Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

позивач 22.08.2019 звернувся в суд з позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно: на частку в житловому будинку по [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 4875 га. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON] , який як вбачається з довідки Керницької сільської ради № 1688 від 22.11.2018 приживав та був зареєстрований з нею на час смерті, та який вступив в управління спадковим майном. Між тим своїх спадкових прав не оформив та [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 1,4875, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , та на земельну ділянку площею 1, 4776 га, яка належала йому на праві власності. Спадкоємцями за законом після його смерті є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (третя особа), вказує, що остання на майно не претендує. Між тим, коли він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, а державні акти про право власності на земельні ділянки видані після смерті [PERSON] та [PERSON] Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 024110 від 26.12.2002, виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №721 від 02.12.2002; визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 024111 від 26.12.2002, виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №721 від 02.12.2002 та визнати за [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (паю) загальною площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0092461, виданого 16.06.2000 та зареєстрованого за № 6073, а також право на земельну частку (пай) площею 1,45 га, яка належала [PERSON] згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0092463, виданого 16.06.2000 та зареєстрованого за № 6072, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 09.09.2019 провадження у справі відкрито. Позивач 26.12.2019 подав до суду заяву в якій просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю (а.с.73). Відповідач - представник Керницької сільської ради в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.71). Відповідач- Городоцька районна державної адміністрації у Львівській області в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причини неявки суду невідомі (а.с.68). Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі (а.с.69). Третя особа - [PERSON] 18.11.2019 подала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 62). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.2 ст. 548 ЦК України 1963 року, прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть від 16.01.1998, серія [NUMBER] , актовий запис № 01 та [INFO] помер [PERSON] згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.01.2000, актовий запис № 06 (а.с. 15, 14). Згідно копії свідоцтва про народження від 05.06.1959 серія [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] (позивача) [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 10.06.2019 задоволено заяву [PERSON] та встановлено юридичний факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.42). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Спадкове майно складається із житлового будинку [ADDRESS] , в якому згідно довідки Керницької сільської ради №1689, від 22.11.2018 до дня смерті був зареєстрований та проживав спадкодавець - [PERSON] та згідно довідки Керницької сільської ради № 1841 від 17.12.2018, вказаний будинок розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0.15 га. (а.с.22, 26); земельної ділянки розміром 1,4875 га, переданої [PERSON] у приватну власність на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 02.12.2002 № 721 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом про право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 024111 акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 438 та із земельної ділянки розміром 1, 4776 га, переданої [PERSON] у приватну власність на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 02.12.2002 № 721 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом про право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 024110, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 437 (а.с.20, 21). Датою видачі вищезазначених актів є 26.12.2002, тобто через чотири та два роки після смерті спадкодавців. Таке унеможливлює отримання для позивача свідоцтва про право на спадщину і дає підстави визнати такі Державні акти недійсним та скасувати їх реєстрацію. Як вбачається із копії технічного паспорта на будинок (а.с.27-30) він зведений у 1959 році, складається з двох житлових кімнат, коридору, кухні, комірки та підсобного, загальна площа будинку - 76.7 кв.м., житлова - 28.7 кв.м., підсобна - 48.0 кв.м. Із постанови приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Павлишин Х.М. від 20.08.2019 № 274/02-31 (а.с.31) убачається, що нотаріус оглянувши документи подані [PERSON] , відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, а державні акти на право приватної власності на землю видані після смерті [PERSON] та [PERSON] . З листа КП «Городоцького районного БТІ» від 20.09.2019 № 426 (а.с.56) та Самбірського МБТІ від 19.09.2019 № 01/5-173 (а.с.57) вбачається, що інвентаризаційна справа на житловий будинок [ADDRESS] - відсутня. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57632796 від 20.09.2019 після смерті [PERSON] спадкова справа заведена не була (а.с.59). За ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із Постановою Верховного суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-319 цс-15, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, суд знаходить за належне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в цілому, що розташований в в [ADDRESS] , оскільки позивач є рідним сином спадкодавця, інший спадкоємець відмовився від своєї частки у спадковому майні належного [PERSON] , який за життя не оформив права власності на житловий будинок та з огляду на те, що вищевказані державні акти про право власності на землю видані після смерті спадкодавців, що унеможливлює позивача оформити право на спадщину, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання судового збору, суд залишає такий за позивачем.

Outcome: approved