Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 червня 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дітей неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1\\2 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача. 04.11.2015 року позивач [PERSON] змінила предмет позову та просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 30000 гривень щомісяця, та на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку по 4000 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.10.2006 року вона уклала з відповідачем шлюб, під час якого в них народилися діти: син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. З березня 2015 року відповідач став мешкати окремо від неї та дітей та одночасно припинив виконувати свої батьківські обов'язки. Дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні, вона виховує сама. Після її звернення до суду з позовом та судових засідань, відповідач почав демонструвати турботу про дітей - завозити сина до школи та відвозити додому. Яас від часу перераховувати невеликі грошові суми. Вона працює старшим менеджером готелю ТОВ «Полонина», але з 04.12.2013 року по [INFO] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Доходи, які вона отримує, є недостатніми, аби забезпечити якнайкраще дитинство для її дітей, розвиток їх здібностей та обдарувань. Відповідач є нотаріусом, який займається приватною нотаріальною діяльністю. Дохід відповідача, у зв'язку з особливостями незалежної професійної нотаріальної діяльності, є мінливим, але незмінно високим. З огляду на це, вона вважає доцільним визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Підтвердженням значного доходу, який відповідач отримує протягом усього часу зайняття приватною нотаріальною діяльністю, є те, що у їх спільній власності знаходиться оформлений на відповідача житловий будинок за адресою [ADDRESS], приблизна вартість якого становить 450000 доларів США, тобто 10356847,65 грн., саме таку суму встановив відповідач в оголошенні про продаж цього будинку. Цей же будинок з серпня 2015 року відповідач здає в оренду. Окрім цього позивач посилається на те, що відповідач здійснює приватну нотаріальну діяльність у комфортабельному офісі в Печерському районі м. Києва що за своїм місцезнаходженням, значною кількістю клієнтів та високою вартістю нотаріальних послуг додатково підтверджують обґрунтованість її позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою в якій позов підтримують, справу просять розглянути без їх участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи( а.с.112), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 07.10.2006 року [PERSON] та [PERSON] шлюб (а.с.4). Під час перебування у шлюбі в них народилися діти: син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO].(а.с.5,6). Позивач працює старшим менеджером готелю ТОВ «Полонина», з 04.12.2013 року по [INFO] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення нею трирічного віку.(а.с.9). Заочним рішенням Голосіївського районного суду від 02.06.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний.(а.с.20-21). Відповідач займається приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки у частині сплати надання їй утримання від чоловіка , відповідача по справі, до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та всі обставини що мають істотне значення. Оскільки відповідач є нотаріусом, який займається приватною нотаріальною діяльністю та дохід відповідача, у зв'язку з особливостями професійної нотаріальної діяльності, є мінливим, суд вважає доцільним визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Істотних обставин, які б могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним та таким, у якого немає інших осіб, які б перебували на його утриманні. Відсутність даних обставин, дає можливість відповідачу в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, до досягнення ними повноліття та на утримання позивачки. Відповідач займається приватною нотаріальною діяльністю та його майновий стан дозволяє сплачувати аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі 10000 гривень щомісяця та на утримання позивачки у розмірі 3000 грн. щомісяця. Суд вважає що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дітям позивача збереження певного матеріального рівня утримання який вони мали до розірвання шлюбу між сторонами. Добровільна допомога позивача на утримання дітей не позбавляє позивача можливості звернення до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Оскільки з позовними вимогами про стягнення аліментів на своє утримання позивач звернулась 04.11.2015 року, то від цієї дати суд вираховує початок стягнення їх з відповідача, а у частині стягнення аліментів на утримання дітей - з моменту звернення з первісним позовом 02.06.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial