Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач 17 травня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 5-6). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 17 травня 2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 2 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку із чим, станом на 11.03.2016 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22\~151,39 грн., із якої: заборгованість по тілу кредиту 2\~436,16 грн., заборгованість по відсоткам 15\~434,21 грн., заборгованість за пенею та комісією 2\~750,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1\~031,02 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.05.2013 року в сумі 22\~151,39 грн. та судові витрати по справі. Позивач в особі свого представника діючого за довіреністю [PERSON], в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю не надсилав. Крім того, до суду повернулися конверти з відправленням, що направлялись відповідачці із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За cт. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. За правилом, встановленим ст. 509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 травня 2013 року на підставі анкети-заяви позичальника Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» надало [PERSON] строковий кредит у сумі 2 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9,10,11-13). Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, однак в порушення умов кредитного договору позичальник свої зобовязання не виконує, внаслідок чого за ним, станом на 11.03.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22\~151,39 грн., із якої: заборгованість по тілу кредиту 2\~436,16 грн., заборгованість по відсоткам 15\~434,21 грн., заборгованість за пенею та комісією 2\~750,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1\~031,02 грн. (а.с. 7-8). Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання. Згідно статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, тому суд вважає, що заборгованість у сумі 22\~151,39 грн., підлягає стягненню на користь ПАТ\~«Акцент-Банк» із [PERSON]. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved