Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.08.2013 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача СФГ «ім..Ф.Нансена» та обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що вын отримав у власність земельну ділянку на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом серія ЯМ № 864196 від 28.12.12 року. Однак не зважаючи на це відповідачем вказана земельна ділянка була оброблена, засіяна, об лаштована обладнанням для зрошування. Позивач звернувся до голови СФГ «ім..Ф. нанесена» [PERSON] і останній повідомив, що СФГ «ім..Ф.Нансена» використовує земельну ділянку 50.9 га, куди входить і земельна ділянка позивача, маючи на неї державний акт, не має наміру передавити цю землю позивачу. За результатами його звернення головним спеціалістом відділу оперативного контролю за використанням земельної ділянки [PERSON] було складено акт про порушення вимог земельного законодавства відповідачем, оскільки встановлено, що відповідачем використовується земельна ділянка на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою виданим на імя [PERSON], який помер. Відповідачем не вживались заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою ні за часів життя [PERSON] ні після його смерті. На підставі ст.. 319, 321, 16, 391 ЦК України, ст.. 158, 212, 152 ЗК України просив позов задовольнити - зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, привести земельну ділянку у належний стан, та не перешкоджати позивачці у здійсненні її прав. У судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON], [PERSON] позов не визнали, пояснили, що дійсно відповідач використовує земельну ділянку площею 50,90 га на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ДП № 000175 виданим 06.02.2001 року на імя [PERSON], який отримав її для ведення СФГ та після цього було засновано СФГ, дана земельна ділянка є землею СФГ, після смерті [PERSON] її ніхто у відповідача не вилучав, державний акт не скасовано, на даний час ними проводиться робота по розробці технічної документації для отримання зземмельної ділянки у власність, крім того, позивачем не надано доказів, що земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки яку використовує відповідач, державний акт виданий позивачу незаконно, тому просили в позові відмовити у повному обсязі. За заявами представників третіх осіб - відділу Деркомзему Апостолівського району та Апостолівської райдержадміністрації справу розглянуто у їх відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі розпорядження голови Апостоліської райдержадміністрації є власником земельної ділянки площею 2,0 га. На території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту), цільове призначення земельної ділянки - за межами населеного пункту, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 864196 (а.с.7). В судовому засіданні оглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради, наданий позивачкою (а.с.25-43) та проект землеустрою, наданий відділом Держземагенства. Даний державний акт серія ЯМ № 864196 є чинним і у судовому порядку не визнаний не дійсним. Згідно ст.. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Однак в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт самовільного зайняття земельної ділянки позивача відповідачем. Так, на підтвердження того, що його земельну ділянку зайнято самовільно відповідачем, позивач надав акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.03.13 року, складеного головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства [PERSON] (а.с.20-22). Під час здійснення вказаної перевірки головою СФГ «ім..Ф. Нансена» [PERSON] було надано державний акт на імя [PERSON], копію статуту, довідку з ЄРДР, після чого державний інспектор прийшов до висновку, що на момент перевірки у відповідача відсутні правовстановлюючий документ на право користування земельною ділянкою, оскільки [PERSON], на чиє імя видано державний акт помер, що є порушенням п. б ст.. 211 ЗК України.(а.с.20-22). Однак заступником начальника Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області постановою № 79 від 04.04.13 року провадження про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні [PERSON] за ст.. 53-1 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Згідно державного акту на право постійного користування землею серія ДП АП № 000175, виданого 06.02.2001 року [PERSON] надано у постійне користування земельна ділянка площею 50,90 га в межах згідно з планом на території Михайлівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.20). З дослідженого в судовому засіданні статуту СФГ «Ім.