Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.01.2020 року звернулася до суду з даним позовом та, остаточно уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що з 28.03.2000 р. до 22.11.2019 р. перебувала в трудових відносинах з відповідачем та була звільнена у зв`язку з виходом на пенсію. В день звільнення і до теперішнього часу заборгованість з виплати заробітної плати складає 222843,39 грн. Просить стягнути на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 222843,39 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2019 року по день прийняття судового рішення. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду на 02 березня 2020 року. 02.03.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному на 30.04.2020 року. Протокольною ухвалою від 30.04.2020 року розгляд справи відкладено на 20.05.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. Судове засідання 20.05.2020 року відкладено на 10.05.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. Від позивача надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не надав, послався на неможливість прибуття представника в судове засідання у зв`язку з карантинними заходами, повторно просив відкласти розгляд справи. На думку суду, клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки згідно з постановою КМУ № 392 від 20 травня в Україні введено адаптивний карантин та послаблені карантинні заходи. Отже, відсутні перешкоди для прибуття представника відповідача в судове засідання. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 28.03.2000 р. до 22.11.2019 р. [PERSON] , перебувала в трудових відносинах з відповідачем та була звільнена у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.5-8). В день звільнення і до теперішнього часу розрахунок з виплати заробітної плати з позивачем не проведений, сума заборгованості складає 222843,39 грн. (а.с.9-10). Згідно розрахунку, наданого позивачем середньоденна заробітна плата склала 1067 грн. 05 коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасне отримання всіх сум, що належать йому при звільненні, вимоги про стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. П. 2 Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Судом встановлено, що часом затримки розрахунку є період з 23.11.2019 року по день прийняття судового рішення 10.06.2020 року, що становить 135 робочих днів. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 222843,39 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 144 051 грн. 75 коп. (1067,05 грн. х 135 днів). Розрахунок, наданий позивачем, відповідачем не оспорюється. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 222843,39 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2019 року по 10.06.2020 року в розмірі 144 051 грн. 75 коп., з подальшим відрахуванням з цієї суми податків та зборів. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved