Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить суд скасувати наказ ректора Національного університету водного господарства та природокористування [PERSON] від 15 січня 2016 року К № 25 «Про оголошення догани [PERSON]В.» та стягнути з Національного університету водного господарства та природокористування на її користь 3000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що працює в Національному університеті водного господарства та природокористування (далі НУВГП) на посаді доцента кафедри водогосподарського будівництва та експлуатації гідромеліоративних систем. Наказом ректора НУВГП К № 25 від 15 січня 2016 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності нібито за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на роботі з 14 по 18 грудня 2015 року без поважних причин. Вказаний наказ вважає незаконним, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і у повному обємі виконувала всі свої посадові обовязки. Графік її робочого часу, як науково-педагогічного працівника університету, визначається розкладом аудиторних занять і консультацій, розкладом або графіком контрольних заходів, планами-графіками навчального процесу та іншими видами робіт, передбаченими навчальними планами, програмами, індивідуальними робочими планами. Таким чином, її робочий день не встановлено на рівні з понеділка по пятницю та з 09 години до 18 години. Згідно її індивідуального плану та обліку роботи викладача на 2015-2016 навчальний рік своє навчальне навантаження безпосередньо у стінах університету вона виконала в повному обсязі до 07 грудня 2015 року. З графіком проведення консультацій, на які посилається відповідач і згідно якого вона повинна була проводити консультації у дні своєї відсутності, її ознайомлено не було. Не було і наказу про затвердження такого графіку, з яким би її ознайомили. В період з 14 по 18 грудня 2015 року жодних аудиторних занять чи консультацій у неї не було. З метою підвищення кваліфікації, на запрошення ректора Державного інституту управління та економіки водних ресурсів, вона, попередньо повідомивши завідувача кафедрою [PERSON], 14 грудня 2015 року власним коштом відбула до міста Києва для участі у семінарі, однак, у звязку з поганим самопочуттям, 16 грудня 2015 року змушена була поїхати додому лікуватися. Про незаконність притягнення її до дисциплінарної відповідальності свідчить і акт перевірки управління Держпраці у Рівненській області, якою встановлено факт порушення відповідачем вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку при накладенні на неї дисциплінарного стягнення і за наслідками якої управління Держпраці у Рівненській області направило припис ректору НУВГП з вимогою вжити заходів щодо недопущення в подальшому таких порушень, а також подання з пропозицією притягнути до дисциплінарної відповідальності посадових осіб НУВГП завідувача кафедри водогосподарського будівництва та експлуатації гідромеліоративних систем [PERSON] та директора навчально-наукового інституту водного господарства та природооблаштування [PERSON] Також зазначає, що діями відповідача, повязаними з оголошенням догани, їй було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок незаконного притягнення до відповідальності. В результаті отриманого стресу та постійного нервового напруження у неї погіршився стан здоровя, у звязку з чим вона з 26 лютого по 07 березня 2016 року перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні Рівненської ЦМЛ. Моральну шкоду оцінює у розмірі 3000 грн. Представники Національного університету водного господарства та природокористування [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали і у задоволенні позову просять суд відмовити. На заперечення позовних вимог посилаються на те, що позивач правомірно була притягнута до дисциплінарної відповідальності. Для позивача, як науково-педагогічного працівника, встановлено шестигодинний шестиденний робочий тиждень. Згідно графіку проведення консультацій, у дні відсутності на роботі з 14 по 18 грудня 2015 року, [PERSON] повинна була проводити консультації. Крім того, при проведенні перевірки було встановлено, що позивач в період з 14 по 18 грудня 2015 року в Державному інституті управління та економіки водних ресурсів не перебувала, про що свідчить відповідь на запит до вказаного інституту. Що стосується акту перевірки управління Держпраці у Рівненській області, на який посилається позивач, то відповідач, не погодившись з ним, оскаржив його до Державної служби України з питань праці. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює в НУВГП на посаді доцента кафедри водогосподарського будівництва та експлуатації гідромеліоративних систем. 15 січня 2016 року ректором НУВГП був виданий наказ К № 25 «Про оголошення догани [PERSON]В.», яким [PERSON], доценту кафедри водогосподарського будівництва та експлуатації гідромеліоративних систем, за порушення трудової дисципліни (була відсутня на роботі з 14 по 18 грудня 2015 року без поважних причин) оголошено догану. Як зазначено у наказі, підставою для його видання була службова записка директора навчально-наукового інституту водного господарства та природооблаштування [PERSON] та пояснення [PERSON] Наказ К № 25 від 15 січня 2015 року «Про оголошення догани [PERSON]В.» суд визнає незаконним, а тому він підлягає скасуванню. Статтею 139 КЗпП України визначено обовязки працівників, а саме, встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Частиною першою статті 142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Відповідно до вимог частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Частиною третьою статті 149 КЗпП України передбачено, шо при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Аналіз вказаних норм трудового законодавства, в контексті розяснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», зокрема у пунктах 22,23,24, дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обовязків, визначених та встановлених, зокрема, і Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку НУВГП (додаток 11 до колективного договору на 2015-2017 роки), а саме пункту 5.1., робочий час науково-педагогічних працівників становить 36 годин упродовж шестиденного робочого тижня, вихідний день неділя. Разом з тим, як встановлено пунктом 5.4. вказаних Правил внутрішнього трудового розпорядку НУВГП, графік робочого дня викладача встановлюється розкладом навчальних занять і консультацій, контрольних заходів та інших видів робіт, визначених індивідуальним планом викладача. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що згідно її індивідуального плану та обліку роботи викладача на 2015-2016 навчальний рік, своє навчальне навантаження безпосередньо у стінах університету вона виконала в повному обсязі до 07 грудня 2015 року. У період з 14 по 18 грудня 2015 року жодних занять у неї не було. Вказані обставини представниками відповідача фактично не заперечуються. Жодних належних та допустимих доказів на спростування наведених позивачем обставин відповідач суду не надав. При цьому, посилання відповідача на графік проведення консультацій, відповідно до якого [PERSON] повинна була проводити консультації у грудні 2015 року, в тому числі і у дні своєї відсутності на роботі з 14 по 18 грудня 2015 року, суд до уваги не приймає. Позивач зазначила, що з цим графіком вона не була ознайомлена. Не було і наказу про затвердження такого графіку, з яким би її ознайомили. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду також не надано. Суд звертає увагу і на ту обставину, що, як слідує з наказу К № 25 від 15 січня 2016 року, догану позивачу було оголошено за відсутність на роботі з 14 по 18 грудня 2015 року без поважних причин, тобто, враховуючи положення пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, фактично за прогул. Натомість, як слідує з наданого позивачем розрахункового документу по заробітній платі за грудень 2015 року, заробітна плата позивачу за грудень 2015 року була нарахована за 31 день, тобто повністю. Суд вважає необхідним звернути увагу і на порушення відповідачем вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку НУВГП при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності, про що зазначено у акті перевірки управління Держпраці у Рівненській області, проведеної за зверненням позивач. При цьому, посилання представників відповідача на оскарження вказаного акту суд до уваги не приймає, оскільки, як слідує з повідомлення управління Держпраці у Рівненській області від 08 липня 2016 року на адресу позивача, відповідно до витягу з протоколу засідання ректорату НУВГП від 05 липня 2016 року № 12 про розгляд подання Держпраці у Рівненській області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників університету, ректорат ухвалив попередити [PERSON] та [PERSON] про недопустимість аналогічних порушень у майбутньому. Вказане, на переконання суду, свідчить про визнання відповідачем факту допущеного порушення при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутні ознаки порушення трудової дисципліни, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності є неправомірним. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то ці вимоги суд визнає безпідставними та недоведеними, а тому вони задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довела ні самого факту заподіяння їй моральної шкоди, ні обставин, які визначають її характер та обсяг. Позивач не довела наявності моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, а також наявності чи необхідності її додаткових зусиль для організації свого життя. Не зазначила позивач і того, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Outcome: partial