Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач 15.10.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В позові посилалася на те, що вона та відповідач не реєстрували шлюб, але мають спільну дитину - дочку, [PERSON], [INFO]. Дочка проживає разом з нею. Зі свого боку вона прикладає всіх зусиль для забезпечення потреб дитини, але цього недостатньо для задоволення потреб дитини на її повноцінне харчування, придбання необхідного одягу та взуття. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою неповнолітню дочку. На її неодноразові прохання та вимоги до відповідача про сплату аліментів, він не звертає уваги. Відповідач працює в м.Дніпропетровську в ТОВ «Дека-сервіс». Окрім їхньої спільної дитини, він має ще дитину від попереднього шлюбу та їй відомо, що на її утримання він сплачує аліменти. Тому вона на законних підставах вимагає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки на підставі відповідного рішення суду. У судовому засіданні позивач підтримала позов повністю із зазначених у ньому підстав, просила задовольнити. При цьому додатково пояснила, що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу в розмірі 1000,00 грн. на місяць, крім цього їй частково матеріально допомагає її мати, яка є пенсіонеркою. Відповідач повідомлявся про час, день і місце розгляду справи за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи. За згодою позивача, відповідно до положень ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, проте мають спільну дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про її народження зазначений відповідач. Як вбачається з довідки ОСББ «Пролетарський 90» №16 від 13.10.2014 року, дитина проживає разом з позивачем. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно довідки ТОВ «Дека Сервіс» №0501/15-01 від 05.01.2015 року, надісланої на запит суду, відповідач працює у вказаному товаристві електромонтером охоронно-пожежної сигналізації 5 розряду, та в період з червня по листопад 2014 року його нараховувалася заробітна плата від 2452,87 грн. до 2716,09 грн. на місяць та інші нарахування приблизно 500 грн. на місяць, з яких утримуються аліменти від 502,47 грн. до 594,35 грн. на місяць. З пояснень позивача, на даний час вона не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та отримує державну допомогу в розмірі 1000,00 грн. на місяць, проте відповідної довідки суду не надала. З урахуванням того, що відповідач працює, аліменти з нього слід присудити в частці від заробітку, відповідно до положень ст.183 СК України. Суд при цьому враховує наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, на утримання якої з його заробітної плати вже утримуються аліменти, що є обставиною, яка підлягає врахуванню судом при визначенні розміру аліментів. Тому з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дочки в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), задовольнивши позов частково, що буде відповідати вимогам законодавства та інтересам сторін з урахуванням їх матеріального стану та не погіршить забезпеченість як дитини, на яку вже утримуються аліменти, так і дитини, яка проживає з позивачем, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти. При постановленні рішення про стягнення аліментів у визначеному розмірі суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України чи стягнення додаткових витрат на дитину згідно із ст.185 СК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial