Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач 15.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона працює лікарем з МНС виїзної бригади Комунального закладу «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з 01.01.2006 року. Згідно наказу № 191 від 12.05.2015 року в період з 18.05.2015 року по 01.06.2015 року її було відряджено на курси підвищення кваліфікації в м. Дніпропетровськ в Дніпропетровській медичній академії. Витрати за період відрядження склали 729 грн. 20 коп., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження. Згідно наказу № 201 від 25.05.2015 року в період з 04.06.2015 року по 18.06.2015 року її було відряджено на курси підвищення кваліфікації в м. Дніпропетровськ в Дніпропетровській медичній академії. Витрати за період відрядження склали 729 грн. 20 коп., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження. Згідно наказу № 306 від 25.08.2015 року в період з 07.09.2015 року по 06.10 2015 року її було відряджено на курси підвищення кваліфікації в м. Дніпропетровськ в Дніпропетровській медичній академії. Витрати за період відрядження склали 1374 грн. 30 коп., що підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження. Тобто, загальна сума витрат на відрядження склала 2832 грн. 70 коп. З приводу виплати їй витрат на відрядження вона зверталась до бухгалтерії Комунального закладу «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», однак їй було відмовлено, посилаючись на відсутність коштів, необхідних для компенсації. До теперішнього часу вказані витрати на відрядження їй не виплачені. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на відрядження в розмірі 2832 грн. 70 коп. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.27). Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.29,30). Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач працює лікарем з МНС виїзної бригади Комунального закладу «Нікопольська станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» з 01.01.2006 року (а.с.4). На підставі наказу № 191 від 12.05.2015 року позивача було відряджено на курси підвищення кваліфікації для проходження циклу ТУ «Актуальні питання надання невідкладної допомоги на догоспітальному етапі» з 18.05.2015 року по 01.06.2015 року в м. Дніпропетровськ в ДЗ «Дніпропетровська медична академія» (а.с.6). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.8). За результатами проходження курсів підвищення кваліфікації позивачу було видано свідоцтво про підвищення кваліфікації до диплому НР № 21091825 (а.с.7). Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 02.06.2015 року, витрати на відрядження склали 729 грн. 20 коп., з яких витрати на проїзд склали 113 грн. 00 коп., гуртожиток 166 грн. 20 коп., добові витрати 450 грн. 00 коп. (а.с.9). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.10,11). На підставі наказу № 201 від 25.05.2015 року позивача було відряджено на курси підвищення кваліфікації для проходження циклу ТУ «ІТ полі травми та шоків» (для лікарів МНС) з 04.06.2015 року по 18.06.2015 року в м. Дніпропетровськ в ДЗ «Дніпропетровська медична академія» (а.с.12). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.14). За результатами проходження курсів підвищення кваліфікації позивачу було видано свідоцтво про підвищення кваліфікації до диплому НР № 21091825 (а.с.13). Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 18.06.2015 року, витрати на відрядження склали 729 грн. 20 коп., з яких витрати на проїзд склали 113 грн. 00 коп., гуртожиток 166 грн. 20 коп., добові витрати 450 грн. 00 коп. (а.с.17). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.15,16). На підставі наказу № 306 від 25.08.2015 року позивача було відряджено на курси підвищення кваліфікації для проходження передатестаційного циклу «Медицина невідкладних станів» (для лікарів МНС) з 07.09.2015 року по 06.10.2015 року в м. Дніпропетровськ в ДЗ «Дніпропетровська медична академія» (а.с.18). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.20). За результатами проходження курсів підвищення кваліфікації позивачу було видано свідоцтво про підвищення кваліфікації до диплому НР № 21091825 (а.с.19). Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 07.10.2015 року, витрати на відрядження склали 1374 грн. 30 коп., з яких витрати на проїзд склали 111 грн. 00 коп., гуртожиток 363 грн. 30 коп., добові витрати (30 днів) 900 грн. 00 коп. (а.с.23). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.21,22). Таким чином, загальний розмір витрат на відрядження складає 2832 грн. 70 коп. (729,20 грн. +729,20 грн.+1374,30 грн.). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у звязку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Відповідно ст.122 КЗпП України, при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством. До теперішнього часу вказані витрати на відрядження відповідачем позивачу виплачені не були. Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом встановлено порушення законних трудових прав позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на відрядження в розмірі 2832 грн. 70 коп. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач, згідно Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому при подачі позову судовий збір нею не сплачувався. Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (щодо задоволеної вимоги майнового характеру).

Outcome: approved