Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач, 17 грудня 2015 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла мати - [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,93 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Грабівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої. Він, як спадкоємець за законом прийняв спадщину як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Про втрату державного акту на право власності на землю він публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив йому у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,93 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Грабівської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлої [INFO] [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача (Грабівської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,93 га, вартістю 44653,17 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Грабівської сільської ради за межами села (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №31-1516-99. 11-725/15-15 від 16 грудня 2015 року). [INFO] [PERSON], померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 04 березня 2006 року Грабівською сільською радою, Кодимського району Одеської області). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Грабівською сільською радою Балтського району Одеської області 18 травня 1963 року, матір»ю народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON]. Тобто, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім того, судом установлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем - [PERSON], в одному помешканні (довідка Грабівської сільської ради №1157 від 14 грудня 2015 року). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позивачем не надано доказів того, що той звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і яку отримав відповідь. Відсутні також докази того, що правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], був утрачений. З огляду на викладене суд констатує, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] повинно бути відмовлено з названих причин. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed