Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.07.2015 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 липня 2006 року помер його дід [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на його майно. За життя дід позивача [PERSON] склав заповіт посвідчений Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та із чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме мені на день його смерті на що він за законом матиме право, померлий заповів [PERSON]. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за заповітом. При зверненні до Краснокутської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з пропущеним шестимісячним терміном для прийняття спадщини, однак при підготовці документів було також виявлено, що відсутні оригінали державних актів. А тому за захистом своїх прав позивач вимушений звернутись до суду. В відкрите судове засідання позивач не прибув, проте через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак, надав заяву згідно якої, проти позову не заперечує та прохає суд розглянути справи без участі їх представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], помер 27 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 053964, виданого 27 липня 2006 року Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 3,0265 га, розташованої на території Козіївської сільської ради Держаний акт серії ХР № 039580 виданий 12 вересня 2005 року; -земельної ділянки загальною площею 3,0264 га, розташованого на території Козіївської сільської ради Держаний акт серії РЗ № 754027 виданий 20 червня 2003 року; -із майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Свідоцтво ХА № 054193; -із майнового паю пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Свідоцтво ХА № 054182, після смерті [PERSON], який помер 27 липня 2006 року. Вказану спадщину [PERSON] нотаріальним шляхом отримати після смерті свого діда, позбавлений можливості в зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. По Козіївській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 06.02.2003 року. Вказаний заповіт на день смерті заповідача [PERSON] не відмінений та не скасований. Інших спадкоємців за законом чи заповітом не має, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 березня 2015 року № 239 \\ 02 31. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved