Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач 23.10.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2011 року, посвідченого Іопелем С.О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 3598 належить квартира за адресою - [ADDRESS]. У даній квартирі окрім неї зареєстрований її товариш - [PERSON], - відповідач по справі. За вказаною адресою відповідач не проживає з березня 2016 року, його речей у квартирі немає . Факт не проживання відповідача у її квартирі підтверджується актом про не проживання від 25.09.2017 року. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює їй перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою - [ADDRESS]. 15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 11.01.2018 року об 11-30 год., який не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 12). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 16,319,321,383,386,391 ЦК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира за адресою - [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2011 року, посвідченого Іопелем С. О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстровано в реєстрі за № 3598 належить [PERSON] (а.с. 5). У вказаній квартирі крім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 50, виданої 25.09.2017 року ОСББ «Надія 25» (а.с. 3). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно Акту про не проживання від 25.09.2017 року, складеного ОСББ «Надія 25», [PERSON], [INFO], в період з березня 2016 року і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 11). Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved