Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач 25.05.2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Дзержинський районний відділ Державної міграційної служби України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Дану квартиру позивачка придбала у [PERSON] та [PERSON]. Відповідач повинен був знятись з реєстраційного обліку до 30.10.2013 року, однак по теперішній часу цього не зробив. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з винесенням заочного рішення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами цивільної справи. Представник третьої особи до суду не з»явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та зазначив що проти за позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.07.2013 року посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 8-9). В зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідач є колишнім співвласником даної квартири. Згідно Акту №б/н від 22.05.2015 року в квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO], не проживає за місцем своєї реєстрації з серпня 2013 року і по теперішній день (а.с. 12). Згідно умов договору купівлі-продажу від 30.07.2013 року, [PERSON] зобов'язаний був до 30.10.2013 року знятись з реєстрації місця проживання за адресою квартири (а.с. 8, зворот). Згідно ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.383 ЦК України - власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідачка не є власником квартири, не є та ніколи не була членом сім'ї позивача, враховуючи, що відповідно до ст. 405 ЦК України, тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом. Відповідно до п. 34 Постанови ПВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ віл 07.02.2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. У силу викладеного,

Outcome: approved