Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 жовтня 2021 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 31 серпня 1991 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Хобултівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 10, та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають троє дітей, які на даний час досягли повноліття. Вказує, що протягом останнього часу в них з відповідачкою погіршились сімейні стосунки через те, що вона зловживає спиртними напоями. З цієї причини між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Змінити спосіб життя відповідачка не бажає. Вважає, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності. Згодна на розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 1991 року Хобултівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають троє повнолітніх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, між ними часто виникають непорозуміння та суперечки. Їх шлюб існує лише формально, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, через це шлюб фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 908 грн. судового збору.

Outcome: approved