Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON]Д звернувся до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування позовних вимог зазначає на те, що у 2006 році разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], про що видано свідоцтво С 1460 від 26.12.2006 року. Право власності в БТІ не зареєстрували. [PERSON] померла 9.03.2012 року, 29 квітня 2014 року [PERSON] оголошено померлим. Нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлих, оскільки відсутні правовстановлюючі документі на квартиру. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку після смерті [PERSON] та на 1/ 2 частину після смерті [PERSON] Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2006 року він, [PERSON], [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS]. Кожному належало по 1/ 3 частині квартири. Однак своє право власності в БТІ не зареєстрували. 9 березня 2012 року померла його дружина [PERSON], після її смерті, не він, ні його син [PERSON] спадщину не оформили, хоча фактично користувались спадковим майном, бо проживали в цій квартирі, тому вважаються що успадкували по 1/ 6 частині квартири. 29 квітня 2014 року його сина [PERSON] оголошено померлим. Після його смерті відкрилась спадщина в вигляді 1/ 2 частини квартири. Донька сина [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Однак нотаріус відмовився видати свідоцтво на спадкове майно, оскільки відсутні право установлюючи документи. Право власності на свою 1/ 3 частку він зараз оформив, просить визнати за ним право власності на 1/ 6 частину квартири в порядку спаковування за законом після смерті [PERSON], та на 1/ 2 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник відповідача [PERSON] районної в місті [PERSON] Ради в одному із судових засідань, з первісним позовом погодилась частково, не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно за законом, але заперечувала проти визнання за позивачем права власності на 1/ 3 частину квартири, оскільки не вбачає перешкод для реєстрації права власності у відповідному органі. Третя особа [PERSON] надавала суду пояснення, що з позовом погоджується, вона є донькою [PERSON], із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Не заперечує проти визнання за дідом права власності на спадкове майно її батька. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду. Дослідивши письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовної заяви за наступних підстав. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так згідно свідоцтва про право власності на житло №С-1460, що видане згідно з розпорядженням № Дз-875- від 01.12.2006 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на лежить на праві спільної часткової власності, кожному по 1/ 3 частині, квартира [ADDRESS], загальна площа квартири 46, 1 кв.м (а.с. 10). За Довідкою БТІ , Державна реєстрація квартири за адресою : м.Кривий Ріг, вул.Енгельса, 1/ 2 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» не здійснювалось (а.с.47). Відповідно до ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно змісту свідоцтва про одруження з 15 жовтня 1957 року [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 9 березня 2012 року (а.с.6). Згідно змісту свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 18.04.2014 року [PERSON] визнано померлим (а.с.9) свідоцтво про його смерть 29 квітня 2014 року видано [PERSON] відділом державної реєстрації (а.с.17) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється, зокрема, за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та його вин [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та позивач [PERSON] є єдиний спадкоємець, який звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , його дружина [PERSON], син [PERSON] постійно проживали разом: позивач та його син [PERSON] на час смерті [PERSON], а позивач з сином [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього. Позивач звернувся із заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.29) та після смерті [PERSON] (а.с. 36). Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщини є рівними. У звязку зі смертю [PERSON] 9 березня 2012 року (а.с. 6) відкрилась спадщина на 1/ 3 частину [ADDRESS], Заповіт та будь-яких цивільно-правових договорів [PERSON] за життя не складала, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, що підтверджується витягом з Спадкового реєстру (а.с. 32, 33), тобто [PERSON] та [PERSON] за життя, успадкували після [PERSON] по 1/ 2 частині спадкового майна, тобто по 1/ 6 квартири. У звязку зі смертю [PERSON] 29 квітня 2014 року (а.с.37), відкрилась спадщина у вигляді 1/ 2 квартири (1/3+1/ 6)за адресою вул.Енгельса, 1/ 2 в м.Кривому Розі Заповіт та будь-яких цивільно-правових договорів [PERSON] за життя не складав, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, що підтверджується витягом з Спадкового реєстру (а.с. 38, 39). Позивач звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини дружини [PERSON] та свого сина [PERSON], відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, однак постановою державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори. від 10.11.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно частки квартири [ADDRESS], які належали спадкодавцям, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно, яке не було зареєстроване в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с.15). На підставі викладеного су. Вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та законні: тому суд вважає можливим визнати: - за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті 9 березня 2012 року [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 46, 1 кв.м.; житловою площею 30, 3 кв.м. - за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті 29 квітян 2014 року [PERSON] на 1/2 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 46, 1 кв.м.; житловою площею 30, 3 кв.м. На підставі викладеного,

Outcome: approved