Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 липня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання за ним права власності за набувальною давністю на 1/2 частину будинку, що знаходиться в селі Бурти, по вулиці Комарова, 9, Кременчуцького району Полтавської області. В обґрунтування позову вказував, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], він є спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 17 січня 2012 року, а саме 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в селі Бурти Кременчуцького району, по вулиці Комарова, будинок №9. Дане домоволодіння розміщене на земельній ділянці площею 0,30 га комунальної власності. Власником іншої 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за вище вказаною адресою, згідно свідоцтва про право на житло від 24 листопада 1993 року був [PERSON], який помер 14 січня 2004 року. Після смерті [PERSON] спадщину на його майно, а саме 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в селі Бурти Кременчуцького району, по вулиці Комарова, буд.9, ніхто не оформив. Його частиною будинку користувалась [PERSON], оскільки проживала у домоволодінні, вела домогосподарство, оплачувала комунальні послуги. Він отримав спадщину після [PERSON] на підставі заповіту, тобто є її правонаступником (спадкоємцем). З 2010 року разом із [PERSON] він проживав у даному домоволодінні. Після її смерті він продовжив проживати у домоволодінні, робив капітальний та поточні ремонти, доглядав город, надвірні будівлі, оплачував комунальні послуги. Факт його проживання підтверджується актом від 29.06.2017 року. Представник позивача по угоді адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, в його обґрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення, після оголошеної перерви в останнє судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила продовжити розгляд справи без її участі, позов підтримала та до заяви додала довідку [PERSON] сільської ради від 23 серпня 2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.26. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району в судове засідання не зявився, від голови сільської ради [PERSON] та секретаря сільської ради [PERSON] надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову [PERSON] про визнання за ним права власності за набувальною давністю сільська рада не заперечує. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1993 року [PERSON] та членам її сімї [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності будинок №11, по вулиці Комарова, в селі Бурти Кременчуцького району (а.с.6,46). Також підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 03 жовтня 2012 року за адресою: село Бурти, вулиця Комарова, будинок №9, Кременчуцького району (а.с.7-9), витягом про державну реєстрацію прав від 09 листопада 2012 року (а.с.47). 14 січня 2004 року помер [PERSON] (а.с. 12). 17 січня 2012 року померла [PERSON] (а.с.10). Згідно посвідченого секретарем Білецьківської сільської ради Кременчуцького району заповіту, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.11). Позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 грудня 2012 року є спадкоємцем майна померлої 17 січня 2012 року [PERSON], а саме: 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в селі Бурти Кременчуцького району, по вулиці Комарова, будинок №9 (а.с.5). Згідно акта обстеження житлової площі комісії в складі депутата [PERSON] сільської ради від 29 червня 2017 року [PERSON], [INFO], дійсно з 2000 року проживає за адресою: [INFO] (а.с.18). Довідкою [PERSON] сільської ради підтверджується, що у звязку з упорядкуванням нумерації будинків в селі Бурти житловий будинок з господарськими будівлями, який числився під №36 по вулиці Комарова, в селі Бурти, в даний час числиться під №9 по вулиці Комарова, в селі Бурти Кременчуцького району (а.с.15). Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 23 серпня 2017 року інформацією чи укладались будь-які договори найму та інше між померлою 17 січня 2012 року [PERSON] та померлим 14 січня 2004 року [PERSON] на користування домоволодінням за адресою: село Бурти, вулиця Комарова, 9, Кременчуцького району, сільська рада не володіє. По вулиці Комарова у селі Бурти було проведено зміну нумерації будинків (а.с.62). Після смерті [PERSON] його майном користувалась [PERSON], оскільки проживала у будинку, який реально не був поділений. Позивач [PERSON] отримав спадщину після [PERSON] на підставі заповіту, тобто є її правонаступником (спадкоємцем). Відповідно до ч.1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1,2 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно статті 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до статті 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. У справі відсутні відомості про наявність у володільця чужим майном [PERSON], [PERSON] договору найму, оренди, зберігання 1/2 частини житлового будинку тощо. Спадкодавець [PERSON], а потім і її правонаступник [PERSON] добросовісно фактично володіли спірним нерухомим майном половиною будинку понад тринадцять років. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача є законною, обґрунтованою належними та допустимими доказами, а тому є підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку за вище вказаною адресою за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved