Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач 17.09.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, який згодом уточнила, та в якому зазначила, що 25 червня 2010 року Бердянським РАЦС Запорізької області був зареєстрований їх шлюб з відповідачем, актовий запис №257. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 жовтня 2013 року їх шлюб розірвано. 24 січня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим її прізвище було змінено на «[PERSON]». Їх з відповідачем син зареєстрований разом з батьком за адресою: [ADDRESS], проте з вересня 2013 року по теперішній час син постійно мешкає разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. [PERSON] працює водієм 3 класу в ТОВ «Транском» та отримує заробітну плату приблизно 1300 грн. на місяць, крім цього неофіційно ще отримує приблизно 4000 грн., що свідчить про його добре матеріальне становище. Має добрий стан здоров'я, непрацездатних членів сім'ї та родичів, яких він зобов'язний утримувати у нього немає. Тому просить стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю, просила задовольнити, пояснивши додатково, що вона не має можливості працювати, бо дитина не відвідує дитячий дошкільний заклад. Вона зареєстрована на електронній черзі до ДНЗ №1 з 08.08.2014 року, хоча відповідач може влаштувати дитину до дитячого садочка без черги, однак робити це відмовляється. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти утримання із заробітної плати аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. Пояснивши, що він перебуває у повторному шлюбі, дружина на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна. Позивач самовільно забрала сина з дитячого садочка та з того часу перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, через що він змушений був звернутися до органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради з заявою. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2010 року по 23 жовтня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 жовтня 2013 року про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом встановлено, що син зареєстрований разом з батьком, проте фактично проживає з матір'ю, що підтверджується копією довідки вуличного комітету №22 м.Бердянська від 06.08.2014 року та не заперечується самим відповідачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. З огляду на те, що відповідач працює в ТОВ «Транском» водієм 2 класу та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати розміром від 1496,95 грн. до 2523,03 грн., що підтверджується довідкою про його доходи №1675/04 від 05.11.2014 року, інших утриманців не має, суд вважає за необхідне, відповідно до положень ст.183 СК України, стягнути з нього аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши позов частково. Суд при цьому враховує розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць, який становить 1176 грн., ту обставину, що відповідач перебуває у повторному шлюбі, а його дружина знаходиться на обліку в центрі зайнятості як безробітна і ще не отримувала державну допомогу. При цьому визначений судом розмір аліментів в будь-якому разі не буде меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам законодавства. До того ж позивач не надала суду належних і допустимих доказів у підтвердження того, що відповідач отримує більший дохід, ніж зазначений в довідці про доходи розмір нарахованої йому заробітної плати, тому її вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини від заробітку є необґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial