Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач 14.01.2015 звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в сумі 266 623,06 доларів США та 140 317,18 Євро, що виникла за кредитним договором №КЛ-4132/1-840/978/980 від 25.09.2012 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 25.09.2012 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ВМС Постач» було укладено кредитний договір №КЛ-4132/1-840/978/980, відповідно до п.п. 1.1.1. п.1.1. з урахуванням останніх змін, внесених додатковим договором №15 до кредитного договору від 11.04.2014 року позичальнику встановлено загальний ліміт мультивалютної кредитної лінії у розмірі 375 500,00 доларів США. Відповідно до п.п. 1.1.3 п.1.1 Кредитного договору з урахуванням змін, внесених додатковим договором №15 до кредитного договору від 11.04.2014 року термін остаточного повернення кредиту 22.09.2014 року включно, якщо він не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або законодавством. Відповідно до п.п. 1.1.4 п. 1.1 кредитного договору з урахуванням останніх змін, внесених додатковим договором №15 до кредитного договору від 11.04.2014 року процентна ставка за користування кредитом складає 29% річних у валюті кредитування гривня; 15% річних у валюті кредитування Євро; 15% річних у валюті кредитування доларах США. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником умов цільового використання кредиту/траншу кредиту - позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 5% від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням, за реквізитами та у день, вказаним кредитодавцем. В п.4.2 кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.4 цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем, але не більшої подвійної облікової ставки НБУ. В разі надання кредиту/траншу кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату платежу. Пунктом 4.3. кредитного договору встановлено, що у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2 - 3.3.15, 3.3.17. - 3.3.18. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 2% річних від суми заборгованості за цим договором, за кожний випадок порушення за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем. Відповідно до п.4.5. кредитного договору, у разі порушення позичальником умов, зазначених в п. 3.3.19. цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 0,03% від суми, визначеної п.1.1.1 цього договору, за кожний день відсутності у кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна. Сплата здійснюється за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем. В разі надання кредиту/траншу кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату платежу. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір поруки №ДП-4132/КЛ-2 від 25.09.2012 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором №КЛ-4132/1-840/978/980 від 25.09.2012 року. Також в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір поруки №ДП-4132/КЛ-3 від 25.09.2012 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором №КЛ-4132/1-840/978/980 від 25.09.2012 року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Разом з тим, позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 09.12.2014 року заборгованість за кредитним договором становить: 266 623,06 доларів США та 140 317,18 Євро, що складається: прострочена заборгованість по кредиту: 213 100,00 доларів США; 116 000,00 Євро. прострочені проценти за користування кредитними коштами: 21 065,20 доларів США; 11 793,32 Євро. пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту: 19 053,24 доларів США; 7 197,93 Євро. пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів: 1 569,68 доларів США; 879,00 Євро. штраф за несвоєчасне погашення кредиту: 9 640,30 доларів США; 3 216,36 Євро. штраф за несвоєчасне погашення процентів: 2 194,64 доларів США; 1 230,57 Євро. Відповідачам була надіслана претензія - про порушення зобов'язання за кредитним договором, та запропоновано повернути у повному обсязі кредитні кошти, проте в установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В процесі розгляду справи, позивачем зважаючи, що 10.03.2015 року позичальником було сплачено 20 000,00 доларів США в рахунок погашення процентів, нарахованих за користування кредитним траншем в доларах США змінено позовні вимоги, а саме надано розрахунок заборгованості станом на 06.05.2015 року, згідно якого розмір заборгованості становить 290 004,96 доларів США та 164 679,67 Євро, що складається з: прострочена заборгованість по кредиту: 213 100,00 доларів США; 116 000,00 Євро. прострочені проценти за користування кредитними коштами: 14 472,77 доларів США; 19 091,64 Євро. пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту: 44 449,41 доларів США; 21 025,78 Євро. пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів: 3 852,17 доларів США; 2 495,47 Євро. штраф за несвоєчасне погашення кредиту: 9 640,30 доларів США; 3 216,36 Євро. штраф за несвоєчасне погашення процентів: 4 490,31 доларів США; 2 849,75 Євро. (а.с. 211-216). 30 листопада 2015 року позивачем зменшено позовні вимоги, а саме надано розрахунок заборгованості станом на 06.11.2015 року, згідно якого розмір заборгованості становить 184 026,99 доларів США та 91 795,01 Євро, і 355 500,00 грн., що складається з: прострочена заборгованість по кредиту: 7 744,03 доларів США; прострочена заборгованість за процентами: 950,72 доларів США; 330,43 Євро; Пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту: 56 317,43 доларів США; 27 108,35 Євро; Пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів: 4788,34 доларів США; 3760,08 Євро; Штраф за несвоєчасне погашення простроченого кредиту: 13417,96 доларів США; 4957,07 Євро; Штраф за несвоєчасне погашення прострочених процентів: 74099,51 доларів США; 40828,94 Євро; Пеня за відсутність документів, що підтверджують страхування заставного майна (п.3.3.19 кредитного договору): 355500,00 грн. Штраф відповідно до п.3.3.13 кредитного договору: 26709,00 доларів США; 14810,14 Євро. У судовому засіданні 12.02.2016 року представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30.11.2015 року. Представник відповідача - [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог позивача, зазначивши на їх необґрунтованості та безпідставності, про що зазначив у письмових запереченнях. Відповідач [PERSON] та представник ТОВ «ВМС Постач» в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, про причини неприбуття суд не повідомляли. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. . У відповідності до частини 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до частини 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Абзацом 2 п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Судом встановлено, що 25.09.2012 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ВМС Постач» було укладено кредитний договір №КЛ-4132/1-840/978/980, відповідно до п.п. 1.1.1. п.1.1. з урахуванням останніх змін, внесених додатковим договором №15 до кредитного договору від 11.04.2014 року позичальнику встановлено загальний ліміт мультивалютної кредитної лінії у розмірі 375 500,00 доларів США (а.с. 17-21). В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір поруки №ДП-4132/КЛ-2 від 25.09.2012 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором №КЛ-4132/1-840/978/980 від 25.09.2012 року (а.с. 46-48). Також в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір поруки №ДП-4132/КЛ-3 від 25.09.2012 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно у повному обсязі за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором №КЛ-4132/1-840/978/980 від 25.09.2012 року (а.с. 50-52). Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та надав позичальнику кредит на умовах визначених кредитним договором. Разом з тим, як зазначає позивач, позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 06.11.2015 року, розмір заборгованості становить 184 026,99 доларів США та 91 795,01 Євро, і 355 500,00 грн., що складається з: прострочена заборгованість по кредиту: 7 744,03 доларів США; прострочена заборгованість за процентами: 950,72 доларів США; 330,43 Євро; Пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту: 56 317,43 доларів США; 27 108,35 Євро; Пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів: 4788,34 доларів США; 3760,08 Євро; Штраф за несвоєчасне погашення простроченого кредиту: 13417,96 доларів США; 4957,07 Євро; Штраф за несвоєчасне погашення прострочених процентів: 74099,51 доларів США; 40828,94 Євро; Пеня за відсутність документів, що підтверджують страхування заставного майна (п.3.3.19 кредитного договору): 355500,00 грн. Штраф відповідно до п.3.3.13 кредитного договору: 26709,00 доларів США; 14810,14 Євро. Проте, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що пеня та штрафи нараховані в іноземній валюті, що суперечить вимогам чинного законодавства. Отже, суд звертає увагу на те, що позивач просить стягнути суму пені в Євро та доларах США, що суперечить чинному законодавству, оскільки пеня є фінансовою санкцією, тому положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», які можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені та штрафів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не наділений повноваженнями згідно чинного законодавства вийти за межі позовних вимог при розгляді справ позовного провадження. Таким чином, зважаючи, що позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 06.11.2015 року, має заборгованість перед позивачем, яка складається із: прострочена заборгованість по кредиту: 7 744,03 доларів США; прострочена заборгованість за процентами: 950,72 доларів США; 330,43 Євро; Пеня за відсутність документів, що підтверджують страхування заставного майна (п.3.3.19 кредитного договору): 355500,00 грн.; всього на загальну суму 8694,75 доларів США та 330,43 Євро, та 355500,00 грн., суд знаходить вимоги позивача в цій частині законним та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 цього ж Закону, ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України. «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату в розмірі 1218,00 грн. Як вбачається з даного позову він є позовом майнового характеру, ціна позову становить 8694,75 доларів США та 330,43 Євро, та 355500,00 грн., тобто судовий збір за подання позову до суду становить 1 відсоток ціни позову, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 3654,00 грн. Як вбачається з меморіального ордеру від 08.01.2015 року №3234, позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 3654,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача (а.с. 121) На підставі викладеного та

Outcome: partial