overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2013 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності . Позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина - син [PERSON], [INFO] , на утримання якого відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає Встановлені судом факти підтверджуються: поясненням позивача, копією свідоцтва про народження дитини (а.с.-4), довідкою виконавчого комітету Одайпільської сільської ради від 10.12.2013 року № 266 про склад сім'ї позивача (а.с.5), довідкою виконавчого комітету Одайпільської сільської ради від 18.12.2013 року № 270 із якої встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері ( а.с- 6) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON]., як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2013 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, аліменти сплачувати згоден. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO] , на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Встановлені судом факти підтверджуються: поясненням сторін, копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.04.2012 р. (а.с.-4), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.- 5), довідкою КП «Житлокомунсервіс» від 17.12.2013 року № 806 про склад сім'ї позивача (а.с.6), довідкою КП «Житлокомунсервіс» від 08.01.2014 року № 10 із якої встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері ( а.с- 15) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2013 року по липень 2015 року. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] мешкали однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з жовтня 2013 року по липень 2015 року. Мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що 13 лютого 1988 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою вони припинили з листопаду 2006 року. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] прибув, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 1988 року, про що зроблено актовий запис № 91 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 6 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюбні відношення між сторонами припинені з листопаду 2006 року, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 01 листопада 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що між сторонами постійно виникають сварки і відповідач її як жінку не поважає та постійно принижує. В присутності дитини відповідач застосовує до [PERSON] фізичну силу, що негативно впливає на психічне здоровя дитини. На протязі чотирьох років сторони однією сімєю не мешкають. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу погодився . При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 2003 року, про що зроблено актовий запис № 378 у відділі реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами постійно виникають сварки і відповідач її як жінку не поважає та постійно принижує. В присутності дитини відповідач застосовує до [PERSON] фізичну силу, що негативно впливає на психічне здоровя дитини. На протязі чотирьох років сторони однією сімєю не мешкають. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину:дочку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання позивачці - [PERSON] Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

позивач [PERSON] 17 березня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, з січня 2014 року проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, наполягав на розірванні шлюбу, вважає неможливим збереження сім'ї. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнавала. Не заперечувала обставину наявності суперечок в сім'ї та окреме проживання подружжя з січня 2014 року, але вважає за можливе збереження сім'ї. Пояснила, що намагалася вживати заходи для збереження сім'ї, які не дали жодних результатів. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 січня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Поясненнями заслуханих в судовому засіданні сторін встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, вважає неможливим подальше збереження сім'ї. Відповідач в судовому засіданні щодо розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], 1982 року народження, та [PERSON], 1983 року народження, з 28 лютого 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В результаті розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають, сумісне господарство не ведеться. Фактично між сторонами припинені шлюбні відносини. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що фактично шлюбні стосунки припинені, спільно однією сім'єю не проживають. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, вважає неможливим подальше збереження сім'ї. Відповідач в судовому засіданні також наполягав на розірванні шлюбу, вважає неможливим спільне життя. Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], 1986 року народження, та [PERSON], 1984 року народження, з 06 жовтня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 березня 2021 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказував, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 3,83 га в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності Спілки селян «Пролісок», яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0231616, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач - [PERSON] та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, якими просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач - [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі позовні вимоги позивача визнає. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 вересня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 22 листопада 1997 року. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 618 . Від спільного життя з відповідачем він має неповнолітю дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. На момент заявлення позовних вимог позивач не проживає з відповідачем понад три роки та не ведуть спільного господарства, тому він вважає подальше сумісне проживання неможливим та бажає шлюб з відповідачем розірвати, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилася подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22.11.1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.11.1997 року, актовий запис № 618 (а.с. 9). Від спільного життя з відповідачем є неповнолітня дитна [PERSON] - [INFO], про що у Відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Довгинцівської районної у місті ради м.Кривого Рогу 06 серпня 1998 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 448,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.08.1998 року ( а.с.10). Шлюбні відносини сторони припинили , позивач з відповідачем ніяких сімейних відносин не підтримує,на примирення не згодні,бажають розірвати шлюб. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] Та [PERSON]. підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved