Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне: позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2017 року у справі № 308/13662/16-ц шлюб між ними було розірвано, неповнолітніх дочок залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Позивач у листопаді 2019 року вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] . Після розлучення і на час подання позову відповідач не допомагає матеріально в утриманні дітей, жодним чином не бере участі у вихованні та утримуванні дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що інших аліментних зобов`язань відповідач не має, інших неповнолітніх дітей, або осіб, які перебувають на його утриманні не має, тобто він має можливість надавати матеріальну допомогу. На підставі вищенаведеного просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Письмового відзиву та будь-яких інших клопотань відповідач не подав. Судове засідання у справі було призначене на 16.09.2020 року на 16 год. 20 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 21.09.2020 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2017 року у справі № 30/13662/16-ц 03 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей доньки [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2017 року у справі № 30/13662/16-ц шлюб між ними було розірвано. Неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вирішено залишити проживати разом з матір`ю. Після розлучення і на час подання позову відповідач не допомагає матеріально в утриманні дітей, жодним чином не бере участі у вихованні та утримуванні дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що позивач самостійно забезпечує дітей, а відповідач в добровільному порядку не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Зі змісту статті 55 Сімейного кодексу України\~вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1\~ст. 141 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 184\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~2\~червня 2016\~року №\~1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.\~У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2020 року для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно цього ж\~Закону\~визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2020 року у розмірі 4 723,00 грн. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1 109,00 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2 218 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 3 306,10 грн. З урахуванням викладеного та того факту, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відсутні будь-які відомості щодо матеріального становища відповідача та його працевлаштування, позивач [PERSON] жодних доказів власного працевлаштування суду не надала, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~500,00 грн. на обох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом - 11.06.2020 і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України. Згідно з п.1 ч.1\~ст.\~430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір у відповідності до ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial