Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач 27.06.2017 року звернувся до суду з позовом до Південного регіонального управління приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування коштів виплачених потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21668,02 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 16.04.2014 року на перехресті вул. М. Арнаутська та Рішельєвська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON], тобто позивача, якого згодом було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На час скоєння ДТП позивач керував автомобілем ВАЗ21083, державний номер [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за страховим полісом АС/7239895 від 14.04.2014 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування матеріальної шкоди 19 808,02 грн., стягнуто за отримання експертного висновку та відправлення замовного листа - 592,12 грн. та стягнуто в якості моральної шкоди 1 000 грн., судових збір. Рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016 року та ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26.09.2016 року. Позивач виплатив повністю кошти на користь [PERSON] стягнуті за рішенням суду. ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не в повному обсязі виплатила [PERSON] страхове відшкодування, а виплатила лише оцінену відповідачем шкоду, що значно менше ніж фактична матеріальна шкода. Матеріальна шкода була визначена висновком експерта від 28.05.2014 року вартістю у розмірі 44663,29 грн. Позивач вважає,що оскільки відповідачем не в повному обсязі виконано страхове відшкодування, сума матеріального збитку повинна бути стягнуто з відповідача. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла до провадження судді Тарасова А.В. та ухвалою суду від 29.06.2017 року позов [PERSON] залишено без руху. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 01.08.2017 року провадження у справі відкрите. Ухвалою суду від 23.10.2017 року задоволено заяву позивача та ухвалено витребувати належним чином завірені копії документів з приводу страхового випадку щодо ДТП від 16.04.2014 року та копію страхового полісу [PERSON] У судовому засіданні 23.10.2017 року суд у протокольній формі без виходу до нарадчої кімнати ухвалив залучити в якості співвідповідача - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». До суду 08.11.2017 року надійшли заперечення на позовну заяву від представника Південного регіонального управління ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно яких просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на наступне. Вказує, що ПрАТ «УПСК» є відповідальним за завдані збитки у силу укладеного Полісу №АС/7239895, умова якого є Закон України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відтак, страховик здійснює страхове відшкодування потерпілій особі в порядку та на умовах, визначених саме цим Законом. 16.04.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода. 18.04.2014 року до ПрАТ «УПСК» звернувся [PERSON] з повідомленням за фактом ДТП, у якій було пошкоджено транспортний засіб «Kia Cerato», номерний знак [NUMBER]. 23.04.2018 року представником відповідача оглянуто транспортний засіб «Kia Cerato» та складено акт огляду. Акт підписаний власником пошкодженого транспортного засобу, що є прямим підтвердженням факту його погодження та ознайомлення із встановленими пошкодженнями транспортного засобу. Згідно Калькуляції вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 29 907,24 грн. З урахуванням франшизи (500 грн.) розмір страхового відшкодування становить 29 407,24 грн. Зазначену суму було перераховано на користь [PERSON] Крім того, позивач просить стягнути кошти у розмірі 21668,02 грн., до складу яких входить: 19 808,08 грн. - відшкодування матеріального збитку; 592,12 грн. - вартість експертного висновку та за відправлення кореспонденції; 1000 грн. - відшкодування моральної шкоди; 267,88 грн. - судові витрати. Страхова компанія виплачує моральну шкоду лише у разі спричинення шкоди здоров'ю або життю, витрати на проведення експертизи відповідач може відшкодувати лише за умов, що страховик не направить свого представника для огляду транспортного засобу протягом 10 днів з дня отримання повідомлення про ДТП, чого не відбулося. Вимога, щодо стягнення судового збору, пов'язаного з розглядом справи №521/22488/14-ц по якій останній не має статусу відповідача є незаконною. На підставі Рішення Першої Дисциплінарної палата Вищої ради правосуддя №3943/1дп/15-17 від 07.12.2017 та на підставі службової записки помічника судді [PERSON]., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі по справі було проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями. Ухвалою суду від 02.02.2018 року справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я., постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження) без виклику сторін. До суду 07.03.2018 року надійшов відзив на позовну заяву від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Південного регіонального управління ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», за змістом якого представник відповідача підтримав свою правову позицію викладену у запереченнях на позов від 08.11.2017 року. Вказав, що позивачем була здійснена неправильна юридична оцінка характеру правовідносин сторін, що виникли з Договору (Полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки відповідачем виконано всі вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з великим навантаженням судді Бондар В.Я., довідкою помічника судді, строк розгляду справи було продовжено для повного та всебічного дослідження обставин справи. У разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 19 ЦК України). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля ВАЗ 21083, номерний знак 28315ОУ, застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується Полісом № АС/7239895 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.04.2014 року (а.с.39). 16.04.2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою-повідомлення про дорожню-транспортну пригоду та повідомив відповідача про те, що [PERSON] на застрахованому автомобілі в'їхав в крило автомобіля «Kia Cerato», номерний знак [NUMBER]. (а.с.40-41) Представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 23.04.2014 року склав Акт огляду пошкодженого транспортного засобу «Kia Cerato», номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] (а.с.42) Згідно калькуляції №11846_1602 від 11.05.2014 року витрати на ремонт пошкодженого автомобіля «Kia Cerato», номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] становили 29 907,24 грн. (а.с.46) Постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/6174/14-п від 05.05.2014 року визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення. Зі змісту постанови вбачається, що [PERSON] 16.04.20147 року керуючи автомобілем ВАЗ 21083, державний номер [NUMBER] по вул. М. Арнаутська на регульованому світлофорним об'єктом перехресті з вул. Рішельєвською здійснив виїзд на заборонений сигнал, що призвело до зіткнення з автомобілем «Kia Cerato», номерний знак [NUMBER] (а.