Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач 27 липня 2020 року заявила до суду вимоги про встановлення юридичного факту факту родинних відносин, зокрема, що померлий [INFO] [PERSON] був її батьком, а також про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] . Ухвалою судді від 29 липня 2020 року позовну заяву було залишено без руху (а.с. 57-58). 15 вересня 2020 року ухвалою судді позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням зазначених недоліків (а.с. 62). Постановою Вінницького апеляційного суду від 16 листопада 2020 року ухвалу судді Мурованокуриловецького районного суду про повернення позовної заяви скасовано, а матеріали позовної заяви направлено для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Одночасно, в згаданій постанові Вінницький апеляційний суд вказав, що вимога про встановлення факту родинних відносин підлягає розгляду не в окремому провадженні, «а як складова тих обставин, які підлягають встановленню для вирішення позову про право спадкування. 23 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 85). В ході підготовчого провадження: 1) представник позивача адвокат Чубенко Сніжана Василівна (а.с. 52-53) заявила клопотання про роз`єднання позовів в окремі провадження. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року (а.с. 126-127) таке клопотання було задоволено. 2) представник позивача адвокат Чубенко Сніжана Василівна (а.с. 52-53) заявила клопотання про роз`єднання позовів в окремі провадження. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року (а.с. 126-127) таке клопотання було задоволено. 3) 22 грудня 2020 року електронною поштою від представника позивача адвоката Чубенко С.В. надійшла позовна заява в новій редакції (а.с. 135-136). Зокрема, позивач змінила предмет позову і просить суд встановити факт, що вона не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини проживала однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] . 4) представник позивача адвокат Чубенко С.В. подала клопотання про залучення до участі у справі правонаступника (а.с. 95). Зокрема, у зв`язку об`єднанням територіальних громад, просила на підставі ст. 55 ЦПК України залучити до участі у справі правонаступника Вищеольчедаївської сільської ради - Мурованокуриловецьку об`єднану територіальну громаду. Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року (а.с. 153-154) це клопотання задоволено. Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року (а.с. 153-154) підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд по суті. В судове засідання представник відповідача Мурованокуриловецької селищної ради, - будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 157), не з`явився. Електронною поштою до суду надійшло клопотання селищного голови (а.с. 162) про визнання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника відповідача. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи без участі відповідача. В судовому засіданні 20 січня 2020 року [PERSON] підтримала позовну вимогу. Представник позивача адвокат Чубенко С.В. (а.с. 52, 53), яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила: Померлий [PERSON] був біологічним батьком [PERSON] , однак, оскільки шлюб між батьками не було зареєстровано, в актовому записі про народження позивача запис про батька вчинено зі слів матері. Не дивлячись на обставину, що батьки не проживали разом, [PERSON] підтримувала родинні стосунки з [PERSON] . В кінці 2013 року [PERSON] почав хворіти, а на різдвяні свята у 2014 році фактично зляг та міг самостійно себе обходити. [PERSON] з переїхала жити до [PERSON] і жила з ним до його смерті. Тепер позивач бажає оформити свої спадкові права на житловий будинок спадкодавця, а тому звернулася до нотаріуса, але отримала відмову через відсутність доказів про родинні стосунки. Оскільки не вбачається за можливе встановити факт, що [PERSON] був батьком [PERSON] , просить для забезпечення спадкових прав останньої встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем впродовж не менше 5 років до його смерті. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7), який відповідно до довідки Вищеольчедаївської сільської ради № 895 від 25.07.2019 (а.с. 14) був зареєстрований в по [ADDRESS] . Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Довідкою Вищеольчедаївської сільської ради № 895 від 25.07.2019 (а.с. 14) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 15) доведено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельного паю. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57477232 від 09 вересня 2019 року (а.с. 17) слідує, що [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишав. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З довідки Вищеольчедаївської сільської ради № 895 від 25.07.2019 (а.с. 14) слідує, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] і прийняла спадщину. \~ \~ \~ \~Зокрема, заявою № 334 від 09.09.2019 (а.с. 105), поданою до нотаріальної контори, стверджується факти прийняття спадщини [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Саме на підставі заяви [PERSON] зареєстровано спадкову справу (а.с. 104-112), інші спадкоємці за оформленням спадщини не зверталися. Однак, як слідує із постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької ДНК № 266 від 03 грудня 2019 року (а.с. 18), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з поданих документів не встановлюються її родинні стосунки зі спадкодавцем. Дійсно, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00024735388 від 26 листопада 2019 року (а.с. 16) та свідоцтва про одруження (а.с. 6), дані про батька в актовому записі про народження вчиненні зі слів матері та за її прізвищем. Отже, батьківство спадкодавця щодо позивача не доведено. Одночасно, відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. В судовому засіданні свідоцькими показаннями та письмовими доказами доведено факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] понад п`ять років. Так, допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони постійно проживають по-сусідству із [PERSON] і їм достеменно відомо, що з кінця 60-их років минулого століття її мати проживала у незареєстрованому шлюбі із [PERSON] і у них народилася дочка. Але після народження дочки [PERSON] залишив сім`ю і пішов жити до іншого будинку. Приблизно сім років тому [PERSON] захворів, не міг самостійно себе обходити, близьких родичів у нього нема, а тому [PERSON] перейшла жити до нього і всі обов`язки з піклування за ним взяла на себе. Вона ж і проводила поховання [PERSON] , поминки і т.п. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] , а тому достеменно знає, що в січні 2014 року той важко захворів і потребував стороннього догляду. [PERSON] перейшла жити до нього і доглядала його як рідного батька. Свідок [PERSON] пояснила суду: Вона працює соціальним працівником. З 2012 року і до минулого року вона постійно здійснювала догляд за сусідкою [PERSON] . Зі слів тієї сусідки у січні 2014 року їй стало відомо, що [PERSON] захворів, не міг самостійно пересуватися та обходити себе, а тому до нього переїхала жити його дочка [PERSON] , яку він залишив ще маленькою. Кожного разу з тих пір вона бачила [PERSON] в домоволодінні [PERSON] , коли та поралася по господарству, прибиралася, готувала їсти, прала і т.п. Зі слів знає, щ [PERSON] був дуже задоволений, що з ним проживає [PERSON] , бо такого догляду він ніколи не мав. Також їй достеменно відомо, що [PERSON] жила з [PERSON] до самої його смерті, похоронила його. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] також стверджується довідками виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 902 від 25.07.2019 (а.с. 106), № 903 від 22.07.2019 (а.с. 107), № 904 від 25.07.2019 (а.с. 108) та № 895 від 25.07.2019 (а.с. 109) із яких слідує, що з 2014 року до 27 травня 2019 року [PERSON] проживала без реєстрації із [PERSON] однією сім`єю та здійснила поховання останнього. Таким чином,\~суд вважає,\~що перерахованими\~вище доказами\~позивач довела\~суду факт\~відкриття спадщини,\~склад спадщини,\~факт проживання\~зі спадкодавцем\~більше п`яти\~років до\~моменту відкриття\~спадщини,\~а від\~так -\~своє право\~спадкувати у\~четвертій черзі\~за законом\~після смерті [PERSON] , а також неможливість оформлення своїх спадкових прав без судового рішення про встановлення юридичного факту.

Outcome: approved