Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 вересня 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син. Дитина проживає разом із нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно з якою позивач зменшила позовні вимоги, у звязку із чим просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з березня 2017 року. Зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник відповідача [PERSON] в судове засідання подали заяву, в якій просили справу розглядати в їхній відсутності, зменшені позовні вимоги визнали, не заперечили проти стягнення аліментів у твердій грошові сумі у розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з березня 2017 року. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 16 листопада 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року. Від даного шлюбу в подружжя є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І?ИД № 197860 від 14 травня 2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свого неповнолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно надавати дитині утримування в необхідному розмірі. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм \~станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Позов предявлено 02 вересня 2016 року. Однак, як убачається з наявної в матеріалах справи письмової розписки, відповідачем добровільно сплачено аліменти в розмірі 6000 гривень за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року (за 6 місяців по 600 гривень), позивач. Згідно з заявою про зменшення позовних вимог просила починати стягувати аліменти з березня 2017 року. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved