся з приводу викопування могили. До 2015 року у її чоловіка була третя група інвалідності, але вони її не переоформлювали, оскільки необхідні були гроші для проходження чергового курсу лікування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сім»ю [PERSON] знає більше 30 років з того часу, як [PERSON] було 2 роки. Вона спілкувалась з [PERSON], вона розповідала їй про своє життя, казала, що дочка [PERSON] забирає у неї всю пенсію. [PERSON] перешкоджала їхнім зустрічам з [PERSON] [PERSON] телефонувала їй з іншого номера, казала, що у неї немає телефону. [PERSON] допомагав робити ремонт в квартирі матері, надавав матеріальну допомогу по мірі можливості. Між сестрою та братом були погані стосунки. Стосунки між матір»ю [PERSON] та сином [PERSON] були хороші. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знала сім»ю [PERSON], знала, що [PERSON] хворіла. Стосунки між сином [PERSON] та матір»ю були хороші, він був чуйним сином. [PERSON] казав, що мати захворіла та потрапила в лікарню, він допомагав матері, допомагав з ремонтом балкону та покрівлі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON], його сестру [PERSON] знає візуально. Їй відомо, що мати [PERSON] хворіла, син ходив її відвідувати, телефонував їй. Матеріальний стан сім»ї [PERSON] дуже поганий. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив: [INFO] року померла [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,0841 гектарів на території Вівчарівської сільської ради Троїцького району Луганської області, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.12.2006 року (а.с. 13) та частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1996 року [NUMBER] виданого Виробничим об»єднанням «Красноармійськвугілля» (а.с. 14-16). 19.09.2015 року приватним нотаріусом Богатовим С.Г. була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 12). Заповіт [PERSON] складено не було. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 8, 9, 50). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України у встановлений законом шестимісячний строк подали заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Богатова С.Г. У 2005 році [PERSON] захворіла та перебувала на «Д» обліку у лікаря-терапевта з діагнозом: ІБС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (а.с. 19). 07.03.2014 року у [PERSON] стався інсульт, внаслідок якого у неї спостерігалися мовні розлади, вона була госпіталізована до неврологічного відділення Димитрівської центральної міської лікарні, де знаходилась на лікуванні до 18.03.2014 року (а.с. 20). 27.03.2015 року [PERSON] була оглянута сімейним лікарем по виклику, було встановлено діагноз: ішемічний інсульт, лівосторонній геміпарез, призначено лікуванн. 30.03.2015 року та 09.04.2015 року [PERSON] була оглянута лікарями вдома, їй було призначено додаткове лікування. 21.05.2015 року був здійснений виклик лікаря додому у зв»язку з погіршенням стану, від госпіталізації відмовилася, призначено лікування. 25.05.2015 року [PERSON] повторно оглянута сімейним лікарем, призначено консультацію невропатолога вдома, 26.05.2015 року була оглянута невропатологом, встановлений діагноз -ішемічний інсульт 21.05.2015 року, лівосторонній геміпарез, моторно, сенсона афазія, призначено лікування по стаціонару вдома, родичі від стаціонару відмовились, ін.»акції виконувала приватна особа (а.с. 21-22). [INFO] року [PERSON] померла, причиною смерті зазначено хронічна ішемічна хвороба, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба Ш ст. (а.с. 10). З пояснень свідків, які були допитані в судовому засіданні, встановлено, що спадкоємець [PERSON] проживала разом зі своєю дочкою - позивачкою [PERSON], яка піклувалася про неї, купувала ліки, готувала їжу, доглядала за нею. Під час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні 08.03.2014 року відповідач [PERSON] відвідував її у лікарні, мати була у нього в гостях в лютому 2015 року, також відповідач домовлявся про копання могили під час поховання матері. Зазначені обставини були визнані сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми Закону, при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України необхідно установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. В зазначеному випадку судом не встановлено, що мало місце умисне ухилення відповідача [PERSON] від надання матері [PERSON] допомоги та піклування. Також підлягає з'ясуванню і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець змогу надавати таку допомогу. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] через свій похилий вік та перенесену хворобу (інсульт) в період з 07.03.2014 року по 18.03.2014 року, а також з 27.03.2015 року до свої смерті перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Але позивачем не доведені факти потреби [PERSON] в отриманні такої допомоги від сина - відповідача [PERSON], який з 04.08.2012 року не працює за станом здоров»я (а.с. 51-55), з 2009 року по 11.02.2015 року мав третю групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 72-76), отримував пенсію в розмірі 2392,15 грн. (а.с. 77), проживав окремо від матері за адресою: [ADDRESS] за умови надання спадкодавцю [PERSON] такої допомоги дочкою - позивачкою [PERSON], яка мала змогу надавати їй таку допомогу, оскільки проживала разом із нею. Середньомісячна заробітна плата позивача [PERSON] за 2014 рік складала 52320,46 грн. : 12 міс. = 4360,04 грн. (а.с. 17), за 2015 рік - 44024,82 грн. : 12 міс. = 3668,74 грн. (а.с. 18). Спадкодавець [PERSON] отримувала пенсію в розмірі 1866,71 грн. на місяць (а.с. 99-100). За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати у разі відмови позивачу у позові стягненню з відповідача на його користь не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed