Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.04.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, [PERSON] , в якому просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , посилаючись на таке: відповідач у справі є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 29 листопада 2016 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області. Відповідач життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, хоча жодного разу з боку позивача йому не чинилися перешкоди у спілкуванні з дитиною, ніякої матеріальної допомоги доньці з жовтня 2018 року не надає, зв`язку із дитиною не підтримує, позивач по справі повністю відмовилася від примусового стягнення аліментів з відповідача та будь яких матеріальних вимог до нього. 21.04.2018 року позивач [PERSON] одружилася з [PERSON] , після одруження родина мешкає разом, дитина сприймає [PERSON] , як батька, оскільки останній виховує її та виконує усі обов`язки батька. 15 березня 2019 року батько дитини, відповідач по справі [PERSON] склав та нотаріально завірив заяву у якій повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та усиновлення [PERSON] його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Позивач до суду не прибула, проте, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації до судового засідання не прибув, проте, надали письмову заяву про розгляд справи без участі представника служби, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. [PERSON] також не прибув у судове засідання, однак надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, повністю підтримує вимоги позивача та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідач [PERSON] є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29 листопада 2016 року (а.с.9). З серпня 2016 року відповідач фактично проживає окремо від свої неповнолітньої доньки, оскільки позивач по справі разом з дитиною була вимушена переїхати жити до своєї матері. З того часу батько життям своєї дитини не цікавиться, лише одного разу навесні 2017 року бачив доньку. Тобто відповідач не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. З кінця 2017 року до жовтня 2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання дитини, а з жовтня 2018 року по квітень припинив їх сплачувати, тобто ніякої матеріальної допомоги дитині починаючи з жовтня 2018 року він не надає. Позивач по справі [PERSON] відмовилася від примусового стягнення аліментів з відповідача, жодних матеріальних вимог, пов`язаних з утриманням та вихованням доньки до нього не має. 21 квітня 2018 року [PERSON] одружилася з [PERSON] , і вони усією родиною стали мешкати разом за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] знайшов спільну мову з дитиною, вона називає його батьком, він виховує, утримує та повністю опікується дитиною, як батько, має намір її всиновити та дати своє прізвище на законних підставах. 15 березня 2019 року відповідач по справі [PERSON] склав та нотаріально завірив заяву, яку було завірено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу І.М. Гапон, у якій повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та усиновлення [PERSON] його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Дитина перебуває на утриманні матері. Висновком служби у справах дітей Зміївської державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , через те що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, розвитком та станом здоров`я дитини не цікавиться, стосунків з дитиною не підтримує, ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню, надав нотаріально засвідчену заяву, в якій дав згоду на позбавлення його батьківських прав та усиновлення [PERSON] його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вважають доцільним в інтересах неповнолітньої, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . (а.с.50,51). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, з наведених вище документів та викладеного позивачем у позовній заяві суд встановив факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків і не може піклуватися про свою дитину та виховувати її, тому позовні вимоги необхідно задовольнити. В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, однак позивач по справі відмовилася від стягнення з відповідача на її користь суми судового збору сплаченого нею при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved