Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, в 1/2 частині в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 06 квітня 2005 року, та в 1/2 частині в порядку набувальної давності. В обґрунтування заявлений вимог позивач вказувала, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, належав на праві власності в рівних частках, по 1/2 частині, [PERSON] та [PERSON], які разом проживали в будинку та вели спільне господарство. 17 лютого 1984 року [PERSON] помер, а належною йому частиною будинку продовжила користуватися [PERSON], яка користувалася предметами домашньої обстановки, доглядала за будинком в цілому та обробляла город. Після смерті матері, [PERSON], у 2005 році відкрилася спадщина, яку вона, [PERSON], прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем. Відтоді, вона користується усім житловим будинком, який, як вона вважала, належав матері в цілому. Але свої спадкові права після смерті матері на житловий будинок вона не може оформити через відмову нотаріуса у вчиненні видачі свідоцтва про право на спадщину. Іншою половиною житлового будинку, якою вона заволоділа добросовісно, оскільки вважала його спадщиною, володіє відрито і безперервно більше десяти років, тому набула на нього право власності в порядку набувальної давності. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але її представника [PERSON] подав до суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, Люботинська міська рада Харківської області, в судове засідання не з'явився, але направив до суду листа з проханням проводити судовий розгляд за відсутності його представника. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірним є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, який в 1/2 частині належить на праві власності [PERSON], а інша 1/2 частина належить [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий 15 січня 1963 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради народних депутатів, що підтверджується довідкою КП «Люботинське БТІ» від 23 січня 2017 року. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 18 січня 2017 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, розташовані житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 63,30 кв.м, у тому числі житловою площею 44,20 кв.м, з тамбуром літ. «а» і ганком літ. «а1», який було збудовано у 1962 році, та надвірні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Г» з сіньми літ. «г» та льохом літ. «ги», сараї літ. «В» і «З», вбиральня літ. «Ж», які буди збудовані у 1970 році, а також гараж літ. «Б», який був збудований у 1987 році, та сарай літ. «Д», який побудували у 1991 році. [PERSON] помер 17 лютого 1984 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06 грудня 2016 року. За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після його смерті з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, відкритої спадкової справи немає. Згідно з записами в будинковій книзі для прописки громадян, які проживають в [INFO] (колишня вул. Блюхера) в м. Люботин, разом з [PERSON] на час його смерті постійно проживали у спірному житловому будинку [PERSON], починаючи з 12 квітня 1963 року, та її донька [PERSON], починаючи з 21 лютого 1979 року, родинні стосунки між яким підтверджується свідоцтвом про народження ІV-УР № 1696318 від 26 травня 1962 року. В книзі також зазначені відомості про зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу, що потягло за собою отримання позивачем 14 грудня 1983 року паспорту на нове прізвище. Після смерті [PERSON] усім житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами продовжила користуватися [PERSON], про що свідчать дані з технічного паспорту про роки будівництва на території земельної ділянки за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, гаражу літ. «Б» та сараю літ. «Д». [PERSON] померла 06 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом, виданим повторно 28 травня 2015 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківської області. Після її смерті відкрилась спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Позивач [PERSON] є рідною донькою померлої [PERSON] та постійно мешкала зі спадкодавцем на час її смерті в житловому будинку № 8 по вул. вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера) в м. Люботин. Таким чином, позивач після смерті матері у встановленому порядку прийняла спадщину у виді 1/2 частини спірного житлового будинку. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Позивач [PERSON] за життя матері [PERSON] користувалася усім житловим будинком та продовжила його використовувати в цілому, сприймаючи його як усю спадщину, яку вона отримала після її смерті. Враховуючи те, що [PERSON] у 2005 році добросовісно заволоділа 1/2 частиною спірного житлового будинку, яка належала померлому [PERSON], відкрито та безперервно володіла нерухомим майном протягом останніх десяти років, а також те, що ніхто не заявив про свої права на спірний будинок, суд задовольняє позов в цій частині та визнає за нею право власності на 1/2 частини будинку в порядку набувальної давності.

Outcome: approved