Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач 19.03.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що 17 жовтня 2017 року о 13 годині 55 хвилин на бульварі Шевченка, 58 у м. Черкаси відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Пежо 206 д.н.з. [NUMBER], яким керувала позивач, та автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Дорожня транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ВАЗ-21124» [PERSON], який в порушення п. 12.1, 2.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, допустивши зіткнення автомобілів. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Крім того, постановами Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.11.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Пежо 206, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, належить позивачці. Згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 26.12.2017 року № 1353/17-23, вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо 206, д.н.з. [NUMBER], складає 97593,69 грн. Крім того, зазначила, що на проведення вказаного експертного дослідження нею було витрачено 2851,20 грн. Зазначила, що поліс обовязкового страхування власників цивільно-правової відповідальності у [PERSON] відсутній. В добровільному порядку завдані збитки [PERSON] не відшкодовані. Відмітила, що протиправними діями відповідача їй завдано моральної шкоди. Вона не має можливості користуватися власним автомобілем цей факт породжує у неї душевні страждання, спричинені обмеженням у праві власності та погіршенням якості її життя. Крім того, у неї та дитини відбулися значні порушення нічного відпочинку, що нерідко призводить до безсоння. Вона відчуває себе постійно втомленою, її переслідує емоційна напруга, дратівливість, нервозність, що призводить до психологічних труднощів при користуванні транспортом. Розмір завданої моральної шкоди оцінила в 15 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду в розмірі 100444,89 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки їй завдана матеріальна шкода та моральна шкода, яка підлягає до відшкодування з відповідача. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами до суду не звертався.. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2017 року у справі № 712/13176/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 17.10.2017 року о 13 год. 55 хв. в м. Черкаси по бул. Шевченка, 58 керував автомобілем [NUMBER] (власник [PERSON]Ю.), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Пежо 206 д.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON]Ю.), який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 12.1, 2.3, 13.1 ПДР України. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2017 року у справі № 712/13077/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 17.10.2017 року о 13 год. 55 хв. керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем Пежо 206 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] по бул. Шевченка, 58 в м. Черкаси, будучи учасником ДТП залишив місце пригоди. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2017 року у справі № 712/13123/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Даною постановою встановлено, що [PERSON] 17.10.2017 року о 14 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Б.Вишневецького керував автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного спяніння. Відповідно до висновку експертного дослідження № 1353/17-23 від 26.12.2017 року, складеного судовим експертом ЧВ КНДІСЕ, вартість відновлювального ремонту автомобіля Пежо 206 д.н.з. [NUMBER] складає 97\~593,69 грн. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на те, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2017 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та доведено невідповідність дій відповідача вимогам ПДР, що перебувають у причинному звязку з виникненням ДТП, суд вважає, що дані обставини не підлягають доведенню в порядку розгляду даної справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Пунктом 9 Постанови передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, потрібно враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми. Крім того, вирішуючи питання про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, одночасно потрібно вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальні за шкоду. Аналізуючи обставини ДТП та допущені водієм порушення, а саме, те що відповідач [PERSON]\~не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на їх зміну, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, допустивши зіткнення автомобілів, суд вважає доведеним обставину, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач [PERSON] зазнала матеріальних збитків, які виникли внаслідок ДТП , у якій автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч.2\~ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В ході розгляду справи, судом достеменно встановлено, що вартість відновлювального ремонту та деталей необхідних для проведення ремонту автомобіля становить\~97 593,69\~грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно з розясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 (із змінами від 25.05.2011 року) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 9 Постанови розяснено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (Їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується\~особою,\~яка її завдала, за\~наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає доведеним спричинення моральної шкоди позивачу, що складається із необхідності докладати додаткові зусилля по відновленню звичного способу життя. Тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 15000 грн. Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, повязаних із наданням такого доказу. Так, як вбачається з квитанції від 24 листопада 2017 року [PERSON] оплачено за послуги експертизи № 1353/17-23 згідно рахунку № 11233 від 20.11.2017 року 2851,20 грн. А тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Крім того, підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення судових витрат, оскільки згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому до стягнення з [PERSON] на користь ЧистовськоїЮлії Юріївни підлягає понесений нею і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1709,26 грн. Зі згоди\~\~ позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено\~ст. 280-282 ЦПК України.

Outcome: approved