Ф.Нансена» встановлено, що СФГ ім.. Ф.Нансена зареєстровано розпорядженням голови Апостолівської райдержадміністрації № 59-р від 09.02.01 року, є юридичною особою, предметом діяльності якої є виробництво, виготовлення та реалізація сільськогосподарської продукції, засновником СФҐГ є [PERSON], який на даний час помер. Згідно п. 5 Статуту СФГ ім.. Ф.Нансена до земель господарства належать землі, передані господарству у постійне користування площею 50,90 га, що посвідчено Державним актом на право постійного користування землею ДП АП № 000175, виданим на імя голови СФГ [PERSON] (а.с.106-113). На даний час відповідачем здійснюється розроблення технічної документації на земельну ділянку (а.с.74-88). Заперечення представників відповідача СФГ «Ім.Ф.Нансена» про те, що позивачем не надано доказів того що її земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки якою користується СФГ «Ім.Ф.Нансена» спростовується поясненнями викладеними в листах відділу Держземагенства про те що, позивачу [PERSON] надано державний акт на право власності на земельну ділянку з числа земельної ділянки площею 50,0 га яка раніше перебувала в користуванні [PERSON] (а.с.114-117). Таким чином земельна ділянка площею 50,90 га, що була надана у постійне користування гр.. [PERSON] для ведення селянського фермерського господарства перебуває у користуванні відповідача ҐСФҐГ «Ім.Ф.Нансена», та перебуває у користуванні відповідача СФГ «Ім.Ф.Нансена», згідно статутних документів. Суд вважає, що таке користування є правомірним і позивачем [PERSON] не надано доказів, що його земельна ділянка використовується відповідачем самовільно виходячи з наступного. Як свідчать листи відділу Держземагенства (а.с.114-117), відділом відмовлено у видачі представнику відповідача довідки щодо площі земельної ділянки 6-ЗЕМ в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку видані на імя [PERSON] який помер. Оскільки державний акт на право постійного користування був виданий фізичній особі, на імя [PERSON] який помер, відділ рекомендував голові СФГ «Ім.Ф.Нансена» звернутися до Апостолівської райдержадміністрації з клопотанням про надання земельної ділянки СФҐГ в оренду, на яке Апостолівська райдержадміністрація повинна була видати розпорядження прол вилучення земельної ділянки із постійного користування гр.. [PERSON] у зв'язку з його смертю та визнати такий акт недійсним. У зв'язку з тим, що спадкоємці своєчасно не надали відомості про смерть [PERSON] таких дій вчинено не було, переоформлення правовстановлюючий документів не здійснено, відновлення меж земельної ділянки не здійснювалось, кадастровий номер не присвоєно, розташування земельної ділянки на кадастровій карті не визначено, що призвело до отримання державних актів гр.. [PERSON] та [PERSON] Проте згідно досліджених в судовому засіданні доказів а саме - статуту СФГ «Ім.Ф.Нансена» встановлено, що на момент смерті гр.. [PERSON] земельна ділянка перебувала у користуванні юридичної особи - відповідача СФГ «Ім.Ф.Нансена», а не у користуванні фізичної особи - гр.. [PERSON] Згідно ст.. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, рішень про вилучення земельної ділянки у відповідача, не приймалось (а.с.118). Тому суд вважає, що у зв'язку зі смертю гр.. [PERSON] не виникло підстав припинення для користування земельною ділянкою відповідача СФГ «Ім.Ф.Нансена», оскільки смерть фізичної особи не є підставою припинення права користування згідно ст.. 141 ЗК України, і земельна ділянка зайнята не самовільно. Тому відсутні підстави для повернення самовільно зайнятих земельних ділянок, що передбачено ст.. 212 ЗК України, приведення земельної ділянки у придатний для використання стан. Вимоги позивача про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою що належить йому на праві власності задоволенню не підлягають, оскільки згідно ст.. 319 ч. 5 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Оскільки на даний час земельна ділянка яка належить позивачу на праві власності не вилучена з користування відповідача, право на що виникло у відповідача до виникнення права власності у позивачки, рішення поро вилучення приймається згідно ст.. 149 ЗК України органом державної влади та органом місцевого самоврядування, і таке рішення не прийнято, а тому, до моменту прийняття рішення про вилучення земельної ділянки у встановленому законом порядку, вимоги позивача є передчасними. Тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed