Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

позивач [PERSON] 10 грудня 2018 року звернулася до Дружківського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 5714,62 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 05 квітня 2018 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 11 квітня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1200 грн. щомісячно. Між тим, позивач несе додаткові витрати на доньку, на підтвердження яких надає копії платіжних документів, виписок з лікарні, чеки на оплату медичних послуг, придбання ліків, копії чеків на культурний розвиток дитини та відвідування дитячого садочку, танцювального гуртку, занять із логопедом та підготовчих дошкільних занять. Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат склала 11429,24 грн., у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача половину вказаної суми. 17 грудня 2018 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання на 18 січня 2019 року (а.с.24-25). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 січня 2019 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті 05 лютого 2019 року (а.с.30-31). 28 березня 2019 р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якой вимоги позову він не визнає. Пояснює, що сплачує аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Надані позивачем докази не містять жодних підстав вважати, що витрати, понесені позивачем, пов`язані з утриманням доньки та викликані особливими обставинами (а.с.46). Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про відкладення розгляду справи суду не надала, поважність причн неявки до суду, не повідомила. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на викладене в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог позову в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 квітня 2018 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 11 квітня 2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1200 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Враховуючи вказане, витрати на відвідування дитячого садочку, заняття у хореографічному колективі, відвідування дошкільного закладу (а.с.9-16) не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, тому не можуть бути враховані при визначенні загальної суми понесених додаткових витрат на утримання дитини. Вказані витрати не викликані особливими обставинами, не пов`язані з розвитком конкретних здібностей дитини (творчих, спортивних тощо), а тому не є додатковими. Зазначені витрати є повсякденними та охоплюються питанням стягнення аліментів, які відповідач зобов`язаний сплачувати згідно рішення суду. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Зокрема, позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. У свою чергу, відвідування дитиною хореографічного колективу «Німфея» та дошкільного закладу «Розумний малюк» в переважній більшості відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Судом не встановлено, що витрати позивача на відвідування вказаних закладів зумовлені із розвитком здібностей дитини в цілому. Позивачем надано до суду звіт використання коштів дитячого садку «Лелека», група №10 (а.с.13) в розмірі 2300 грн., втім суд вважає необґрунтованим посилання останньої на те, що вказані внески до фонду дитячого садка є додатковими витратами на дитину, оскільки він носить добровільний характер, між тим, з наданого суду звіту не вбачається куди він був внесений, за що, та що він має відношення до [PERSON] . З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: dismissed