Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач 15.12.2015 року звернувся до суду з указаним позовом, в якому зазначив, що 16.11.2014 року помер його батько [PERSON], який на випадок смерті заповіту не склав. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Сумська б. 85 с. Боромля Тростянецького району Сумської області на земельній ділянці приватизованій згідно з рішення виконавчого комітету Боромлянської сільської ради № 93 від 16.12.1993 року,який належав його бабусі [PERSON], і на яке мав право батько позивача. [PERSON] померла 29.03.2001 року, за життя склала заповіт згідно якого все своє майно заповідала батькові позивача [PERSON] У встановленому законом порядку позивач звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.09.2015 року, яка відкрилась після смерті його батька, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Сумська б. 85 с. Боромля Тростянецького району Сумської області. За життя [PERSON] не завершила приватизацію земельної ділянки. Завідувач Тростянецької районної державної нотаріальної контори [PERSON], повідомив про процедуру вирішення питання про перехід права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування у судовому порядку. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації земельної ділянки в селі Боромля Тростянецького району Сумської області по вул.Сумська, 85 площею 0,41 га, яка передана у приватну власність рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради № 93 від 16.12.1993 року [PERSON], яка померла 23.03.2001 року в порядку спадкування за законом з правом на отримання правоустановлюючого документа. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі (а.с.49). Представник відповідача у судове засідання не зявився, Боромлянська сільська рада надіслала заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд справу розглядати без участі її представника (а.с. 24,51). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що батьком позивача [PERSON], [INFO], був [PERSON], який помер 16.11.2014 року, у с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.9,11). Померлому батьку позивача [PERSON], яка померла 29.03.2001 року у с. Боромля Тростянецького району Сумської області, і за життя 22.03.2001 року за заповітом, який був посвідчений секретарем виконкому Боромлянської сільської ради, заповіла все своє майно (а.с.12). Після смерті 29.03.2001 року [PERSON] 25.01.2002 року була заведена спадкова справа, спадкоємцю було видано свідоцтва про право на спадщину за № 319, 321 (а.с.10,43,44). Після смерті 16.11.2014 року батька позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину, зокрема, відповідно до витягу із Спадкового реєстру після смерті [PERSON], була заведена спадкова справа, спадкоємцю [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок площею 47,0 кв. м., який знаходиться в с. Боромля Тростянецького району Сумської області по вул. Сумська, 85. (а.с.13,40-42). За життя бабі позивача [PERSON] рішенням виконкому Боромлянської сільської ради від 16.12.1993 року № 93 було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,41 га, яка знаходиться у по вул. Сумська б. 85 с. Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.14). За відомостями відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області станом на 28.12.2015 року в електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Сумська б. 85 с. Боромля Тростянецького району Сумської області на імя [PERSON], не установлено (а.с. 39). Судом установлено, що державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори 10.11.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку адресою по вул. Сумська б. 85 с. Боромля Тростянецького району Сумської області через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, а саме державного акту на земельну ділянку, який за життя спадкодавцем не отримувався (а.с.16). Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку за адресою по вул. Сумська б. 85 с. Боромля Тростянецького району Сумської області, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на закінчення приватизації на указану земельну ділянку площею 0,41 га., яка була безоплатно надана у приватну власність [PERSON], суд виходить з наступного. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~\~статті 1218 ЦК України\~\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали\~\~\~\~\~\~спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд при розгляді справи також враховує роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3\~\~ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до\~\~Законів України «Про Державний земельний кадастр»\~\~та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно\~ із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. За таких обставин, оскільки [PERSON], останній прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], у тому числі право на завершення приватизації спірної земельної ділянки, яка була передана його матері у приватну власність за життя, але свої спадкові права не оформив, а тому позивач, прийнявши спадщину після смерті батька [PERSON], набув право на спадкування за законом усіх його прав та обов'язків, що йому належали, у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої померлій [PERSON] за життя відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім'я померлої, він згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved