Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі уповноваженого представника - адвоката Кенца Р.І. (ордер про надання правової допомоги серії ЖТ № 058561 від 13.03.2020 року, оригінал міститься у справі, том 1, а. с. 5) 13.03.2020 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області (за місцем заподіяння шкоди) з позовною заявою (надійшла на адресу суду 17.03.2020 року за вх. № 1431), в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на свою користь 128 998 грн. 98 коп. майнової шкоди та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а всього - 158 998 грн. 98 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення позовних вимог, у розмірі 1 589 грн. 98 коп., позивач просить покласти на відповідача. 14.08.2020 року Сколівським районним судом Львівської області за результатами розгляду вищевказаної позовної заяви ухвалено рішення у цивільній справі № 453/380/20, провадження № 2/453/214/20, за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (том 1, а. с. 241-246), котрим позов задоволено частково. Зокрема стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 110 432 грн. 30 коп. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 104 грн. 32 коп. судових витрат у справі, котрі полягали у сплаті позивачем судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] в особі уповноваженого представника - адвоката Кенца Р.І. (ордер про надання правової допомоги серії ЖТ № 058561 від 13.03.2020 року, оригінал міститься у справі, том 1, а. с. 5) 19.08.2020 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати у вищевказаній цивільній справі (надійшла на адресу суду 25.08.2020 року, вх. № 4073, том 2, а. с. 1-2), в якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 31 050 грн.. Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України). Судове рішенні у справі № 453/380/20, провадження № 2/453/214/20, за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ухвалювалося у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідно, додаткове судове рішення у цій справі суд ухвалює також у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Разом з тим, суд не вбачав необхідності викликати сторони у даній справі у судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, оскільки позивачем у поданій через свого представника позовній заяві було зазначено про орієнтовний розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, серед котрих й витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн., як і було зроблено заяву про те, що розрахунок судових витрат та відповідні докази про їх сплату будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, про що іншій стороні по справі стало й було відомо одразу після вручення йому копії позовної заяви та упродовж усього розгляду справи по суті. У свою чергу позивачем подано відповідну заяву через свого представника, шляхом відправлення її поштою 19.08.2020 року, тобто на п`ятий день після ухвалення рішення (14.08.2020 року). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За результатами дослідження матеріалів справи судом встановлено наступне. Рішенням, ухваленим Сколівським районним судом Львівської області 14.08.2020 року у цивільній справі № 453/380/20, провадження № 2/453/214/20, за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 110 432 грн. 30 коп. на відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 104 грн. 32 коп. судового збору. При цьому, питання про інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до котрих в силу ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать й витрати на професійну правничу допомогу, у справі не було вирішено. Як уже йшлося вище, позивачем у поданій через свого представника позовній заяві було зазначено про орієнтовний розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, серед котрих й витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 30 000 грн., як і було зроблено заяву про те, що розрахунок судових витрат та відповідні докази про їх сплату будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Суд приймає до уваги таку заяву позивача, зроблену через свого уповноваженого представника, як таку, що подана у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно, судом приймаються до уваги й докази, подані ним разом із цією заявою. Вирішуючи подану заяву по суті, суд зазначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Поряд з цим, обов`язок доведення неспівмірності таких витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, котрі підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). На виконання зазначеної вимоги процесуального закону відповідачем на адресу суду 04.09.2020 року під вх. № ЕП-952 подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (том 2, а. с. 16-17). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правничої допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, котрі свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено договір № 10/10-19 про надання правничої допомоги від 10.10.2019 року, укладений між ним та АО «Лагард Консалт» в особі керівника - адвоката Кенца Р.І. (копія міститься у справі, том 2, а. с. 3-5), а також акт приймання-передачі наданих послуг від 19.08.2020 року згідно цього договору (копія міститься у справі, том 2, а. с. 6). За змістом цих документів, під час виконання доручення клієнта адвокатом зазначеного адвокатського об`єднання було надано наступні послуги: 1) аналіз документів та погодження правової позиції клієнта по справі, 2 години по 2 700 грн., всього 5 400 грн.; 2) написання тексту та надсилання позовної заяви, 3 години по 2 700 грн., всього 8 100 грн.; 3) написання та відправлення відповіді на відзив на позовну заяву, 2 години по 2 700 грн., всього 5 400 грн.; 4) написання та направлення додаткових пояснень по справі, 1 година 2 700 грн.; 5) написання та подання заяви про розподіл судових витрат, 1 година 2 700 грн.; участь адвоката у судових засіданнях 2 години 30 хвилин по 2 700 грн., всього 6 750 грн.. Загальний розмір витрат адвоката на виконання згаданих вище доручень клієнта становить 31 050 грн. за 11 годин 30 хвилин своєї роботи. Отже, даний розмір витрат розрахований від кількості витраченого адвокатом часу, що становить 11,5 год., та вартості послуги за одну годину роботи, що становить 2 700 грн.. Водночас, щодо визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України співмірності такого розміру з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України до малозначних справ відносяться справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зважаючи на положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справа щодо відшкодування шкоди не входить до числа таких, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження. Відтак, дана справа є незначної складності, для якої також у суду не було перешкод щодо визнання її малозначною. Слід зазначити, що у справі відбулося два судові засідання тривалістю 1 година 35 хвилин та 1 година 22 хвилини (з урахуванням часу перебування головуючого у нарадчій кімнаті - 48 хвилин), у котрих адвокат АО «Лагард Консалт» - Кенц Р.І., який представляв інтереси позивача, приймав участь, за його ж клопотанням, у режимі відеоконференції з одним із судів м. Києва (за місцем здійснення адвокатської діяльності). З огляду на усе вищевикладене та враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку про недотримання у повному обсязі стороною позивача вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, що є наслідком застосування положень ч. 5 ст. 137 цього Кодексу для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а тому, на переконання суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, котрим вирішити питання про судові витрати у цій справі, що полягають у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, у наведений вище спосіб, тобто зменшити їх розмір до 15 000 грн..

Outcome: approved