overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.08.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває в юридичному шлюбі з 03.07.2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»вилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбних відносинах з 03.07.2010 року (а.с.3). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] (а.с.4) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), які знаходяться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей, щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.08.2021 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що протягом останніх років стосунки розладилися, зникло взаємопорозуміння і повага, фактично сім`я перестала існувати. Просила розірвати зареєстрований 30.06.2001 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.08.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 30.06.2001 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.09.2014 року звернулась до суду з позовом в якому вказала, що він з 02.10.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлена належно, в матеріалах справу маємо заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність, та вона не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 02.10.1990 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, сторони перебувають з 02.10.1990 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 90. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.02.2003 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецькій області, актовий запис № 14. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.09.2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 25.04.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 25.04.2004 року складено відповідний актовий запис №566. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через те, що відповідач не приймав участі у навчанні та вихованні сина, принижував дружину на очах дитини, не турбувався про матеріальний стан та добробут сімї, з приводу чого протягом останніх місяців спільного проживання між подружжям постійно виникали конфлікти та суперечки. 15.08.2015 року позивач з сином переїхала до своїх батьків. З того часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Позивач переконана в тому, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер. Вона вважає збереження шлюбу неможливим, на примирення та відновлення подружніх відносин не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Майно, нажите під час спільного проживання подружжя, відсутнє. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Суд, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності та взаємозвязку, приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено майже 3 місяці тому, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 25.09.2018 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що вони перестали розуміти один одного, не могли дійти згоди щодо вирішення побутових питань, між ними часто виникали конфлікти через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до взаємного відчуження та втрати почуття любові. З липня 2017 року подружні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Розірвати шлюб в органах РАГС відповідач відмовився. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Підтвердив те, що обставини викладені в позовній заяві, щодо причини неможливості збереження сім»ї відповідають дійсності. Крім того повідомив, що через органи РАГСу, в порядку ст.106 СК України, розірвати шлюб не бажає, оскільки не хоче спільних зустрічей, через неприязні з позивачем відносини. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, подавши до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, в відзиві на позов просить справу слухати у його відсутності. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 28 серпня 1993 року, актовий запис №1365, зареєстрований в [INFO] міське відділення ЗАГС (свідоцтво про шлюб серії І-МИ №454514, видане міським відділенням ЗАГС м.Чернівці 28 серпня 1993 року). Від шлюбу сторони дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. \~ \~ \~ \~Через різні погляди на сімейне життя, вирішення побутових питань, між сторонами часто виникали конфлікти, це призвело до взаємного відчуження та втрати почуття любові. З липня 2017 року вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо. Їх шлюб набув формальних рис. \~ \~ \~ \~Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.10.2016 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою 17 лютого 2001 року зареєстрували шлюб і проживали разом до 2002 року. З 2002 році він проживає з іншою сім'єю. Шлюбні стосунки не склалися через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою, після розірвання шлюбу син буде проживати з нею. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. Фактично їх шлюб розпався давно, рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, підстави для примирення відсутні. В судове засідання позивач надав письмову заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.17/. Відповідачка у судове засідання надала письмову заяву про визнання позовних вимог, на розірвання шлюбу згодна, прохає провести судовий розгляд без її участі /а.с.18/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сторони 17 лютого 2001 року уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис № 3 /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Сторони проживають окремо близько 14 років, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору по розподілу майна, що є спільною власністю подружжя, між ними на даний час не має. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач[PERSON] 25.11.2012 звернувся до Хотинського районного суду м. Хотин з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 22 травня 2009 року виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області , про що зроблено актовий запис за №03 Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачкою дітей не народилось. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім»ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON]позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Наслідки ст. 174 ЦПК їй відомі та зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 22 травня 2009 року виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 травня 2009 року. Від вказаного шлюбу у сторін дітей не має. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що визнали сторони у справі в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Сторони в справі категорично заперечили, щодо надання строку на примирення, вказавши, що протягом тривалого часу та по сьогоднішній день не змогли примиритися. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідачки стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина та аліменти на свою користь до досягнення дитиною трьох років , посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем з 16 лютого 2013 року в них народився син [PERSON], [INFO], відповідач разом з сім'єю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років він не надає. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що з відповідачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина та її утримання не надає. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 16.02.2013 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] р. н., який знаходиться на утриманні позивачки. Встановлені судом факти підтверджуються: поясненням сторін, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.- 4), копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] з якого встановлено, що в позивача та в відповідача є спільний неповнолітній син [PERSON] [INFO] (а.с.-5), довідкою Стадницької сільської ради від 24.11.2014 р. № 376 про склад сім'ї з якої вбачається, що дитина перебуває на утримання матері (а.с.- 6), довідкою Тетіївського управління СЗН від 02.2013 р. № 342 з якої вбачається, що позивач знаходиться на обліку в УСЗН і отримує одноразову допомогу. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] з усіх видів заробітку в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України та 1/6 частину з усіх видів його заробітку на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, по скільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 06.09.2006р перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Зазначає, що від цього шлюбу дітей у них не має. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини між ними припинені по причині розбіжностей в інтересах, в поглядах на життя, присутності на протязі тривалого часу непорозуміння, у звязку з чим виникали суперечки. Вказує, що спільне життя стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, та надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві зазначила, що даний шлюб у неї повторний, а у відповідача перший. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнає, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до копії свідоцтва про шлюб серії I-НО №062165, виданного 06.09.2006р міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1206, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю, живуть окремо, відносини не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити теж, а саме «Хижняк».

Outcome: approved