Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач 27.12.2013р. звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, зазначаючи, що 09.03.1995р. померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина: - на земельну ділянку площею 5,28 гектарів, вартістю 84104,25 грн., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради, пай № 110, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 001323, виданого головою Бондарівської сільської ради Марківського району від 10.06.2002 р. на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Бондарівської сільської ради від 29.03.2002 р. Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями по закону першої черги померлої матері являється вона та її сестри відповідачі [PERSON] та [PERSON], відповідно її доньки. На момент смерті матері вона та відповідачі були неповнолітніми, а тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 23.10.2013 р. у справі № 417/32/13-ц її батько [PERSON] був оголошений померлим. Рішення набрало законної сили 12.11.2013 р. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Тому, після оголошення батька померлим відкрилась спадщина: - на земельну ділянку площею 5,31 гектарів, вартістю 84104,25 грн., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради, пай № 109, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 001357, виданого головою Бондарівської сільської ради Марківського району від 10.06.2002 р. на підставі рішення 23 сесії 23 скликання Бондарівської сільської ради від 29.03.2002 р. Спадкоємцями по закону першої черги визнаного померлим батька являється вона та відповідачі, відповідно його доньки та їхні частки у спадщині є рівними. Інших спадкоємців не має. Відповідачі не бажають приймати спадщину, але вони не подали заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини на її користь як вони раніше домовлялися. На даний час вони не можуть розділити спадкове майно. В добровільному порядку спір між ними не вирішено, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в котрій прохала розглянути справу без її присутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви в котрій прохали розглянути справу без їх присутності. Позовні вимоги визнали у повному обсязі. Суд досліджуючи матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України. сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 09.03.1995 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 13/. Згідно державного акту серії ІV-ЛГ № 001323, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 5,28 га. /а.с.15/. Із свідоцтв про народження вбачається, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], та [PERSON] являються доньками [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6, 9, 10, 12/. На момент смерті матері позивач та відповідачі були неповнолітніми, а тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно рішення Марківського районного суду Луганської області від 23.10.2013 р. [PERSON] був оголошений померлим. Рішення набрало законної сили 12.11.2013 р. /а.с.14/. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Тому, після оголошення [PERSON] померлим відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,31 гектарів, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 001357. /а.с.17/. Згідно ст.1261 ЦК України спадкоємцями по закону першої черги визнаного померлим [PERSON] являються позивач та відповідачі, відповідно його доньки. Інших спадкоємців не має. Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Спадкодавець заповіт не залишив і таким чином частки у спадщині є рівними. Проте відповідачі не бажають приймати спадщину, що підтверджується їхніми заявами. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог. Його доводи є обгрунтованими та підтверджені доказами. Таким чином суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Також суд враховує думку відповідачів, які не заперечили про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнали, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved