Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 04.04.2014 року в суд з цим позовом до відповідача, вказуючи, що з 06 листопада 1991 р. зареєстрований та проживає по теперішній час в приватному домоволодінні [ADDRESS], що належало його бабусі - [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.06.2011р. серії САС № 775129. Разом з ним, у вказаному будинку зареєстровані (тимчасово зняті з обліку на період навчання) та фактично проживають по теперешній час його діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також зареєстрована відповідачка. З 28 серпня 1993 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, [PERSON] . З 29 серпня 2007 року відповідачка була зареєстрована в домоволодінні [ADDRESS]. Однак фактично не проживає в ньому з 2010 року. Їх шлюб рішенням Котовського міськрайсуду Одеської області від 11 лютого 2011 року розірвано. Членом його родини відповідачка з 2010 року не є, ніяких договірних зобов'язань між ними не існує. Після розірвання шлюбу на його вимоги звільнити жиле, приміщення і знятися з реєстраційного обліку відповідачка категорично відмовлялась. 30 січня 2012 року померла його бабуся та згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 247, він успадкував домоволодіння [ADDRESS]. Після його звернення 06 березня 2012 року із заявою про прийняття спадщини приватним нотаріусом [PERSON] було проведено реєстрацію спадкової справи. Так як на його утриманні залишилися діти, у нього виникли деякі матеріальні труднощі з переоформленням документів на вищевказане домоволодіння. На теперішній час по вище вказаній адресі, згідно довідки Новоселівської сільської ради , відповідачка залишається зареєстрованою. Без заяви та особистої присутності самої відповідачки зняти її з реєстраційного обліку в Новоселівській сільській раді йому відмовили. Просив суд постановити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] та зобов'язати Котовський РВ ГУДМС України в Одеській області зняти відповідачку з реєстрації за його адресою. В ході судового розгляду справи на позові наполягав. Додатково пояснював, що фактичне місце проживання відповідачки йому не відоме. Після смерті баби він перейшов жити у спадковий будинок та проживає у ньому з іншою родиною. На цей час повністю оформив своє право власності на цей будинок. Відповідачка ніякого відношення до будинку не має. Однак через її реєстрацію у цьому будинку, до нього надходять погрози від кредиторів відповідачки про опис майна його будинку. Тому він змушений звернутись в суд з цим позовом. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Котовський РВ ГУДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника. Відповідачка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована на постійне місце проживання в будинку [ADDRESS], в судове засідання на виклик суду не з'явилась. Тому за згоди позивач справу розглянуто у її відсутність в порядку заочного провадження. Вислухавши позивача, покази свідків, та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач успадкував домоволодіння [ADDRESS] яке належало його бабусі - [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.06.2011р. серії САС № 775129 (а.с.6-9). Згідно письмового повідомлення Котовського РВ ГДМС України в Одеській області від 11.04.2014 року №1058, відповідачка [PERSON], є зареєстрована на постійне місце проживання в с.М.Олександрівка Котовського району Одеської області з 29.08.2007 року (а.с.16). Факт того, що відповідачка на спірній жилплощі позивача не проживає більше року підтвердили своїми показами свідки [PERSON] та [PERSON] Зокрема свідок [PERSON] свідчив, що він більше двох років не бачив відповідачку за місцем проживання позивача, який проживає у спадковому будинку з іншою сімєю. Цей факт також підтверджується Актом обстеження матеріально побутових умов позивача від 01.04.2014 року (а.с.4). Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач має бути зареєстрований по [ADDRESS]. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідачки за адресою знаходження будинку позивача є формальною, без наміру фактичного проживання у цьому будинку. Відповідно відповідачка втратила право на користування цим житлом, оскільки не користується ним з 2010 року. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому позов у частиі втрати відповідачем права на користування житловим приміщенням у будинку позивача підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно положення статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позивач не надав належних доказів тому, що він звертався до Котовського РВ ГДМС України в Одеській області із відповідною заявою та на підставі документів визначених ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття відповідачки із реєстрації за його будинком. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому підстав для задоволення цієї вимоги позову суд не вбачає.

Outcome: partial