Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач 29.05.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Е.А. про стягнення суми авансу, сплаченого за попереднім договором. Позов обґрунтовано тим, що 15.08.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири під [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А. та зареєстрований за №3681. Відповідно до п.3 договору, сторони домовились, що покупець сплачує продавцю предоплату у вигляді авансу в готівковому порядку у розмірі 159860,00 грн., що за курсом НБУ на день підписання цього договору становить 20000,00 доларів США, які були передані покупцем продавцю до підписання цього договору. Пунктом 4 договору визначено, що сторони зобов'язались укласти та нотаріально посвідчити основний договір до 15.09.2012 року включно. Однак, основний договір у визначений термін між сторонами укладено не було і продавець не повернув 20000,00 доларів США, які були передані покупцем продавцю, що у гривневому еквіваленті на дату подачі позову згідно офіційного курсу НБУ становить 416253,24 грн. Добровільно повернути зазначені кошти позивачу відповідач відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судовому засіданні 13.01.2016 року позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач до суду вп'яте не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновалова Е.А. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.08.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири під [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А. та зареєстрований за №3681 (а.с. 12). Відповідно до п.3 договору, сторони домовились, що покупець сплачує продавцю предоплату у вигляді авансу в готівковому порядку у розмірі 159860,00 грн., що за курсом НБУ на день підписання цього договору становить 20000,00 доларів США, які були передані покупцем продавцю до підписання цього договору. Пунктом 4 договору визначено, що сторони зобов'язались укласти та нотаріально посвідчити основний договір до 15.09.2012 року включно. Судом встановлено, що у визначену попереднім договором дату, а саме до 15.09.2012 року включно такий договір купівлі-продажу квартири не було укладено, та відповідач не повернув 20000,00 доларів США, які були передані покупцем продавцю. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених зобов'язанням. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 20000,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті на дату подачі позову згідно офіційного курсу НБУ становить 416253,24 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу, незалежно від вини не укладання такого договору. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-176 цс 12, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення позовних вимог позивача. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3654,00 грн. сплачена позивачем згідно квитанції від 29.05.2015 року (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved