Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач 20 лютого 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 листопада 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № 11260339000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 132 660,00 грн., зі сплатою процентів за користування у розмірі 12,5% річних, строком користування до 29.11.2014 року. Відповідач в порушення умов договору отримані грошові кошти не повертає та не сплачує відсотки за його використання згідно умов договору, у зв'язку із чим, станом на 10.02.2015 року прострочена заборгованість відповідача складає 13 278,29 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту - 10 539,55 грн.; заборгованість по відсоткам - 275,17 грн.; пеня (строк з 01.03.2014 року по 10.02.2015 року) - 2 442,10 грн.; пеня (строк з 01.03.2014 року по 05.11.2014 року) - 21,47 грн. Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13 278,29 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача, діючий на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив суд, розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення адресату (а.с.50). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11260339000, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 132 660,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,5% річних, строком користування до 29 листопада 2014 року (а.с.11-21). 27 лютого 2009 року сторони уклали додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту № 11260339000 від 29.11.2007 року, якою змінено розмір ануїтетних платежів за договором (а.с.22). Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого за ним, станом на 10.02.2015 року прострочена заборгованість відповідача складає 13 278,29 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту - 10 539,55 грн.; заборгованість по відсоткам - 275,17 грн.; пеня (строк з 01.03.2014 року по 10.02.2015 року) - 2 442,10 грн.; пеня (строк з 01.03.2014 року по 05.11.2014 року) - 21,47 грн. (а.с.33-45). Про наявність заборгованості [PERSON] повідомлявся шляхом направлення вимоги від 16.12.2014 року (а.с.23). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 11260339000 від 29.11.2007 року в розмірі 13 278,29 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved