Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] в заяві від 25 вересня 2015 року просить визначити місце проживання їхніх з відповідачкою малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], з ним, їхнім батьком, зазначаючи, що 15 січня 2015 року мати відповідачки [PERSON] зателефонувала йому і через те, що мати дітей, її донька [PERSON], належним чином не виконує своїх обовязків по вихованню дітей, просила їх забрати. В той же день забрав дітей до себе і з того часу вони проживають з ним. Покликається на ч.1 ст. 160, ч.1 ст. 161 СК України, зазначаючи, що спір про місце проживання дитини вирішується органом опіки та піклування або судом. Мати дітей веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, невідомо де знаходиться, постійно відвідує нічні клуби. Утриманням і вихованням дітей не займається. Він же піклується про дітей, створив нормальні умови для їхнього проживання. Не зловживає спиртними напоями, не палить, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов їх проживання від 5 березня 2015 року. Вказує також, що проживання дітей з ним визначено розпорядженням голови Березнівської районної державної адміністрації № 44 від 3 березня 2015 року, що відповідає вимогам частин 4 та 5 ст. 19 СК України. З урахуванням того, що відповідачка має нерегулярний і мінливий доход, просить стягувати з неї аліменти на утримання дітей на підставі ст. 180, ч.3 ст. 181, ст.182, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 191 СК України у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Натомість відповідачка [PERSON], що на день розгляду справи судом змінила прізвище на дошлюбне - [PERSON], в заяві від 12 січня 2016 року зазначає, що рішенням Березнівського районного суду від 1 грудня 2014 року дітей залишено проживати з нею. Проте, 15 січня 2015 року її мати [PERSON] зателефонувала [PERSON] і маючи намір примирити її з ним, запропонувала йому забрати дітей до себе. Останній наполіг на написанні нею розписки. Вона ж згоди на зміну місця проживання їхніх дітей не давала. З покликанням на ч.2 ст. 162 СК України просить суд відібрати дітей у [PERSON] і повернути їх за попереднім місцем проживання [INFO]. При цьому вказує, що обставини, передбачені ч.2 ст. 162 СК України, щодо неї відсутні. В судовому засіданні кожна із сторін з підстав, наведених у позовних заявах в суд, підтримали заявлені вимоги. Пояснення сторони дали аналогічні викладеному в них. Вислухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши надані докази суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та про відмову у позовних вимогах [PERSON] як недоведених і безпідставних. З рішення Березнівського районного суду в справі № 555/2302/14-ц від 1 грудня 2014 року відомо, що після розірвання шлюбу сторін по справі малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON] Вважаючи правомірним проживання малолітніх дітей з ним, [PERSON] покликається на розпорядження голови Березнівської РДА № 44 від 3 березня 2015 року. Проте, постановою Березнівського районного суду від 15 вересня 2015 року вказане розпорядження скасоване. Тоді як у відповідності з ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. А згідно з частиною другою статті 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Давши оцінку показанням сторін та свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено подібних фактів у відношенні [PERSON] Такі пояснення давав лише позивач [PERSON], який є заінтересованим у результатах справи. Подібні пояснення, що їх давали свідки [PERSON] та [PERSON], суд також не може взяти за основу, адже вони стосуються обставин передачі дітей [PERSON] у січні 2015 року на автовокзалі в м. Березне, які в поєднанні з іншими дослідженими судом доказами не можуть свідчити про намір і згоду [PERSON] передати дітей на постійне проживання позивачу. Усі її послідуючі дії приїзди у с. Поляни Березнівського району, де з позивачем проживають діти, відвідування дітей в дитячому дошкільному закладі с. Поляни, а також по місцю проживання [PERSON], спростовують такий висновок. Крім цього, свідки [PERSON], мати [PERSON], та [PERSON], її тітка, заперечили той факт, що [PERSON] таким чином відмовилась від своїх дітей. З їх пояснень вона таким чином хотіла зберегти сімейні відносини. В судовому засіданні безспірно встановлено, що в той день, коли [PERSON] під розписку передала дітей [PERSON], [PERSON] при цьому присутня не була і згоди на це не давала. З наданих нею доказів слідує, що вона не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не є носієм ВІЛ інфекції. А згідно з вимогами ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. В судовому засіданні безспірно встановлено, що [PERSON] всупереч рішенню Березнівського районного суду від 1 грудня 2015 року без належних для цього правових підстав забрав на постійно і утримує в себе дітей, які є малолітніми, при цьому переоформив на себе допомогу по догляду за дитиною до досягнення ним віку трьох років на меншого сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] не має змоги зустрічатися з дітьми іншим способом, як відвідуючи їх в дошкільному дитячому закладі с. Поляни Березнівського району. Повертати дітей матері [PERSON] відмовляється на тій підставі, що вона, на його переконання не забезпечить їх належні розвиток, виховання і побутові умови. Представник органу опіки і піклування [PERSON] підтримав в судовому засіданні висновок органу опіки і піклування від 9 листопада 2015 року про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком. Разом з тим пояснив, що в с. Бистричі Березнівського району, де з її пояснень знаходиться постійне місце проживання [PERSON], також створені нормальні побутові умови для проживання дітей. Погодитися з вказаним висновком органу опіки і піклування суд не може, зважаючи на те, що з нього невідомо, якими мотивами керувався орган опіки і піклування, приймаючи таке рішення. Він не навів у ньому, які саме обставини перешкоджають залишенню малолітніх дітей проживати з матірю та взяв до уваги, як свідчать пояснення його представника [PERSON], поведінку [PERSON] на засіданні, її небажання давати відповіді на питання членів відповідної комісії райдержадміністрації. Орган опіки і піклування не дав жодної оцінки судовому рішенню від 1 грудня 2014 року, яким уже було визначено місце проживання малолітніх дітей з матірю. Не заслуговують на увагу також заперечення проти позову адвоката [PERSON] про те, що [PERSON] за фактичним місцем проживання в [INFO] не зареєстрована. Невідповідність місця реєстрації [PERSON] її фактичному місцю проживання не може вважатися підставою того, що вона за таких обставин не зможе належним чином утримувати та виховувати своїх малолітніх дітей. За встановлених фактів і відповідних їм правовідносинам суд вважає позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей з ним таким, що не підлягає задоволенню, як і вимоги за встановлених обставин про стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей. Поряд з цим, зважаючи на встановлений факт безпідставного утримання у себе дітей [PERSON], позов [PERSON] суд задовольняє.

Outcome: approved