Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.08.2019 року звернулася до суду із позовом до Родинської міської ради, про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, вказавши на підтвердження своїх вимог, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Рішенням виконавчого комітету Родинської міської ради від 21.03.1997 року № 43 позивачу була передана у власність земельна ділянка площею 0,0787 по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та видано Державний акт на право власності на землю. 08.08.2019 року позивач подала до Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м.Мирнограді ГУ Держгеокадастру у Донецькій області заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо її земельної ділянки. Рішенням державного кадастрового реєстратора від 15.08.2019 року № РВ-1400576542019 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що інформація, що міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідають даним щодо площі, конфігурації земельної ділянки, яка зазначена у державному акті на право приватної власності на землю ДН від 30.09.1997 року за № 0245 (перетин ділянок з ділянкою 1413270600:01:008:0218; площа співпадає на 2,0035%, перетин ділянок з ділянкою 1413270600:01:008:0201, площа співпадає на 1,0018%). Враховуючи, що межі та конфігурація земельної ділянки не змінювала, позивач вважає, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була допущена технічна помилка. Позивач просить визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії ДН, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 0245 від 30.09.1997 року, виданий на ім`я [PERSON] . 27 серпня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 29 серпня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 26 вересня 2019 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 09 жовтня 2019 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Родинської міської ради Донецької області про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення вимоги позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.1988 року (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Родинської міської ради від 21.03.1997 року № 43 позивачу була передана у власність земельна ділянка площею 0,0787 по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та видано Державний акт на право власності на землю. 08.08.2019 року позивач подала до Державного кадастрового реєстратора відділу у Покровському районі міськрайонного управління у Покровському районі та м.Мирнограді ГУ Держгеокадастру у Донецькій області заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо її земельної ділянки. Рішенням державного кадастрового реєстратора від 15.08.2019 року № РВ-1400576542019 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (а.с.13) у зв`язку з тим, що інформація, що міститься в електронному документі та у технічній документації із землеустрою, не відповідають даним щодо площі, конфігурації земельної ділянки, яка зазначена у державному акті на право приватної власності на землю ДН від 30.09.1997 року за № 0245 (а.с.7) (перетин ділянок з ділянкою 1413270600:01:008:0218; площа співпадає на 2,0035%, перетин ділянок з ділянкою 1413270600:01:008:0201, площа співпадає на 1,0018%). Враховуючи, що межі та конфігурація земельної ділянки не змінювала, позивач вважає, що при виготовленні державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була допущена технічна помилка. Відповідно до ч. 3 ст.152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у спосіб згідно з ч. 3 ст.152 ЗК України та ч.2 ст.16 ЦК України шляхом: визнання права; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» у разі, якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. При цьому, у разу якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначені площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку зі зміною методів підрахування (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів) такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладенного,

Outcome: approved