Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.02.2016 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31 січня 2006 року у віці 55 років в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2, 139 га, розташовану в межах території Добрянської сільської ради, що належить померлій на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серія ІУ-СМ № 023694 від 28.12.2001 року, реєстровий номер 605. Він являється спадкоємцем за законом першої черги як чоловік. Спадщину після смерті дружини прийняв фактично шляхом спільної реєстрації та проживання з померлою за однією адресою. На даний час у нього виникла необхідність оформити свої спадкові права. Однак йому було нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій тому, що втрачений оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку, отримати його дублікат на померлу особу неможливо. Тому визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.6/, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.23/. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с. 28/, в судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, з урахуванням думки представників позивача, третьої особи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 31 січня 2006 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці 55 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.7/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею загальною площею 2, 139 га, розташовану в межах території Добрянської сільської ради, що належить померлій на підставі втраченого державного акту на право приватної власності на землю серія ІУ-СМ № 023694, зареєстрованого за № 605 від 28.12.2001 року, вартість земельної ділянки становить 22\~267, 63 гривні /а.с.8/. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як чоловік, подружні стосунки підтверджені /а.с.10/. Відповідно до довідки Добрянської сільської ради № 1202 від 12.10.2015 року [PERSON], померла 31.01.2006 року, постійно проживала і зареєстрована в [INFO], на день смерті разом з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON], заповіт від її імені Добрянською сільською радою не посвідчувався /а.с.11/. 13.01.2016 року за заявою позивача зареєстрована спадкова справа за № 58458908 після смерті [PERSON], померлої 31.01.2006 року /а.с. 9/. Приватний нотаріус Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] відмовив позивачу у письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правоустановчого документу на спадкове майно /а.с.12/. Оригінал державного акту втрачений, про що зроблене відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с. 13-14/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 31.01.2006 року, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved