Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 листопада 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Уточнила свої позовні вимоги в поданій до суду 04 грудня 2018 року заяві. Посилалася на те, що є співвласником квартири [ADDRESS], відповідач [PERSON] [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає. В своїй уточненій позовній заяві просила суд визнати [PERSON] [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 51 по провулку Заячому, 10-б в м. Полтава. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Треті особи подали до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником на праві приватної спільної часткової власності квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири є [PERSON], [PERSON] (до зміни прізвища Таран) [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Частки співвласників є рівними, частка кожного складає 1/4. Відповідач [PERSON] [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] знаходиться на реєстраційному обліку, але не проживає. Обставина не проживання відповідача в спірному жилому приміщення не оспорюється ним в поданій до суду заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON] [PERSON] не проживає в [INFO], наявність реєстрації відповідача в квартирі, співвласником якої є позивач, порушує її права на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved