Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 58033,95 грн., витрати по оплаті судового збору у сумі 580,33 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.04.2006 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 57/05-Р, відповідно до умов якого позивач надав останній кредит у розмірі 6100 грн. з оплатою процентної ставки 24 відсотка річних із строком користування до 26.04.2007 року. Також позивач зазначає, що відповідачем порушені умови з повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним , внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість на вищезазначену суму. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, просив у його задоволенні відмовити та пояснив, що кредитний договір відповідачка з банком не укладала, кредитний договір від її імені укладено неустановленою особою без її участі по вкраденому паспорту на її імя та з переклеєною фотографією. Крім того, представник відповідача зазначив, що він, від імені свого довірителя, звертався із відповідними заявами до Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, де були викладені вказані факти, проте результати розгляду заяви йому невідомі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне\~\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~\~на\~\~які\~\~вона посилається\~\~як\~\~на\~\~підставу\~\~своїх\~\~вимог\~\~або заперечень,\~\~крім\~\~випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна\~\~сторона\~\~зобов'язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог\~\~і\~\~заперечень. Докази\~\~подаються сторонами та іншими особами,\~\~які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,\~\~які мають значення\~\~для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України\~суд сприяє всебічному, повному з'ясуванню обставин справи. Згідно положень\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затв.\~Постановою ВР України\~\~26.06.1992 р. № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Відповідно до п. 19 Положення, про втрату паспорта громадянин зобов'язаний терміново повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, який видає тимчасове посвідчення, що підтверджує його особу. Форма тимчасового посвідчення та порядок його видачі встановлюються Міністерством внутрішніх справ України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 3\~ст.203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до\~\~ч. 5\~ст. 203 ЦК України\~правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2006 року [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 6100 грн. з оплатою за процентною ставкою 24 відсотка річних зі строком користування до 26.04.2007 року. Вказаний кредит було оформлено на підставі паспорта [PERSON], [INFO], серія ММ 295874, виданого 29.09.1999 року. Проте, як вбачається з матеріалів справи, у справі наявні копії двох паспортів [PERSON]: Паспорт громадянина України [PERSON], [INFO], серії ММ 295874, виданого 29.09.1999 року МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, який, зі слів представника відповідача, нею було втрачено та Паспорт громадянина України [PERSON], [INFO], серії МЕ 435991, виданого 15.09.2004 року, МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Ксерокопія паспорта, яка надавалась відповідачем при укладенні кредитного договору, була завірена написом «Копія вірна». Проте, станом на момент укладення кредитного договору, паспорт відповідача серії ММ 295874, виданий 29.09.1999 року, був нею втрачений. В звязку з викладеним, відповідач звернувся до МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області для видачі нового паспорта. Тому 15.09.2004 року [PERSON] МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області був виданий новий паспорт громадянина України, серії МЕ 435991, який був у неї не момент укладення кредитного договору. Однак у кредитному договорі вказано інший номер і серія паспорта. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач протягом період з травня 2006 по листопад 2008 року не звертався до відповідача із заявами про наявність заборгованості за вказаним кредитним договором та її погашення, але, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] платежів за даним договором не здійснювала, що підтверджує її пояснення про необізнаність укладення кредитного договору № 57/05-Р від 26.04.2015 року. Крім того, суду не надано відомостей про те, що позивач звертався до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки для укладання кредитного договору особа - позичальник повинен надати банківській установі оригінал паспорта для посвідчення особи власника, паспорт дійсний для здійснення банківських операцій, кредитний договір з\~\~[PERSON] було укладено на основі втраченого паспорта вже після видачі нового паспорта. На підставі вищевикладеного, суд не знаходить підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором та вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд в порядку\~ст. 88 ЦПК України\~не має підстав для відшкодування позивачу понесених ним та документально підтверджених судових витрат, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини позову.

Outcome: dismissed