Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач, 25.02.2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 21лютого 2008 року [PERSON] уклав з ЗАТ «перший Український Міжнародний банк» кредитний договір №6105733. Відповідно до п.1 Кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі 228 118,00 доларів США на умовах договору, а позичальник зобов'язується використати його за цільовим призначенням, сплати проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, обумовлені договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 14,99% процентів річних. Кредит надається позичальнику строком до 21.02.2023 року. Протягом цього строку позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строк, визначений договором. В забезпечення Кредитного договору між [PERSON] та Банком укладено договір поруки №6106473. Відповідно до п.1 Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання за боржником зобов'язань визначених кредитним договором. Відповідно до п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань боржника в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, пені, неустойки. Згідно п.1.6 Договору поруки порука припиняється з припиненням зобов'язання, а також в інших випадках передбачених законодавством. 04.03.2009 року Банк повідомив позичальнику, що використав своє право на повернення кредиту достроково. Згідно вимог банку від 25.02.2009 року №DNI-21.1/85 про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредиту позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит та нараховані проценти через 30 днів з дня отримання вимоги. Позичальник отримав вимогу 04.03.2009 року, таким чином новий строк повернення кредиту 04.04.2009 року. Протягом шести місяців після настання нового строку повернення кредиту банк не звернувся до суду з позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі вищевикладеного, просить договір поруки від 21 лютого 2008 року №6106173 укладений між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] визнати припиненим з 04 жовтня 2009 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «ПУМБ» - Долінкіна Є.Ф. позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. Про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 21.08.2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»(правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №6105733на умовах якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 228118 грн., а позичальник зобов'язаний був повертати кредит у розмірах та у строки згідно графіку погашення, строком до 21.02.2023 р../а.с.5-9/ З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №6106473 від 21 лютого 2008 року, згідно якого останній поручився солідарно відповідати перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором../а.с.10/ В порядку визначеному ст..2 Договору поруки, листом від 25 лютого 2009 року ПАТ «ПУМБ» вимагав від поручителя достроково повернути банку всю суму залишку по кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. /а.с.14/ Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як роз'яснено в п. 22 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Обґрунтовуючи позов, представник позивача посилався на те, що договір поруки є припиненим, оскільки відповідач протягом 6 місяців з дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором - 04.04.2009р., не пред'явив вимог до поручителя. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.2011р. з позивача та [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором №6015733 від 21 лютого 2008 року у розмірі 296 068,84 грн., зазначене рішення суду набрало законної сили 08.08.2011 року. Згідно п. 6.1 Договору поруки №5542055, порука припиняється з припиненням основного зобов'язання. Відповідно до договору поруки він втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується ними конкретно, так як він визначається моментом повного погашення заборгованості позичальника по кредитному договору. На підставі вищенаведеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] Таким чином виходячи з вищенаведеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимого позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд приходить до висновку, що судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом, не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed