Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 травня 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 квітня 2016 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. З цього часу відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. Дитина проживає разом із нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, а вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання подав заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 09 серпня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2016 року. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №108944 від 14 січня 2010 року, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свого малолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно надавати дитині утримування в необхідному розмірі. Малолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою №334 від 26 квітня 2017 року. Судом не встановлено жодних доказів про те. що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. З п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що підстав для визначення розміру аліментів відповідно до ет. 184 CK України у твердій грошовій сумі не встановлено, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] щомісячно 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття відповідно до ст. ст. 180. 183 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються з дня пред'явлення позову. Позов предявлено 05 травня 2017 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ІДПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 180 - 182, 184. 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved