Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якої діє [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що після смерті матері [PERSON] стала власником будинку [ADDRESS]. З 03 вересня 1999 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб розірвано рішенням Харківського районного суду від 09 квітня 2009 року. В період перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем відповідач [PERSON] з дозволу власника будинку - матері позивача [PERSON] формально зареєстрував своє місце проживання в будинку за вищевказаною адресою, однак фактично там не проживав. Відповідач припинив бути членом сім'ї позивача внаслідок фактичного припинення шлюбних відносин в 2008 році, та внаслідок наступного розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Угоди про найм чи безоплатне користування житлом між позивачем та відповідачем не укладались, тому правові підстави для користування відповідачем майном позивача (житловим будинком) відсутні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно достатті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №106240497 від 05 грудня 2017 року позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно відомостей із будинкової книги, за адресою: [ADDRESS] з 17 лютого 2001 року значиться зареєстрованим [PERSON], [INFO]. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2009 року по справі №2-1353/2009 про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, яке набрало законної сили, а також свідоцтвом серії [NUMBER] про розірвання шлюбу, виданим 10 лютого 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Як вбачається з долучених до матеріалів справи письмових пояснень [PERSON], останній з літа 2016 року з дозволу позивача [PERSON] з родиною проживає за адресою: [ADDRESS]. З часу проживання в будинку за вказаною адресою, [PERSON] відповідача [PERSON] в будинку не бачив, з ним не знайомий, про факт минулого проживання [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS], від сусідів та від родичів [PERSON] не чув. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу /ст.60 ЦПК України/. Згідно ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є членом сім'ї позивача. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не являється співвласником вищевказаного житлового будинку, не укладав з позивачем договір найму житлового приміщення, щлюб між позивачем та відповідачем розірвано, тому [PERSON] не має жодних підстав для проживання в спірному будинку та користування ним. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачу у користуванні спірною квартирою в матеріалах справи також відсутні. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні /ст. 321 ЦК України/. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У зв'язку з вищенаведеним, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved