Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Полулях Т.В.) звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлених рішенням Приморського районного суду Запорізької області у справі № 326/92/20; 2) стягнути з [PERSON] , [INFO] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення сином повноліття. Вимоги позову обґрунтовані тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2004. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя в них не склалося, з 02.03.2017 вони припинили шлюбні стосунки, однак шлюб не розірвано. Рішенням Приморського районного суду Запорізької області з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів оскаржене ним не було, оскільки на той час діти за їх взаємною згодою проживали з відповідачкою. Він приймав участь у їх вихованні, сплачував аліменти. Заборгованості по сплаті аліментів не має. Однак, з 26.05.2020 їх син - [PERSON] , виявив бажання проживати разом з ним, через що, за взаємною згодою з відповідачкою, з того часу дитина мешкає разом з ним. Від тоді та до теперішнього часу син проживає разом з ним, його вихованням та утриманням займається він, відповідачка в свою чергу матеріальної допомоги не надає. Як йому відомо, аліменти вона нікому не сплачує, непрацездатних батьків немає, не є інвалідом та може надавати допомогу на утримання дитини. Враховуючи, що на даний час їх син [PERSON] не проживає з матір`ю [PERSON] , а проживає з ним, загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, вважає за необхідне захистити своє порушене право шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів на утримання неповнолітнього сина, які стягуються на підставі виконавчого листа виданого Приморським районним судом Запорізької області від 28.02.2020. Також, оскільки [PERSON] добровільно допомоги на утримання сина не надає, він вимушений звернутися до суду з заявою про примусове стягнення з неї аліментів. Відповідачем [PERSON] в порядку ст. 178 ЦПК України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказується, що позовна заява [PERSON] не відповідає приписам ст. 192 СК України, адже в ній не міститься підстав, з якими СК пов`язує виникнення обставин, які б свідчили про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо [PERSON] і як наслідок виникнення у нього права на зменшення розміру аліментів. Вона, як мати не надавала згоди щодо проживання [PERSON] разом із позивачем. На її утриманні знаходяться двоє дітей, вона отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має, є єдиним годувальником в родині. Тобто знаходиться в складному матеріальному становищі і стягнення з неї додатково аліментів в розмірі Ѕ частини, від усіх доходів, ляже непомірним тягарем на сім`ю. Просить врахувати ці обставини при прийнятті рішення, та стягнути з неї аліменти в розмірі 1/8 з усіх її доходів, що є співмірним розміром виходячи з того, що на трьох дітей були стягнуті аліменти в розмірі Ѕ від усіх доходів позивача (а.с.36-39). В судове засідання сторони не з`явилися, позивач та його представник надіслали суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.29,30); представник відповідача надіслав заяву про відкладення справи в зв`язку з провадженням карантину (а.с.43), проте поважності причин неприбуття в судове засідання не надав. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 грудня 2004 року, шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Єлисеївської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Згідно з свідоцтвами про народження від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9,10). 16.03.2020 Приморським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист на підставі рішення від 28.02.2020 у справі № 326/92/20 (провадження № 2/326/82/2020) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстровано місце проживання за адресою: [ADDRESS] (паспорт [NUMBER] , ІПН - [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (паспорт [NUMBER] , ІПН - [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). Згідно з довідкою, виданою 10.08.2020 виконавчим комітетом Єлисеївської сільської ради Приморського району Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , з 26.05.2020 дійсно проживає спільно з батьком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.12). За інформацією державного виконавця Путько В.І. станом на 31.08.2020 у [PERSON] заборгованість з аліментів відсутня (а.с.14). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено неповнолітній [PERSON] проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів на утримання сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Приморського районного суду Запорізької області від 28.02.2020. З урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, сторін, те, що відповідачка здорова та працездатна, має на утриманні ще двох дітей, не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення аліментів в розмірі ј частини всіх видів доходу. То ж суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved