Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач 22 грудня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті батька [PERSON], померлого 28 лютого 2015 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 28 лютого 2015 року після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,1000 га, вартістю 124760 грн., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653575, який був виданий Кодимською міською радою на ім»я померлого; земельної ділянки площею 0,0150 га, вартістю 271,11 грн., наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653576, який був виданий Кодимською міською радою на ім»я померлого; житлового будинку з надвірними спорудами №60 по вулиці Щорса в місті Кодимі, Одеської області, вартістю 16824 грн.. На час відкриття спадщини спадкоємцем за заповітом був він. Отримати свідоцтво про право на спадщину він не в змозі, оскільки між ним і відповідачем дружиною померлого, а його матір»ю, яка теж звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, виник спір щодо спадкового майна. Відповідач бажає оформити спадщину лиш на себе. Крім того, були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, якими заволоділа відповідач. Добровільно вирішити спір не вдалося. Ця обставина і змусила його звернутися до суду. Просить поділити спадщину таким чином: виділити йому і визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, вартістю 124760 грн., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653575, який був виданий Кодимською міською радою 22 вересня 2009 року на ім»я померлого; земельну ділянку площею 0,0150 га, вартістю 271,11 грн., надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653576, який був виданий Кодимською міською радою 22 вересня 2009 року на ім»я померлого; житловий будинок з надвірними спорудами №60 по вулиці Щорса в місті Кодимі, Одеської області, вартістю 16824 грн., що належав померлому 28 лютого 2015 року [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. До початку розгляду справи по суті вона і позивач врегулювали спір мирним шляхом. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Судом установлено наступне. 28 лютого 2015 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №405597, видане 03 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,1000 га, вартістю 124760 грн., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653575, який був виданий Кодимською міською радою на ім»я померлого; земельної ділянки площею 0,0150 га, вартістю 271,11 грн., наданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653576, який був виданий Кодимською міською радою на ім»я померлого; житлового будинку з надвірними спорудами №60 по вулиці Щорса в місті Кодимі, Одеської області, вартістю 16824 грн. (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2003 року, згідно якого [PERSON], успадкував за заповітом, після смерті [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами в місті Кодимі по вулиці Щорса,60). Спадкоємцем за заповітом став син спадкодавця [PERSON] (заповіт від 26 вересня 2014 року, зареєстрований у реєстрі Кодимської державної нотаріальної контори за №636, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все своє майно [PERSON]). Згідно дослідженої в судовому засіданні відповіді нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №1224/02-14 від 26 листопада 2015 року, адресованій [PERSON], видати свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] не є можливим, оскільки не надано оригіналів правовстановлюючих документів на все спадкове майно, а також спірними питаннями, які виникли між спадкоємцями. Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 5 статті 1273 ЦК України визначено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно частини 5 статті 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Як убачається з дослідженої в судовому засіданні заяви відповідача [PERSON], всі спірні питання щодо спадкового майна після смерті [PERSON], між нею та позивачем врегульовані. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Відтак, суд прийшов до висновку виділити [PERSON] у власність, як спадкоємцю за заповітом, після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га, вартістю 124760 грн., надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташовану по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653575, який був виданий Кодимською міською радою 22 вересня 2009 року на ім»я [PERSON]; земельну ділянку площею 0,0150 га, вартістю 271,11 грн., надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вулиці Щорса,60 в місті Кодимі, Одеської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ №653576, який був виданий Кодимською міською радою 22 вересня 2009 року на ім»я [PERSON]; житловий будинок з надвірними спорудами №60 по вулиці Щорса в місті Кодимі, Одеської області, вартістю 16824 грн., що належав померлому 28 лютого 2015 року, [PERSON]. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved