Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач 29 вересня 2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому вказує, що з 13.05.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні відносини погіршилися, дитина проживає з позивачем, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, участі в її житті та вихованні не бере. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що проживає сама у гуртожитку з дитиною, окремо від відповідача. На цей час навчається в Охтирському центрі професійно-технічної освіти, живе з дитиною за рахунок пенсії по втраті годувальника в сумі 1300 грн., яка призначена позивачу на період її навчання, стипендії, яку на цей час отримує в сумі 500 грн. та допомоги на дитину в сумі 860 грн. Донька відвідує дитячий садок, її стан здоров'я задовільний, щомісячно дитині потрібні засоби гігієни, підгузки, каші, суміші, одяг, ліки у разі хвороби. Відповідач працює неофіційно, і має доходи, проте регулярної допомоги дитині не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи без його участі не подав, поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив (а.с.38, 40). В судовому засіданні відповідач пояснював, що визнає позов частково, вважає за можливе сплачувати на утримання доньки 500 грн. щомісячно, при цьому посилався на те, що не має регулярного стабільного заробітку, живе за рахунок тимчасовий заробітків різноробочим приблизно у сумі 2000 грн. на місяць, є за фахом водієм, трактористом. Повідомив, що інших утриманців не має, працездатний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що 13.05.2016 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 24, остання після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки, виданої Тростянецькою міською радою від 28.09.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею зареєстрована донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з таких мотивів. Згідно з відомостями наданими Тростянецьким відділенням Охтирської ДПІ ГУ ДФС України за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року відсутня інформація про доходи [PERSON] (а.с. 37). Відповідно до відомостей з Тростянецького районного центру зайнятості, [PERSON] за послугами не звертався, допомогу по безробіттю не отримував. (а.с.33). Відповідно до інформації наданої управлінням Пенсійного фонду України у Тростянецького району Сумської області, [PERSON] на обліку не перебуває, доходи не отримує. Згідно з інформації наданої управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації [PERSON], не отримує від управління ніяких видів допомог та компенсації. Позивач - [PERSON] перебуває отримує державну допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO] відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» сума якої на цей час на місяць складає 860 грн. (а.с.34,35). Таким чином, судом установлено, що відповідач не має регулярного доходу. Разом з тим, відповідач в іншому шлюбі не перебуває, ним не надано доказів на підтвердження його важкого матеріального становища чи стану здоров'я, наявності інших утриманців, він визнав, що працює, отримує заробітну плату неофіційно як різноробочий. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є молодою здоровою людиною, в змозі надавати допомогу своїй малолітній дитині. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (з урахуванням змін, внесених Законом України від 19.05.2016 №1384) установлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень. З огляду на викладене вище, ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 01.12.2016 року визначений на рівні 1355 грн., виходячи з рівного обов'язку батьків утримувати дитину, враховуючи, що дитина проживає з позивачем, яка постійно її доглядає та навчається, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 670 грн. щомісячно, що є на рівні половини розміру прожиткового мінімуму для дитини, який має відповідач як батько забезпечити для своєї дитини, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем позову, тобто з 29 вересня 2016 року. Слід зазначити, що рішення суду не перешкоджає сторонам у майбутньому при зміні матеріально чи сімейного стану ставити питання як про збільшення, так і про зменшення розміру аліментів. Згідно із частиною третьою статті 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з огляду на те, що позов задоволено частково на 67 %, з відповідача підлягає стягненню користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у сумі 369 грн. 30 коп. (551 грн. 20 коп. х 67%). На підставі пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial