Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач 21 травня 2014 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути на її користь із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривен щомісяця до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON], який на даний час проживає із нею, як матір'ю і саме вона займається утриманням сина. Відповідач, що мешкає окремо, у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи міститься заява [PERSON], де остання, підтримуючі позовні вимоги, просить справу розглядати за її відсутності, Відповідач, також будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з'являється, поважних причин неявки не повідомляє, не надав заперечень проти позовних вимог. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони із грудня 2012 року по 3 березня 2014 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. При цьому, вони являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 4). На даний час сторони проживають окремо і їх неповнолітній син мешкає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою № 551 від 14 травня 2014 року виданої ЖРЕО № 4 (а.с. 5). При цьому, позивач з 6 вересня 2013 року по 24 березня 2014 року перебувала на обліку як безробітна у Жовтоводському МЦЗ (а.с. 6), також отримує соціальну пенсію як інвалід з дитинства 3 групи (а.с. 7) і щомісячно одноразову допомогу при народженні першої дитини (а.с. 8) Відповідач, являючись батьком дитини, належної і достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із останнього аліменти на її користь на утримання [PERSON], до досягнення сином повноліття. Відповідачем будь-яких даних щодо його доходів та матеріального становища не надано. Однак, позивач у заяві зазначає, що [PERSON] не має постійного заробітку, оскільки працює неофіційно і має мінливі доходи. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому аліменти із [PERSON] необхідно стягувати в твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Таким чином вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд бере до уваги відсутність даних, щодо незадовільного стану здоров» я відповідача, чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, передбачені ст. 182 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання при ухваленні рішення про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що на виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved