Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні 2018 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 19 січня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 30, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що вони з відповідачем протягом тривалого періоду часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Примирення позивач вважає неможливе. Ухвалою суду м. Києва від 12.02.2019 р., у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.04.2019 р., закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 січня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 30. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] від 26.12.2018 р. про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. 02.05.2019 р. від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач позов визнає, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглядати за її відсутності. У поданій заяві відповідач зазначає, що за спільною згодою дитина після розірвання шлюбу беду проживати разом з нею. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши подані позивачем та відповідачем заяви про розгляд справи за їх відсутності, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 січня 2013 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 30, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку 06.03.2013 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved