Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 червня 2016 року звернулася до суду із позовом в інтересах недієздатного [PERSON] і просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності. Просить визнати недійсним розпорядження органу приватизації [PERSON] міської ради Київської області № 3899 від 29 квітня 2005 року, яким передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] 58/100 частин житлового будинку по вул. Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області; просить визнати недійним свідоцтво про право власності на житло від 06 травня 2005 року, видане [PERSON] та [PERSON] про право спільної сумісної власності на 58/100 будинку по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області. Посилається на те, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року її син [PERSON] був визнаний недієздатним. З 2008 року він перебував на „Д обліку у лікаря-психіатра. Вона проживає із сином по вул. Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області. Даний будинок був наданий 17 квітня 1998 року [PERSON] та членам його сімї дружині [PERSON], сину [PERSON] 05 квітня 2004 року шлюб між позивачем та [PERSON] був розірваний. Розпорядженням органу приватизації [PERSON] міської ради Київської області № 3899 від 29 квітня 2005 року наймачам [PERSON] та [PERSON] було надано у приватну сумісну власність 58/100 приміщення спірного будинку. 21 лютого 2015 року помер [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Постановою нотаріуса позивачу, яка діє в інтересах недієздатного сина, було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця. Під час приватизації позивачем та її сином спірного будинку померлим [PERSON] не подавалася заява про приватизація цього будинку або про згоду на його приватизацію іншими членами сімї, які є обовязковими. Вищезазначене свідчить про порушення вимог Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду з боку відповідача, а, отже, визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок. Поскільки позивач діє в інтересах недієздатного сина, який був неповнолітнім на момент приватизації, позовна давність пропущена ним з поважних причин. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області до суду не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Органу опіки та піклування [PERSON] міської ради Київської області до суду не зявився, повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Судом встановлено наступне. Позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] до 05 лютого 2004 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КЕ № 115920 від 15 квітня 2004 року (а.с.18). Від сумісного проживання у шлюбі вони мають сина, [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження серії VII-БК № 373541 від 10 жовтня 1992 року) (а.с.13). Як вбачається з копії посвідчення серії ААВ № 004510 від 15 березня 2012 року, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.11). Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК № 0431790 від 25 вересня 2014 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.12). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2014 року [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним. Було встановлено опіку над ним та призначено опікуна - [PERSON] (а.с.14). 17 квітня 1998 року на підставі рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської Ради народних депутатів № 455 від 17 березня 1998 року [PERSON] з сімєю, яка складається з трьох чоловік (дружина [PERSON], син [PERSON]) був наданий будинок по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.20). 06 травня 2005 року позивач звернулася до органу приватизації [PERSON] міської ради народних депутатів із заявою про передачу в приватну власність будинку по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.24). Відповідно до довідки [PERSON] міської Ради народних депутатів в будинку № 59 по вул.Наливайка в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області проживають і мають право на момент введення в дію Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.25). Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 1605 від 28 квітня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані [INFO] (а.с.26). Розпорядженням органу приватизації від 29 квітня 2005 року було доручено Управлінню економіки і власності [PERSON] міської ради Київської області оформити свідоцтво про власність на будинок № 59 по вул.Наливайка в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.27). Відповідно до листа Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 07-18-2738 від 11 грудня 2015 року заява від [PERSON] на приватизацію будинку по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області в архівних матеріалах відсутня (а.с.23). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 06 травня 2005 року 58/100 частини будинку по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Згідно копії витягу з Реєстру реєстрації речових прав на майно за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право спільної сумісної власності на кожного по 58/200 домоволодіння по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області (а.с.22). Відповідно до копії технічного паспорта 58/100 житлового будинку по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області знаходиться у приватній власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.29-30). 24 лютого 2015 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ОК № 330089 від 24 лютого 2015 року (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на 48/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що розташовані по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області. Відповідно витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі 29 липня 2015 року зареєстрована спадкова справа після померлого 21 лютого 2015 року [PERSON]. Нотаріус відмовив позивачу, яка діяла , як опікун недієздатного [PERSON], в оформленні спадкового майна після смерті [PERSON] в звязку з тим, що вона не надала документу, що підтверджує право власності померлого на частину будинку (а.с.19). Відповідно до довідки № 847 від 07 червня 2016 року, виданої Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Київської області, до складу сімї позивача входить син [PERSON], [INFO] (а.с.15). З копії будинкової книги вбачається, що по вул.Наливайка, 59 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду в редакції станом на квітень 2005 року; Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року; Житловим кодексом України, Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сімї безоплатно. До членів сімї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі разом з наймачем, або за якими зберігається право на житло. Згідно ст.8 вищезазначеного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Відповідно до п.5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну ( сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сімї з обовязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сімї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сімї квартиронаймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, право на приватизацію будинку (квартири) мають особи, які відносять до членів сім'ї наймача згідно із житловим законодавством і така приватизація здійснюється за обов'язковою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї наймача. Сам по собі факт розірвання шлюбу між позивачем та померлим [PERSON] не спростовує його належності до членів сім'ї наймача. Отже, оскільки станом на квітень 2005 року в спірному будинку був зареєстрований і [PERSON], позивач повинна була отримати від нього згоду на приватизацію, відсутність якої є підставою для визнання приватизації недійсною. За таких обставин, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Щодо клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску позовної давності, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 267 цього Кодексу, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ні представник відповідача, ні представник третьої особи не зверталися о суду із заявою про застосування строку позовної давності, тому це питання судом не досліджувалося. На підставі викладеного, відповідно до ст. 267 ЦК України, ст. ст. 5, 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду,

Outcome: approved