overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач 12.06.2014 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 23.07.1998 року у Іванівській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №05. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що сімейне життя не склалося через втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. Подружжя проживає окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. До судового засідання від сторін надійшли заяви з проханням розглянути справу в письмовому провадженні, позивач позов підтримує, а відповідачка позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 23.07.1998 року у Іванівській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №05, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER]. З копії повторного свідоцтва про народження вбачається, що у сторін є син [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач 12.06.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона з 29.11.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб, стягувати судові витрати з відповідача не бажає. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 15.09.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції, сторони перебувають з 29.11.2003 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 169. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.09.2004 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 111, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач 12.06.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він з 12.05.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей вони не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2010 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до постійного виникнення між ними сварок. Вони проживають окремо. Вважає примирення неможливим. Спільне майно вони з відповідачем поділять добровільно. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказав, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2010 року. Майнового спору немає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. 17.10.2014 року відповідач надала до суду заяву про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 17.10.2014 року о 10.30 год., у зв'язку з її бажанням примиритись з відповідачем. Справу слуханням було відкладено на 04.12.2014 року о 14.30 год. Відповідач у судове засідання 04.12.2014 року о 14.30 год. не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 04.12.2014 року о 14.30 год., як не вручений за закінченням строку зберігання. Тому судова повістка у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за її відсутністю суду не надала, як і заперечень на позов. Суд, у відповідності до ст.224 ЦПК України, розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.05.2007 року зареєстрували шлюб (а.с.4). Дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з жовтня 2010 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до виникнення між ними сварок. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач 12.06.2014 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем, зареєстрованого 13.09.1980 року Смичинською сільською Радою Городнянського району Чернігівської області, актовий запис №15 Позов обґрунтовується тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, через що виникають сварки та скандали, вони припинили між собою шлюбні стосунки. Збереження шлюбу, який є формальним, суперечитиме інтересам сторін. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.13). Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач належним чином і завчасно повідомлений про час та місце судового засідання (а.с.12) , до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 13.09.1980 року Смичинською сільською Радою Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 15, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.43). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини сторони фактично припинили і їх відновлювати не мають наміру, наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виразила бажання після розірвання шлюбу залишити собі прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач 12.06.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що шлюб з ним зареєстрували 16.09.2006 року у міському відділі державної юстиції РАЦС Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 278. Дошлюбне прізвище позивача - «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. З січня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені, оскільки вони не находили взаєморозуміння по різним питанням їх життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх розпалась остаточно, і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна немає. Просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивачка до суду не прибула надала заяву слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, який зареєстрували у міському відділі державної юстиції РАЦС Харцизького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 278. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінилось на «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з січня 2014 року з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі вони не находили взаєморозуміння по різним питанням сімейного життя, у зв'язку з чим втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх розпалась остаточно, і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачки залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач 12.06.2015р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів щомісячно, до настання повноліття дитини, вказуючи, що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання 09 липня 2015 року сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Зазначив, що стан здоров'я задовільний, стягнень за іншими виконавчими листами не має. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюбні відносини з 06.12.2012 року /а.с.4/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Дитина проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, визнаючи позов, зазначив що має намір сплачувати аліменти. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Оцінюючи надані докази, суд вважає\~за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, до настання повноліття дитини, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 12.06.2015р., на користь позивачки. На підставі ст.88 ЦПК України\~ судові витрати (судовий збір у розмірі 243,60 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач, 12.06.2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 21 квітня 2012 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управлінні юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №92. Від подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з червня 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 квітня 2012 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управлінні юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №92. /а.с.5/ Від подружнього життя дітей немає. Встановлено, що в червні 2012 р. сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач 12.06.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 22.05.2015 року відповідач за договором позики взяв у нього в борг 7800 грн. 00 коп. та зобовязався повернути йому грошові кошти до 06.06.2015 року. У встановлений строк відповідач борг не повернув. На його прохання добровільно повернути боргу, відповідач повертати борг відмовився. У звязку з цим, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у розмірі 7800 грн. 00 коп. та судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з даним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Зазначив, що на теперішній час відповідач йому борг не повернув. Проти заочного розгляду справи не заперечує. До заяви додав оригінал розписки. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 23.09.2015 року о 08.45 год. (а.с.10). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем в обгрунтування вимог позову було надано до суду оригінал розписки від 22.05.2015 року (а.с.12). У вказаній розписці зазначено, що [PERSON] 22.05.2015 року отримав безпосередньо від громадянина [PERSON] грошову суму в розмірі 7800 грн. 00 коп. Вказану суму [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] 06.06.2015 року. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач суму боргу позивачу до теперішнього часу не повернув. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача борг по розписці від 22.05.2015 року в розмірі 7800 грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплачений останнім при зверненні до суду з позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач 12.06.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року. Від сумісного життя у них з відповідачем 04.03.2007 року народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Посилаючись на те, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач не бажає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання сторони не зявилися. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до ст.. 169 ЦПК України, заяв позивачки і відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року. Від шлюбу у сторін є спільна дитина донька [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач по справі. [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання доньки, хоча зобовязаний надавати матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Зважаючи на те, що відповідач працює, отримує дохід від роботи, визнав позов, інших утриманців не має, здорова та працездатна людина, суд, на підставі цього, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу, відповідно до ст.183 СК України, підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України, аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 12 червня 2015 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обовязковому негайному виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягнення судові витрати на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved