Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач 12 січня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачка на підставі заяви б/н від 25 квітня 2012 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісії та штрафи. У зв'язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань за вказаним договором її заборгованість станом на 30 листопада 2017 року склала 12250,41 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 1654,76 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 69891,79 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2546,32 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 559,54 грн., тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою судді від 25 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду з заочним розглядом справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не повідомила причину неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надала. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до таких висновків. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов'язального права. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 25 квітня 2012 року (а.с.6), позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік, а відповідачка зобов'залась повернути кредит та сплатити відсотки. З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 30 листопада 2017 року існує заборгованість відповідачки перед позивачем за договором №б/н від 24 квітня 2012 року з погашення кредиту у розмірі 1654,76 грн. (а.с.4-5), яка підлягає стягненню з відповідачки. Зазначену у вказаному розрахунку заборгованості заборгованість за процентами у сумі 6989,76 грн. позивачем за період з 01 лютого 2014 року розраховано помилково; виходячи з розміру процентної ставки 30% річних вірною є заборгованість в сумі 2211,93 грн. Крім того, позивачем в розрахунку заборгованості за кредитом зазначена комісія в сумі 2546,32 грн., але розрахунку комісії та доказів на підтвердження вказаної суми та підстав її стягнення позивачем не надано; не надано також розрахунку пені, а вказана у позовних вимогах сума заборгованості за пенею та комісією 2546,32 грн., як вбачається з розрахунку заборгованості, містить лише суму комісії. Тому суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача про стягнення пені та комісії. Правилами ст.611 ЦПК України, встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, які встановлені договором або законом. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.27). Оскільки заборгованість за кредитом становить 1654,76 грн., нараховані відсотки в сумі 2211,93 грн., то розмір штрафу (процентна складова) становить 193,33 грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 4560,02 грн., з яких 1654,76 грн. - тіло кредиту, 2211,93 грн. - нараховані відсотки, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 193,33 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial