Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньоїдоньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 1996 рік. Мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час донька є повнолітньою, однак продовжує навчатись на 1 курсі магістратури Сумського державного університету, факультет технічних систем та енергоефективних технологій на бюджетній основі. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, самостійно утримувати доньку вона не має можливості, оскільки отримує пенсію 2000,00 грн. Посилаючись на ст. 199 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи з моменту подання позовної заяви. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від позивача та третьої особи надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків. 31 жовтня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 20 січня 2020 року на 10-45 год. 20 січня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12.02.2020 року на 09-00 год. у зв`язку з неявкою відповідача. 12 лютого 2020 року розгляд справи відкладено до 06.03.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. 06.03.2020 року розгляд справи відкладено до 22.04.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 1996 рік (а.с.5). Мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] (а.с.4). На даний час донька є повнолітньою, з 01.09.2019 року навчається на 1 курсі денного відділення Сумського державного університету на бюджетній основі (магістратура), дата закінчення навчанняя 31 грудня 2020 року. (а.с.9). Наведені обставини не заперечувались та не оспорювались сторонами. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання на денному відділенні вищого навчального закладу, не працює, навчається на бюджетній основі, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працює, має нормальний стан здоров`я, а будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав. Доказів того, що на утриманні у відповідача перебувають інші особи, суду не надано. Враховуючи, викладене, суд вважає, що він має можливість надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу. Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення нею 23-річного віку буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої доньки, яка навчається, не працює, не отримує стипендію, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивач було звільнена від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір у розмірі 768,40 грн. необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved