Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач 13.12.2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Відповідач є квартиронаймачем (власником) квартири [ADDRESS], та користуються послугами централізованого теплопостачання. Між НКП «Нікопольтеплоенерго» та відповідачем встановилися зобовязальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач своєчасно не оплачував надані позивачем послуги з теплопостачання, внаслідок чого станом на 01.12.2013 року утворилася заборгованість в сумі 13001 грн. 80 коп. за період з листопада 2008 року по листопад 2013 року. Незважаючи на письмові попередження про необхідність погашення боргу, відповідач добровільно заборгованість не погашав. НКП «Нікопольтеплоенерго» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання. 06.07.2012 року Нікопольським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання, який був скасований за заявою відповідача 21.08.2013 року. З огляду на це, позивач вважає, що строк позовної давності був перерваний з моменту звернення НКП «Нікопольтеплоенерго» до [PERSON] в Нікопольський міськрайонний суд з заявою про видачу судового наказу та частковою сплатою заборгованості. Також посилається на те, що у звязку з відсутністю коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих житлово-комунальних послуг, НКП «Нікопольтеплоенерго» раніше був позбавлений можливості предявити позов, що є поважною причиною пропуску загального строку позовної давності. Тому, позивач просить суд поновити строк позовної давності, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з листопада 2008 року по листопад 2013 року в розмірі 13001 грн. 80 коп. та судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом. Представник позивача в судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині стягнення з нього заборгованості за період з листопада 2008 року по 2012 рік. В іншому просив відмовити. В обґрунтування своїх заперечень суду пояснив, що він отримав кредит у банку ПАТ «[PERSON] [PERSON]» під заставу квартири [ADDRESS], власником якої він був. У звязку з тим, що він більше не зміг погашати кредит, то вимушений був у 2012 році віддати квартиру в рахунок погашення боргу. Позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Судом було видано судовий наказ, який за його заявою був скасований. Пізніше судом було винесено заочне рішення про стягнення з нього заборгованості за надані послуги з теплопостачання, яке було скасовано за його заявою. Підтвердив, що з листопада 2008 року не оплачував послуги з теплопостачання. Заявив про застосування позовної давності і просив відмовити в позові в частині вимог, заявлених з пропуском позовної давності. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. У відповідності до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.71-73), з 09.10.2007 року відповідач був власником квартири [ADDRESS]. Послуги з постачання теплової енергії надавалися Нікопольським комунальним підприємством «Нікопольтеплоенерго» (а.с.7-12). На імя відповідача за вказаною адресою був відкритий особовий рахунок № 607010686 (а.с.4,5). Згідно довідок адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.13,49) відповідач з 20.04.2006 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. З 23.10.2015 року відповідач зареєстрований за іншою адресою (а.с.68-на звороті). Між сторонами існували зобовязальні правовідносини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2012 року, винесеним у справі № 0246/5024/2012 провадження № 2/0426/2879/2012, з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/3147/152433/82 від 29.08.2008 року (а.с.40,41). Квартира [ADDRESS] перебувала в іпотеці у Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]» (а.с.73). У звязку з невиконанням відповідачем рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2012 року, 21.03.2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції було складено [PERSON] про реалізацію предмета іпотеки квартири [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON] (а.с.42). Вказана квартира була реалізована на прилюдних торгах і новим власником квартири став [PERSON] (а.с.71). Право власності [PERSON] було зареєстровано 22.04.2014 року (а.с.51). Посилання відповідача на те, що у 2012 році він віддав квартиру [ADDRESS] банку та з цього часу не користувався послугами позивача з теплопостачання, - суд до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин всупереч ч.3 ст.10 ЦПК України відповідачем надано не було. Згідно розрахунку (а.с.4,5) за період з 25.11.2008 року по 25.11.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання складає 13001 грн. 80 коп. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч.3,4,5 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно зі ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.12.2013 року. До звернення до суду з даним позовом НКП «Нікопольтеплоенерго» у 2012 році зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. 06.07.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь НКП «Нікопольтеплоенерго» заборгованості за надані послуги в сумі 9565 грн. 48 коп. та судового збору у розмірі 109 грн. 40 коп., який ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2013 року (справа № 182/7307/13-ц провадження № 2-с/0182/169/2013) був скасований за заявою [PERSON] (а.с.6). Звернення до суду з заявою про видачу судового наказу не є перериванням строку позовної давності в розумінні ст.264 ЦК України, так як відповідач борг стягнутий судовим наказом не визнав, звернувся до суду про скасування судового наказу, у звязку з чим судовий наказ був скасований. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідачем заявлено про пропуск строку позовної давності, суд приходить до висновку, що вимоги позову за період з 25.11.2008 року по 25.12.2010 року заявлені позивачем з пропуском позовної давності, поважних причин пропуску позовної давності за цей період судом не встановлено. Посилання позивача на те, що раніше він був позбавлений можливості предявити позов у звязку з відсутністю коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих житлово-комунальних послуг, суд до уваги не приймає, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду надано не було. У поновленні строку позовної давності за цей період слід відмовити. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити в частині вимог, заявлених в межах строку позовної давності, а саме за період з 25.12.2010 року по 25.11.2013 року. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 25.12.2010 року по 25.11.2013 року в розмірі 8438 грн. 13 коп., виходячи з такого розрахунку: (13001 грн. 80 коп. (заборгованість станом на 25.11.2013 року) 4563 грн. 67 коп. (заборгованість станом на 25.11.2010 року) = 8438 грн. 13 коп.). У задоволенні вимог позову щодо стягнення заборгованості за інший період слід відмовити за спливом позовної давності. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., сплачений останнім при зверненні до суду (а.с.1,2).

Outcome: partial