Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.10.2020 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 5 вересня 2015 року по 14 вересня 2020 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є особою з інвалідністю 2 групи отримує пенсію, має у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, отримує дохід від її обробітку, інших утриманців не має. Вважає, що він зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини і має можливість сплачувати аліменти в судовому порядку в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що з 23 квітня 2020 року припинили з відповідачем шлюбні стосунки і проживає з сином окремо від нього. За цей час відповідач один раз надав їй матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 1500 грн у вересні 2020 року. Вона має на утриманні ще неповнолітнього сина від першого шлюбу [PERSON] , 2010 року народження, на якого отримує аліменти. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] , 2016 року народження у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, так як він отримує пенсію, має у власності земельну ділянку, яку обробляє та отримує прибуток, інших утриманців не має, крім того, в нього залишилося майно, набуте ними у шлюбі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що після припинення шлюбних відносин з позивачкою їх спільний син [PERSON] , 2016 року народження проживав з кожним з них по 3 дні, тому він весь час його забезпечував всім необхідним: купував йому одяг, іграшки, їжу. На даний час він забирає сина на вихідні, тому згодний сплачувати аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, оскільки він має захворювання, яке отримав під час служби в АТО, інвалідність, потребує постійного лікування, на що необхідні кошти. Свого житла не має, проживає з батьками. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 5 вересня 2015 року по 14 вересня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі / а.с. 6, 14/, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , походження дитини від відповідача підтверджується відповідним записом у свідоцтві про народження / а.с. 7/. Відповідно довідок Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області № 653 від 02.09.2020 та Великописарівської селищної ради Сумської області № 2373 від 02.09.2020 [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] разом з синами: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але фактично проживає в [ADDRESS] , працює продавцем ФОП [PERSON] , отримує заробітну плату в середньому 4000 грн на місяць, аліменти на дитину від першого шлюбу / а.с. 11-13/. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, отримує пенсію в середньому близько 8800 грн на місяць, має у власності земельну ділянку площею 2,0 га, проживає з батьками, у 2018 році отримував одноразові допомоги в зв`язку з отриманим захворюванням /а.с.30-37/. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1/ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2/ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів у частці від доходу щомісячно підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач є непрацездатним, особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію, проживає з батьками, інших утриманців не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Але в зв`язку з хронічним захворюванням він потребує постійного лікування, що підтверджено відповідними рекомендаціями, викладеними у довідці до акту медико-соціальною експертною комісією / а.с. 36/. Тому доцільно стягувати з відповідача аліменти у меншій частці, ніж визначила позивач, ј , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заперечення відповідача суд не сприймає до уваги, оскільки надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, про це вказав Верховний Суд України у постанові від 27.05.20 у справі № 712/4702/19, провадження № 61-929 св 20. Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересом дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків /рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хайт проти України» № 31111/04, параграф 54/. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів, та роз`яснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи /а.с.36/, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняється. Тому судові витрати компенсуються за рахунок держави відповідно до ч. 6 ст. 141 КПК України.

Outcome: partial