Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач 30 вересня 2020 року звернулась до Южного міського суду Одеської області з вищезазначеним позовом. Ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року справу передано для розгляду до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 28 грудня 2020 року справа надійшла для розгляду до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та судом на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України здійснений запит про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані сторін, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, до відділу адресно-довідкової роботи, відповідь на який отримано 21 та 25 січня 2021 року. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року справу прийнято до провадження, та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] з 2007 року. За час фактичних шлюбних відносин у них народилося двоє дітей, - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з нею. Відповідач проживає окремо, про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток ніколи не цікавився. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, має можливість працювати та будь-яких доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей не має. Їй відомо, що відповідач офіційно не працевлаштований, та не має постійного заробітку, однак отримує нерегулярний високий дохід, у зв`язку із чим може надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільних дітей . З огляду на це, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, на кожну дитину. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідача [PERSON] повідомлено про перебування в провадженні суду даної справи. Правом надання відзиву відповідач не скористався. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Южненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні (а.с.15). Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27 лютого 1991 року. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -ХІІ від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При цьому, відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз.3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). Відповідач не надав відомостей про його матеріальне становище, не зазначив чи є він платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати. Натомість з матеріалів справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку. Тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сину сторін [PERSON] , [INFO] на час звернення із позовом до суду виповнилося 11 років, а доньці [PERSON] , [INFO] , виповнилося 03 роки, тому суд вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved