Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач 27.12.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 29.12.2019 р. відкрито провадження у даній справі та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2017 р., малолітня дитина залишена проживати з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач усунувся від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться її вихованням, не проявляє щодо неї батьківської турботи і піклування. Просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина. Позивач у підготовче засідання не зявилась, подала заяву, в якій позов про позбавлення батьківських прав підтримала, просив його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у підготовче засідання не зявився, подав заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, надав суду висновок комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА від 05.03.2019 р. про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2017 р. шлюб між сторонами розірвано, малолітню дитину залишено проживати з матірю (а.с.9). Згідно довідки Чорнолізької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 06.11.2018 р. № 1194 малолітній [PERSON] зареєстрований разом із матірю [PERSON] по вул. Колгоспна, 8 в с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.11). Згідно характеристики виконкому Чорнолізької сільської ради Тисменицького району [PERSON] на даний час сама виховує сина (а.с.12). Відповідно до висновку № 02-19/02-20 від 05.03.2019 р. комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини (а.с.51-52). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме: не спілкується з ним у обсязі, необхідному для його нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про його здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться його вихованням, навчанням у школі, не проявляє щодо нього батьківської турботи і піклування, не надає йому належного матеріального утримання. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідачем, який усунувся від виконання обовязків щодо виховання та розвитку свого сина, порушено право останнього на належне батьківське виховання. \~ \~ \~ \~При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.\~Держави-учасниці\~зобовязуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обовязки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.18 Конвеції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ч.3\~ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом\~основної турботи\~та основним\~обовязком батьків\~є забезпечення\~інтересів своєї\~дитини. У відповідності з вимогами ст.150 СК України батьки зобовязані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сімї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини;\~батьки зобовязані\~піклуватися про\~здоровя дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток; батьки зобовязані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя; батьки зобовязані поважати дитину. Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків\~від виконання\~батьківських обовязків\~є підставою\~для покладення\~на них\~відповідальності,\~встановленої законом. У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. З огляду на викладене, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо позбавлення відповідача батьківських прав, який підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст.\~3,\~18,\~27\~Конвеції ООН\~про права\~дитини від\~20.11.1989\~р. (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 150, 152, 155, 164 ч.1 п.2 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved