Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька, в якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд на оздоровлення та відпочинок на період з 18.06.2017 по 31.08.2017 до країн Туреччини, Єгипту, Болгарії, країн СНД та Шенгенської угоди ( в тому числі Республіки Польщі, Республіки Литви, Федеративної Республіки Німеччини) [PERSON], [INFO] в супроводі матері [PERSON] без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька [PERSON] та дозволити виготовити для цього необхідні проїзні документи. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 12.11.2015 року. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, оскільки їхні подружні відносини з відповідачем з часом значно погіршилися і вони проживають окремо один від одного. На даний час позивач має намір виїхати на відпочинок за кордон. Вона звернулася до відповідача з питанням надання дозволу оформити документи на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки та надання згоди про її виїзд за кордон, однак, відповідач через неприязні з нею відносини згоди на подорож дитини за кордон не надає. За таких обставин вона змушена звернутись із даним позовом до суду. В ході судового засідання представник позивача уточнила позовні вимоги - просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд на оздоровлення та відпочинок на період з 01.08.2017 по 30.10.2017 до країн Болгарії та Російської Федерації [PERSON], [INFO] в супроводі матері [PERSON] без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька [PERSON] та дозволити виготовити для цього необхідні проїзні документи. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, обґрунтувавши вищенаведеним та просили його задовольнити. Позивач пояснила, що має намір відвезти доньку на відпочинок до Болгарії, а також погостювати з донькою у її бабусі та дідуся, які офіційно проживають на території Російської Федерації. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача 3445/17-вх від 29.06.2017 року (а.с. 20) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований в с. Блищадь Хотинського району Чернівецької області. Згідно повідомлення Рухотинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області [PERSON] на даний час в селі не проживає, його місцезнаходження невідоме, в результаті чого повідомлення про розгляд справи йому не вручене. Зі згоди позивача та її представника суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Третя особа представник органу опіки та піклування Заставнівської РДА Чернівецької області Пендюр В.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив врахувати вік дитини, те що вона є громадянкою України та відсутність підстав для надання дозволу для вивезення дитини за кордон. Суд, вислухавши сторони, покази свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 12.11.2015 р. позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Заставнівського РУЮ у Чернівецькій області за актовим записом №79, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00018072002 від 18.05.2017 (а.с.12), згідно якого після одруження прізвища у подружжя залишилися без змін. У даному шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження від 18.02.2016 року [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] є її матір'ю (а.с.15). 16.04.2016 [PERSON] змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що стверджується записом №1 про зміни, внесені 06.04.2016 р. до відомостей актового запису згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00018072002 від 18.05.2017 (а.с.12). Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.п.17, 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380 - за наявності заперечень одного з батьків проїзний документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі ч.1, ч.2 ст.27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні позивач з метою створення дитині умов для забезпечення відпочинку, зміни обстановки, оздоровлення, фізичного, духовного та морального розвитку має намір і фінансову можливість вивезти доньку на відпочинок та оздоровлення в Болгарію, а також влаштувати зустріч дитині із її дідусем та бабусею, які офіційно проживають на території Російської Федерації, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька малолітньої [PERSON] позивач це зробити не може. Відповідно до посилань позивача у добровільному порядку відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд доньки за кордон. В матеріалах справи є акт обстеження матеріально-побутових умов від 10.05.2017, з якого вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю [PERSON] в будинку її батьків, батько дитини [PERSON] у будинку не зареєстрований та не проживає (а.с.17). Свідок [PERSON] - секретар Ржавинецької сільської ради - в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] вже на протязі 2-3 місяців не проживає в селі Ржавинці, його місце перебування на даний час їй невідоме. За час проживання на території села він охарактеризував себе з негативної сторони, мав запальний характер, вживав спиртні напої, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння займався рукоприкладством. На позивача жодних скарг до сільської ради не наджходило, дитина доглянута. Враховуючи вищенаведене, можливо зробити висновок, що відповідач необґрунтовано обмежує права позивача на виховання доньки та позбавляє її можливості, як матері дитини, надавати доньці найкраще в житті. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO] за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved