Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач 22 листопада 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина: земельна частка (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, розміром 594 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2003 року Сербівською сільською радою на ім'я [PERSON]. Спадкоємець за законом - [PERSON] - дружина померлого, а її мати, від спадщини відмовилась. Вона як спадкоємець за законом фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, оскільки до нього перейшов у власність будинок, в якому проживав батько та предмети звичайної домашньої обстановки. Сертифікат на право на земельну частку (пай) теж вона отримала у спадщину. Так сталось, що після цього вона зазначений правовстановлюючий документ втратила і на протязі довгого періоду часу не могла знайти його. В теперішній час втрачений документ нею знайдено. Довгі пошуки втраченого документа і призвели до пропуску строку позовної давності. Просить поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, розміром 594 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2003 року Сербівською сільською радою на ім'я [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15 березня 2001 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, [PERSON], помер [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 квітня 1987 року міським відділом ЗАГС м. Тирасполь, Республіки Молдова, батьком народженої [INFO] [PERSON] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 13 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]», актовий запис №68. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією 21 серпня 1996 року, [PERSON] є власником земельної частки (паю) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари, розташовану по Сербівській сільській раді. Згідно заяви [PERSON], зареєстрованої в реєстрі Сербівської сільської ради за №44, вона відмовляється від спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON]. Згідно довідки Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області №1087 від 08 серпня 2016 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав в одному будинку в с. серби зі своєю дочкою -[PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 15 березня 2001 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області). До правовідносин, які виникли, суд застосовує Цивільний кодекс в редакції 1963 року. Позивач є спадкоємцем за законом як дочка спадкодавця (ст.529 ч.1 ЦК Української РСР в редакції 1963 року). Позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовилась. Інші спадкоємці за законом від спадщини відмовились, надавши відповідну заяву. До спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ввійшли: земельна частка (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, розміром 594 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2003 року Сербівською сільською радою на ім'я [PERSON]. Частиною першою статті 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Звернення до суду було пов'язане з тою причиною, що в свій час правовстановлюючі документи на спадкове майно (сертифікат на право на земельну частку (пай)) були втрачені. Іншого способу захисту порушеного права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими. Отже, суд констатує, що позивач, фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] - земельну частку (пай) розміром 2,10 в умовних кадастрових гектари, вартістю 63943,45 грн., члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», с. Серби, Кодимського району Одеської області, розміром 594 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого 03 лютого 2003 року Сербівською сільською радою на ім'я [PERSON]. Що стосується вимоги позивача поновити строк позовної давності, то суд, задовольняючи цю вимогу виходив наступного. Позивач є особою матеріально не забезпеченою, на протязі певного часу не мав можливості оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Статтею 71 ЦК України, в редакції 1963 року, визначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Статтею 80 ЦК України, в редакції 1963 року, передбачено, що якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Суд вважає причину пропуску строку позовної давності позивачем поважною, оскільки він є особою матеріально не забезпеченою, та на протязі певного періоду часу не міг оформити спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а звідси - не мав можливості захистити своє порушене право. Враховуючи викладене,

Outcome: approved