Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.08.2019 звернулась до суду з позовом до Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за нею права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] Вимоги мотивувала тим, що її матері [PERSON] , яка померла [INFO] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 12.09.1996 належало право на земельну частку (пай) розміром 0,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в с. Тулиголови Городоцького району Львівської області, для ведення сільськогосподарського виробництва. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , між тим, приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою судді від 23.08.2019 провадження у справі відкрито. Представник позивача [PERSON] в підготовчому засадінні вимоги підтримала, просила позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ньому. Представник відповідача Тулиголівської сільської ради до суду не з`явився, 18.09.2019 сільський голова подав листа (а.с.33) в якому позовні вимоги [PERSON] визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За наслідками визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу у підготовчому засіданні з ухваленням рішення відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Згідно частини статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16\~ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється законодавством 1963 року. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~р.\~№ 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.10.1999 (а.с.5) [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.06.1956 (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про одруження № [NUMBER] від 15.06.1963 позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ [NUMBER] від 12.09.1996 належало право на земельну частку (пай) загальною площею 0,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Тулиголови Городоцького району Львівської області та перебуває у колективній власності ССГ ім. Л. Українки, що підтверджується Витягом з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) Тулиголівської сільської ради (а.с.8-9). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, в якому вона розпорядилася своїм майном, зокрема заповіла все своє майно, в т.ч. право на земельну частку (пай) дочці [PERSON] , що посвідчений 13 січня 1999 року секретарем Тулиголівської сільської ради Гірною О.І. Зареєстровано в реєстрі за № 01. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.7) Як вбачається із довідок Тулиголівської сільської ради від 19.04.2018 №163, 11.10.2018 №464 та 05.07.2019 №256 спадкодавець [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею проживали до дня її смерті та були зареєстровані [PERSON] (зять), [PERSON] (дочка) проживала без реєстрації більше 20 років, що також підтверджується записами із погосподарської книги №1 за 1996 2000 роки та копією будинкової книги (а.с.10-17, 19-22). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року, з огляду на те, що позивачка фактично на день смерті проживала зі спадкодавцем вважається такою, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2018 року (а.с.18) приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що нею пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини, з мотивуванням, що позивачка не підтвердила свою реєстрацію на момент смерті зі спадкодавцем. Спадкових справ після смерті [PERSON] (матері позивачки) Городоцькою державною нотаріальною конторою не заводились, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.09.2019 (а.с.32) За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , фактично майно успадкувала, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час її смерті, інших спадкоємців немає, заповіт складено на неї, нотаріусом їй відмовлено, суд вважає, що за нею слід визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] . Враховуючи особливості суд залишає судовий збір за позивачем.

Outcome: approved