Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 серпня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 28 серпня 2013 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції у Житомирській області, позивач вказує, що спільних дітей від шлюбу у них немає, подружнє життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, з 2014 року проживають окремо, з цього часу не ведуть спільного господарства, зазначає, що відповідачка на даний час проживає за кордоном і не має наміру зберігати сім'ю, подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе і суперечитиме інтересам кожного, оскільки шлюб існує лише формально, а тому на підставі 106, 110, 112, 150-153, 157, 161 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надано заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, також вказує, що наміру продовжувати спільне життя з дружиною не має, крім того, кожен, і він і дружина мають намір одружитися з іншими особами і створити нові сім'ї, але вирішити дане питання через органи РАЦС не вдається за можливе, а тому просив заявлені вимоги задовольнити (а.с. 31). Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд враховуючи вимоги ст.ст. 77, 169, 224 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін та по справі та ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2013 року, про що є актовий запис № 2 (а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Як встановлено судом неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з 2014 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved