Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач 30.08.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 08 вересня 2010 року між КС «Взаємний кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 080910-к, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 144000 грн., строком до 08 вересня 2011 року для купівлі побутової техніки. В забезпечення належного виконання умов договору 08 вересня 2010 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № 080910-3, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з неповерненням кредиту у встановлений договором строк КС «Взаємний кредит» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року позовні вимоги Кредитної спілки «Взаємний кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено. Згідно довідки КЖЕП 25 , в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 24 квітня 2013 року на адресу відповідачів була направлена письмова вимога про виселення, яка була вручена, однак станом на 29.08.2013 року вимога не виконана. Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки, Іпотекодавці зобов'язані не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування (володіння) розпорядження предметом іпотеки, не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від Іпотекодержателя, не реєструвати інших осіб за предметом іпотеки. У разі порушення цього пункту Іпотекодавці сплачують Іпотекодержателю штраф у розмірі 50 % від суми кредиту. Так, Іпотекодавці за договором іпотеки порушили приписи п. 3.1.4 договору іпотеки, зареєструвавши за адресою предмета іпотеки [PERSON], [PERSON]. Оскільки згідно п.1.1. кредитного договору сума кредиту є 144 000 грн., то за порушення п. 3.1.4 договору іпотеки підлягає сума штрафу в розмірі 72000 грн. Позивач просив виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення; стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Взаємний кредит» штраф в сумі 72000 грн.; зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував проти їх задоволення. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Співвідповідачі [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином. Від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що 08 вересня 2010 року між КС «Взаємний кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 080910-К, відповідно до умов якого вона отримала грошові кошти у розмірі 144 000 грн., строком до 08 вересня 2011 року, для купівлі побутової техніки, плата за користування становить 48 відсотків річних (а.с.6). В забезпечення виконання умов кредитного договору між КС «Взаємний кредит» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 08 вересня 2010 року було укладено договір іпотеки № 080910-3, відповідно до умов якого, з метою забезпечення своєчасного повернення кредиту, відсотків за користування ним та можливих штрафних санкцій, іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. (а.с.7-8). У відповідності з ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року ухваленого в заочному порядку позовні вимоги КС «Взаємний кредит» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволені, звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості в сумі 250 986,50 грн. Рішення набрало чинності (а.с.9-13). Частинами 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 43 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»№ 5 від 30 березня 2012 р., що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. 24.04.2013 року на адресу відповідачів направлено повідомлення про необхідність виселення зі спірної квартири протягом 30 днів, яке було ними отримано, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.15-16). Суд приймає до уваги, що рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки набрало законної сили 09.04.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] відповідно до довідки КЖЕП № 25 про склад сім`ї та місце реєстрації (а.с.14). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи, що відповідачі відмовляються добровільно звільнити займане приміщення - предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин, оскільки квартира є предметом договору іпотеки, на неї звернуто стягнення та визначено спосіб її реалізації на прилюдних торгах, та оскільки реєстрація в квартирі відповідачів перешкоджає позивачу у здійсненні своїх прав, як іпотекодержателя, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Натомість позовні вимоги в частині солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Взаємний кредит» штраф в сумі 72000 грн. не підлягають задоволенню за нижченаведеним. Відповідно до ст. ст. 549,611 ЦК України, одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені). Так, п. 3.1.4 договору іпотеки, Іпотекодавці зобов'язані не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування (володіння) розпорядження предметом іпотеки, не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від Іпотекодержателя, не реєструвати (надавати дозвіл на реєстрацію) інших осіб за предметом іпотеки. У разі порушення цього пункту Іпотекодавці сплачують Іпотекодержателю штраф у розмірі 50 % від суми кредиту. Проте, як зазначено вище договір іпотеки був укладений 08 вересня 2010 року, а згідно довідки КЖЕП № 25 про склад сім`ї та місце реєстрації від 23.07.2013 року, на яку посилається позивач вбачається, що місце проживання [PERSON] у спірній квартирі зареєстровано 07.08.2010 року, тобто до укладання договору іпотеки, вказані протиріччя представником позивача в судовому засіданні не були усунені. Крім того, в договорі іпотеки від 08 вересня 2010 року місце реєстрації [PERSON], зазначено за адресою: [ADDRESS], а тому, суд вважає, що позивачу на час укладання вказаного договору, було відомо про наміри [PERSON] зареєструватися за спірною адресою. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, у [PERSON] на момент укладання договору у встановленому законом порядку не було зареєстровано місце проживання, тому була вказана спірна адреса. Разом з тим, суд звертає увагу, що доказів в підтвердження вказаних обставин суду не представлено. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Взаємний кредит» штрафу в сумі 72000 грн. 24 січня 2014 року на адресу суду надійшла письмова заява [PERSON] про зупинення провадження по вказаній цивільній справі до розгляду цивільної справи за заявою [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, Кредитна спілка «Взаємний кредит». Однак, вказана заява не підлягає задоволенню. Так, відповідно до п. 4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в іншому провадженні. Разом з тим, така підстава зупинення провадження застосовується судом в тому разі, якщо в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість розгляду даної справи. З огляду на те, що розгляд справи про виселення та зняття з реєстраційного обліку є можливим незалежно від справи про визнання фізичної особи недієздатною, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п. 4 ч.1 ст.201 ЦПК України. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним по оплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial