Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON], в обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року у них народився син, -[PERSON], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо сина [PERSON], яке полягає в наступному. Рішенням суду від 24 червня 2010 року з нього стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, проте останній їх не сплачує. Вироком Кремінського районного суд Луганської області від 16.02.2011 року [PERSON] був визнаний винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме за злісне ухилення від сплати аліментів. Вирок набрав чинності 04.03.2011 року. За вироком Кремінського районного суд Луганської області від 05.02.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та йому призначене покарання у виді 7 років позбавлення волі, із конфіскацією однієї третини належного йому особистого майна, з відбуттям його в кримінально-виконавчій установі закритого типу - з 04 жовтня 2013 року. [PERSON] мешкав [ADDRESS], участі у вихованні сина не приймав і не приймає та матеріальної допомоги не надавав і не надає. Він зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, що підтверджує довідка депутата. Відповідач до дитячого садка та школи не з'являвся, про нього там нічого не знають. Заборгованість по аліментах станом на 01.11.2014 року складала 20881,13 грн. Підставами позбавлення батьківських прав на думку позивача є ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина [PERSON] та засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини, за ч. 1 ст. 164 КК України. Тому, просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] та стягнути судовий збір. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, в подальшому надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 06 серпня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи,- Служба у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, та висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав з огляду на невиконання останнім батьківських обов'язків. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 березня 2009 року(ас8) [INFO] року народився [PERSON], його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішенню Кремінського районного суду Луганської області від 16 грудня 2010 року шлюб, зареєстрований 06 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано, а 24 червня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (а.с. 10). Заборгованість по аліментах станом на 01.11.2014 року складала 20881,13 грн. Вироком Кремінського районного суду від 16 лютого 2011 року [PERSON] було засуджено за ст. 164 ч. 1 КК України злісне ухилення від сплати аліментів, а 05 лютого 2014 року - за ст. 187 ч. 3 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі (а.с. 11-15). [PERSON] характеризується з негативної сторони - зловживав алкоголем, участі у вихованні та утриманні сина не приймав, про що свідчить характеристика умов проживання та характеристики [PERSON] На противагу цьому мати [PERSON] характеризується з позитивної сторони, в повному обсязі займається вихованням та утриманням дитини(а.с. 17-19). Орган опіки та піклуванні в особі Кремінської районної державної адміністрації надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON].і це буде відповідати інтересам дитини та (а.с.41-42). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-III, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь - які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі статтею 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається зі статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурора а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав зокрема втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, перестає бути законним представником дитини. Суд при винесенні рішення враховує правову позицію, яка викладена в Постанові Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав,передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, наведені докази переконливо свідчать, що відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, засуджений за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, зжиттєві зв'язки з дитино не підтримує, не цікавиться її успіхами у навчанні та здоров'ям, тим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру - судовий збір сплачено 704,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовна заява підлягає повному задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останньою під час звернення з позовною заявою до суду у розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved