Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач 22.11.2016 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.07.2001 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Позивач умови договору виконав, а відповідач, в свою чергу, порушила умови договору, чим спричинила заборгованість, яка станом на 31.05.2015 року становить 21 435 грн. 11 коп. та складається з наступного: заборгованість за кредитом 7337 грн. 58 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 5682 грн. 11 коп., пеня за прострочене зобовязання 5918 грн. 51 коп., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 100 грн. 00 коп., а також штрафи: фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 996 грн. 91 коп. Відповідач добровільно відмовляється виконувати умови договору, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 21 435 грн. 11 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, від представника позивача за довіреністю [PERSON] до матеріалів справи приєднана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме суму по тілу кредиту в розмірі 7337,58 грн. та відсотки за користуванням кредитом в розмірі 5682,11 грн., а в іншій частині просила відмовити застосувавши ч. 3 ст. 551 ЦК України, мотивуючи тим, що вона знімала кошти з картки частинами і погашала даний кредит також частинами, не погасила вчасно кредит, оскільки в неї змінилось матеріальне становище, однак з заявою до Банку про зміну матеріального стану не зверталась. Вона проводила оплату коштів по строкам вказаних в договорі, до 25 числа кожного місяця в сумі 550-560 грн., розрахунок заборгованості, наданий позивачем співпадає з її проплатами, останній платіж нею був зроблений в грудні 2015 року оскільки ті кошти які вона сплачувала, йшли на сплату штрафів і вона не встигала їх платити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 26.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, шляхом заповнення та підписанням анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанкі від 26.07.2011 року, відповідно до якої відповідач, підписавши дану заяву, погодилась на Умови та правила надання банківських послуг, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 2,5 % на місяць, що підтверджується копією анкети-заяви від 26.07.2011 р. (а.с. 18), копією довідки про умови та правила надання банківських послуг (а.с. 19) та копією витягу з умов та правил надання банківських послуг (а.с. 20-52), також даний факт не заперечується відповідачем. Позивач в свою чергу виконав умови договору та надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, даний факт не заперечується сторонами, тому доказуванню не підлягає. Відповідач в свою чергу підписавши договір взяла на себе обовязок вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму боргових зобовязань, однак порушила договірні зобовязання і припинила сплачувати кошти починаючи з грудня 2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та не заперечується відповідачем. Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-16), який не оспорюється відповідачем, станом на 12.10.2016 року заборгованість за договором становить 21 435 грн. 11 коп. та складається з наступного: тіло кредиту 7337 грн. 58 коп., нараховані відсотки 5682 грн. 11 коп., нарахована пеня за прострочене зобовязання 5918 грн. 51 коп., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1000,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована складова) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 996,91 грн. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань за Кредитом, клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит в обумовленій сумі та порядку, однак умови договору порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором. Відповідач заперечуючи проти позову просила застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Однак, відповідач в судовому засіданні, не надала належних та допустимих доказів в підтвердження того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, оскільки розмір збитків складає 13019,69 грн., а розмір пені складає 8415,42 грн. Також, відповідачем не надано доказів щодо наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 21 435 грн. 11 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved