Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач 20.03.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 21.11.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з відповідачем. 26.10.2014 року син виявив бажання проживати з ним-позивачем та відмовився провертатись до матері. На даний час дитина фактично проживає з ним за місцем його проживання, хоча зареєстрований за адресою відповідача: [ADDRESS]. Протягом останніх 5 місяців відповідач не цікавиться дитиною, не піклується про неї. У відповідача знаходяться всі речі дитини, одяг, взуття, планшет, які відповідач відмовляється віддавати. Всі витрати з утримання дитини він несе самостійно. Однак його коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач працює приватним підприємцем, отримує дохід, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками та робить все для того, щоб зробити комфортним своє власне життя, а потреби дитини її не цікавлять. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.11.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 22.10.2014 року, яке набуло чинності 14.11.2014 року (а.с.4,5). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина з 26.10.2014 року проживає з позивачем, що підтверджується Актом ОСББ «Південний» від 20.03.2015 року (а.с.7), та повністю перебуває на його утриманні. Як вбачається з довідки про доходи від 11.11.2014 року, виданої ПП «Щит-Сервіс», позивач займає посаду командира відділення у ПП «Щит-Сервіс», отримує заробітну плату (а.с.8), однак цих коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved