Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач 25 липня 2016 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2002 року. Відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON] [INFO]. Однією сім'єю вони з відповідачем не живуть з квітня 2016 року, оскільки їх шлюб вичерпав себе з-за непорозумінь, які виникають на грунті неоднакового бачення довіри і поваги подружжя, родини в цілому. Таким чином, сім'я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач зазначила, що відповідач працює, більше нікому аліменти не сплачує, вона не має можливості одна утримувати дочку, у звязку з чим просила стягнути з відповідача на її, позивача, користь аліменти на утримання їх дочки [PERSON] по 1/4 частині від доходів відповідача щомісячно до повноліття дитині. Просила шлюб між нею і [PERSON] розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дочки, понесені нею судові витрати віднести на її рахунок. У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про явку в суд (а.с.9-10), надали письмові заяви, в яких просили справу розглянути в їх відсутність. При цьому позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити, а відповідач не заперечував проти задоволення позову (а.с.11,12). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем своїх позовних вимог, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 серпня 2002 року перебувають у шлюбі (а.с.4). Судом також встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що сторони фактично спільно не мешкають з квітня 2016 року, шлюбні відносини не підтримують. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач мешкає від дочки окремо, має постійне місце роботи, аліменти нікому не сплачує, на підставі чого суд вважає за можливе згідно ст.183 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у частці від доходу, в розмірі 1/4 частини до повноліття дитини. Таким чином, на підставі викладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі За проханням позивача з відповідача на її користь суд не стягує понесені нею судові витрати зі сплати судового збору при подачі позову за вимоги про розірвання шлюбу. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 551,20 грн. судового збору за вимоги щодо стягнення аліментів.

Outcome: approved