Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 серпня 2020 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до територіальної громади м. Полтава в особі Полтавської міської ради про визначення розміру частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складу спадкового майна ввійшло нерухоме майно, в тому числі 3/4 ідеальних часток земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га за адресою [ADDRESS] ; 1/3 ідеальна частка земельної ділянки для індивідуального садівництва, а також 3/4 ідеальних часток житлового будинку за вказаною адресою. Позивач вказував що у встановленому законом порядку отримав свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку по [ADDRESS] , а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки нотаріусом відмовлено у зв`язку з невизначеністю розміру частки спадкодавця. В поданій до суду позовній заяві позивач просив визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0370, за адресою [ADDRESS] , становила 3/4, та визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на зазначену частку. Просив також визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0443 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0371, за адресою [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на зазначену частку земельної ділянки. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2020 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем Полтавською міською радою 14 вересня 2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач просив суд розглядати справу без його участі. Треті особи зверталися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та спадкоємцем її майна за законом. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2015 визначено [PERSON] додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] строком два місяці. Також встановлено, що Приватним нотаріусом полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М. після померлої [INFO] [PERSON] 04.06.2015 заведено спадкову справу за № 01/2015 за заявою позивача [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. 07.09.2016 приватним нотаріусом на ім`я позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] на 3/4 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] за життя відповідно до рішення Київської районної у м. Полтаві ради 52 сесії 6 скликання від 26.06.2014 на праві приватної спільної сумісної власності належали земельні ділянки за адресою [ADDRESS] площею 0,1 га з кадастровим номером 5310136400:11:004:0370 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,0443 га з кадастровим номером 5310136400:11:004:0371 з цільовим призначенням для ведення садівництва. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М. від 10 липня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер якої 5310136400:11:004:0370 та на земельну ділянку, кадастровий номер якої 5310136400:11:004:0371, що розташовані за адресою [ADDRESS] , після померлої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю розміру часток земельних ділянок кожного співвласника. При вирішенні питання щодо розміру часток в праві спільної сумісної власності на землю суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. Судом встановлено, що частка [PERSON] як спадкодавця у праві власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , становила 3/4, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.10.1992. Частки інших співвласників в праві власності на житловий будинок по [ADDRESS] склали: [PERSON] - 1/8 частка; [PERSON] - 1/8 частка. Тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру частки [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0370, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0443 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0371, як розташована за адресою [ADDRESS] , то в силу норм ст. 89 ЗК України, ст. 370 ЦК України, частки співвласників є рівними, тому слід визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на дану земельну ділянку становила 1/3. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняв спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом шляхом звернення до нотаріальної контори позбавлений можливості, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0370, становила 3/4; на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0443 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0371, становила 1/3. Також необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на частку в розмірі 3/4 земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0370, яка розташована за адресою [ADDRESS] , та на частку в розмірі 1/3 земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0443 га, кадастровий номер 5310136400:11:004:0371, як розташована за адресою [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved