overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 січня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], 1995року народження, яка навчається. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала вимоги позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що Карпова вікторія Володимирівна, [INFO], хоча і досягла повноліття, але навчається, є студентом 3 курсу освітнього рівня «Бакалавр» денної форми навчання факультету економіки та менеджменту Європейського університету ІУ рівня акредитації, початок навчання 01 вересня 2016 року, термін закінчення 30 червня 2018 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, норми Сімейного кодекс України передбачають обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається. Тому суд, враховує обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно на час навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 січня 2020 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву обґрунтовувала тим, що подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться більше, ніж рік. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 12 серпня 2016 року шлюб. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 21 лютого 2020 року. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подавши до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] 11 лютого 2020 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити та розірвати шлюб. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 200 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 12 серпня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON], 10 травня 1989 р.н, яка мешкає за адресою: Одеська область, м. Подільськ (Котовськ), [ADDRESS], звернулась 04.04.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення донькою повноліття. Позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю і не заперечував у його задоволенні. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вони також підтверджуються наявними письмовими доказами справи Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 04.04.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 травня 2016 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 4.36 гектари, яка розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона являється спадкоємицею першої черги за законом. Позивач фактично своєчасно прийняла спадщину в шестимісячний термін, однак нотаріально не оформила через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю, тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. (а.с. 28). Відповідач - Бобрицька сільська рада Любашівського району Одеської області, згідно листа просить слухати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю, проти позову заперечень немає (а.с. 25). Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно: земельна ділянка [NUMBER] в масиві № 6 площею 4.36 гектари на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого Любашівською районною державною адміністрацією Одеської області 24 травня 2005 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 11, 17). Із свідоцтва про шлюб, виданого 11 лютого 2016 року видно, що [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 26 липня 1964 року (а.с. 6). [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] відповідно до ст.. 1261 ЦК України як дружина спадкодавця. Згідно листа державного нотаріуса Котюжинської Л.Д., № 690/01-16 від 29 квітня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа - Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 7). Положенням ч. 1-2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач проживала зі спадкодавцем разом до дня його смерті, успадкувала зазначене спадкове майно, яке є об'єктом права приватної власності, у зв'язку із чим є підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 травня 2017 року звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 06 вересня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області (актовий запис № 159). Судові витрати просить покласти на відповідача і розгляд справи проводити без його участі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через її байдуже ставлення до нього та через його подружню зраду. З 2014 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені, подальше спільне життя, примирення та збереження їх сімї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений, у заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та просить його задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 травня 2018 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що шлюб зареєстрований 01 серпня 2004 року про що зроблено актовий запис за № 925 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Внаслідок різних життєвих позицій , вона та відповідач із 2014 року разом не проживають , не підтримують шлюбних стосунків. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. У підготовче судове засіданні позивач [PERSON] не з»явилася, попередньо подала до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, вказала , що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив , що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 01 серпня 2004 року, про що зроблено актовий запис за №925 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України , яким 01 серпня 2004 року видане Свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON] , про що 06 жовтня 2004 року зроблено актовий запис за №2112 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Внаслідок різних поглядів на сімейне життя , упродовж тривалого часу із 2014 року сторони разом не проживають та не підтримують подружніх стосунків, що призвело до того, що сім»я сторін розпалася . Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає , що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 травня 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що втратили почуття взаємної любові, поваги та довіри, подальше сімейне життя вважає неможливим. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 03.08.1996 року шлюб. Ухвалою від 10 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 30 травня 2019 року. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 200 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 3 серпня 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 червня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 09 липня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом понад рік. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд заслухавши позивача,відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2013 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецької області зроблено актовий запис № 160 (а.с 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved