Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Рукавець О.В. пред`явив до суду позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у сумі 38174,23 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 21 червня 2018 року відповідачка [PERSON] звернулась до Гусятинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення спричиненої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року частково задоволено позов [PERSON] яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] 13174,23 гривень матеріальної шкоди, 25000 гривень моральної шкоди та 704,8 грн. судового збору. Однак, з метою досудового врегулювання спору, відповідачка [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] 18 травня 2018 року отримала від [PERSON] 52000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На виконання заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року судом було видано виконавчий лист на підставі якого державною виконавчою службою міста Тернополя було відкрито виконавче провадження №60287038 про стягнення із [PERSON] грошові кошти в сумі 42613,57 гривень, з яких 38174,23 гривень на користь [PERSON] , 704,8 гривень судового збору, та 3734,54 гривень виконавчого збору. Позивач сплатив вказані кошти за виконавчим листом, однак, після їх сплати, не погоджуючись із заочним рішенням суду подав заяву про його перегляд. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року скасовано заочне рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні. Однак, під час розгляду справи по суті [PERSON] подала заяву про залишення її позову без розгляду, у зв`язку із чим ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2021 року залишено без розгляду позов законного представника [PERSON] [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Так, представник позивача вважає, що з моменту винесення ухвали про залишення позову [PERSON] , яка діяла в інтересах неповнолітньої своєї доньки [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди спричиненої в результаті злочину відпали законні підстави набуття [PERSON] грошових коштів в сумі 38173,23 гривень. Вказані кошти отримала безпосередньо [PERSON] через Тернопільський відділ ДВС, тому відповідачка [PERSON] яка діяла в інтересах [PERSON] повинна їх повернути позивачеві. Добровільно повернути дані кошти [PERSON] відмовляється, у зв`язку із чим позивач змушений звертатися до суду за захистом свого права. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 вересня 2021 року судом закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, його представник адвокат Рукавець О.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подавали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подавали відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Судом установлено: Згідно ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року (справа №596/133/18),14 грудня 2016року у період із 21:00 години по 22:00 годину по вул. Незалежності у м. Хоростків, Гусятинського району під час ДТП відбулось зіткнення автомобілів Mercedes-BensVito, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] і Mercedes-BensVito, д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , унаслідок чого водії та пасажири транспортних засобів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали тілесні ушкодження і звернулись за медичною допомогою. В дорожній обстановці, що склалась, водій [PERSON] під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно та безпечно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України. Таким чином, внаслідок зіткнення автомобілів Mercedes-Bens Vito д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Mercedes-Bens Vito д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] пасажир автомобіля Mercedes-Bens Vito д.н.з [PERSON] , [INFO] зазнала тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому кубовидної та зовнішньої клиновидної кісток правої стопи, 3,4,5 плюсневих кісток та проксимальних фаланг 2, 3 пальців лівої стопи; закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку; забою м`яких тканин голови, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року (справа №596/133/18) [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примирення з потерпілими [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2016 року за №12016210070000336 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Відповідно до розписки від 17 травня 2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] 52000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди. Також, у вказаній розписці [PERSON] зазначила, що претензій немає та із даного приводу до суду звертатися не буде. (а.с.15) Проте, після постановлення ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року, [PERSON] , як законний представник неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення з відповідача [PERSON] та Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в користь потерпілої [PERSON] спричинену кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі 92249,76 грн., з яких: 6249,76 грн. складає розмір спричиненої матеріальної шкоди; 74000,00 грн. моральної шкоди; 15000,00 грн. відшкодування витрат на правову допомогу. Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року (справа №596/1151/18) частково задоволено позов законного представника [PERSON] [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та ухвалено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 13\~174, 23 гривень та моральну шкоду у розмірі 25\~000 двадцять п`ять гривень; у задоволенні решти позову відмовлено. На підставі виконавчого листа, виданого на виконання зазначеного рішення суду було відкрито виконавче провадження. Позивач [PERSON] виконав заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року, сплативши присуджену до стягнення суму грошових коштів, а також виконавчий збір, всього на загальну суму 42191,65 гривень,що стверджується наявною у матеріалах справи копією дубліката квитанції №0.0.1742332270.1 виданої АТ КБ «ПриватБанк», з якої убачається, що [PERSON] 19 червня 2020 року сплатив на рахунок Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) грошові кошти у сумі 42191,65 гривень. Однак, після виконання заочного рішення суду, позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року (справа №596/1151/18) скасовано заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року в цивільній справі № 596/1151/18 за позовом законного представника [PERSON] [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні. На підставі заяви представника [PERSON] про залишення позову без розгляду, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року (справа №596/1151/18) залишено без розгляду позовну заяву законного представника [PERSON] [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Таким чином, заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року, згідно якого із позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 13 174, 23 гривень та моральну шкоду у розмірі 25 000 двадцять п`ять гривень скасоване ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року. Судом установлено, що на час розгляду справи та ухвалення заочного рішення Гусятинським районним судом Тернопільської області від 21 лютого 2019 року про стягнення із [PERSON] майнової та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, [PERSON] була неповнолітньою, у зв`язку із чим, заподіяна майнова та моральна шкода сплачена [PERSON] на користь її законного представника [PERSON] . Згідно відповіді Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №31157 від 09 червня 2021 року, державним виконавцем надіслано вимогу [PERSON] про повернення коштів [PERSON] в сумі 38878 гривень. Станом на день звернення позивача до суду вказані кошти відповідачкою [PERSON] у добровільному порядку не повернуті. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі не надали суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин. Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212 - 1214 ЦК України). За вказаних\~обставин,\~оскільки заочне\~рішення Гусятинського\~районного суду\~Тернопільської області\~від 21\~лютого 2019\~року,\~згідно якого\~із позивача\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] стягнуто\~матеріальну шкоду\~в розмірі\~13\~174,\~23\~гривень та\~моральну шкоду\~у розмірі\~25\~000\~двадцять п`ять\~гривень скасоване\~ухвалою Гусятинського\~районного суду\~Тернопільської області\~від 28\~грудня 2020\~року,\~та,\~за заявою\~ [PERSON] ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року залишено без розгляду її позовну заяву до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а відтак відпадала правова підстава для отримання [PERSON] вказаних грошових коштів. У зв`язку із цим грошові кошти у розмірі 38174,23 гривень, які були отримані відповідачкою [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] на підставі заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2019 року, підлягають поверненню позивачу, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: approved