Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення аліментів на час навчання. Посилається на те, що згідно рішення Заставнівського районного суду від 06.09.2011 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] сина [PERSON], 10.04.2003р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.07.2011 року до досягнення дітьми повноліття. З моменту присудження аліментів по даний час значно збільшився прожитковий мінімум, в зв'язку з чим позивачка не спроможна забезпечити потреби дітей на належному рівні, тобто вважає, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального їх утримання і є значно меншою прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, в зв'язку з чим просить постановити рішення, яким стягувати із [PERSON], аліменти на сина [PERSON], 10.04.2003 року в твердій грошовій сумі розміром 1500 гривень і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати із [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на період його навчання у розмірі 1500 грн., починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином навчання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали суду заву з проханням розглянути справ у їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, причини неявки\~суду не\~вказав,\~заяви про\~відкладення розгляду\~справи та\~відзиву на\~позовну заяву\~до суду\~від нього\~не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 1 січня 2018 року не може бути меншим, ніж 930 грн. 00 коп. Положеннями ст.\~1\~Закону України\~«Про прожитковий\~мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров»я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.1999по 24.06.2011 р.р. Від спільного проживання у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] , [PERSON], 10.04.2003р.н , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-МИ №083971 від 03.02.2000 року та серії І-МИ №119828 від 01.05.2003 (а.с.9,10). На даний час діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.03.2018 та довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №518 від 21.03.2018 року (а.с.17,18). Згідно рішення Заставнівського районного суду від 29.09.2011 року на даний час із відповідача стягуються аліменти на користь позивачки для утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень щомісячно, починаючи з 12.07.2011 року і до досягнення сином повноліття. Аліменти на старшого сина [PERSON], 20.12.1999 року припинилися стягуватися у 2017 році, оскільки дитина досягла повноліття. Із норм СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1\~ст.199 СК України\~якщо повнолітні донька, син продовжують навчання у і звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, її утримувати. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Старший син є студентом першого курсу 4 рівня навчання акредитації Чернівецького юридичного інституту Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідкою №159/18 від 12.03.2018 року (а.с.14). Молодший син сторін навчається у 9 класі Репужинецького навчально-виховного комплексу, що підтверджується довідкою №21 від 26.03.2018 року (а.с.16), що потребує великих витрат коштів на шкільний одяг та канцелярські товари. У зв'язку з чим 350 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей. Суду не надано будь-яких доказів, які б стверджували про неможливість сплачувати відповідачем аліментів, про наявність інших утриманців, відсутності заробітку, наявність захворювань, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання\~неповнолітнього сина [PERSON],\~у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень\~щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а також стягувати аліменти із відповідача на утримання старшого сина [PERSON] розміром 1200 грн., щомісяця до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. При цьому суд, зважаючи на вимоги\~ст.199 СК України, матеріальну допомогу стягує безпосередньо на користь позивача, оскільки син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180-182,184,192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік»,

Outcome: partial