Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25.02.2001 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області за місцем постійного проживання у віці 34 років померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної частки /паю/ колишнього САПТЗТ «Добрянське» розміром 2, 93 в умовних кадастрових гектарах, яка належить померлій відповідно до втраченого сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії СМ № 0132955, розташованої в межах території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Він являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері як рідний син, інші спадкоємці, відповідачі по справі, спадщину фактично прийняли, але оформляти свої спадкові права не бажають. Спадщину після смерті матері прийняв фактично шляхом постійного спільного проживання та реєстрації з померлою за однією адресою на час відкриття спадщини. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо, оскільки втрачений оригінал сертифікату на право на земельну частку /пай/. Виготовити його дублікат на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.3/. Відповідачі по справі в судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю, на спадщину не претендують. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.21/, в судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, з урахуванням думки відповідачів та представника третьої особи, вважає за можливо розглянути справу без участі позивача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 25 лютого 2001 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці 34 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.5/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ колишнього САПТЗТ «Добрянське» розміром 2, 93 в умовних кадастрових гектарах, яка належить померлій відповідно до втраченого сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії СМ № 0132955, зареєстрованого за № 702 від 16.12.1996 року, розташованої в межах території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, вартість земельної ділянки становить 21 779,27 гривень /а.с.6, 20/. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син померлої, родинні стосунки підтверджені /а.с.7/. Відповідно до довідки Добрянської сільської ради [PERSON], померла 25.02.2001 року, постійно проживала і була зареєстрована в [INFO]. На день її смерті в будинку проживали та були зареєтровані її чоловік [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON], заповіт від її імені сільською радою не посвідчувався /а.с.8/. Оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.19/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 25.02.2001 року, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інші спадкоємці за законом на спадщину не претендують, але спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в звязку з тим, що втрачений оригінал правоустановчого документу на землю. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved