Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог Державний нотаріус Заставнівської державної нотаріальної контори Бурдейна Г.П. про усунення від права на спадкування за законом. В обгрунтування позовної заяви посилається на те, що 16.10.1987 року між [PERSON] та [PERSON] 16.10.1987 року було укладено шлюб. З 1987 року позивач та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. У даному шлюбі спільних дітей у них не було. Однак у [PERSON] була донька від першого шлюбу [PERSON] , яка є відповідачем по справі. Позивач зазначає, що [PERSON] будучи ображена на свого батька, по причині розлучення з її матір`ю, з батьком зовсім не спілкувалася, його як свого батька не визнавала, проживаючи в одному селі при зустрічі з ним навіть не віталася. З 2005 року [PERSON] було присвоєно ІІІ групу інвалідності по неврології. Внаслідок хвороби [PERSON] часто лікувався, як стаціонарно, так і амбулаторно. Доглядом та забезпеченням [PERSON] , який внаслідок хвороби потребував сторонньої допомоги займалася його дружина. Починаючи з 2007 року по 2016 р. [PERSON] через погане самопочуття не міг працювати та забезпечувати свою сім`ю. Крім того в 2007 році і позивач захворіла - ревматична хвороба. Цього ж року їй було проведено хірургічне лікування та комісуротомію. Після чого вона також періодично потребувала стаціонарного та амбулаторного лікування. В 2015 році у позивача стався інсульт і їй було присвоєно ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим на лікування позивача та її чоловіка витрачалося чимало коштів, тому фінансового забезпечення не вистачало і позивач змушена була брати в борг у своїх рідних та знайомих. У 2018 році [PERSON] захворів на онкологічне захворювання - рак печінки. У зв`язку з чим з жовтня 2018 року він знаходився на стаціонарному лікуванні. Стан здоров`я [PERSON] стрімко погіршувався, він не міг самостійно харчуватися, задовольняти свої фізіологічні потреби тому потребував постійно догляду. Позивач самотужки доглядала за [PERSON] , оплачувала всі витрати по лікуванню. Позивач вказує, що про безпорадний стан спадкодавця [PERSON] відповідачам було достеменно відомо, оскільки все село збирало кошти на його лікування. Проте не зважаючи на це, вони жодного разу не провідали його, матеріально не допомогли, морально не підтримували. В кінці листопада 2018 року [PERSON] виписали з лікарні додому, у зв`язку з недоцільністю продовжувати лікування. Його стан був вкрай важким, він терпів сильну біль від хвороби та душевні страждання, що його рідні по корові люди мама та донька не навідують його, не підтримують у такий страшний і важкий для нього час. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем за законом є позивач та відповідачі по справі. Оскільки, позивач постійно проживала з чоловіком, вона у встановлений законом строк звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори, було проведено реєстрацію спадкової справи. Відповідачі також звернулися до нотарільної контори із заявами про прийняття спадщини. Вважає, що відповідачі немають жодного права на отримання спадщини після смерті [PERSON] , оскільки вони разом із ним на час відкриття спадщини разом не проживали, самоусунулися від виконання своїх обов`язків, не надавали будь-якої допомоги, в тому числі матеріальної [PERSON] , коли він хворів, а тому просила задовольнити позов та усунути їх від права на спадкування за законом. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про те, що вона за зазначеною адресою, а саме в с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області - відсутня. З відповіді на запит до виконавчого комітету Горшіньошерівецької сільської ради №522 від 28.10.2019 року стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.38) куди і направлялася судова повістка. Приймаючи до уваги те, що відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, суд розглянув справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити. Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України- за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що [PERSON] проживав та перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у [ADDRESS] з 16.10.1987 року по 03.12.2018 року, тобто по день смерті. Наведене підтверджується довідкою №985 від 25.06.2019 року виданої виконавчим комітетом Горішньошерівецької сільської ради (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2018 року (а.с.10). За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя [PERSON] заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, [PERSON] , котра являється дружиною померлого, дочка від першого шлюбу [PERSON] та його мати [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи, що міститься в матеріалах справи. За заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №22/2019, яка знаходиться в провадженні державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрації в Спадковому реєстрі №54855830 від 24.01.2019 року. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщин, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] також особисто, відповідно до ст.ст.1268,1269 ЦК України звернулися до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Ч. 1 ст. 202 СК України зазначено, що повнолітні дочка, син, зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] з 2005 року по 03.12.2018 року хворів, що підтверджується копіями витягів з медичних карток стаціонарного хворого, які містяться в матеріалах справи. Лікуванням, доглядом та забезпеченням хворого займалася тільки його дружина [PERSON] . У відповідності до ст..1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки, повнолітні діти, які ухилилися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Судом вставлено, що спадкоємець [PERSON] , яка є людиною похилого віку, сторонньої допомоги не потребує, повністю себе обслуговує, яка проживала разом із спадкодавцем [PERSON] в одному селі, а також відповідач [PERSON] , яка є молодою, працездатною, фінансово забезпеченою особою, свідомо ухилилися від надання допомоги хворому [PERSON] , не надали матеріальної допомоги, не відвідували його, байдуже віднеслися до його стану та здоров`я, не надали жодної матеріальної допомоги, підтримки під час організації поховання [PERSON] . [PERSON] не приймала участі у похованні батька. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою позивача, тому їй добре відомі відносини між відповідачами та померлим. Вказала, що відповідач [PERSON] , яка є дочкою померлого від першого шлюбу, батька не признавала, на своє весілля його не запрошувала. Коли він хворів та потребував постійного догляду, донька та його мати не провідували його, не приходили до нього. Коли [PERSON] помер то все село збирало кошти на його похорон. Донька на похорон не прийшла. Свідок [PERSON] , суду показала, що є дружиною рідного брата [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] все залишив своїй першій дружині та доньці. Після одруження з позивачкою він спочатку проживав у своєї матері, яка згодом їх вигнала. Даний будинок, який є предметом спору на даний час, [PERSON] побудував з своєю другою дружиною, тобто позивачем. Після розірвання шлюбу [PERSON] старався допомагати доньці, давав їй кошти, однак вона від нього тікала. Коли виходила заміж на весілля його не запрошувала, як батька його не визнавала. Також коли був здоровий допомагав і матері. Коли захворів, потребував сторонньої допомоги, однак ні мати ні донька до нього не приходили, не допомагали йому. [PERSON] проживає за кордоном. Відповідно до вимогст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного,ст.1218, 1224, 1268 ЦК України,

Outcome: approved