Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач, 23.06.2014 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень до її повноліття. З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно та просить розглянути справу за її відсутності. В разі неявки у судове засідання відповідача просить винести заочне рішення. У судове засідання відповідач, який про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом достовірно встановлено, що 02.11.2012 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис про народження №9874, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції 06.11.2012 року. Згідно довідки №8655, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради 20.06.2014 року до складу сім?ї [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], входить [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, сторони не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обставини справи свідчать про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатним, інших зобов'язань щодо сплати аліментів немає. Підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів судом не встановлено, тому суд вважає за можливе позов задовольнити та призначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved