Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

позивач 25.06.2019 р. звернувся в суд з даним позовом та, з врахуванням уточнених 12.11.2019р. позовних вимог, позов обґрунтовує тим, що 11.04.2019р. за договором позики він передав [PERSON] 103 598,00 грн., що в еквіваленті становить 3400 євро, терміном на два місяці - до 11.06.2019 р. включно, що підтверджується підписаним між ними Договором позики, а також розпискою, написано [PERSON] власноручно. Однак [PERSON] не виконав свої зобов`язання та не повернув йому до даного часу позичені кошти, незважаючи на його неодноразові вимоги, в тому числі направлену на його адресу 12.06.2019р. претензію. Згідно умов договору, [PERSON] крім основної суми боргу, зобов`язався сплатити за користування грошовими коштами 15% від суми боргу в місяць, однак такі теж не сплатив. Згідно розрахунку, дана сума процентів за період з 11.04.2019р. по 11.11.2019р. становить 172 006,99 грн. Тому просить стягнути з [PERSON] в загальному 275 604,99 грн., а також 7600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також витрати зі сплати судового збору. 21.07.2018р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позов з вище зазначених підстав, який просять задовольнити повністю. Крім того [PERSON] пояснив, що [PERSON] отримав від нього кошти повністю у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] . Після того він зустрічався з ним лише один раз - у квітні 2019р., а у червні 2019р. спілкувався з [PERSON] по телефону, який обіцяв повернути кошти , однак такі не повернув до даного часу та уникає зустрічі. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судом встановлено , що за Договором позики від 11.04.2019 року, [PERSON] позичив у [PERSON] 103 598,00 грн. на термін два місяці, за користування якими зобов`язався сплатити 15 % за кожен місяць користування коштами ( а.с.45-47). Факт отримання коштів в сумі 103 598,00 грн. [PERSON] засвідчив написаною власноручно розпискою від 11.04.2019р., оригінал якої знаходиться у матеріалах справи ( а.с.48). Дана розписка містить всі ознаки договору позики, передбачені ст.1046 ЦК України. Доказів на підтвердження повернення позичених коштів, суду не надано. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно приписів ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання припиняється виконанням. З врахуванням встановленого суд вважає, що між сторонами існували договірні відносини щодо позики грошових коштів на визначений термін зі сплатою процентів за користування коштами, і що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з повернення отриманих коштів. Згідно наданого позивачем розрахунку, за період з 11 квітня по 11 листопада 2019 р. до сплати підлягає 15% процентів у розмірі 172 006,99 грн. Тому з відповідача слід стягнути 103 598,00 грн. основний борг, та 172 006,99 грн. несплачених процентів за користування позиченими коштами. Суд приходить до висновку, що заявлений позов в частині стягнення боргу є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, а тому такий в цій частині підлягає до задоволення повністю. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача 7600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, то в цій частині вони не підлягають до задоволення, так як такі не підтверджені належними доказами. Зокрема, позивач надав суду лише Договір-доручення про надання юридичної допомоги від 14.06.2019р., а також Додаткову угоду від 10.09.2019р., укладені між [PERSON] та адвокатом Ігнатьєвим А.О., в яких зазначається обов`язок щодо сплати 7600 грн. винагороди. Однак суду не надано розрахунку такої винагороди , а також підтвердження понесених витрат. Також з відповідача, згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають до стягнення понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору розміром 1 782,98 грн., які документально підтверджені ( а.с.1,24,30).

Outcome: partial