Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач 24.02.2014 р. звернувся до суду із вказаним позовом, при цьому посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] і він є єдиним спадкоємцем майна, яке залишилось після її смерті. [PERSON] належали на праві приватної власності земельні ділянки - кадастрові номери 6320287401:07:000:0562 (площею 5,4787 га), 6320287401:07:000:0509 (площею 1,2028 га) та 6320287401:07:000:0752 (площею 0,6400 га), загальною площею 7,3215 га, розташовані на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, що посвідчувалось Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ХР 041306, який 23.05.2003 р. був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 125. Вказаний Державний акт був виданий матері позивача, але в подальшому його оригінал був втрачений при виготовленні документів ПП «Землевпорядник», а залишилась лише фотокопія. За заявою [PERSON] ПП «Землевпорядник» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), яка стала підставою для реєстрації 31.01.2014 р. земельних ділянок відділом Держземагенства у Балаклійському районі в Державному земельному кадастрі. Згідно з Витягами НВ-6300867502014, НВ-6300867512014 та НВ-6300427322013 з Державного земельного кадастру, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4787 га, 1,2020 га, 0,6400 га, розташовані на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області та мають відповідні кадастрові номери: 6320287401:07:000:0562, 6320287401:07:000:0509, 6320287401:07:000:0752. Документом, що посвідчує право на вказані земельні ділянки є Державний акт від 23.05.2003 р. ІІІ-ХР 041306. Мається невідповідність кадастрових номерів земельних ділянок, вказаних у цьому Державному акті і кадастрових номерів земельних ділянок, вказаних у витягах з Державного земельного кадастру НВ-6300867502014, НВ-6300867512014 та НВ-6300427322013. Вказане пояснюється листами ПП «Землевпорядник» від 11.02.2014 р. № 91-93 та протоколом проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файлу про допущену помилку при зазначенні кадастрового номеру у Державному акті ІІІ-ХР 041306 та присвоєння кадастрового номеру в Державному земельному кадастрі. На звернення до Балаклійської державної нотаріальної контори, позивач отримав відповідь від 23.01.2014 р. за № 157/01-16, якою йому було роз'яснено, що у разі відсутності оригіналу Державного акту та неможливості його отримання, нотаріальне оформлення права власності на земельні ділянки в порядку спадкування неможливе, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області у судове засідання також не з'явився, сільським головою до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, повідомив суд, що не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с.Шевелівка Балаклійського району Харківської області. 01.02.2000 р. [PERSON] видано сертифікат про право на майновий пай № 211 в загальному пайовому фонді КСП «Рассвет». Також згідно зі свідоцтвом ХА № 001096 від 22.08.2002 р. [PERSON] мала право на пайовий фонд майна КСП «Рассвет», реорганізованого в СТОВ «Шевелівське». Рішенням Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 30.10.2001 р. вирішено затвердити матеріали технічної документації по виділенню земельних часток (паїв) в натурі та оформленню права приватної власності на земельні частки (паї) та надати у приватну власність земельні частки (паї) фізичним особам, в тому числі і матері позивача [PERSON], що підтверджується реєстром землевласників на землях Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Згідно з актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 041306 від 23.05.2003 р. [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,4787 га, площею 1,2028 га, та площею 0,6400 га. які розташовані на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Відповідно до витягу з документації із землеустрою про вартість сільськогосподарських угідь від 17.09.2013 р. № 2246, виданого відділом Держземагенства у Балаклійському районі Харківської області, земельні ділянки площею 7,3215 га, які належать [PERSON] мають наступні кадастрові номери: 6320287401:07:000:0562, 6320287401:07:000:0509, 6320287401:07:000:0752. Згідно з листами приватного підприємства «Землевпорядник» №№ 91, 92 ,93 від 11.02.2014 року вбачається, що розбіжності у кадастрових номерах земельних ділянок гр. [PERSON] зумовлені тим, що у 2003 році при заповненні бланку державного акту була допущена помилка, присвоєні кадастрові номери в межах населеного пункту села Шевелівка: 6320287401:07:000:0562, 6320287401:07:000:0509, 6320287401:07:000:0752. При внесенні відомостей про земельні ділянки до державного земельного кадастру були присвоєні нові кадастрові номери, оскільки земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту села Шевелівка. Насправді фактичні кадастрові номери земельних ділянок згідно з витягом з державного земельного кадастру: 6320287400:07:000:0562, 6320287400:07:000:0509, 6320287400:07:000:0752. Згідно з відповіддю відділу Держземагенства у Балаклійському районі Харківської області від 14.03.2014 р. № 01-03-15/353, станом на 01.01.2013 р. дійсно зареєстровано державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 041306 реєстраційний № 125 від 23.05.2003 р. та серії ІІ-ХР № 096323 реєстраційний номер № 41 від 01.11.1999 р. на ім`я [PERSON]. З відповіді нотаріуса №573/01-16 від 06.03.2014р. вбачається, що позивач є спадкоємцем [PERSON], та що він прийняв спадщину. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 1 до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1 ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спірні земельні ділянки, а відтак позов можливо задовольнити.

Outcome: approved