Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

позивач 15 квітня 2015 року звернувся до суду з позовом, вказавши, що він є одноособовим власником квартири [ADDRESS] З 2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2015 р. між ними розірваний. У належній йому квартирі крім нього зареєстровані також [PERSON] разом з їх сином [PERSON]. У вказаній квартирі вони сім'єю проживали до 2013 р., влітку 2013 року переїхали проживати до батьків відповідачки, однак через погіршення сімейних стосунків з червня 2014 року вони проживають окремо, він повернувся жити до власного помешкання. Незважаючи на той факт, що відповідачка не проживає у належній йому квартирі майже 2 роки, вона залишається там зареєстрованою, в зв'язку з чим він змушений нести додаткові матеріальні витрати по сплаті комунальних послуг, в оплаті яких відповідачка участі не приймає. Тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позові, просив задовольнити вимоги в повному обсязі. Суду пояснив, що з дружиною вони розлучилися, за її ініціативою вони родиною проживали у її матері, однак там роботи не було та він повернувся до міста. Відповідачка відмовилася повертатися разом з ним. Вона має житло у батьків, їх родина достатньо заможна, тому зняття з реєстрації не позбавляє її житла. Відповідач [PERSON] з'явилася в суд, однак пішла, не дочекавшись початку судового засідання. Представник виконкому Довгинцівської районної у місті ради Гунченко О.М. при винесенні рішення покладалася на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 169 ЦПК суд відкладає розгляд справи у випадку неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або у разі першої неявки в судове засідання зазначених осіб, сповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини своєї неявки, які судом визнані поважними. Тобто підставою для відкладення є не відсутність сторони, а саме неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а не обов'язком суду. Якщо матеріалів у справі достатньо і суд правильно застосовує при вирішенні спору законодавство, то відсутність сторони вже ні на що не впливає. Відповідач повідомлена про дату слухання справи своєчасно та належним чином, залишила приміщення суду до початку судового засідання без залишення заяви про відкладення справи чи слухання у її відсутність, заперечень та доказів на їх обґрунтування суду не надала, тому суд вважає, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для її вирішення по суті, в зв'язку з чим справа розглядається за відсутності відповідача з урахуванням наявних в справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засідання встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 09.02.2006 р. виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради № Д-345 від 23.07.2003 р. та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2013 р. виданого державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8, 9 - копії свідоцтва, витягу). Згідно довідки з місця проживання (а.с.10, 11 - копії довідок) за вказаною адресою зареєстрована колишня дружина [PERSON], шлюб з якою розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 р. (а.с.6) та неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Згідно акту від 09 квітня 2015 року, засвідченого майстром та начальником дільниці № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», сусіди [PERSON] ([ADDRESS], [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] ([ADDRESS]) засвідчили, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з червня 2013 року до теперішній час (а.с. 50 - акт). При подачі 07 жовтня 2014 року позовної заяви про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], відповідачка [PERSON] вказала інший адрес свого фактичного проживання (а.с. 57,58-59 - копії рішення суду, позовної заяви)), що підтверджується також текстом позовної заяви [PERSON] від 14 листопада 2014 р. про розірвання шлюбу, де вказано адрес фактичного проживання відповідачки: [ADDRESS] (а.с. 61-62). Викликана за вказаною адресою [PERSON] в засідання 10 лютого 2015 р. з'явилася та погодилася з позовом (а.с.60 - копія рішення суду). Крім того, згідно відомостей про відрахування за 2015 р. по рішенню суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], позивачем здійснюються поштові грошові перекази на адресу [PERSON], адреса в яких зазначена як [ADDRESS] (а.с. 51-56 - відомості). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). Враховуючи надані суду письмові докази, суд вважає, що відповідач як член сім'ї власника житла, не проживає в квартирі понад рік без поважних причин, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved