Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

позивач [PERSON] в позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON]. Діти знаходяться повністю на її утриманні, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, коштів не надає, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Дану справу просить розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 18.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, де просить відмовити в позові [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на те, що твердження позивача є неправдивими, оскільки дійсно він перебуває у шлюбі з позивачем та мають двох неповнолітніх дітей та вони спільно проживають в одній квартирі. Він систематично відвідує школу та дитячий садок, де навчаються та виховуються діти, приймає активну участь в їх вихованні, цікавиться їх успіхами, водить та забирає сина з садочку, відвідує свята. Він має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та повністю забезпечує своїх дітей всім необхідним. А тому вважає, що обставини, які зазначила позивач не відповідають дійсності. Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне в позові [PERSON] відмовити, виходячи із слідуючого: Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2013, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). В період спільного проживання у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6). [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітні діти Вікторія та Артур зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою ВУЖКГ (а.с.27). Їх дочка [PERSON] є ученицею 6-го класу Ватутінської ЗОШ №5, що стверджується довідкою (а.с.30), з якої вбачається, що батько дівчинки [PERSON] приймає активну участь у вихованні дитини: цікавиться успіхами у навчанні та поведінкою доньки, регулярно відвідує батьківські збори, дитячі свята, підтримує тісний зв'язок з класним керівником. Їх син [PERSON] є вихованцем Ватутінського дошкільного закладу №6, що стверджується довідкою (а.с.31), з якої вбачається, що батько хлопчика [PERSON] приводить та забирає сина з дитячого закладу з понеділка по четвер включно, бере участь у вихованні, систематично відвідує батьківські збори та виховні заходи. [PERSON] працює у Ватутінському ВУЖКГ, що стверджується характеристикою з місця роботи (а.с.32). Він отримує заробітну плату та забезпечує своїх дітей всім необхідним, що стверджується фіксальними чеками (а.с.33,34) на придбання товарів за певний період часу. Викладені вище обставини повністю спростовують вимоги позивача і підтверджують належне виконання відповідачем своїх обов'язків щодо утримання дітей до досягнення повноліття відповідно до вимог ст.150, 180 СК України та Конвенції про права дитини. Наданий позивачем акт депутата Ватутінської міської ради від 01.06.2018, з якого вбачається, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.11) не підтверджує факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей. Інших доказів позивачем суду не надано. А тому, за таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору залишити за рахунок держави. На підставі ст. 180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: dismissed