Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 жовтня 2018 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений спадковий житловий будинок, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-17). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.7) та згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.8) позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», тож є спадкоємцем першої черги. Приватний нотаріус Бабак В.С. надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с.19), тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved