Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. Батьки Позивача перебували у шлюбі з 11.11.2000 року по 21.02.2017 року. [INFO] від шлюбу у сторін народився син - Позивач [PERSON] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2017 року Відповідач сплачувала аліменти на користь [PERSON] на утримання Позивача до його повноліття. Позивачу виповнилось 18 років, але на сьогоднішній день він навчається на 1-му курсі Національної академії внутрішніх справ (IV-го рівня акредитації) на денній формі навчання, за державним замовленням, ступеня вищої освіти бакалавра. Термін навчання з 26.08.2019 року по 05.07.2023 року. Батько Позивача допомагає йому матеріально. Відповідач відмовляється від надання йому матеріальної допомоги, хоча офіційно працевлаштована, має стабільний дохід, який витрачає тільки на себе, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі ? частки щомісячно з усіх видів заробітку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 19.05.2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14 ). 26.11.2020 року в судовому засіданні Відповідач позов не визнала та пояснила суду наступне. Вона працює з 2008 року у Білоцерківському пологовому будинку на посаді молодшої медичної сестри. В місяць вона заробляє 3 900,00 грн., із яких відразу 1000 гривень сплачує за кімнату та несе інші необхідні витрати. Вона не має власного житла, винаймає кімнату у квартирі, яка належить сторонній людині похилого віку. Тому сплачувати аліменти на утримання Позивача не має можливості. У той же час, Позивач проживає зі своїм батьком у приватному будинку останнього. Батько є приватним підприємцем, директором підприємства, яке займається перевезенням пасажирів, утримує СТО, мийку автомобілів, кафе, отримує пенсію. Хоча він і одружився 3-й раз, втім, взмозі самостійно утримувати сина, оскільки має стабільний прибуток. У задоволенні позову просила відмовити повністю. 26.11.2020 року судовому засіданні представник Відповідача підтримала її доводи. Додатково пояснила, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2020 року було відмовлено батьку Позивача [PERSON] у задоволенні аналогічного позову. Такий тиск через судові позови відбувається із-за того, що Відповідач у цій справі подала позов до [PERSON] про поділ спільного майна, набутого під час шлюбу. Розгляд справи триває. Навчаючись в академії внутрішніх справ за державним замовленням, Позивач повністю забезпечений державою формою, харчуванням, медичною допомогою в відомчих закладах охорони здоров`я. Факт навчання за державним замовленням підтверджується наданою Позивачем довідкою. Доказів того, що Позивач потребує матеріальної допомоги у матеріалах справи немає. Посилаючись на ст.82 ЦПК України просила відмовити Позивачу повністю. В судові засідання Позивач жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с.20, 39, 46, 52). Суд, вислухавши Відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Батьки Позивача перебували у шлюбі з 11.11.2000 року по 21.02.2017 року. [INFO] від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району, актовий запис №15 (а.с.3). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2017 року шлюб між батьками Позивача було розірвано (а.с.5-6). Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років, у зв`язку з чим його право на отримання аліментів припинилось. Як вбачається з довідки №46/01-747 від 15 квітня 2020 року, виданої курсанту [PERSON] , він (вона) дійсно навчається на 1-му курсі Національної академії внутрішніх справ (IV-го рівня акредитації) на денній формі навчання, за державним замовленням, ступеня вищої освіти бакалавра. Термін навчання: з 26.08.2019 року по 05.07.2023 року (а.с.4). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовлено повністю (а.с.64-66). У той же час, відповідно до договору оренди квартири від 01.07.2019 року, Відповідач орендує кімнату у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Розмір орендної плати становить 1 000,00 грн. на місяць (а.с.56-57). Згідно з довідок про доходи №19 від 19.06.2020 року та №36 від 27.10.2020 року виданих КНП БМР «Білоцерківський пологовий будинок» Відповідачу [PERSON] , загальна сума доходу за період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 рік без урахування аліментів становить 27 760,64 грн. та сума доходу за період з 01.05.2020 року по 30.09.2020 рік без урахування аліментів становить 24 929,77 грн. (а.с. 29, 55). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги, коли обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, Відповідач працює у КНП БМР «Білоцерківський пологовий будинок» на посаді молодшої медичної сестри, що є основним місцем роботи та єдиним джерелом доходу. Загальна сума її доходу за період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 рік без урахування аліментів становить 27 760,64 грн. та сума доходу за період з 01.05.2020 року по 30.09.2020 рік без урахування аліментів становить 24 929,77 грн. Тобто у середньому 4 627,00 грн. та 4 985,00 грн. Крім того, Відповідач не має власного житла, тому винаймає його, сплачуючи відповідну орендну плату. А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу - у Відповідача відсутній заробіток, який дозволив би утримувати одночасно себе та сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У той же час, Позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами те, що Відповідач має інше джерело доходу, що надавало б їй можливість сплачувати такі аліменти. За таких обставин позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягають. Правих підстав для задоволення позову у суду немає. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням обраного Позивачем способу захисту права. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed