Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.08.2013 р. звернувся до суду з позовом до ПАТ « Райффазен Банк Аваль» про розірвання кредитного договору та визнання його виконаним . В заяві вказав, що 02.06.2008 р. між [PERSON] та ПАТ « Райффазен Банк Аваль « був укладений кредитний договір № 01428282107024 , за умовами якого позивач отримав кредитні кошти в розмірі 21700 грн. з кінцевим терміном повернення 02.06.2014 р. 16.03.2010 р. Банк звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 26 295,66 грн., в тому числі 225,28 грн. прострочена заборгованість за кредитом , 3 519,57 грн. пеня за порушення повернення кредитних коштів та відсотків , 4 131,46 грн. прострочена заборгованість за процентами , 18 419,35 грн.поточна заборгованість за кредитом , яка підлягає достроковому стягнення. Решетилівським районним судом Полтавської області від 19.03.2010 р. заяву задоволено повністю. В подальшому Банк звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. 23.04.2013 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Диканьського районного управління юстиції Слиньком С.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням судового наказу № 2-н-50 виданого 07.04.2010 р. Вважає, що кредитний договір фактично був розірваний з 22.03.2010 р. Прохав визнати зобов'язання за кредитним договором № 014288082107024 від 02.06.2008 р. укладеного між ПАТ « Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] виконаним. Вважати кредитний договір № 014288082107024 від 02.06.2008 р. укладеного між ПАТ « Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] розірваним з 22.03.2010 р. 27.01.2014 р. [PERSON] уточнив позовні вимоги. Прохав вважати кредитний договір за № 014288082107024 від 02.06.2008 р укладеного між ПАТ « Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] припиненим з 23.05.2013 р. Визнати зобов'язання за кредитним договором за № 014288082107024 від 02.06.2008 р. укладеного між ПАТ « Райффазен Банк Аваль «та [PERSON] виконаним. Зобов'язати ПАТ « Райффазен Банк Аваль «зупинити нарахування відсотків за кредитним договором за № 014288082107024 від 02.06.2008 р. починаючи з 23 квітня 2013 р. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції від 27.01.2014 р. Представник відповідача позов не визнав та пояснив , що після винесення судового наказу кредитний договір продовжував діяти та нараховувалися відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02.06.2008 р. між [PERSON] та ПАТ « Райффазен Банк Аваль « був укладений кредитний договір № 01428282107024 , за умовами якого позивач отримав кредитні кошти в розмірі 21700 грн. з кінцевим терміном повернення 02.06.2014 р. 16.03.2010 р. Банк звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 26 295,66 грн., в тому числі 225,28 грн. прострочена заборгованість за кредитом , 3 519,57 грн. пеня за порушення повернення кредитних коштів та відсотків , 4 131,46 грн. прострочена заборгованість за процентами , 18 419,35 грн.поточна заборгованість за кредитом , яка підлягає достроковому стягнення. Решетилівським районним судом Полтавської області від 19.03.2010 р. заяву задоволено повністю. В подальшому Банк звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. 23.04.2013 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Диканського районного управління юстиції Слиньком С.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням судового наказу. Позивач вважає договір припиненим з моменту повного погашення боргу за кредитним договором. Однак , договір сторонами не розривався, тому відсотки та штрафні санкції продовжуються нараховувати і після винесення судового наказу. Суд вважає, що нарахування штрафних санкцій та відсотків за користування кредитом після винесення судового наказу є правомірним , оскільки борг не був погашений у 2010 р. Посилання позивача на той факт, що звернувшись з вимогою про дострокове повернення суми кредиту за договором , банк фактично просив застосувати наслідки припинення зобов'язання безпідставне , оскільки таких вимог Банком не ставилося , судового рішення про припинення, розірвання кредитного договору не виносилося. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах , передбачених договором або законом відповідно до вимог ст. 598 ч.1 ЦК України. Надавши системний аналіз ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України вбачається , що діючим законодавством не передбачене припинення зобов'язання внаслідок скористанням Банком своїм правом щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитом чи ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Оскільки з моменту винесення судового наказу та до повного погашення заборгованості , визначеної судовим наказом минув певний період, договір продовжував діяти та позивачу нараховувалися відсотки та пеня за використання кредитних коштів, додаткова заборгованість , що виникла в період з 19.03.2010 р. по 23.04.2013 р. не була погашена , то підстав вважати договір припиненим у зв'язку з його повним виконанням немає. В задоволенні позовних вимог про визнання зобов'язань за кредитним договором виконаним слід відмовити , оскільки у [PERSON] існують невиконані зобов'язання перед Банком за період після винесення судового наказу та до погашення боргу за судовим наказом. Нарахування відсотків за кредитним договором після 23.04.2013 р. суд вважає неправомірним , оскільки тіло кредиту було повністю погашено за судовим наказом від 19.03.2010 р. Суд вважає неправомірним дії Банку , що отримані кошти зараховувалися Банком на розсуд кредитора на погашення кредиту, нарахованих відсотків та пені відповідно до п. 5 укладеного договору , оскільки в п.5.8 зазначається про задоволення вимог кредитору в добровільному порядку , а не за рішенням суду. Судовий наказ винесений Решетилівським районним судом Полтавської області у відповідності з вимогами , які зазначалися Банком. В заяві про видачу судового наказу Банк чітко вказав з яких сум складається заборгованість. Оскільки судовим наказом стягнуте все тіло кредиту повністю і воно погашено 23.04.2013 р. , то з цього часу нарахування відсотків на тіло кредиту є неправомірним. З наданого розрахунку Банком вбачається , що існує заборгованість за тілом кредиту в сумі 6 231,30 грн. Дана заборгованість лише склалася за тілом кредиту через трактування банком судового наказу на власний розсуд та не зарахування отриманих сум на погашення тіла кредиту , що тягне за собою штучно створену заборгованість за тілом кредиту та нарахування додаткових відсотків. Оскільки позов позивача задовольняється частково , то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 121,80 грн. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial