Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач 24.04.2014 року звернувся з позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], та зняти її з реєстрації за вказаною адресою. В позові посилається на те, що відповідачка була зареєстрована у спірній квартирі як його невістка, оскільки [PERSON] та син позивача - [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до червня 2011 року. Так, 06.05.2004 року відповідачка була зареєстрована у спірному приміщенні квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Однак шлюбні стосунки у [PERSON] та сина позивача [PERSON] не склалися, тому шлюб між ними було розірвано. Проте, відповідачка ще в 2011 року, забравши всі свої речі, виїхала з спірного житлового приміщення і з того часу в ньому не проживає. Таким чином, відповідачка вже понад 3 роки у спірному житловому приміщені не проживає, своїх речей там не зберігає, участі в оплаті житлового приміщення та комунальних послуг не приймає та з того часу не поверталась і не виявляла бажання проживати за своїм місцем реєстрації. Проте, оскільки її реєстрація за вказаною адресою перешкоджає позивачу як власнику квартири в повній мірі здійснювати його права власності відносно належного йому майна, тому він звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача - [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась про дату та час слухання справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення, проти якого представник позивача не заперечує, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що з 28.12.1998 року [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, яка міститься в матеріалах справи. Згідно з даними довідки форми №3, виданої Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ Центр обслуговування споживачів №2 №924 від 04 квітня 2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач, його дружина - [PERSON], сини: [PERSON] та [PERSON], онуки: [PERSON] та [PERSON], невістка [PERSON], а також з 06.05.2004 року відповідачка - [PERSON] Так, відповідачка [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі як член сім'ї після реєстрації шлюбу з сином позивача - [PERSON] Однак шлюбні стосунки [PERSON] та сина позивача [PERSON] не склалися, тому шлюб між ними було розірвано. Проте, відповідачка ще в 2011 року, забравши всі свої речі, виїхала з спірного житлового приміщення і з того часу в ньому не проживає. Таким чином, [PERSON], будучи зареєстрованою в належній позивачу та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартирі, порушує права та законні інтереси власників на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за нею право користування жилим приміщенням, не вчиняла. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше трьох років, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Також відповідно до встановленого ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду, в тому числі, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. Таким чином, суд за викладених вище обставин щодо втрати відповідачкою право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне їх задовольнити.

Outcome: approved