Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач 17.11.2014 року звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», Одеської філії публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 31.08.2013 року сталася ДТП з вини [PERSON], якого постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2013 року визнано виним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатуванні автомобіля «МAZDA 6», д/н [NUMBER] застрахована, тож позивач звернувся до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Не одержавши страхового відшкодування, позивач просить суд: стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 19093,13 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, відповідно до якої просить суд провести слухання справи у його відсутність, позов задовольнити. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Представник ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», Одеської філії ПАТ «Українська страхова компанія«Гарант-Авто» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.20,22). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 169, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2013 року о 07-25 годині по вул.Приморській,72, смт.Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] керував автомобілем марки «МAZDA 6», д/н [NUMBER], виїхав на смугу односторонього руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mersedes Benz 313», д/н [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 340 грн. на користь держави (а.с.7). У відповідності до ч.3 ст 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатуванні автомобіля «МAZDA 6», д/н [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Згідно відповіді з Одеської філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» №661 від 26.02.2014 року, [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування 03.09.2013 року. У відповіді зазначається, що розмір страхового відшкодування, розрахованого відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає: 20093 грн (вартість матеріального збитку)-1000 грн.(франшиза)=19093,13 грн. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страховику виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2014 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2014 року, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана , крім іншого, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому, у сенсі розуміння п. 35.1 ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з нормами чинного законодавства, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його (ст.36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» суму страхового відшкодування у розмірі 19093,13 грн. За таких обставин, ураховуючи те, [PERSON] вчасно звернувся до страхової компанії із вимогою про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи той факт, що страхова компанія визнала вимоги [PERSON] та зобов'язалася у встановлений законодавством строк, зазначений ст.36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплатити позивачу страхове відшкодування, однак не виплатило його, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується стягнення судових витрат по справі на користь позивача суд виходить з положень ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підстав і викладеного та

Outcome: approved