Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

позивач [PERSON] (зареєстрована за адресою: [INFO]) звернулася до суду з позовом до Миронівської селищної ради (місцезнаходження за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Миру,16) в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Калініна, буд. 16, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 5 березня 2004 року. В обґрунтування позову вказує, що 29 січня 2004 року у місті Дебальцеве Донецької області помер її батько [PERSON]. За життя батька йому належав житловий будинок № 16, розташований по вул. Калініна, смт. Миронівський Донецької області та земельну ділянку під будинком розміром 0,00949 гектарів. 27 березня 2004 року вона звернулася із відповідною заявою до Дебальцевської державної нотаріальної контори, але у звязку з скрутним матеріальним становищем не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину. 3 лютого 2018 року державним нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим , що спадкова справа № 91 на майно померлого [PERSON] була заведена в м. Дебальцеве та її оригінал залишився в зоні проведення АТО на окупованій території України. У звязку із наведеним, враховуючи що позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права іншим чином ані ж як через звернення до суду, вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.07.2018. Ухвалою суду від 24 липня 2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, про що надали письмову заяву. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява від 24.07.2018 про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено [PERSON]. У судовому засіданні третя особа [PERSON] зазначив, що йому не потрібна його спадкова частка будинку, він відмовляється від неї на користь позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] Терещенко) [PERSON] народилася 1 грудня 1954 року, актовий запис № 118, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). 20 травня 1978 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 44. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Козлятіна», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 476084 від 20.05.1978 (а.с.13). 29\~січня 2004\~року у\~віці 76\~років помер\~[PERSON],\~про що\~в книзі\~реєстрації актів\~про смерть\~2004\~року 2\~місяця 2\~числа зроблено\~запис за\~№ 21,\~відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~1-ЕД\~№ 425654,\~виданого Щастинською\~міською радою\~Жотневого району\~м.\~Луганська 2.02.2004\~(а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Донецька область, смт. Миронівський, вул. Калініна, 16, та земельну ділянку під будинком розміром 0,00949 га (а.с.18-19). В наданих документів вбачається, що на підставі рішення № 76 від 24.04.1957 було надано дозвіл [PERSON] на земельній ділянці № 12 по вул. Калініна будівництво житлового будинку та сараю, строк виконання робіт до 13 травня 1960 року (а.с.60). Так, в квітня 1957 року [PERSON] було розпочато будівництво житлового одноповерхового будинку по вул. Калініна, 12а в смт. Миронівський. 26 січня 1960 року комісії Миронівської селищної ради [PERSON] було предявлено для здачі домоволодіння за вказаною адресою, яке було прийнято, відповідно до акту прийому індивідуальних домоволодінь 1956 року (а.с.50-51). За даними журналу Єнакіївської БТІ, загальна корисна площа будівель за адресою: вул. Калініна, 12а, смт. Миронівський, складає 42,95 кв.м, з них житлова 32,43 кв.м, службова 10,52 кв.м (а.с.55). Рішенням Миронівської селищної ради від 26.12.1997 [PERSON] було відведено земельну ділянку по вул. Калініна, 16 у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд 0,0949 га (а.с.19). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 038480, [PERSON] на підставі рішення Миронівської селищної ради народних депутатів від 26.12.1997, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0949 га, яка розташована на території Миронівської селищної ради, вул. Калініна, 16. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.18). На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок та господарські споруди, власником яких є [PERSON] відповідно до генерального плану та оціночних актів по домоволодінню № 26 (а.с.135-139). Згідно звіту про оцінку майна (а.с.21-31), складеного 11.05.2018 субєктом оціночної діяльності [PERSON], ринкова вартість житлового будинку загальною площею 42,95 м2, жилою 32,43 м2, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0949 га за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Соборна (Калініна), буд.16, становить 15 000 грн. (в т.ч. вартість житлового будинку 9\~000 грн. та земельної ділянки 6\~000 грн.). У листі № 41/02-31 від 3.02.2018 завідуюча Світлодарської державної нотаріальної контори зазначає, що спадкова справа за № 91 на майно [PERSON], померлого 29.01.2004, була відкрита 27.03.2004 Дебальцівською державною нотаріальною конторою. Інформацію щодо кола спадкоємців не володіє, оскільки спадкова справа, що відкрита зберігається в архіві Дебальцівської державної нотаріальної контори на непідконтрольній українській владі території м. Дебальцеве. При таких обставинах видача свідоцтв про право на спадщину будь-якій особі неможлива (а.с.20). Згідно інформації, наданої 26.07.2018 на запит суду завідувачем Першої Бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] згідно даних з Реєстру спадкових справ, спадкова справа на майно [PERSON], який помер 29.01.2004, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також зазначено, що згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно [PERSON] відкрита Дебальцівською державною нотаріальною конторою 24.03.2004 за номером у нотаріуса 91. Заповіт від імені [PERSON] не складався (а.с.61-63). 1.08.2018 на запит суду надійшов лист державного нотаріуса Світлодарської державної нотаріальної контори [PERSON] (№307/01-16 від 27.07.2018), в якому вказано, що 24.03.2004 Дебальцівською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 91 на майно померлої 29.01.2004 [PERSON]. Спадкова справа, що відкрита, зберігається в архіві Дебальцівської державної нотаріальної контори на окупованій території м. Дебальцеве, про що також були надані Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 27.07.2018 року № 52767168, 52767188 (а.с.67-69). Як роз'яснено в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження. У відповідності до п.2 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» «Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. Згідно ч.1 ст.1296 ч.1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.\~\~ Відповідно до норм ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно вимог\~ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~ст. 1220 ЦК України: ч.1 «Спадщина відкривається\~\~ внаслідок смерті особи або оголошення її померлою»; ч.2 «Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого\~\~ вона оголошується померлою». Стаття 1223 ч.3 ЦК України\~\~передбачає, що «Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини». Згідно\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.\~ За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, згідно ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується КонституцієюУкраїни і набувається і здійснюється відповідно до закону, при цьому відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Позивач вказує, що вона як спадкоємець за законом, звернулася до Дебальцевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа на майно померлого [PERSON] була відкрита, однак у звязку зі скрутним матеріальним становищем так і не отримала свідоцтво про право на спадщину. Коли вона звернулися до Світлодарської державної нотаріальної контори її було відмовлено на підставі того, що Дебальцівська державна нотаріальна контора та оригінал спадкової справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні, а саме в Дебальцеве, Донецької області. Ця обставина перешкоджає позивачу вирішити подальшу долю спадкового майна, а також вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеної після смерті спадкодавця. У відповідності з вимогами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved