Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач 14.06.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11142,20 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеної між сторонами 13.06.2016 р. генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідачка отримала кредит у розмірі 11042,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між нею та банком договір. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою цих зобов'язань станом на 16.05.2017 р. утворилась заборгованість у сумі 11142,20 грн., що складається з 9510,89 грн. заборгованості за кредитом, 518,19 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 380,43 грн. заборгованості за пенею та комісією, 732,69 грн. штрафу. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві позивач не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника банку та постановлення заочного рішення. Відповідачка повторно не з'явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 13.06.2016 р. між сторонами укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає договір б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 11042,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-30). У зв'язку з невиконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором станом на 16.05.2017 р. утворилась заборгованість у сумі 11142,20 грн., що складається з 9510,89 грн. заборгованості за кредитом, 518,19 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 380,43 грн. заборгованості за пенею та комісією, 732,69 грн. штрафу, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.4). Суд вважає необґрунтованим одночасне заявлення банком вимоги про стягнення заборгованості за пенею і комісією (при цьому сума пені і комісії не розмежована) та вимоги про стягнення штрафу. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З урахуванням вказаної правової позиції суд вважає, що підлягає до задоволення лише вимога про стягнення штрафу в розмірі 732,69 грн., а у вимозі про стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 380,43 грн. слід відмовити. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 10761,77 грн. заборгованості за кредитним договором, що складається з 9510,89 грн. заборгованості за кредитом, 518,19 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 732,69 грн. штрафу, та судові витрати у сумі 1600,00 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 549, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial