Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з даним позовом до [PERSON] про виділ частки, що перебуває у спільній частковій власності, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2000 та про право на спадщину за законом від 24.01.2007 року він є власником 29/36 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Власником іншої частини житлового будинку, а саме 7/36 є [PERSON] 01.10.2008 р. Коростишівським районним судом Житомирської області ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частини житлового будинку [ADDRESS] . Вищевказаним рішенням суду позов [PERSON] задоволено повністю, виділено [PERSON] в натурі 6/36 частин житлового будинку [ADDRESS] по третьому варіанту поділу, а саме: жилу кімнату 1-4 площею 9,3 кв.м, частину огорожі № 1 № 3, ворота № 5 та за відхилення часток стягнуто з [PERSON] на користь відповідача 9140 грн. На даний час у позивача виникла необхідність на виділ в натурі належної йому частки домоволодіння, яка була успадкована, для подальшого її використання на власний розсуд. Позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію належної частки будинку, але йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що в резолютивній частині рішення Коростишівського районного суду не вирішено питання щодо частки майна позивача. Позивачу також було відмовлено у роз`ясненні рішення суду. Відповідно до третього варіанту поділу, за висновком експерта, позивачу, як співвласнику 29/36 частин запропоновано виділити: веранду 1-1, площею 4,7 кв.м, вартістю 9594 грн, коридор 1-2, площею 3,9 кв.м., вартістю 15687 грн, жилу кімнату 1-3, площею 14,8 кв.м, вартістю 58923 грн, кухню 1-5, площею 12,0 кв.м., вартістю 50598 грн, кладову 1-6 площею 4,1 кв.м, вартістю 17368 грн, жилу кімнату1-7, площею 12,2 кв.м, варістю 50899 грн, господарські будівлі: частину сараю «Б-1», приміщення «Б-1-1», площею 12,7 кв.м., вартістю 2323 грн, частину сараю «Б-1», приміщення «Б-1-2», площею 12,9 кв.м., вартістю 2359 грн, частину огорожі № 1-№ 3, варістю 5074 грн, ворота № 4, вартістю 1313 грн., а всього загальною вартістю 214138 грн. та становить 30/36 часток домоволодіння. Просить суд виділити йому в натурі в окреме домоволодіння його частку у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що складається з: веранди 1-1, площею 4,7 кв.м, вартістю 9594 грн, коридор 1-2, площею 3,9 кв.м., вартістю 15687 грн, жилої кімнати 1-3, площею 14,8 кв.м, вартістю 58923 грн, кухню 1-5, площею 12,0 кв.м., вартістю 50598 грн, кладову 1-6 площею 4,1 кв.м, вартістю 17368 грн, жилу кімнату 1-7, площею 12,2 кв.м, варістю 50899 грн, господарські будівлі: частину сараю «Б-1», приміщення «Б-1-1», площею 12,7 кв.м., вартістю 2323 грн, частину сараю «Б-1», приміщення «Б-1-2», площею 12,9 кв.м., вартістю 2359 грн, частину огорожі № 1-№ 3, варістю 5074 грн, ворота № 4, вартістю 1313 грн., а всього загальною вартістю 214138 грн. та становить 30/36 часток домоволодіння, як окремий об`єкт нерухомості. Припинити право спільної часткової власності між сторонами на зазначене домоволодіння. Ухвалою суду від 29.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явивсь, про час та місце проведення повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява відповідача про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності з частиною 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3\~статті 211 ЦПК України. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється ( ч.3 ст. 364 ЦК України). Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2000, виданого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-55, а також на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2007, виданого державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-248 позивач [PERSON] набув право власності на 29/36 частин житлового будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ( а.с. 6-7). Співвласником житлового будинку, з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , якому належить 7/36 частин вказаного будинку. Користування спільно майном є неможливим. Судом досліджено висновок експерта №31 від 21.04.2008 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, відповідно до висновків якої визначено варіанти поділу житлового будинку [ADDRESS] в натурі. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.10.2008, яке було предметом розгляду і апеляційної інстанції, що набрало законної сили 17.12.2008 року виділено [PERSON] в натурі 6/36 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] по третьому варіанту поділу запропонованому експертом що складається з жилої кімнати 1-4 площею 9,3 кв.м, частину огорожі № 1- №3, ворота № 5 та за відхилення від часток ( [PERSON] є власником 7/36 частин) стягнуто з [PERSON] ( позивача) на користь [PERSON] ( відповідача) 9140 грн. Для ізоляції окремих квартир [PERSON] добудувати кімнату площею не менше 15,0 м.кв, закрити дверну пройму з кімнати 1-4 до кухні 1-5, кімнату 1-4 переобладнати в кухню, обладнати вхід дверною проймою з обладнанням кухні 1-4. Сторонам обладнати свої квартири окремими інженерними мережами. Вирішено питання судових витрат. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів та у зв`язку з тим, що відповідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (а в даному випадку визнання відповідачем позову базується на законних підставах, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб), дійшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved