Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] /Дейс/ [PERSON], що проживає за адресою: с. Сухолужжя [PERSON] Дністровського району Одеської області, по вул. Піщана, 5 звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] [PERSON] районної державної адміністрації, місцезнаходження якої 67701, м. Білгород Дністровський Одеської області, вул. Грецька, 24 про визнання правовстановлюючого документа втраченим та визнання права власності на земельну ділянку, на підставі ст. ст. 3,15,256 ЦПК України, ст. ст. 316-319, 321, 325 ЦК України просить суд: визнати правовстановлюючий документ, а саме: сертифікат на право на земельну частку(пай) серії РН № 704433, виданий на імя [PERSON] Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 07.02.2002 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2002 року № 38/2002 - втраченим, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,022 га, яка розташована за адресою: Одеська область [PERSON] Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 7-б, ділянка № 24 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,3712 га, яка розташована за адресою: Одеська область [PERSON] Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 2-а, ділянка № 175 для ведення сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за заповітом [PERSON] від 08.08.2001 року їй належить земельна ділянка на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. У звязку із сімейними обставинами втрачено правовстановлюючі документи, у тому числі Сертифікат серії РН № 704433 на імя [PERSON], який виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 04.02.2002 року №38/2002, та два державних акта на право на земельну ділянку на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивачем було подано оголошення у пресі від 13.08.2013 року «Вважати недійсним загублений державний акт на земельну ділянку (пай), виданий на імя [PERSON]», та оголошення від 27.08.2015 року «Вважати втраченим сертифікат на земельний пай РН № 704433, виданий на імя [PERSON]». Враховуючи вищевикладене, а саме ту обставину, що позивач не має можливості реалізувати своє право власності, оскільки правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку нею були втрачені, просить з цих підстав позовні вимоги задовольнити . Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача не зявився, відповідно до наданої в матеріалах справи заяви, просить суд розглядати справу за її відсутність, з позовом не згодна в частині визнання права власності на підставі втрачених правоустановчих документів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно на підставі заповіту [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] 24.01.2002 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 284, 08.08.2007 року державним нотаріусом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] на право на земельну частку (пай), розміром 4,7 гектари, в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у землі ВАТ імені 28 червня м. Білгород-Дністровський Одеської області /л.с.6/ . Вказане право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ ім.28 Червня належало померлому 21.01.2003 року [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії РН № 704433, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 07.02.2002 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2002 року № 38/2002 /л.с.5/. У відповідності до листа № 1504/01-19/1/2943 від 22.06.2017 року Білгород-Дністровського районної державної адміністрації, згідно наявної у райдержадміністрації Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ВАТ ім. 28 Червня, зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 704433, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 04.02.2002 року № 38/2002 на імя [PERSON]. При цьому в даній Книзі містяться відомості про внесення змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 704433 на імя [PERSON], в звязку переходом права на земельну частку (пай) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2007 року бланк серії ВЕТ № 757189, про що зроблено відповідну відмітку 27.09.2007 року. Також повідомлено, що серед сертифікатів на право на земельну частку (пай), повернутих Відділом Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області до райдержадміністрації, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 704433 не значиться, а тому рекомендовано звернутися до міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області/л.с.7/. У відповідності до листа міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13.07.2017 року повідомлено, що згідно наявних в міськрайонному управлінні Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012 року на імя [PERSON] зареєстровані державні акти серії ЯЛ № 650047 та серії ЯЛ № 650048 від 12.12.2011 року на право власності на земельні ділянки площею 5,2022 га та 0,3712 га, розташовані за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 7-б, ділянка № 24 та масив № 2-а, ділянка № 175, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /л.с.8/. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка змінила прізвище у звязку із повторним укладанням шлюбу з [PERSON] на [PERSON] /л.с.11-13/. У своєму позові [PERSON] зазначає, що у звязку із сімейними обставинами втрачено правовстановлюючі документи, у тому числі Сертифікат серії РН № 704433 на імя [PERSON], який виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 04.02.2002 року №38/2002, та два державних акта на право на земельну ділянку на території Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. У звязку із вищевикладеним позивачка подала оголошення до газети «Слово Приднестровья» у якому зазначила: «Вважати втраченим Сертифікат на земельний пай РН № 704433, виданий на імя [PERSON]» та оголошення « Вважати недійсним загублений державний акт на земельну ділянку (пай), виданий на імя [PERSON]» /л.с.9-10/. В попередніх судових засіданнях позивачка пояснила, що хоча у Білгород-Дністровської райдержадміністрації існують державні акти серії ЯЛ № 650047 та серії ЯЛ № 650048 від 12.12.2011 року на право власності на земельні ділянки площею 5,2022 га та 0,3712 га, розташовані за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 7-б, ділянка № 24 та масив № 2-а, ділянка № 175, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте вказані правовстановлюючі документи не видають у звязку із відсутністю оригіналу Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії РН № 704433, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 07.02.2002 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2002 року № 38/2002. А тому іншого способу набути право власності на спірні земельні ділянки, окрім як за рішенням суду не вбачається можливим. Вказані правовідносини регулюються вимогами ст.1216,1218,1223,1297 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України. Згідно із нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії РН № 704433, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 07.02.2002 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2002 року № 38/2002 позивачем був втрачений. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що сертифікат на право на земельну (частку) пай серії РН № 704433, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 07.02.2002 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2002 року № 38/2002 дійсно був втрачений, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, то в даному випадку доцільним буде визнати його втраченим, а отже позовні вимоги [PERSON] /Дейс/ [PERSON] до [PERSON] [PERSON] районної державної адміністрації в частині визнання правовстановлюючого документа втраченим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про визнання права власності на земельні ділянки, суд приходить до наступного. Частиною першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Державні акти серії ЯЛ № 650047 та серії ЯЛ № 650048 від 12.12.2011 року на право власності на земельні ділянки площею 5,2022 га та 0,3712 га, розташовані за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 7-б, ділянка № 24 та масив № 2-а, ділянка № 175, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є правовстановлюючими документами, що посвідчують право власності на спірні земельні ділянки, проте не видаються позивачу з наведених вище підстав. Згідно наявного в матеріалах справи клопотання представника відповідача, вона заперечує проти визнання за позивачем права власності на спірні земельні ділянки, оскільки як зазначає, дане право не оспорюється. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач не може реалізувати своє право власності шляхом отримання Державних актів серії ЯЛ № 650047 та серії ЯЛ № 650048 від 12.12.2011 року на право власності на земельні ділянки площею 5,2022 га та 0,3712 га, розташовані за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 7-б, ділянка № 24 та масив № 2-а, ділянка № 175, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у звязку із відсутністю оригіналу Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії РН № 704433, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 07.02.2002 року на підставі рішення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 04.02.2002 року № 38/2002, який був втрачений, враховуючи думку представника відповідача з приводу того, що вказане право не оспорюється та визнається відповідачем, ураховуючи те, що іншого способу захистити права позивача не вбачається можливим, суд приходить до висновку про можливість визнання права власності за [PERSON] /Дейс/ [PERSON], що проживає за адресою: с. Сухолужжя [PERSON] Дністровського району Одеської області, по вул. Піщана, 5 на земельну ділянку площею 5,022 га, яка розташована за адресою: Одеська область [PERSON] Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 7-б, ділянка № 24 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,3712 га, яка розташована за адресою: Одеська область [PERSON] Дністровський район, Салганська сільська рада, масив № 2-а, ділянка № 175 для ведення сільськогосподарського виробництва, а тому позовні вимоги [PERSON] /Дейс/ [PERSON] до [PERSON] [PERSON] районної державної адміністрації в частині визнання права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

Outcome: approved