Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 лютого 2015 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 10 грудня 2008 року померла її бабуся [PERSON], яка мешкала в с. Червоний Прапор, Краснокутського району, Харківської області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,2003 гектарах, розташованої на території Олексіївської сільської ради, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право на власності на земельну ділянку серії ХР № 145375. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем пятої черги за законом, в звязку з чим звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк для звернення з позовом до суду та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 6,2003 га, яка розташована на території Олексіївської сільської ради в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 10 грудня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №191214, виданого Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області 12.12.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є земельна ділянка площею 6,2003 га, розташованої на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, КСП «Зоря», що належала спадкодавці [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ХР №145375. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Факт, що позивач являється онукою померлої [PERSON] підтверджується: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України від 28 січня 2015 року, довідками відділу реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції, свідоцтвом про народження та про одруження позивача, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку Серії ХР №145375. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved