Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Войтенко О.М., звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , який за життя, 11 лютого 2008 року, склав заповіт на ім`я позивача, заповівши їй усі свої права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, щодо земельного паю, який розташований на території Широківської сільської ради. Про цей заповіт [PERSON] дізналася лише в жовтні 2019 року під час телефонної розмови з родичем, що і стало причиною пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки раніше вона вважала, що її сестра, відповідач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла та оформила всю спадщину після померлого батька. Вказує, що до спадкового майна входять, зокрема, земельні ділянки, які батько мав у власності на підставі: Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 054405, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.05.1999 року за № 194; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 939837, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 12.04.2012 року за № 442488701002042; Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 939835, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 12.04.2012 року за № 442488701002041. Після того, як позивачу стало відомо про наявність спадкового майна та заповіту на нього, вона звернулась до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Луганської області Кондратьєва В.М. із заявою з приводу оформлення спадкових прав за заповітом, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, позивач [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після померлого батька. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.12.1962, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.10.1984, щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача. Відповідач [PERSON] також є донькою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.03.1974, копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.01.2008 та копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019860765 від 29.03.2018. 11 лютого 2008 року [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Нескоромною З.С. і зареєстрованого в реєстрі за № 150, згідно якого на випадок своєї смерті заповів [PERSON] усі свої права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, щодо земельного паю, який розташований на території Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.11.2019 виконавчим комітетом Широківської сільської ради Станично-Луганського району. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 084405, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.05.1999 року за № 194 [PERSON] з червня 1962 року по 18 вересня 2017 року проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день смерті та на протязі шести місяців після, за цією адресою також проживала та була зареєстрована його донька [PERSON] , що підтверджується довідкою №255, виданою 28.03.2018 виконавчим комітетом Широківської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. Матеріалами спадкової справи підтверджується, що [PERSON] зверталася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , нотаріусом було заведено спадкову справу № 150, та видано на її імя свідоцтво про право на спадщину, яка складається із автомобіля марки ВАЗ, модель 2121, випуску 1983 року, реєстраційний номер [NUMBER] . 18 листопада 2019 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] , також звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] пропустила зазначений законом строк шість місяців для звернення до нотаріуса із відповідною заявою, що підтверджується постановою державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 21.09.2020, справа №130/2517/18, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з причин необізнаності про наявність заповіту складеного на її ім`я, крім того їй не було відомо про наявність спадкового майна після померлого батька, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved