Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 листопада 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про припинення права на частку в спільній частковій власності, визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , 1922 року народження, після смерті якої відкрилася спадщина, що складу якої належить квартира в [ADDRESS] . У встановлений строк позивач звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме - на 3/4 частини квартири. Вказувала, що відповідач [PERSON] також є спадкоємцем майна померлої, її частка в праві на спадщину складає 1/4 частина, але відповідач свідоцтво про право на спадщину не отримала, в квартирі не проживає, має постійне місце проживання на території Російської Федерації. В поданій до суду позовній заяві позивач просила припинити право [PERSON] на 1/4 частину квартири, що розташована в [ADDRESS] . Просила визнати за нею право власності на зазначену 1/4 частину квартири. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 3 грудня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 січня 2019 року закрито підготовче провадження в справі, призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 7 лютого 2019 року зупинено провадження в справі у зв`язку зі зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду, визначено резервною датою судового засідання з розгляду справи по суті 20 грудня 2019 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2019 року відновлено провадження в цивільній справі. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач не з`явилася, але зверталася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач відзив на позовну заяву не подавала, з клопотаннями та заявами по суті справи до суду не зверталася. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , у віці 78 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1743 від 1 червня 2001 року. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 246 від 23 липня 1991 року [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] 16 вересня 1994 року склала заповіт, згідно з яким на випадок смерті зробила розпорядження та належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] заповіла повністю онучці [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, після померлої [PERSON] Другою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 315 від 06.06.2001. Із заявою про прийняття спадщини звернулася відповідач [PERSON] (дочка померлої), а також позивач [PERSON] (онука померлої). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Бахуринською О.О. 13 квітня 2018 року на ім`я позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 3/4 частки квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не звернулася, хоча листом від 30.01.2018 державним нотаріусом була повідомлена про необхідність вчинення відповідних дій. За нормами частини 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, хоча відповідач [PERSON] і не отримала свідоцтво про право на спадщину, але прийняла її, спадщина у вигляді 1/4 частини квартири в силу норм ст. 1268 ЦК України належить відповідачу [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до висновку експерта № 73 від 02.11.2018 будівельно-технічного дослідження квартири, об`ємно-планувальне рішення квартири [ADDRESS] не дозволяє виділити ізольовані приміщення із самостійними виходами, що можуть використовуватися як окремі кватири, або які можна переобладнати у такі квартири. Виділити в натурі 1/4 та 3/4 частини квартири [ADDRESS] не є можливим. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 154000 грн, вартість 1/4 частини складає 38500 грн. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частина 2 ст. 365 ЦК України передбачає, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем [PERSON] попередньо внесено на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача [PERSON] в розмірі 38500 грн відповідно до попередньо проведеної оцінки вартості майна. За змістом ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Частка відповідача [PERSON] є незначною, не може бути виділена в натурі. При цьому квартира є річчю неподільною. Дослідженими в справі доказами встановлено, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає, в утриманні майна участі не приймає, не має намірів проживати та здійснювати участь в такому утриманні. За частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем. Як встановлено судом, відповідна сума в розмірі 38500 грн внесена позивачем на депозитний рахунок суду. Припинення права відповідача [PERSON] на частку в спільному майні жодним чином не завдасть їй істотної шкоди, а буде саме в її інтересах. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно припинити право власності [PERSON] на частку в спільному майні, на 1/4 частину кв. [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на зазначену частку. Також необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість 1/4 частини квартири в розмірі 38500грн, які внесені позивачем на депозитний рахунок суду.

Outcome: approved