Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач 27 січня 2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він являється власником житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 31,40 кв.м, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 24 липня 2007 року, реєстр № 1270 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Краснокутським БТІ 02 серпня 2007 року. З січня 2012 року в будинку позивача став проживати відповідач [PERSON], в лютому позивач надав згоду [PERSON] зареєструватися в вищезазначеному будинку. Відповідач тривалий час не мешкає за місцем реєстрації, тобто має інше житло. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В відкрите судове засідання позивач не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги, та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, хоча був викликаний своєчасно та належним чином. Відповідно до ст.74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно відповіді РС ГУДМС України в Харківській області відповідач постійно зареєстрований за адресою зазначеною в позовній заяві. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні справи, позивач [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 24 липня 2007 року, реєстр № 1270 є власником житлового будинку [ADDRESS]. З акту депутата Краснокутської селищної ради Лісняка С.П. від 27.01.2015 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] прописаний [PERSON], який ніколи не проживав а даною адресою. Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Всі обов'язки по утриманню житла покладені на позивача. На підставі ст.391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дійсно [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, добровільно з реєстраційного обліку не знявся, тому всебічно, повно, об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved