Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.01.2018 року звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] третя особа : Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про знос самовільно побудованого льоху та гаража. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона є власником будинку в [ADDRESS] . Зазначений будинок побудовано в 1901 році і він потребує постійного ремонту. Відповідач [PERSON] у 2000-х роках без належного дозволу та с порушенням норм ДБН збудував льох та над ним гараж на відстані 0,7 м від стіни її будинку. На її прохання знести самочинно побудований гараж відповідач не відреагував. [PERSON] в 2017 році звернулася до Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області ,якою був встановлений факт порушення норм ДБН, Відповідачу виданий припис щодо добровільного знесення самочинно побудованих будівель та накладений штраф. Припис відповідачем не виконаний. Зазначене стало причиною звернення до суду із зазначеним позовом. Порушення своїх прав обґрунтовує порушенням її права користування будинком та земельною ділянкою, а саме: у зв`язку з порушенням протипожежних норм існує велика небезпека пошкодження її будинку у випадку пожежі в гаражі, в наслідок малої відстані між стінами будівель - 0,7 м стіна її будинку псується від вологи, покрилася пліснявою, самочинно побудовані гараж та льох не дають можливості приватизувати її земельну ділянку. Вважає, що такі будівлі в майбутньому мають бути примусово знесенні за рахунок їх власника. У зв`язку з вищевикладеним просить суд зобов`язати знести самочинно побудовані відповідачем льох та гараж, які побудовані з грубими порушеннями ДБН. Позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили, суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його не обґрунтованість. Представник третьої особи: Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області в судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наявних в справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, допитавши свідків, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст. 76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як встановлено статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Стаття 79 ЦПК України, визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України вказує на те, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі договору дарування від 20.10.2006 року належить домоволодіння [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння є суміжним з домоволодінням [ADDRESS] , 41/100 якого з відповідними надвірними будівлями, на підставі рішення Дергачівського районного народного суду Харківської області (про поділ майна в натурі) від 06.03.1992 року, належить відповідачу [PERSON] 13.10.1992 року рішенням № 127/16 виконавчого комітету Дергачівської міської ради народних депутатів [PERSON] було дозволено будівництво льоху «П» розміром 3,5 на 4 м, сараю «К» розміром 4,0 на 4,0 м, гаражу «Л» розміром 3,5 на 5,5 м в [ADDRESS] . З висновку районного архітектора та плану забудови земельної ділянки складених на підстав рішення № 127/16 виконавчого комітету Дергачівської міської ради народних депутатів вбачається, що льох «П» розміром 3,5 на 4 м повинен бути побудований на відстані 3,0 м від стіни будинку [ADDRESS] . А сарай «К» розміром 4,0 на 4,0 м, гараж «Л» розміром 3,5 на 5,5 м на досить значній відстані від домоволодіння [ADDRESS] . Згідно акту №58-А від 13.02.2018,складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду ,щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності ,будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, встановлено,що в [ADDRESS] встановлено факт наявності домоволодіння з господарськими будівлями, а саме: житловий будинок, літня кухня, гараж із льохом та туалет з душовою Власником домоволодіння [PERSON] було надано рішення Дергачівського райнарсуду Харківської області від 16.09.1991 про визнання права власності за ним на 1/2 частину будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] Відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об 'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо об`єкта за вищевказаною адресою відсутня. З акту від 25.07.2018 року складеного тимчасовою комісією працівників виконавчого комітету Дергачівської міської ради і Дергачівської районної державної адміністрації, а також доданих до нього фотоматеріалів, вбачається наступне. По межі між домоволодіннями [ADDRESS] і [ADDRESS] на відстані приблизно 0,7 м. від житлового будинку [PERSON] збудовано гараж і ще одну будівлю. Зазначені будівлі збудовані самовільно, без належно оформлених документів та з порушенням будівельних норм (ДБН 360-92**) Відповідно до ч. 1 ст. ст. 57 Кодексу цивільного захисту України виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки. Актом який встановлював норми пожежної безпеки під час подання позову були ДБН 360-92**«Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Згідно до Додатку 3.1. та Таблиці 1 до цього нормативно-правового акту найменша відстань між житловими, громадськими і допоміжними будинками складає 6 м. Аналогічні вимоги містять ДБН Б.2.2-12..2019 які діють на цей час і ці вимоги викладені в таблиці 15.2 . Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як громадянин України позивач має право на захист з боку держави в особі уповноважених органів від наявних чи можливих порушень її права власності, загроз життю та здоров`ю. Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як зазначено у поясненнях на позовну заяву наданих до суду ДАБІ інформація щодо документів які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт на домоволодіння [ADDRESS] у них відсутня. Будь-\-яких документів, які надають дозвіл на будівництво льоху та гаражу на відстані 0,7 м від сусіднього будинку відповідач суду не надав. Таким чином гараж та льох побудовані відповідачем без належного документа чи належно затвердженого проекту та з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав. Також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до вимог цієї статті позивачем обрано способ захисту цивільних прав як знесення самовільно побудованих відповідачем льоху та гаражу. Таким чином, з урахуванням викладеного та з огляду на заявлені позовні вимоги позивачем [PERSON] , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд відхиляє доводи в ідповідача про необхідність відмови ту позові с підстав пропуску строків позовної давності з огляду на наступне. 08.07.2020 р. Верховний Суд у складі суддів Касаційного Цивільного суду у справі №686/16196/15-ц висловив наступну правову позицію. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння, визначене ст. 387 ЦК України й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном, визначене ст. 391 ЦК України, тобто віндікаційний та негаторний позови. При цьому до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Оскільки позов заявлений з підстав порушення здійснення права користування майном позовна давність в цьому випадку не може бути застосована. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved