Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач 17.12.2018 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача незаконно отриманої суми державної допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.07.2012 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення їй державної допомоги на дитину як одинокій матері та власноруч надала письмову розписку про зобов`язання повідомити органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Заяву було задоволено та призначено допомогу на дитину [PERSON] , [INFO] , як одинокій матері. Для призначення допомоги в наступні періоди відповідач зверталася до управління із заявами та деклараціями про доходи 21.01.2016, 11.07.2016, 12.01.2017, 04.07.2017 та 02.01.2018. Згідно Акту обстеження від 11.04.2018 № 38 було встановлено факт проживання [PERSON] з біологічним батьком дитини, в зв`язку з чим з 01.05.2018 було припинено виплату допомоги та підлягають поверненню бюджетні кошти у вигляді допомоги на дітей одинокій матері, виходячи з розрахунку за період з 01.07.2012 по 30.04.2018 на загальну суму 45705,70 грн., на які остання не мала права. 07.12.2018 [PERSON] отримала повідомлення про припинення виплати державної допомоги на дитину та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти, однак, до часу звернення позивача до суду вказана сума не повернута. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача надміру сплаченої допомоги в сумі 45705,70 грн. Ухвалою судді Луньової Д.Ю. від 10.10.2019 провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.40). Роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам. Ухвалою від 20.01.2020 суддя Сіренко Н.С. прийняла вказану цивільну справу до свого провадження та призначено судове засідання на 10.03.2020 без виклику сторін, про що було повідомлено сторонам (а.с.49,50,51,52,54). 14.02.2020 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про застосування строків позовної давності у справі, в якому остання, не заперечуючи проти викладених в позовній заяві обставин щодо отримання нею надмірно виплаченої допомоги на дитину, просить суд застосувати позовну давність, посилаючись на те, що дата початку виплати є 18.07.2012, саме з цієї дати і починається дія трирічного строку права позивача звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів, а позивач звернувся до суду у 2018 році, при цьому клопотань про поновлення пропущеного строку з поважних причин не заявляв (а.с.55). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 18.07.2012 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, одноразову допомогу при народженні дитини, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомогу на дітей одиноким матерям, та її повідомлено про обов`язок у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, повідомити органи праці та соціального захисту населення (а.с.23-24). В цей же день 18.07.2012 [PERSON] поставила свій підпис про її ознайомлення з положеннями ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (а.с.10). Рішенням від 01.08.2012 [PERSON] призначено допомогу на дітей одиноким матерям (а.с.25), в подальшому рішеннями про призначення допомоги сім`ям з дітьми [PERSON] призначалася допомога як одинокій матері (а.с.26-31), в результаті за період з липня 2012 по березень 2018 року [PERSON] знаходилася на обліку в Радомишльському РУПСЗН і отримала допомогу на дитину як одинока матір у розмірі 45705,70 грн., що підтверджується довідкою від 02.10.2019 № 364 Обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги (а.с.34). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 11.04.2018 № 38, а саме в розділі ІІІ «Відомості про сім`ю» зазначені [PERSON] - мати, [INFO] , [PERSON] - донька, [INFO] , [PERSON] - батько. В розділі VІІІ зазначено, що на момент візиту встановлено, що мати спільно проживає з біологічним батько дитини та веде спільне господарство. Зазначене також підтверджується заявою [PERSON] від 11.04.2018 про припинення виплати (а.с.36,37). На підставі вказаного Акту [PERSON] в квітні 2018 року було припинено виплату як одинокій матері (а.с.9). 07.12.2018 позивач звертався до відповідача з повідомленням про необхідність повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 45705,70 грн. та попереджено, що у випадку несплати, питання про їх стягнення буде вирішуватися в судовому порядку (а.с.32). Відповідно до частини 1, 4 статті 18-1 Закону України від 21.11.1992 року «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, від якої вона має дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Згідно статті 22 Закону №2811-ХІІ, одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Згідно п.п. 46, 49 Постанови КМ України від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», передбачено, що особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України. доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦКУ заробітна плата і платежі, які прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування підлягають поверненню набувачем, якщо при проведенні виплати мала місце недобросовісність з боку набувача. Судом встановлено, що відповідач була повідомлена про її обов`язок повідомляти органи соціального захисту про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, однак, матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] у визначений спосіб повідомляла про факт спільного проживання з батьком дитини, отже, з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової допомоги. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача, та не надано доказів, що вказані кошти були нею повернуті, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] набула зазначеної допомоги без достатніх на те правових підстав та не повідомила про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї), а тому відповідач зобов`язана повернути відповідачу виплачені кошти у вигляді допомоги на дитину одинокій матері на загальну суму 45705,70 грн., а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, оскільки позивач дізнався про своє порушене право в квітні 2018 року, що вбачається з від 11.04.2018 Акту № 38 , та вже в грудні 2018 року звернувся з цим позовом до суду. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача також підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача в сумі 1 762,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved