Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 14.03.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за нею в порядку спадкування право на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON], яка померла 07.03.16 р.; перевести на неї як спадкоємицю за законом права забудовника земельної ділянки в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON], яка померла 07.03.16 р., з правом здачі у експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позов обґрунтований тим, що 07.03.16 р. померла її мати [PERSON]. Спадщину, що відкрилась 07.03.16 р. після смерті останньої, прийняла вона у порядку, визначеному чинним законодавством, подавши заяву до нотконтори, було відкрито спадкову справу № 59/2016. Спадкоємцями першої черги за законом є її син - [PERSON], її брат [PERSON], які подали нотаріусу заяву про відмову від спадщини. До складу спадщини входять: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Молодіжній, 4 у с. Любитові Ковельського району Волинської області; земельна ділянка пл. 0, 2\~500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по вул. Молодіжній, 4 у с. Любитові Ковельського району Волинської області; земельна ділянка пл. 0, 2\~200 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Любитівської сільради Ковельського району Волинської області; земельна ділянка пл. 0, 1\~160 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Любитівської сільради Ковельського району Волинської області. Вказані вище спірні земельні ділянки були передані у власність [PERSON] за рішенням Любитівської сільради Ковельського району Волинської області № 16/4 від 21.12.93 р.. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, була виготовлена техдокументація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), отримані позитивні висновки відповідних служб, встановлено межі земельних ділянок в натурі, про що складено відповідний акт та підписано акт погодження меж із суміжними землекористувачами і землевласниками землеволодінь. Так як приватизація зазначених вище земельних ділянок не була звершена, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як на спірні земельні ділянки так і на житловий будинок у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім»я спакодавиці. [PERSON] на житловий будинок було видано свідоцтво про право власності, що було зареєстроване 17.12.04 р.. Рішенням виконкому Любитівської сільради Ковельського району Волинської області № 34/5 від 16.02.09 р. «Про надання дозволу на реконструкцію і добудову житлового будинку та господарських будівель» було надано [PERSON] дозвіл на добудову і реконструкцію вказаного вище житлового будинку. У 2012 р. [PERSON] до належного їй житлового будинку здійснила прибудову житлову, позначену на поверховому план літерою «а», веранду «а1», внаслідок чого загальна площа житлового будинку збільшилась на 16, 9 кв. м., а житлова на 12.3 кв. м.. Прийняти в експлуатацію, оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок з урахуванням добудови [PERSON] не встигла. Було виготовлено лише техпаспорт на житловий будинок 19.01.13 р. із фіксуванням вказаних вище змін. Покликаючись на ст. 328, 1\~216 - 1\~218, ч. 2 ст. 331, 177, 190 ч. 1 ст. 178 ЦК України, ст. 125, ч. ч. 1, 2 ст. 126, абз. 2 п. 1 розд. Х «Перехідні положення» ЗК України зазначає, що якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється за рішенням про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок, що прийняте відповідним органом, до спадкоємців переходять права на отримання державного акта про право власності на земельну ділянку. Просить позов задовольнити, визнати за нею право на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на вказані вище земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON], яка померла 07.03.16 р.; перевести на неї як спадкоємицю за законом в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON], яка померла 07.03.16 р., права забудовника земельної ділянки, розташованої по вул. Молодіжній, 4 у с. Любитові Ковельського району Волинської області, з правом здачі у експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. За ухвалою суду від 26.04.17 р. до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, було залучено Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. 31.03.17 р. представником позивача адвокатом подано суду заяву про зміну позовних вимог, у якій позивач, не змінюючи, в основному, вищенаведеного обґрунтування позовних вимог, закладає позовні вимоги про визнання за нею права на завершення приватизації та одержання на її ім»я свідоцтва про право власності на: вказані вище три земельні ділянки в порядку спадкування після смерті спадкодавиці. Позивач та її представник адвокат - в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримано у повному обсязі, надано суду пояснення, аналогічне викладеним у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. Просять змінені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника. Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Ковельському районі Волинської області в ході розгляду справи було реорганізовану в Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення змінених позовних вимог не заперечила, суду пояснила, що у ситуації позивача остання як спадкоємиця успадкувала право, що було належним спадкодавиці, однак, не реалізованим до кінця останньою. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності особи, яка не з»явилась. Суд, заслухавши пояснення осіб, як4і беруть участь у справі, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги позивача підставні та підлягають до задоволення. Так, копіями свідоцтв: про народження повторного серії I АГ № 750665, виданого 20.09.68 р. с/Радою Любитів Ковельського району Волинської області; про укладення шлюбу серії I ЕГ № 324012, виданого 01.11.80 р. Любитівською сільрадою Ковельського району Волинської області, стверджується, що дочкою [PERSON] є позивач у справі - [PERSON], 30.11.58 р. н. Згідно з копією техпаспорта на об»єкт нерухомого майна - садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Молодіжній у с. Любитові Ковельського району Волинської області, виготовленого 19.01.16 р. КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», спірне домоволодіння являє собою споруджений у 1949 р. житловий будинок з: прибудовою житловою, 1980 р. побудови, прибудовою житловою, верандою. Згідно з копією витягу з рішення Любитівської сільради Ковельського району Волинської області від 21.12.12 р. № 16/4 «Про передачу земель у приватну власність жителям сільської Ради народних депутатів», передано у власністю [PERSON] земельні ділянки: - пл. 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Любитові Ковельського району Волинської області, по вул. Молодіжній, 19. Однак, як стверджується довідкою, виданою відповідачем, адреса вказаної вище ділянки, в дійсності, вул.. Молодіжна, 4, а у раніше виданому позивачеві рішення помилково було вказано номер будинку - 19. - пл. 0, 35 га для ведення особистого селянського господарства у с. Любитові Ковельського району Волинської області. Розпорядникові сільради було доручено внести відповідні зміни до земельно кадастрової документації. Та обставина, що житловий будинок по вул. Молодіжній, 4 у с. Любитові Ковельського району Волинської області, належить [PERSON], стверджується копіями: свідоцтва про право власності від 06.09.04 р., виданого Любитівським сільським головою Ковельського району Волинської області; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5905887 від 17.12.04 р., виданого Волинським облбюро техінвентаризації 17.12.04 р.. Згідно з копією рішення виконкому Любитівської сільради Ковельського району Волинської області від 16.02.09 р. № 34/5 «Про надання дозволу на реконструкцію і добудову житлового будинку та господарських будівель», [PERSON] надано дозвіл на добудову і реконструкцію житлового будинку та господарських будівель у с. Любитові Ковельського району Волинської області, по вул. Молодіжній, 4, а саме: добудову ванної кімнати. Та обставина, що [PERSON] померла 07.03.16 р. у с. Любитові Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії I - ЕГ № 183484, виданого 07.03.16 р. виконкомом Любитівської сільради Ковельського району Волинської області. За змістом ст. 1 220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. За змістом ст. 1 217 ЦК України, спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом. Відповідно до положень ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1 218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1 225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1 216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Відповідно до наданих суду матеріалів, спадкодавиця за життя розпочала процедуру приватизації усіх трьох спірних земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, а саме: отримала рішення відповідача як компетентного органу про передачу у власність їй спірних земельних ділянок; замовила виготовлення технічної документації на спірні земельні ділянки. Також спадкодавця за життя розпочала будівництво та реконструкцію вказаного вище житлового будинку, що не зданий у експлуатацію. Як слідує з копії листа нотаріуса, оформлення за позивачем права як завершення приватизації спірних земельних ділянок та права забудовника жилого будинку в порядку спадкування за законом у нотконторі унеможливлене. Та обставина, що позивач вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері, є її єдиною спадкоємицею, стверджується копією матеріалів спадкової справи. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавиці відкрилась. Остання за життя не набула права власності на спірні земельні ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочала процедуру приватизації всіх трьох спірних земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України. Спадкодавця за життя розпочала будівництво житлового будинку, що не був за її життя зданий у експлуатацію. Будівництво будинку здійснювалося згідно із законом, хоча вбачається відступ від дозволу під час здійснення забудови. Тому після смерті спадкодавці як забудовника до завершення будівництва, її права, як і обов'язки, безсумнівно, входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно - будівельного контролю за місцем їх розташування, що провинно прийняти відповідне рішення з врахуванням того, чи мається відступ у будівництві від дозволу тощо, що не може підмінятися судовим рішенням. Тому слід визнати за позивачем як спадкоємицею майнове право забудовника, як таке, що входить до складу спадщини. Позивач як єдина спадкоємиця вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавиці, набула відповідних прав в порядку спадкування за законом, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю (на всі три спірні земельні ділянки) на своє як спадкоємиці ім'я; прав забудовника вказаного вище спірного жилого будинку, у т. ч. з правом здачі його у експлуатацію згідно з чинним законодавством. А тому позов слід задовольнити повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved