Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] в серпні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про вселення до квартири. Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] прожили у шлюбі з 16.09.2006 року. Під час перебування у шлюбі, за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] було придбане нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 63,5 кв.м. Позивач зазначає, що під час їх перебування у шлюбі, за їх спільні кошти у даній квартирі вони зробили якісний, дорогий ремонт та спільно проживали з 2011 року по даний час. Також позивач зазначає, що у зв`язку із судовою справою про розлучення вона дізналася, що права на квартира [ADDRESS] були оформлені на матір чоловіка [PERSON] 31.07.2019 року позивач вранці пішла із квартири на роботу, а ввечері виявилось, що її чоловік [PERSON] незаконно вивіз частину її речей з їх квартири та поміняв замки. Через це позивач не змогла потрапити до свого житла. [PERSON] теж відмовилася допустити її до свого житла. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернулася до суду та просила вселити її у квартиру [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача заперечив у задоволенні позову, надавши суду відзив. Відзив мотивовано тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області. Відповідно до договору купівлі - продажу від 21.03.2019 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , а тому саме їй належить право розпорядження, володіння та користування цим житлом, в тому числі надавати право на проживання іншим особам. Позивач [PERSON] не була членом сім`ї власника квартири [PERSON] в розумінні ст. 64 ЖК УРСР. [PERSON] не надавала письмової згоди на постійне проживання позивача у даній квартирі, договір найму не укладався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем перебуває в дружніх відносинах. Відповідача [PERSON] знає як чоловіка подруги, а з відповідачем [PERSON] незнайома. [PERSON] та [PERSON] як сім`ю знає 12 років. Коли [PERSON] приїхав із заробітків з Африки з дружиною [PERSON] , вони хотіли придбати квартиру або дім, все таки виріши купити квартиру [ADDRESS] . У даній квартирі проводили ремонт, свідок зазначила, що позивач [PERSON] безпосередньо брала участь у виборі шпалер, кухні. Також свідок зазначала що була на новосіллі у даній квартирі, приблизно 2009-2010 рік. Мови про, те кому належить квартира, не було. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що з позивачем перебувають у дружніх відносинах, працювали разом. Відповідача [PERSON] знає як чоловіка [PERSON] . Зазначила, що коли чоловік [PERSON] [PERSON] приїхав із заробітків, вони хотіли купити житло, або квартиру, або приватний будинок. Все ж таки вирішили купити квартиру. З приводу ремонту у квартирі свідок зазначила, що позивач займалася інтер`єром, шукала майстрів. З приводу того, що власником квартири є [PERSON] свідок даною інформацією не володіла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що з позивачем [PERSON] перебуває в дружніх відносинах, відповідач [PERSON] знає як чоловіка [PERSON] , відповідача [PERSON] бачила лише на весіллі. У спірній квартирі була часто, там святкували дні народження, новосілля, радилися з приводу ремонту, підбору шпалер, плитки. У квартирі [PERSON] свідок не бачила і не знала, що вона є власником квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] та [PERSON] перебуває в сусідських відносинах. Останніх знає не менше 10 років. У спірній квартирі проживали тільки [PERSON] та [PERSON] . Відповідача [PERSON] не знає і не бачив. Розмови, з приводу кому належить квартира не було. Свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] перебувають в дружніх відносинах. Матір [PERSON] [PERSON] кілька разів бачила на святкуваннях. Пояснила, що коли приїхав [PERSON] із заробітків з Африки вони купили квартиру. Купівлею квартири дуже раділи. Свідок [PERSON] поясна, що [PERSON] поїхав в Африку на заробітки, щоб придбати житло. Після купівлі квартири [PERSON] та [PERSON] разом робили ремонт, інтер`єром займалася [PERSON] . З подругами ходили на новосілля. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 16.09.2006 року уклали шлюб, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019 року, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.02.2020 року, власником квартири [ADDRESS] (загальна площа 63,5 кв.м., житлова площа 38 кв.м.) є відповідач [PERSON] . У довідці ТОВ «ЖЕО» № 2575 від 24.04.2019 року також вказано, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у даній квартирі проживають без реєстрації. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 150 ЖК УРСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Позивач [PERSON] не була членом сім`ї власника квартири [PERSON] та перестала були членом сім`ї відповідача [PERSON] так як шлюб між ними був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019 року. Проаналізувавши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено порушення відповідачами права позивача щодо користування квартирою, оскільки власником квартири являється [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача, договір найму жилого приміщення між ними не укладався, будь яких домовленостей щодо проживання позивача у спірному будинку не досягнуто, жодного доказу того, що відповідач [PERSON] незаконно вивіз частину речей позивача та поміняв замки до квартири, доказів того що [PERSON] разом з [PERSON] будь-яким чином перешкоджають проживати позивачеві в квартирі, суду не надано. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він не підлягає задоволенню. В звязку з відмовою в задоволенні позову судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed