Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач 18.02.2016 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13835,71 грн. та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. При цьому посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 10.08.2007 року, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 13835,71 грн., з них: заборгованість за кредитом 7594,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4606,50 грн.; заборгованість за пенею та комісією 500 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 635,03 грн. Представник позивача, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, просив розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 10.08.2007 року, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 30.11.2015 року має заборгованість в сумі 13835,71 грн., з них: заборгованість за кредитом 7594,18 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 4606,50 грн.; заборгованість за пенею та комісією 500 грн.; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 635,03 грн. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved