Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач 16 червня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2011 року, із нього стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з березня 2017 року дитина проживає разом із позивачем за адресою його мешкання, перебуває на його утриманні. Для виховання та розвитку дитини створені всі належні умови для проживання та навчання. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати набрання законної сили рішенням суду. Позивачка в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.17). Відповідач у судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2011 року, яке набрало законної сили 18\~лютого 2011 року, стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.11.2010 року (а.с.11). За ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №\~789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Достовірно встановлено, що на даний час дитина, [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем, за адресою: м. Дніпро, вул.. Марії Кюрі, буд. 11-А (а.с.5). Згідно із положеннями частини 2 статті 179 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. З аналізу положень статей 179, 180 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Відповідно до розяснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 4 статті 223 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Частиною 1 статті 273 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Отже, за викладених обставин, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що на даний час дитина, [PERSON], проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, оскільки змінилися сімейні обставини платника та одержувача аліментів, приймаючи до уваги думку відповідача, яка підтвердила факт проживання дитини разом із батьком та не заперечує проти задоволення позову, суд вважає, що наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, у звязку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, оцінивши надані позивачкою докази, розглянувши спір в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги задоволено, тому із відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved