Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач 19.01.2021 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги щодо водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Посилаючи на те, що ПАТ «АК «Київводоканал» визначено виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення, відповідач отримує послуги з постачання холодної води та водовідведення по квартирі [ADDRESS] , при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті, чим спричинила позивачу, який є організацією, що забезпечує даний будинок в частині надання вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання плати за період з 01.07.2014 по 30.11.2020, які становить 10 421,10 грн. та 40,43 внеску на обслуговування вузла комерційного обліку. Окрім того, ним ставиться вимога про стягнення 3% річних у сумі 1 135,06 грн. та інфляційних втрат у сумі 3 982,20 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач надав письмові пояснення у справі, відповідно до яких вказав, що квартира належить не тільки відповідачу, проте вона самостійно може сплатити борг, а потім вимагати його покриття у інших солідарних боржників, крім того, вона у 2018 році визнавала заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позов визнала частково, а саме - визнала борг у розмірі 10 421,10 грн, просила зменшити суму інфляційних втрат та судові витрати. Заявила клопотання про розстрочити виконання рішення суду на 24 місяці у зв`язку з важким матеріальним становищем. Заслухавши сторін, вивчивши подані заяви по суті справи та дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Таким чином, ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» визначено виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення. Квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 30) належить їй у розмірі 2/4 частини (свідоцтво про право на спадщину від 2014 року, свідоцтво про право власності від 22.11.2004). Також, відповідач [PERSON] як споживач 30.10.2018 уклала договір № 2201110098 з позивачем ПАТ «АК «Київводоканал» на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) (а.с. 8) та 30.10.2018 позивач розстрочив заборгованість за договором на 24 місяці (з 30.10.2018 по 31.10.2020) по 510,00 грн, які вона повинна була щомісячно до 25 числа відповідного місяця погасити, про що сторони підписали договір № 2201110098/Р/2018 про розстрочення заборгованості. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, відповідач не виконувала умови договору № 2201110098/Р/2018 про розстрочення заборгованості від 30.10.2018. Отже, відповідач [PERSON] отримує послуги з постачання холодної води та водовідведення, що вона й не заперечувала, при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті, чим спричинила позивачу, який є організацією, що забезпечує даний будинок в частині надання вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання плати за період з 01.07.2014 по 30.11.2020 у розмірі 10 421,10 грн та 40,43 внеску на обслуговування вузла комерційного обліку (розрахунок позивача та довідка) (а.с. 12-14). Положення ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV, і підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період проживання відповідача у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період надавались житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Окрім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 1 135,06 грн 3% річних та 3 982,20 грн інфляційних втрат, які підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені, а проханням відповідача зменшити інфляційні втрати нараховані позивачем задоволенню не підлягають, оскільки відповідач не спростував розрахунок позивача (а.с. 14). Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 270,00 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (ч. 1 ст. 141 ЦПК України), та не підлягає зменшенню, як того просила відповідач, оскільки ця сума є фіксованою при зверненні до суду з позовом. Згідно з ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. З огляду на скрутне матеріальне становище відповідача та хворобу її матері, суд задовольняє частково її клопотання про розстрочення виконання судового рішення, а саме розстрочує його виконання на 12 місяців, тобто по 1 487,40 грн щомісяця (15 578,79+2 270,00) грн : 12 міс).

Outcome: approved