Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 серпня 2017 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку. В позовній заяві позивач вказала, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 26 липня 2011 року сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця. Однак, на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просила позов задовольнити, розглянувши справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій вимоги позивача визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. Просив розглянути справу без нього. У звязку з цим, відповідно до ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається без участі сторін та без фіксування судового засідання звкозаписувальним технічним засобом. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ЖД №040295, виданим 19 червня 2006 року Сербівської сільською радою Кодимського району Одеської області. Ця ж обставина не заперечується відповідачем. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 Сімейного кодексу України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 26 липня 2011 року (справа №2-475/11) з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті грошові кошти (аліменти) на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Зокрема, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Вказана норма містить вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду, зокрема: а) зміна матеріального стану платника чи одержувача аліментів; б) зміна їх сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в його задоволенні. При цьому, відповідно до статей 10, 11 та 60 ЦПК України обовязок довести наявність обставин, які є підставою для задоволення заявленого позову, покладається на позивача. Згідно частини 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відтак, мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років складає: з 01 січня 2017 року 844 грн.50 коп., з 01 травня 2017 року 888 грн.5 коп., з 01 грудня 2017 року 840 грн. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Таким чином, збільшення мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку є підставою для збільшення визначених рішенням Кодимського районного суду від 26 липня 2011 року аліментів, а тому, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим змінити розмір аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця, на 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли (ч.2 ст.88 ЦПК України), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved