Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач 15.04.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 111494,78 грн., що виникла за кредитним договором №629837 від 05.06.2013 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №629837 на оформлення пакету послуг «Прайм ВТБ», згідно умов якого позивач відкрив відповідачу мультивалютний рахунок [NUMBER], надав картку типу Visa Infinite [NUMBER], а також відкрив відповідачу кредитну лінію в сумі 100 000,00 грн., в межах якої здійснюється кредитування рахунку протягом строку дії картки для задоволення поточних потреб відповідача зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитною лінією в пільговий період (45 днів з моменту здійснення першої транзакції за рахунком), 36 % річних за користування кредитною лінією, 48 % річних за користування несанкціонованим овердрафтом та 60 % річних за простроченими розрахунками. Порядок погашення кредитної лінії, розмір комісії, можливої неустойки та порядок їх сплати, відповідно до умов договору, визначається умовами надання послуг в межах пакета послуг «Прайм», умовами надання та використання платіжних карток Visa Infinite та правилами користування картрахунком та платіжною карткою ПАТ «ВТБ Банк», пам'яткою клієнту, правилами та особливостями використання сервісних карток; описом додаткових послуг міжнародної платіжної системи Visa для преміальних карток; тарифами з обслуговування за пакетом послуг «Прайм». Згідно з п. 8 договору, відповідач ознайомлений та згоден з усіма вищевказаними правилами, умовами та тарифами. Згідно п. 8 договору відповідач погодився з тим, що заява-договір з умовами надання послуг у межах пакету послуг «Прайм», умовами надання та використання платіжної картки Visa Infinite, пам'яткою клієнту, описом додаткових послуг міжнародних платіжних систем для преміальних карток, правилами використання сервісних карток, а також з тарифами банку - є договором приєднання. Згідно з пунктами 3.2.9., 3.2.13. умов надання та використання платіжних карток Visa Infinite, банк має право у випадку виникнення заборгованості по картко рахунку самостійно без додаткового узгодження з власником рахунку здійснювати відшкодування заборгованості перед банком за рахунок надходжень на картрахунок або з іншого рахунку банку. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит шляхом встановлення ліміту кредитування по картковому рахунку [NUMBER] в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується випискою по вказаному картковому рахунку та підписанням відповідачем договору. Однак, відповідач постійно користуючись грошовими коштами в сумі ліміту кредитування, свої зобов'язання за договором не виконує, заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом не сплачує. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору 22.12.2014 року на адресу відповідача листом № 10179/1-2.59 направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором. Однак, вимога банку залишилась поза увагою відповідача, заборгованість не погашена. Таким чином, відповідач станом на 08.12.2014 року має прострочену заборгованість у сумі 111 494,78 грн., яка складається з: 25 194,80 грн. - заборгованість за кредитом; 74 805,20 грн. - заборгованість по кредиту; 2 966,22 грн. - відсотки за користування кредитом; 8 043,95 грн. - прострочені відсотки по кредиту; 273,35 грн. - прострочені відсотки по простроченому кредиту; 208,95 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 2,31 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за несанкціонованим овердрафтом, чим порушив умови кредитного договору. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судове засідання 06.10.2015 року представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак подав до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, на підставі наявних доказів по справі, у відповідності до ст. 158 ЦПК України. Проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 74). Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 61, 71), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 05.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №629837 на оформлення пакету послуг «Прайм ВТБ», згідно умов якого позивач відкрив відповідачу мультивалютний рахунок [NUMBER], надав картку типу Visa Infinite [NUMBER], а також відкрив відповідачу кредитну лінію в сумі 100 000,00 грн., в межах якої здійснюється кредитування рахунку протягом строку дії картки для задоволення поточних потреб відповідача зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитною лінією в пільговий період (45 днів з моменту здійснення першої транзакції за рахунком), 36 % річних за користування кредитною лінією, 48 % річних за користування несанкціонованим овердрафтом та 60 % річних за простроченими розрахунками (а.с. 30-48). Порядок погашення кредитної лінії, розмір комісії, можливої неустойки та порядок їх сплати, відповідно до умов договору, визначається умовами надання послуг в межах пакета послуг «Прайм», умовами надання та використання платіжних карток Visa Infinite та правилами користування картрахунком та платіжною карткою ПАТ «ВТБ Банк», пам'яткою клієнту, правилами та особливостями використання сервісних карток; описом додаткових послуг міжнародної платіжної системи Visa для преміальних карток; тарифами з обслуговування за пакетом послуг «Прайм». Згідно з п. 8 договору, відповідач ознайомлений та згоден з усіма вищевказаними правилами, умовами та тарифами. Згідно п. 8 договору відповідач погодився з тим, що заява-договір з умовами надання послуг у межах пакету послуг «Прайм», умовами надання та використання платіжної картки Visa Infinite, пам'яткою клієнту, описом додаткових послуг міжнародних платіжних систем для преміальних карток, правилами використання сервісних карток, а також з тарифами банку - є договором приєднання. Судом встановлено, що Банк виконав повністю свої зобов'язання, у відповідності до умов кредитного договору та надав позичальнику кредит. Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 08.12.2014 року існує у розмірі 111 494,78 грн., яка складається з: 25 194,80 грн. - заборгованість за кредитом; 74 805,20 грн. - заборгованість по кредиту; 2 966,22 грн. - відсотки за користування кредитом; 8 043,95 грн. - прострочені відсотки по кредиту; 273,35 грн. - прострочені відсотки по простроченому кредиту; 208,95 грн. - заборгованість за несанкціонованим овердрафтом; 2,31 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за несанкціонованим овердрафтом (а.с. 5). Згідно п.п. 3.2.20 умов надання та використання платіжної картки Visa Infinite, банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованої плати, можливої неустойки, комісійної винагороди та/або інших можливих платежів, у разі порушення власником рахунку зобов'язань, що випливають з умов кредитних договорів/договору забезпечення, що укладені/будуть укладені у майбутньому між власником рахунку та банком, в межах наданих клієнту рахунку кредитних коштів. Банк має право вимагати від клієнта здійснити дострокове погашення заборгованості протягом 30 календарних днів, з дати одержання клієнтом відповідного повідомлення банку з вимого дострокового погашення. У випадку не виконання клієнтом вимоги про дострокове погашення кредиту у зазначений у повідомлені строк, наступного дня вся сума кредиту та нарахованої плати за користування кредитом визначається простроченою та банк має право здійснити заходи по примусовому стягненню всієї суми. Банк надсилав відповідачу повідомлення про виникнення заборгованості та необхідність її погашення, проте заборгованість погашена не була (а.с. 49-50). Таким чином, станом на 08.12.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 111 494,78 грн. Отже, враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору 1114,95 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 11.03.2015 року №56810 (а.с. 4). На підставі викладеного та

Outcome: approved