с95). Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату коштів за пошкоджений автомобіль. В результаті розгляду заяви ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» листом №237 від 03.11.2014 року повідомило, що розрахунок страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля розраховується як 29 907,24 грн. (ремонт авто згідно до акту огляду) - 500 грн. (франшиза) = 29 407,24 грн. (а.с.99). Заявлена ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у листі сума страхового відшкодування і була оплачена [PERSON] Як відзначено позивачем та не заперечується відповідачем рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2018 року по цивільній справі №521/22488/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріального збитку - 19808,02 грн.; вартість експертного висновку та за відправлення кореспонденції суму 592,12 грн.; на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. та судові витрати у розмірі 267,88 грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016 року апеляційну скаргу представника [PERSON] відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року залишено без змін (а.с.5-7). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.09.2016 року касаційну скаргу представника [PERSON] відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016 року залишено без змін (а.с.8-9). [PERSON] виконав вимоги рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року, що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження №51418626 Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 07.04.2017 року (а.с.20). Стаття 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Так, у п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 4 Страхового полісу №АС/7239895 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю складає 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, обставини встановлені рішенням Малиновського районного суду м. Одеси в часині встановленої суми розміру завданої шкоди, не підлягають доказуванню. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року у справі №521/22488/14-ц встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] становить 44 663,29 грн., величина втрати товарного виду становить 4 052,06 грн., разом вартість матеріального збитку становить 48 715,35 грн. ПрАТ «УПСК» [PERSON] виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 29 407,04 грн. Як вказувалось вище, недостатню суму матеріального збитку автомобіля [PERSON], на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси, сплатив [PERSON] у розмірі 19 808,02 грн., з яких: 15 255,96 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою; 4 052,06 грн. - вартість втрати товарного виду автомобіля; 500 грн. - розмір франшизи. Отже, шкода заподіяна власнику авто KIA CERATO, реєстраційний номер [NUMBER] є меншою ніж страхова сума передбачена страховим полісом, а отже, повне відшкодування шкоди [PERSON] відповідачем було в межах страхових сум. Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, що передбачено положенням п. 34.2 ст. 34 Закону. Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Як зазначалося вище представник Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» 23.04.2014 року склав Акт огляду пошкодженого транспортного засобу «Kia Cerato», номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] Тобто, представник страховика вчасно (протягом 10 днів) провів огляд пошкодженого автомобіля та склав акт, відповідно до якого були оцінені розміри збитків. Проте, представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» беручи участь у розгляді справи №521/22488/14-ц в якості третьої особи, жодним чином не оскаржив розмір шкоди, визначених експертом та викладений в експертному висновку від 28.05.2014 року. Звертаючись з позовом до відповідача про стягнення виплаченої суми на відшкодування шкоди потерпілому, позивач посилається на те, що згідно правової позиції Верховного суду України , викладеної у постанові № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 р. після задоволення вимоги потерпілого заподіювачем шкоди, цивільна-правова відповідальність якої застрахована, він не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до правової позиції у справі 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами справи, що за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/22488/14-ц від 29.02.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто на відшкодування матеріального збитку - 19808,02 грн.; вартість експертного висновку та за відправлення кореспонденції суму 592,12 грн.; на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн. та судові витрати у розмірі 267,88 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму у розмірі 21 668,02 грн., тобто сумарний розмір стягнень за рішенням суду, що безпосередньо складається з розміру матеріального збитку, експертного дослідження, моральної шкоди та судових витрат. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Вартість експертного висновку, за відправлення поштової кореспонденції у розмірі 592,12 грн. та судовий збір у розмірі 267,88 грн. належать до витрат пов'язаних з розглядом справи. Дані кошти стягнені з [PERSON] судом в результаті розгляду цивільної справи №521/22488/14-ц та не можуть бути йому відшкодованими за рахунок ПрАТ «УПСК». Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Абзацом 3 пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» закріплено, що при заподіяні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. ЦК передбачає три випадки, коли обов'язок відшкодувати шкоду, у тому числі й моральну, покладається на особу, яка сама її не завдавала (ст. 1172 ЦК). Випадки передбачені ст. 1172 ЦК України не стосуються даної справи, а тому обов'язок відшкодування моральної шкоди, покладений на [PERSON] рішенням суду не може бути покладений на ПрАТ «УПСК». Відповідно до ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ст. ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до 81 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). За таких обставин, враховуючи, що моральна шкода (1000 грн.) та судові витрати (судовий збір - 267,88 грн., проведення експертизи - 592,12 грн.) з підстав викладених вище, не можуть бути відшкодовані відповідачем, розмір франшизи (500 грн.) та сума втрати товарного виду пошкодженого автомобіля (4 052,06 грн.), відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягає стягненню зі страхової компанії, тож на користь позивача необхідно стягнути з ПрАТ «УПСК» частину вартості відновлювального ремонту автомобіля потерпілої, що було стягнуто з [PERSON] розмір якого становить 15 255, 96 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача частини розміру відновлювального ремонту автомобіля потерпілої у ДТП особи - [PERSON]

Outcome: partial