Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.03.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в м. Харкові у віці 85 років померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 1,9623 га та 0,3517 га, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після смерті спадкодавця вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 07.11.2001 Дмитрівською сільською радою, реєстровий номер 73, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріуса та реєстрації спадкової справи. Вона звернулася до державного нотаріуса з питання оформлення спадщини на земельні ділянки, проте їй письмово було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду з даного питання. Оригінал правовстановлюючого документу на земельні ділянки було втрачено, отримати його дублікат на померлу особу неможливо. Тому визнати право власності за нею на земельну ділянку можливо лише у судовому порядку. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.6-8/. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги і надала аналогічні пояснення. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання надали кожен окремо письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі /а.с.30, 33/. Суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача та третьої особи. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Харків у віці 85 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.9/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 2,321 га, розташованої в межах території Дмитрівської сільської ради, що належить померлій згідно до втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], вартість земельної ділянки складає 22 762 грн /а.с.11, 12-15, 32/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 07.11.2001 Дмитрівською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 73, який не змінювався та не відмінявся /а.с.10/, а також донькою померлої, родинні відносини підтверджені /а.с.16/. Згідно до довідки Дмитрівської сільської ради [PERSON] була постійною мешканкою с. Олександрівка Великописарівського району Сумської області, зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] одна. Заповіт від її імені, посвідчений Дмитрівською сільською радою за реєстровим номером 73 від 07.11.2001, не змінювався та не відмінявся /а.с.18/. Оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.19-20/. 09.03.2017 державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належить [PERSON], померлій [INFO], через відсутність оригіналу правоустановлюючого документу /а.с.21/. Відповідно до витягу із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] зареєстрований за №73 від 07.11.2001 є чинним, після її смерті за заявою доньки [PERSON] відкрита спадкова справа за № 93 від 12.05.2011, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.17, 34-37/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу правоустановлюючого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved