Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач 26.05.2017 р. звернувся до суду з позовом про виселення [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з кімнати № 225 гуртожитку № 6 Київського національного торговельно-економічного університету та стягнення з відповідачки заборгованості за проживання в кімнаті № 225 вказаного гуртожитку у розмірі 48 997 грн. 66 коп. (а.с. 1-7). Ухвалою суду від 30.05.2017 р. позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову (а.с. 17). На виконання вимог ухвали позивачем 12.06.2017 р. була подана позовна заява з виправленими недоліками позову (а.с. 20-27). В обгрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості позивач посилається на те, що відповідачка разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають у гуртожитку № 6 Київського національного торговельно-економічного університету, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що раніше гуртожиток був на балансі Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, який відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 р. № 1223-р «Про реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі» був реорганізований шляхом приєднання до Київського національного торговельно-економічного університету. Позивач вказує, що 08.02.2016 р. підписаний (затверджений) передавальний акт, згідно з яким КНТЕУ є правонаступником майна, грошових коштів, прав та обов`язків (у тому числі щодо виконання трудових зобов`язань перед працівниками) УДУФМТ з моменту підписання цього передавального акту. Позивач зазначає, що до гуртожитку, який має статус студентського, відповідачка з дітьми була поселена безпідставно, ордер та наказ про поселення не видавались. Вказує, що між [PERSON] та УДУФМТ 01 вересня 2014 р. був укладений цивільно-правовий договір про надання в тимчасове користування житлової кімнати № 225 у студентському гуртожитку УДУФМТ строком дії з 01.09.2014 р. по 30.06.2015 р. За час проживання відповідачки в гуртожитку станом на 30.04.2017 р. накопичився борг у розмірі 48 997,66 грн. Ухвалою суду від 20.07.2017 р. вимоги за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до [PERSON] про виселення та стягнення заборгованості було роз`єднано у самостійні провадження, а саме: у справі за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до [PERSON] про виселення залишено присвоєний номер 755/8109/17 (провадження № 2/755/3749/17); провадження за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості виділено у окрему справу (а.с. 37). Ухвалою суду від 13.06.2017 р. відкрите провадження у справі за позовом Київського національного торговельно-економічного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 35). В ході розгляду справи представником позивача Тарасенко Д.В. була подана заява від 28.09.2017 р. про збільшення позовних вимог, відповідно якої просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за період з 01.09.2015 року по 28.09.2017 р. у розмірі 57 938 грн. 14 коп. (а.с. 114). Ухвалою суду від 28.09.2017 р. провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва у цивільній справі № 755/219/17 за позовом [PERSON] до Київського національного торговельно-економічного університету, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання незаконними і скасування пунктів наказу та зобов`язання здійснення перерахунку заборгованості (а.с. 142, 143). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 р. вищевказана ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2017 р. про зупинення провадження у справі залишена без змін (а.с. 174-176). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.11.2019 р. провадження у справі поновлено (а.с. 194). 03.12.2019 р. представником позивача [PERSON] була подана заява про зменшення позовних вимог, відповідно якої просить стягнути з [PERSON] на користь Київського національного торговельно-економічного університету заборгованість по оплаті за проживання в кімнаті [ADDRESS] в сумі 57 444 грн. 99 коп. (а.с. 211, 212). Вимоги заяви обґрунтовано тим, що перерахунок заборгованості зроблено на виконання постанови Київського апеляційного суду від 30.05.2019 року у цивільній справі № 755/219/17 про зобов`язання позивача здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] . Ухвалою суду від 03.12.2019 р. задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про прийняття позовної заяви зі зменшеним розміром позовних вимог (а.с. 219, 220). В судовому засіданні представник позивача Тарасенко Д.В. підтримав подану заяву в останній редакції про зменшення позовних вимог та викладені у позові обставини, додатково пояснив, що відповідачка користувалась кімнатою у гуртожитку по грудень 2017 року, у зв`язку з чим заявлено до стягнення по 10.12.2017 року. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що заявлена ціна позову є необґрунтованою та недоведеною, ніякими послугами в гуртожитку, де вони проживали по червень 2017 р., вони не користувались. З червня 2017 р. вона з дітьми винаймала квартиру та мешкала за іншою адресою. Вислухавши представника позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №1223-р «Про реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі» та наказом Міністерства освіти і науки України від 17 грудня 2015 №1309 «Про реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі» було проведено реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі шляхом приєднання до Київського національного торговельно-економічного університету. Позивач є правонаступником реорганізованого вказаного навчальною закладу з моменту підписання передавального акту з 08 лютого 2016 року (а.с. 89, 90-94, 104-111). Відповідачка проживала у кімнаті [ADDRESS] площею 34 кв.м. (житловий блок) з 2011 року, відповідно до укладених договорів про надання в тимчасове користування житлової кімнати № 225 у студентському гуртожитку Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі. Останній такий договір був укладений 01 вересня 2014 року на термін з 01.09.2014 р. 30.06.2015 р. (а.с. 112-113). Відповідачка суду пояснила, що в гуртожитку вона проживала з двома дітьми до червня 2017 року, після чого винаймала інше житло, в кімнату № 225 гуртожитку, де знаходились всі її речі, вона з`являлась періодично за потреби, ключами від вказаної кімнати користувалась; у грудні 2017 р. її речі вивезли з кімнати гуртожитку, про що було складено акт опису речей та звільнення приміщення від 11.12.2017 р., двері кімнати опломбували. З урахуванням зазначеного суд вважає, що заборгованість за проживання в гуртожитку з відповідачки слід стягнути в межах заявлених позовних вимог, а саме по 10.12.2017 р., оскільки до вказаної дати [PERSON] ключі від кімнати гуртожитку не передавала, кімнатою користувалась, там знаходились її речі. Відповідноп.1.1. Договору про надання в тимчасове користування житлової кімнати № 225 у студентському гуртожитку Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, університет надає, а мешканець приймає в тимчасове користування житлове приміщення (ліжко-місце, кімнату) для проживання, та місця загального користування, укомплектовані меблями, сантехнічним та електротехнічним обладнанням згідно акту прийому-передачі. До місць загального користування відносяться наявні на поверсі та в гуртожитку наступні приміщення: загальний коридор, сходова клітина, ліфт та інші приміщення соціально-побутової, культурно-просвітницької та спортивної сфери. Пунктом 6.1. вказаного договору встановлено, що розмір місячної плати за користування житловим приміщенням, місцями загального користування та за надані житлово-комунальні послуги встановлюються наказами ректора університету. У випадку ненадання мешканцю Університетом послуг, оплата за які передбачена калькуляцією, мешканець звільняється від плати за термін, в який не надавались послуги та в розмірі, передбаченому калькуляцією на надання таких послуг частково або повністю. Відповідно до п.6.2 договору, Університет може змінювати розмір та порядок оплати за проживання при погодженні із студентською радою з обов`язковим повідомленням про це мешканця за місяць. Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг). Відповідно частини 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За нормою ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). У разі якщо строк дії договору закінчився, а особа, що заселена в гуртожиток на підставі такого договору, продовжує користуватися майном і отримувати послуги, на неї покладається обов`язок сплачувати за його користування в розмірах, у строки та в порядку, що були визначені договором, строк якого закінчився. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України). На час виникнення спірних правовідносин права мешканців гуртожитків як споживачів житлово-комунальних послуг регулювалися Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про електроенергетику», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року №1070 та іншими законами та нормативними актами з питань надання окремих видів таких послуг, Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208 (далі - Примірне положення). Згідно пункту 18 Примірного положення громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього положення. Пунктом 38 Примірного положення визначено, що витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується. Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Послуги з проживання в гуртожитках є одним із видів платних послуг, що надаються державними навчальними закладами на підставі пункту 4 розділу 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №38 (далі - Постанова №38), яка діяла на час виникнення правовідносин та втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності» (далі - Постанова №796) За положеннями зазначених постанов навчальні заклади у сфері житлово-комунальних послуг мають право надавати громадянам, які користуються цими послугами, комунальні послуги, послуги з експлуатації та господарського обслуговування будинків і приміщень (підпункт 4 пункту 8 Постанови КМУ №38, підпункт 4 пункту 7 Постанови КМУ №796). Як визначено в постанові Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», Міністерство освіти і науки України, Міністерство охорони здоров`я України, інші міністерства і центральні органи виконавчої влади, до сфери яких належать навчально-виховні заклади, за погодженням з Міністерством фінансів України установлюють граничний розмір плати за проживання в студентських гуртожитках. Відповідальність за надання цих послуг, їх якість, а також обґрунтованість розмірів плати за них покладається на керівників цих закладів. Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитку встановлюється керівництвом вищого навчального закладу. Відповідно позовних вимог в останній редакції позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість станом на 10.12.2017 р. у розмірі 57 444 грн. 99 коп., що включає: наявну заборгованість станом на 01.04.2016 р. у розмірі 26 847,66 грн., яка була нарахована до періоду реорганізації університету; заборгованість з квітня по вересень 2016 р. включно з розрахунку по 2 150,92 грн. щомісячно; з жовтня 2016 р. по квітень 2017 р. включно з розрахунку по 2 396,76 грн. щомісячно; з травня по жовтень 2017 р. включно по 2 021,64 грн. щомісячно; за листопад 2017 р. - 2 767,08 грн., з 1 по 10 грудня 2017 р. - 892,61 грн. При цьому відраховані кошти за електроенергію з травня 2016 р. по квітень 2017 р. в сумі 3 989,04 грн. та оплачені відповідачкою кошти у листопаді 2016 р. в сумі 2 886 грн. та в березні 2017 р. в сумі 8 000 грн. (а.с. 213). На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію наказу № 84 від 24 лютого 2015 року в.о. ректора, професора Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі В.Д. Гвоздецького «Про підвищення вартості проживання в гуртожитку» у зв`язку із зростанням тарифів на комунальні послуги та збільшенням обсягу витрат на утримання гуртожитку Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі (а.с. 54-56). Відповідно до п.1.5 вказаного наказу з 01 березня 2015 року введено в дію наступну плату за проживання у гуртожитку Університету для працівників Університету за кімнату площею 34 кв.м при проживанні: 1 особи - 1758,40 грн.; 2 осіб, за 1 працівника - 938,40 грн.; 3 осіб за 1 працівника - 661,70 грн. Пунктом п.1.7 наказу з 01 березня 2015 року вводилася в дію плата за проживання у гуртожитку Університету для інших проживаючих Університету за кімнату площею 34 кв.м при проживанні: 1 особи - 1970,00 грн.; 2 осіб - 2300 грн., за 1 людину - 1150,00 грн.; 3 осіб - 2620 грн., за 1 людину - 873,30 грн. Згідно розміру плати за проживання сторонніх осіб у гуртожитку № 6 Київського національного торговельно-економічного університету (в розрахунку на місяць), який введений в дію з 01.10.2016 року, встановлено показники проживання в житловому блоці загальною площею 34 кв.м. на родину з 3-х осіб у розмірі плати 2 886 грн. (а.с. 57). [PERSON] зверталась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київського національного торговельно-економічного університету, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування пунктів наказу ректора та усунення перешкод в користуванні житловою кімнатою, за результатами розгляду якого по цивільній справі № 755/219/17 постановою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 року: - зобов`язано Київський національний торговельно-економічний університет здійснити перерахунок вартості плати за договором від 01 вересня 2014 року б/н про надання в тимчасове користування кімнати [ADDRESS] , укладеного з [PERSON] , за тарифами визначеними в наказі Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі № 585 від 30 вересня 2014 року «Про підвищення вартості проживання у гуртожитку» за період з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року; - зобов`язано Київський національний торговельно-економічний університет здійснити перерахунок вартості плати по договору від 01 вересня 2014 року б/н про надання в тимчасове користування кімнати [ADDRESS] , укладеного з [PERSON] , без врахування вартості ненаданих послуг (прання білизни, відновлення обладнання, м`якого та іншого інвентарю) за період з 01 березня 2016 року по 31 травня 2017 року. Вищевказаним рішенням Київського апеляційного суду від 30.05.2019 року встановлено, що Київським національним торговельно-економічним університетом вірно нараховано [PERSON] заборгованість за тарифами визначеними для інших проживаючих Університету, а не для працівника Університету, оскільки остання з 30 серпня 2015 року є такою, що не працює в даному навчальному закладі. [PERSON] разом зі своїми дітьми проживали у гуртожитку університету, отримували послуги з проживання, у тому числі й комунальні послуги, а тому на підставі статей 901, 903 ЦК України вона зобов`язана була вносити плату за проживання й користування наданими їм послугами. При цьому постановою суду апеляційної інстанції зобов`язано університет провести відповідачці перерахунок вартості плати за проживання в гуртожитку за період за 01.03.2015 р. по 31.03.2015 року відповідно попередньо діючого наказу № 585 від 30.09.2014 р., оскільки [PERSON] згідно умов договору та Положення не була повідомлена про зміну розміру оплати за проживання у кімнаті за тарифами, встановленими з 01 березня 2015 р. наказом № 84 від 24.02.2015 року. Як зазначено вище, відповідно позовних вимог та розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідачки станом на 01.04.2016 р. борг у розмірі 26 847,66 грн. (а.с. 213). З пояснень представника позивача, вказана сума заборгованості нарахована Українським державним університетом фінансів та міжнародної торгівлі та отримана позивачем відповідно передавального акту. З матеріалів справи убачається, що за постановою Київського апеляційного суду від 30.05.2019 р. перерахунок боргу відповідачці за березень 2015 року не проведений, оскільки вищевказана сума заборгованості 26 847,66 грн. зазначена у попередньо поданому суду розрахунку від 28.09.2017 р., тобто до винесення судового рішення судом апеляційної інстанції (а.с. 115), а також у повідомленні про заборгованість станом на 23.03.2016 р. за вихідним № 151 від 26.03.2016 р., з яким відповідачка була ознайомлена під розписку 28.03.2016 р. (а.с. 62). Відповідно Акту звірки взаємних розрахунків дебіторської і кредиторської заборгованості з серпня 2012 року по квітень 2016 року, за яким також рахується заборгованість [PERSON] на 01.04.2016 р. у розмірі 26 847,66 грн., що є предметом спору (а.с. 116-121), з 01 жовтня 2014 року по лютий 2015 року включно щомісячно відповідачці за проживання в гуртожитку нараховувалось 895 грн. 40 коп. (а.с. 119), а з 01 березня 2015 року по вересень 2015 р. - по 2 408 грн. 30 коп. щомісячно (а.с. 119, 120). Отже, враховуючи постанову суду, заявлену ціну позову слід зменшити на суму перерахунку за березень 2015 року у розмірі 1 512 грн. 90 коп. (2 408,30 грн. - 895,40 грн.). Також з помісячного розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 травня 2017 року по 31 жовтня 2017 р. [PERSON] щомісячно нараховано до оплати по 2 021 грн. 64 коп. З 01 листопада 2017 року по 12 грудня 2017 року нарахування проведені з розрахунку щомісячно 2 767,08 грн. Як пояснила відповідачка, її не було попереджено про підвищення вартості плати за гуртожиток, що відбулася з листопада 2017 року. Позивачем також не надано доказів повідомлення [PERSON] про підвищення тарифів з 01.11.2017 р. Відповідно пунктів 51, 52 Положення про студентський гуртожиток Київського національного торговельно-економічного університету, затвердженого ректором університету 04.07.2013 року, плата за проживання в гуртожитку складається з вартості його утримання та вартості обов`язкових побутових послуг, що надаються мешканцям, які проживають в ньому. Конкретний розмір оплати за проживання в гуртожитках установлюється керівництвом вищого навчального закладу і розраховується відповідно до законодавства, тарифів, порядку розрахунків за комунальні послуги залежно від рівня комфортності житла та доводиться до відома мешканців (а.с. 71-79). А відтак, враховуючи вищенаведені умови пункту 6.2 Договору про надання в тимчасове користування житлової кімнати № 225 у студентському гуртожитку та пункту 52 Положення про студентський гуртожиток Київського національного торговельно-економічного університету, суд приходить до висновку, що в зв`язку з недоведенням до відома відповідачки про зміну розміру оплати за проживання в кімнаті, про що вона інформована не була, за спірний період з 01.11.2017 р. по 10.12.2017 р. необхідно нараховувати заборгованість, виходячи з розрахунку за попередній період, а саме по 2 021,64 грн. за місяць, що становить за листопад 2017 р. у розмірі 2 021,64 грн. та з 1 по 10 грудня 2017 р. у розмірі 652,14 грн. Отже, в частині позовних вимог також слід відмовити на суму 985 грн. 91 коп. ((2 767,08 грн. + 892,61 грн.) - (2 021,64 грн. + (2021,64 : 31 х 10)). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У спростування викладеного будь яких доказів відповідачкою суду не надано та про такі заявлено не було, також не надано контррозрахунку, що стосується предмету спору, який би [PERSON] вважала вірним. З урахуванням наведеного позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість по оплаті за проживання в гуртожитку у розмірі 54 946 грн. 18 коп. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі 1 600 грн.

Outcome: partial