Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 червня 2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 21 жовтня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Набережне Глобинського району Полтавської області по вулиці Леніна, буд. 19. Він є єдиним спадкоємцем майна померлої за законом, який вчасно прийняв спадщину. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] 03 березня 1995 року купила будинок у [PERSON] про, що свідчить договір купівлі-продажу від 03 березня 1995 року, проте, не провила його державну реєстрацію. По цій причині приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Набережне Глобинського району Полтавської області, вул. Леніна,буд. 19, на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. В судове засідання представник позивача [PERSON]- [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Бабичівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 21 жовтня 2012 року померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є її син [PERSON] (позивач у справі) . Згідно дослідженої судом спадкової справи № 8/2013, заведеної приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який в установлений строк прийняв спадщину, є син померлої [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Набережне Глобинського району Полтавської області, вул. Леніна, буд.19, який [PERSON] придбала 03 березня 1995 року за договором купівлі продажу зареєстрованим у виконавчому комітеті Бабичівської сільської ради народних депутатів Глобинського району Полтавської області і який до дня своєї смерті належав [PERSON]. [PERSON], приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON]М відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», літній душ літ. «б», сарай літ. «Б» , сарай літ. «В»- було побудовано в 1947 році Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно записів в погосподарських книгах Бабичівської сільської ради [PERSON], останнім часом під № 0406-3 в по господарській книзі № 5, значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Набережне Глобинського району Полтавської області, вул. Леніна, буд.19, на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га . Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово комунального господарства Глобинської РДА від 17.06.2015 року № 321/02-04, житловий будинок літ. «А», площею 59,10 кв. м., загальною площею 31,0 кв. м., житловою площею 20,8 кв. м., сарай літ. «Б», площею 27,20 кв. м., літній душ літ. «б», площею 3,40 кв. м., сарай літ. «В» площею 15,80 кв. м., які розташовані в с. Набережне Глобинського району Полтавської області, вул. Леніна, буд. 19, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Набережне Глобинського району Полтавської області, по вул. Леніна, буд. 19, суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на успадкування названого майна за законом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved