Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.07.2017 року звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] і зареєстрований Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області 13.02.2006 року, актовий запис № 1. Також після розірвання шлюбу просить залишити за відповідачем прізвище [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їхня сімя фактично розпалася та існує тільки формально. З моменту їх одруження між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, вони виявились зовсім різними людьми, у них не було належного взаєморозуміння, поваги та терпіння один до одного, а тому, з часом, їх непорозуміння набули все більш гострішого характеру. Вони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом останнього року разом не живуть та не підтримують шлюбних відносин. Від спільного проживання у них народилося троє дітей, які проживають разом з відповідачем і він не заперечує, щоб надалі діти залишалися проживати разом із відповідачем. З огляду на вказане, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судових засіданнях, котрі мали місце 22.08.2017 року та 06.09.2017 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, оскільки вважав, що подальше збереження їх з відповідачем сімї є неможливим. У судове засідання, котре відбулося 28.11.2017 року, позивач не зявився, однак до початку зазначеного судового засідання подав до суду заяву вх. № 5478 від 27.11.2017 року, в якій просив закінчувати розгляд даної справи без його участі, настоював надалі на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях котрі мали місце 22.08.2017 року та 06.09.2017 року, проти розірвання шлюбу заперечувала з тих підстав, що вважала зазначений шлюб з позивачем таким, який можна зберегти. У судове засідання, котре відбулося 28.11.2017 року, відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, не зявилася, про причини неявки суд не повідомила і заяви про закінчення розгляду справи у її відсутності не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 28.11.2017 року, не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін надані ними у судових засіданнях 22.08.2017 року та 06.09.2017 року, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 13.02.2006 року, який був зареєстрований Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ, № 030459, виданим Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області 13.02.2006 року. Судом також встановлено, що від спільного проживання за час шлюбу у сторін народилося троє дітей син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ, № 060123, виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області від 24.07.2006 року, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ, № 112095, виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області від 05.02.2008 року та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ, № 268553, виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області від 26.01.2011 року, які проживають і надалі проживатимуть з відповідачем. Ухвалою від 06.09.2017 року у даній справі, виходячи з положень ст. 111 СК України та розяснень, котрі містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судом вживалися заходи щодо примирення сторін за відповідним клопотанням відповідача про надання терміну на примирення. Зазначений термін на примирення надавався сторонам строком два місяці. Встановлено, що після відновлення 07.11.2017 року судом провадження у даній справі і призначення її до розгляду на 28.11.2017 року у судовому засіданні (а це ще три тижні), сторони так і не примирилися, про що свідчить подана позивачем на адресу суду заява від 27.11.2017 року під вх. № 5478, в якій він наполягав надалі на розірванні шлюбу. Натомість відповідач, незважаючи на завчасне і належне її повідомлення, у судове засідання 28.11.2017 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Наведені вище обставини дають суду підстави вважати, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Більше того, позивач упродовж останнього року фактично не проживає разом із відповідачем у їх спільному будинку у с. Козьова Сколівського району Львівської області по вул. Верхова, 7, що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Відповідно, шлюбні відносини сторони не підтримують. Поновлювати сімейні стосунки та миритися позивач не бажає. Аналізуючи наведені докази, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved