Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON], 09 лютого 2018 року звернулась з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої 25 лютого 2016 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] померлої 25 лютого 2016 року. До дня смерті спадкодавець була зареєстрована і проживала в [INFO]. У визначений законом строк не звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що були відсутні документи, які б підтверджували належність заповіту саме їй. Лише 13 грудня 2017 року рішенням суду був встановлений факт належності їй заповіту, складеного [PERSON]. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не заявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 25 лютого 2016 року, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №444167, виданого відділом державної реєстрції актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції 26 лютого 2016 року року, актовий запис №2176. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні рішення Кодимського районного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року (справа №503/2257/17-ц), встановлено факт належності [PERSON] Фахрад гизи, [INFO] Заповіту, складеного [PERSON], посвідченого секретарем Писарівської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №91, згідно якого, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, що буде належати їй на день смерті, і на що з законом матиме право, заповідала [PERSON]. Тобто, судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла, оскільки були відсутні документи, які б підтверджували належність спадкоємцеві правовстановлюючого документу (заповіту), а тому цю обставину суд вважає обставиною, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved