overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 травня 2018 року звернулась в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення сином [PERSON], 25 листопада 2015 року, трирічного віку, тобто до 25 листопада 2018 року. Підставою цьому зазначала те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати кошти на її утримання, так як перебуває у працездатному віці. Вона не може працювати, так як доглядає дитину, котра не досягла трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву, згідно якої на позові наполягала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов або заяв про розгляд справи у його відсутність не представив. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №52. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] Дар`ю Сергіївну, [INFO], та сина [PERSON], 25 листопада 2015 року, які утримуються матірю.\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Тому оскільки відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дружини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 25 листопада 2018 року. Згідно ч.1 ст.79 і ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 31.05.2018 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами практично припинились шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 05 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №120 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін є малолітня дитина: син [PERSON] ,\~ [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, 16.03.2016 року. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 3 вересня 2020 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що має місце несумісність характерів. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 23 серпня 1985 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 3 вересня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, на розірвання шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, пояснивши, що йому без різниці, яке буде рішення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 23 серпня 1985 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 3 серпня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2001 року. Від сумісного життя дітей немає. Відповідач постійно вживає спиртні напої, не має постійного місця роботи, вчиняє дома сварки, погрожує застосувати щодо неї фізичне насильство. Подружні стосунки припинені. Подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої вимоги, підтвердила викладені обставини та додала, що подружні стосунки з відповідачем припинені з грудня 2015 року у зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим виникають сварки з погрозами насильства. Подружні стосунки неодноразово припинялись та поновлювались в цілях збереження родини, однак відповідач не змінює свою поведінку. Своє подальше життя не бачить разом з відповідачем. Просила задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись, на те що ніде буде жити після розірвання шлюбу. Не заперечив проти підстав, визначених позивачем для розірвання шлюбу, не заперечив, що подружні стосунки припинені з грудня 2015 року. Підтвердив, що засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав клопотання про примирення. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 липня 2001 року, зареєстрованим Міським Відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1011, про що зроблений актовий запис №311. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб. При розгляді справи суд з'ясував фактичні взаємини позивача та відповідача, бере до уваги той факт, що між сторонами подружні стосунки припинені з грудня 2015 року. Зазначена обставина підтверджується поясненнями сторін. Також суд бере до уваги, що подружні стосунки неодноразово припинялись та поновлювались в цілях збереження родини, однак поведінка відповідача залишилась незмінною, крім того, суд звертає увагу на той факт, що позивачка звернулась з позовом до суду у серпні 2016 року, та тривалий час , а саме до часу постановлення рішення, примирення не відбулося. Суд враховує категоричне небажання позивача подальшого спільного життя з відповідачем. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, збереження родини за таких умов неможливо, укладений між сторонами шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 4 березня 2020 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність спільних інтересів та взаємопорозуміння. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 25 вересня 2010 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 4 березня 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 2 квітня 2020 року. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не зявилася, до суду подана заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] звернувся з заявою, в якій зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 25 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 4 квітня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 25.04.2015 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №154.Від спільного шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. В сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини припинилися. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги, підтвердила викладені в позовній заяві обставини, також підтвердила, що подружні стосунки з відповідачем припинені з серпня 2016 року, оскільки в сім'ї часто виникали сварки, відповідач не дозволяє робити дитині щеплення внаслідок своїх релігійних поглядів, вона не має наміру поновлення подружніх стосунків, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявляв клопотання про надання часу для примирення. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25.04.2015 року, що був зареєстрований Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції , актовий запис за №154. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO], що свідчить копія Свідоцтва про народження, виданого мерією міста Ріміні, в якому зазначено про реєстрацію в акті №867 частини II серії В реєстр-відділ-року 2015. При розгляді справи суд з'ясував фактичні взаємини позивача та відповідача, бере до уваги той факт, що між сторонами подружні стосунки припинені з серпня 2016 року. Зазначена обставина підтверджується ствердженнями сторін. Суд враховує категоричне небажання сторін подальшого спільного життя, та враховує, що за час надання судом строку для примирення сторонам примирення між ними не досягнуто. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, збереження родини за таких умов неможливо, укладений між сторонами шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 5 вересня 2019 року звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свою позовну заяву обґрунтовувала тим, що з відповідачем мають сина [PERSON] , 2016 року, який проживає з нею, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. В своїй позовній заяві просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 800 грн щомісячно. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 6 вересня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. За вимогами ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, просить суд визначити розмір аліментів саме в твердій грошовій сумі. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття, починаючи з часу пред`явлення позову. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд судом позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 5 грудня 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя подружжя не склалося внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства, шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 16 березня 2016 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 4 лютого 2020 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 4 лютого 2020 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не зявилася, до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи без участі позивача та її представника (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи (а.с. 45), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 16 березня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 5 листопада 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 24 червня 2000 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 101. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони фактично припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та спільного бюджету. Близько двох років вони не підтримують подружніх стосунків, наміру зберегти сімю не мають. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка до суду також не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «Коротушко». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року. Мають від шлюбу неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені. Ухвалою суду від 7 грудня 2015 року сторонам був наданий строк на примирення, але вони не примирилися і наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved