Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Гаврилюк Т.А., звернувся до суду із позовом до відповідача - Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що після смерті його бабусі відкрилася спадщина на майно: спадкове майно, зокрема на: житловий будинок; земельна ділянка, площею 0,25 га, яка передана для присадибної ділянки, та земельна ділянка, площею 0,34 га, призначена для особистого підсобного господарства, що розташовані по [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено в зв`язку з тим, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутнє підтвердження родинних відносин між ним та бабусею, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2020 року №977/02-31. В зв`язку з тим, що він є єдиним спадкоємцем, проте не може не може оформити спадщину на своє ім`я, він звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 08.10.2020 року було відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.10.2020 року. Також вказаною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Другої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо кола спадкоємців та копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , 1923 р.н., яка померла [INFO] . 22.10.2020 року на виконання вказаної ухвали судді від Другої державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру та копія спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , 1923 р.н., яка померла [INFO] . 30.10.2020 року ухвалою суду було витребувано від Першої державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Другої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо кола спадкоємців та копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з чим підготовче засідання було відкладено на 10.11.2020 року. На виконання вимог вищевказаної ухвали суду від 30.10.2020 року на адресу суду 06.11.2020 року від Другої державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 09.11.2020 року від Першої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли інформаційні довідки зі Спадкового реєстру та копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 10.11.2020 року у вказаній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2020 року. Представник позивача Ремський Є.В. у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, 21.10.2020 року через канцелярію суду надійшла заява про проведення розгляду справи без їх участі, вказали, що позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо позовних вимог про встановлення факту родинних відносин суд зазначає таке. Позивач, [PERSON] , народився [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області. Його батьком був [PERSON] . В свою чергу, в свідоцтві про народження батька позивача його прізвище зазначено як [PERSON] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Також, Свідоцтво про народження батька позивача (серії [NUMBER] , видане 23.02.1942 р.) має внесені виправлення, а саме в його прізвище та прізвище батьків внесені зміни шляхом закреслення закінчення - «ов», « ова ». Згідно відповіді від Державного архіву Миколаївської області від 25.08.2020 року №83книги записів актів громадянського стану підвідділів ЗАГС сільрад Первомайського району Миколаївської області за 1942 рік на зберігання до держархіву не надходили, тому підтвердити відомості про народження [PERSON] у с. Чаусове неможливо. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Факт родинних відносин між позивачем та його бабусею підтверджується такими документами: Свідоцтвом про народження батька позивача, де матір`ю записана [PERSON] (а.с.13); довідкою Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області №197 (а.с.19); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, 03.01.1954 року, з якого вбачається що зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1 (а.с.10). Також факт родинних відносин повністю підтверджується поясненнями свідків у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що дійсно [PERSON] (позивач) є внуком [PERSON] . Знають його з дитинства, так як проживають в одному селі. Батьком позивача був [PERSON] , який був рідним сином померлої [PERSON] . Також вказали, що [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », так як вийшла заміж вдруге. Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд зазначає таке. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області померла бабуся позивача - [PERSON] , про що виконкомом Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було складено актовий запис про смерть № 2 від 02.01.2003 року. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 20.08.2020 року № 00027492475. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на: житловий будинок; земельна ділянка, площею 0,25 га, яка передана для присадибної ділянки, та земельна ділянка, площею 0,34 га, призначена для особистого підсобного господарства, що розташовані по [ADDRESS] . Вищевказані земельні ділянки, належали [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії IV-МК № 028483 та серії IV-МК № 028482 від 27.12.1996 року, про що свідчить довідка Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру Миколаївської області та копії державних актів (а.с. 16,17,20). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Чаусівської сільської Ради народних депутатів від 25.08.1989 року. Дане підтверджується Довідкою КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.09.2020 року за № 100 (а.с.15). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00027491807 від 20.08.2020 року, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (актовий запис № 1 від 03.01.1954 року) (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 25.09.1991 року Чаусівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області (актовий запис №13) (а.с.11). На момент смерті [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною ж адресою остання була зареєстрована. Дане підтверджується довідкою Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області №196 (а.с.18). Отже, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка . Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , - не заводилася. Перевірку було здійснено за 1991 по 2020 рік. Дане підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62300419 від 02.11.2020 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62300429 від 02.11.2020 року, отриманих згідно запиту суду. За життя [PERSON] заповіту не складала. Батько позивача, тобто син померлої - [PERSON] , помер [INFO] в с. Чаусове Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20.08.2020 року Первомайським районним відділом ДРАЦСу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.12). [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживала одна (а.с.19). Після її смерті її онук - позивач у справі [PERSON] звернувся до нотаріальної контори в межах шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була заведена спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 283/2020, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62080327 від 16.10.2020 року. З фотокопії спадкової справи, наданої Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України, є її онук - позивач у справі [PERSON] . Для прийняття спадщини за законом позивач [PERSON] в межах шестимісячного строку подав відповідну заяву до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. 24 вересня 2020 року він звернувся за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і земельні ділянки площею 0,25 га та площею 0,34 га, що розташовані по [ADDRESS] , але йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутнє підтвердження родинних відносин між ним та бабусею, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2020 року №977/02-31. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Разом з тим, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування згідно зі ст.131 Земельного кодексу України. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємці першої черги відсутні, оскільки її чоловік [PERSON] та син [PERSON] померли. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є онук - позивач у справі [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Статтею 1258 ЦК України передбачена черговість спадкування за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач після смерті його бабусі [PERSON] прийняв спадщину, про що свідчать матеріали спадкової справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідачем позовні вимоги визнаються в повному обсязі. За вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем та те, що позивач наполягає на задоволенні позову, оскільки вищевказане майно є спадковим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved