Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач 28.08.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/52 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що дитина проживає разом з матір`ю та повністю знаходиться на її утриманні. Батько має змогу утримувати дитину, адже є працездатним та працює в м. Санкт-Петербург на посаді фітнес-інструктора та має заробітну плату у розмірі 30 000 грн. Ухвалою суду від 06.09.2019 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 28.10.2019 року. У судове засідання 28.10.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у період з 26.03.2005 року по 26.10.2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/18859/16-ц від 26.10.2016 року. У сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 06.05.2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. З Довідки ОСББ «Фаворит» №52 від 22.08.2019 року вбачається, що [PERSON] проживає з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також факт спільного проживання позивача з дитиною підтверджується Актом сусідів [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів відсутності у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача у розмірі однієї чверті, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходу батька щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме 28.08.2019 року та до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial