Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 березня 2014 року звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому , уточнивши свої позовні вимоги, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право приватної власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які залишились після смерті його батька - [PERSON]. В своєму позові позивач вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.46 та 1.49 га., які розташовані на території Загнітківської сільської ради Кодимського району. Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини батька за законом, у поновлений судом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлого, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність Витягу з Державного реєстру земель, тому просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (діє відповідно до довіреності) позов позивача підтримав та, з огляду на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду письмове клопотання за №02-16/243 від 05 травня 2014 року про розгляд справи без нього. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданим 25 листопада 2009 року відділом ДРАЦС Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №17. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє місце проживання спадкодавця (ч.2 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.46 та 1.49 га., які розташовані на території Загнітківської сільської ради Кодимського району і належала померлому на підставі державних актів на землю серії І-ОД №007220 та ІV-078198, виданих 04 лютого 2006 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За відсутності заповіту право на спадкування за законом мають особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідним сином померлого і відповідно до ст.1261 ЦК України та довідки Шершенецької сільської ради Кодимського району №949 від 09 квітня 2014 року є єдиним спадкоємцем померлого за законом першої черги. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК). Така заява має бути подана протягом шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті батька разом з ним в одному помешканні не проживав (батько один проживав в [ADDRESS], а позивач - в [ADDRESS]), у зв'язку з цим відповідно до ст.1270 ЦК України позивач повинен був звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлого батька. Однак, жодних відомостей про звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини до суду не надано. Окрім цього, відмовляючи у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус в листі №1259/01-16 від 27 грудня 2011 року підставою для відмови вказала видачу державних актів на належні померлому земельні ділянки вже після його смерті. В той же час, підставою для задоволення свого позову позивач в позовній заяві вказав відмову нотаріуса у видачі вказаного свідоцтва через відсутність Витягу з державного реєстру земель. Відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 Розділу І та п/п.4.20 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, ненадання спадкоємцем нотаріусу витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінки землі та повного витягу з Державного земельного кадастру є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Разом з цим, позивач [PERSON] в позовній заяві, а його представник [PERSON] - в судовому засіданні, зазначили, що витребувану нотаріусом технічну документацію на земельні ділянки позивач отримав ще у 2011 році. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. При цьому, захист порушеного права спадкоємця на спадщину в судовому порядку можливий лише за умови відсутності такої можливості в позасудовому порядку. Таким чином, суд визнає звернення позивача до суду з зазначеним позов передчасним, оскільки судом не встановлено відсутності у позивача можливості захистити своє порушене право у позасудовому порядку. Так, витребувані нотаріусом документи (технічна документація на земельні ділянки) є у розпорядженні позивача, а наведена нотаріусом в листі №1259/01-16 від 27 грудня 2011 року перешкода у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема - видача державних актів на земельні ділянки вже після смерті померлого, не може бути підставою для такої відмові. Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року, вказав, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Отже, відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, є підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed