Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач 30 вересня 2021 року звернувся до суду до суду із позовною заявою про визнання права власності на частку нерухомого майна. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період шлюбу з [PERSON] ними було придбано нерухоме майно, зокрема, квартира за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, у тому числі і на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована на ім`я спадкодавця. За відсутності заповіту покійного процес спадкування розпочався за законом. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 липня 2012 року (провадження № 2/2608/1630/12) було вирішено питання спадкування частки нерухомого майна, яке належало [PERSON] на праві власності, у тому числі і щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , і зазначено, що гр. [PERSON] на праві власності належить 1/6 частина квартири, 1/6 частина квартири належить на праві власності гр. [PERSON] (позивач), 1/6 частина квартири належить на праві власності гр. [PERSON] . Враховуючи те, що квартира була придбана в період шлюбу, позивач вважає, що 1/2 частина належить їй як дружині. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири. Ухвалою від 04 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.66-67 том №1). Ухвалою від 28 жовтня 2021 року було постановлено про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни копію спадкової справи відносно майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.77-78 том №1). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказуючи на докази, які надані в обґрунтування заявлених позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги в судовому засіданні визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач також визнала позов, про що подала відповідну заяву (а.с.84 том №1). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни, повідомленої про розгляд справи належним чином, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.73 том №1). 17.11.2021 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни надійшла копія спадкової справи № 02/2011 відносно майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Позивач та померлий [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 1984 року по день смерті, що підтверджується свідоцтвом про одруження № [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с.12 том №1). [INFO] [PERSON] помер (а.с.17 том №1). Після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі і на квартиру за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого відкрилась спадкова справа, спадкоємцями за законом щодо майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , його дочка [PERSON] та його мати [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.19 том №1). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 липня 2012 року (провадження № 2/2608/1630/12) було вирішено питання спадкування частки нерухомого майна, яке належало [PERSON] на праві власності, у тому числі і щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , і зазначено, що гр. [PERSON] на праві власності належить 1/6 частина Квартири, 1/6 частина Квартири належить на праві власності гр. [PERSON] (позивач), 1/6 частина Квартири належить на праві власності гр. [PERSON] (а.с.22-25 том №1). На виконання зазначеного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 липня 2012 року, державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Бродюк Іриною Юріївною було зареєстровано за позивачем право власності на 1/6 частини квартири, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 26791403 від 15 вересня 2014 року), а також зареєстровано за відповідачем право власності на 1/6 частини квартири (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 26791172 від 15 вересня 2014 року). Вказані обставини також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 вересня 2021 року (а.с.58-59 том №1). 17 серпня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лубніної Тетяни Іонівни (реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 914 від 28 листопада 2008 року, видане Головним управлінням юстиції у місті Києві) із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у зв`язку із смертю одного з подружжя. 20 серпня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лубніна Тетяна Іонівна ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме: відмовила у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя в разі смерті одного із подружжя на 1/2 частку нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно та документа, яким підтверджується державна реєстрація права власності спадкодавця ( [PERSON] ) на нерухоме майно (квартиру) (а.с.20-21 том №1). Як встановлено при розгляді справи, спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , була придбана позивачем та її чоловіком шляхом укладання договором купівлі-продажу цінних паперів № 36/18/Б-199/40-Т від 09 червня 2008 року, договором про бронювання об`єкту нерухомості № 51/08 від 09 червня 2008 року, додатковою угодою № 1 від 10 липня 2009 року до договору про бронювання об`єкту нерухомості № 51/08 від 09 червня 2008 року, додатковою угодою № 2 від 09 лютого 2010 року до договору про бронювання об`єкту нерухомості № 51/08 від 09 червня 2008 року (а.с.26-34 том №1). 27 вересня 2011 року на ім`я [PERSON] на підставі наказу Головного управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 20 вересня 2011 року № 1093-С/КІ видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (а.с.13 том №1). Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна станом на 21 серпня 2012 року було виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру (а.с.14-16 том №1). Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення містять норми частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 63 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також, частиною 1 статті 355 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Тобто, частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя, частка квартири у розмірі 1/2, є такою, що належить позивачу на праві власності та не підлягала включенню до складу спадкового майна [PERSON] . Беручи до уваги те, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , була придбана покійним [PERSON] в період шлюбу з позивачем і вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності між згаданими особами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частку в розмірі 1/2 вказаного вище нерухомого майна (квартири), є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved