Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.06.2017 року звернувся до суду, та, остаточно уточнивши свої вимоги відповідно до заяви від 22.06.2018 року, мотивує їх тим, що відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2013 року у справі № 591/436/13-ц він є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0790 га. Під час розгляду справи в Зарічному районному суді (провадження № 2/591/79/17) позивачу стало відомо, що 19 червня 2014 року без його відома його колишня дружина [PERSON] здійснила реєстрацію права приватної власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою, площею 0,0790 га. Для реєстрації права власності [PERSON] замовила у спеціалізованій організації (ФОП [PERSON] ), технічну документацію із землеустрою в 2014 році, згідно якої було присвоєно кадастровий номер земельній ділянці та встановлені межі. Вважає, що вказана технічна документація є незаконною, державна реєстрація земельної ділянки підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог посилається на ст. 1, ст. 26 Закону України «Про землеустрій» Згідно ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки розробленої ФОП [PERSON] від 2014 року замовником та власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] значиться [PERSON] . Саме [PERSON] звернулася з відповідною заявою щодо встановлення меж земельної ділянки до ФОП [PERSON] , але вона не була ні власником земельної ділянки ні користувачем, оскільки за рішенням суду від 02 липня 2013 року право власності на вказану земельну ділянку було встановлено за позивачем. Отже, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки від 2014 року була здійснена на замовлення особи, яка відповідно до Закону України «Про землеустрій» не мала на це законних підстав. Вказані дії прямо порушують право власності позивача та вказують на незаконність технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки розробленої ФОП [PERSON] від 2014 року. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про землеустрій», основним принципом землеустрою є дотримання законності. Підставою внесення відомостей до Державного земельного кадастру, згідно ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр», є документація із землеустрою. Якщо документація із землеустрою не відповідає ст. 26 Закону України «Про землеустрій», то вона вважається незаконною. Відомості внесені до державного земельного кадастру на підставі незаконної документації є незаконними, тобто фактично не мають юридичної сили підлягають скасуванню. Згідно ч.8 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» витяг з Державного земельного кадастру містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Пункт и) ч. 1 ст. 25 цього ж Закону зазначає, що Поземельна книга містить такі відомості про земельну ділянку: інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей. Пунктом 15 ч. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051 визначено, що інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку: назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників. У витязі з Державного земельного кадастру про земельні ділянки: [NUMBER] [NUMBER] визначено, що розробником документації із землеустрою земельної ділянки [NUMBER] є ФОП [PERSON] У відповідності ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки скасовується кадастровий номер. Згідно ст. 70 Закону України «Про землеустрій» спори, що виникають при здійсненні землеустрою, вирішуються судом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Просив визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд громадянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , від 2014 року кадастровий номер [NUMBER] та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. 04.07.2017 року ухвалою судді Прокудіної Н.Г. було відкрито провадження у даній справі. 06.11.2017 року справа була передана в провадження судді Грищенко О.В. Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, а також за клопотанням позивача, у зв`язку із зміною позовних вимог та у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги позивачем. 20.05.2019 року до суду від ГУ Держгеокадастру у Сумській області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, проте, суд встановив порушення визначеного законом порядку для подання відзиву, отже, протокольною ухвалою суду в судовому засіданні 20.05.2019 року суд вирішив не брати до уваги вказаний відзив. В судовому засіданні 20.05.2019 року позивач та його представник адвокат Чуяшенко Д.О. підтримали позовні вимоги (в редакції від 22.06.2018 року). Позивач пояснив суду, що вважає технічну документацію із землеустрою незаконною, оскільки її замовником безпідставно була особа, яка не мала на це законних прав та повноважень. Крім того, у виготовленій технічній документації конфігурація земельної ділянки не відповідає дійсній конфігурації, яка відображена у державному акті на право власності на землю, що також порушує його права як власника, адже призвело до конфлікту із суміжними землевласниками. Просив повністю задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Сумській області Черкасова І.В. в судовому засіданні при вирішенні першої позовної вимоги покладалася на розсуд суду, оскільки вказана вимога заявлена до ФОП [PERSON] . В задоволенні другої вимоги, а саме, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки просила в її задоволенні відмовити, оскільки таке скасування не передбачено чинним законодавством, та навіть у разі прийняття судом рішення про задоволення даної вимоги, рішення суду буде виконати неможливо. Інші учасники справи, належним чином повідомлені судом про час і місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися. Від ФОП [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині визнання недійсною технічної документації із землеустрою, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2013 року у справі № 591/436/13-ц [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,0790 га. (а.с.23-24). Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] від 2014 року, замовником є [PERSON] . (а.с.174). При зверненні до ФОП Сокрути із заявою [PERSON] остання діяла від свого імені, а не за довіреністю власника земельної ділянки [PERSON] . До заяви вона додала ксерокопії свого паспорту та паспорту [PERSON] , технічного паспорту на будинок, державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , а також рішення суду, згідно з яким [PERSON] визнаний власником вказаної земельної ділянки (а.с.117-196). В судовому засіданні при візуальному дослідженні конфігурації зазначеної земельної ділянки встановлено, що вона має відмінності в державному акті на право власності на землю серії [NUMBER] та в кадастровому плані, що міститься в технічній документації (а.с.182, 187-190). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Згідно ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Отже, Законом України «Про землеустрій» чітко окреслене коло суб`єктів, які можуть бути замовниками документації із землеустрою. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки розробленої ФОП [PERSON] від 2014 року замовником та власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , яка і звернулася з відповідною заявою щодо встановлення меж земельної ділянки до ФОП [PERSON] Проте, [PERSON] не була ні власником земельної ділянки ні її користувачем, тобто технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки від 2014 року була здійснена на замовлення особи, яка відповідно до Закону України «Про землеустрій» не мала на це законних прав та повноважень. Такими діями відповідача ФОП Сокрути було порушене право позивача як власника земельної ділянки. У відповідності ст. 6 Закону України «Про землеустрій», основним принципом землеустрою є дотримання законності. Підставою внесення відомостей до Державного земельного кадастру, згідно ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр», є документація із землеустрою. Якщо документація із землеустрою не відповідає ст. 26 Закону України «Про землеустрій», то вона вважається незаконною. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсною технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 2014 року. В іншій частині вимог, а саме, щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки необхідно відмовити за необґрунтованістю, виходячи з наступного. Згідно ст. 21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» документація із землеустрою є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Якщо документація із землеустрою не відповідає ст. 26 Закону України «Про землеустрій», вона вважається незаконною. Відповідно до ч. 3 ст. 24 вказаного Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Відповідно до ч. 6 ст. 16 вказаного Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Згідно з ч. 10 ст. 24 цього Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Таким чином, Законом встановлений вичерпний перелік обставин для скасування державної реєстрації земельної ділянки. Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051 визначено аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином, позивач не довів, що ці визначені законом підстави мали місце, а за обставин, на які посилається позивач в позовній заяві, та які були встановлені в судовому засіданні, відсутні законні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки. Отже, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial