Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач, 16 вересня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 4,64 га, вартістю 157635,10 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого та земельна ділянка площею 2,33 га, вартістю 78817,55 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], його дружини, померлої [INFO], яке було ним успадковане як чоловіком. Спадкоємцями за законом стали вона, її брат - [PERSON] та сестра - [PERSON]. І брат і сестра від спадщини відмовились, подавши відповідні заяви нотаріусу. Вона, як спадкоємець за законом, у встановлений рішенням Кодимського районного суду від 19 серпня 2016 року додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючий документ (його оригінал) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю на ім'я матері. Про втрату державного акту на право власності на землю на ім'я матері, вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Відділ Держгеокадастру в Кодимському районі теж відмовив у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 4,64 га, вартістю 157635,10 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого [INFO] [PERSON]; земельну ділянку площею 2,33 га, вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], його дружини, померлої [INFO], яке було ним успадковане як чоловіком, який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача (Слобідської селищної ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 4,64 га, вартістю157635,10 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Слобідської селищної ради за межами села, що убачається з дослідженого в судовому засіданні Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 18 березня 2004 року Кодимською районною державної адміністрацією та земельної ділянки площею 2,33 га, вартістю 78817,55 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Слобідської селищної ради за межами села, яку він успадкував після смерті [INFO] дружини - [PERSON] (Інформація відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0. 11-1572/2-16 від 05 вересня 2016 року; свідоцтво про одруження серії [NUMBER], виданого 07 серпня 1965 року Слобідською селищною радою, згідно якого [PERSON] і [PERSON] одружились 07 серпня 1965 року, після реєстрації одруження чоловікові і дружині присвоєне прізвище «[PERSON]»; свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Слобідською селищною радою, згідно якого [PERSON] померла [INFO]). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Як убачається з досліджених судом: свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 листопада 1975 року Слобідською селищною радою Кодимського району Одеської області, батьком народженої [INFO] [PERSON] є [PERSON] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Слобідською селищною радою, після реєстрації укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]» - позивач є дочкою спадкодавця. Інші спадкоємці, які за законом мали право на спадщину, від спадщини відмовилися (Заява [PERSON], зареєстрована в реєстрі по Слобідській селищній раді за №41; заява [PERSON], зареєстрована в реєстрі по Слобідській селищній раді за №42). Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши у додатковий строк, визначений Кодимський районним судом у своєму рішенні від 19 серпня 2016 року (справа №503/1383/16-ц), заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім'я [PERSON] (лист державного нотаріуса №838/02-14 від 23 серпня 2016 року). Те, що зазначені правовстановлюючі документи були втрачені, підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про їх втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№37 від 10 вересня 2016 року). Згідно Інформації відділу Держгеокадастру у Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 11-1572/2-16 від 05 вересня 2016 року, видати новий Державний акт на право власності на землю або дублікат цього документу не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстрації прав. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 4,64 га, вартістю 157635,10 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлого [INFO] [PERSON]; земельну ділянку площею 2,33 га, вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], його дружини, померлої [INFO], яке було ним успадковане як чоловіком, який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved