Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач 12 травня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.3-5), в якому просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №8781071084 від 09.03.2016 року в сумі 17 629,46 грн., з яких: 8 029,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 537,49 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 796,45 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управляння кредитом); 5 266,52 грн. - пеня, а також судові витрати. У підтвердження своїх позовних вимог посилаючись на те, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] 09.03.2016 року укладено кредитний договір №8781071084, згідно якого банк надав відповідачу кредит. 30.07.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги №20180730, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №8781071084 від 09.03.2016 року. За умовами договору про відступлення права вимоги від 30.07.2018 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» передало, а позивач прийняв право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої складає 17 629,46 грн. Ухвалою від 02 липня 2020 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та встановлено для відповідача п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Проте відповідач не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 09 березня 2016 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на підставі заяви № 8781071084 від 09.03.2016 року надало відповідачу кредит в сумі 10 782,88 грн., строком на 48 місяцівЗ (а.с.7). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За умовами договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.21-23,24). 07 серпня 2018 року позивач направляв відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.20). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, до позивача перейшли всі права ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 8781071084 від 09.03.2016 року. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 30.07.2018 року, як то вбачається із розрахунку заборгованості, виникла заборгованість у розмірі 17 629,46 грн., з яких: 8 029,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 537,49 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 796,45 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управляння кредитом); 5 266,52 грн. - пеня (а.с.18). Таким чином, з урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8781071084 від 09.03.2016 року в розмирі 17 629,46 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved