Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач 19.03.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 29.09.2012 року відповідно до «Положення про проходження служби у Державній спеціальній службі транспорту», затвердженого Указом Президента України від 3 лютого 2009 року № 60/2009 року, між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та громадянином [PERSON]. було укладено контракт про проходження військової служби на посаді курсанта на 4 роки. 01.08.2012 року наказом по стройовій частині №165 [PERSON] зараховано до списків особового складу кафедри присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта. 29.08.2014 року курсант [PERSON] звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри. Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту від 03.09.2014 року №783 ст. курсанта [PERSON] - відраховано з університету. У подальшому, 05 вересня 2014 року наведений контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого [PERSON] того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту наказом № 48 від 12 березня 2014 року. Кафедрою військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту відповідно до наведених нормативно-правових актів було розраховано фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача на кафедрі з військової підготовки, з дня його зарахування по день його виключення зі списків особового складу частини, які складаються з: витрати на грошове забезпечення курсанта - 1388, 50 грн.; витрати на продовольче забезпечення курсанта - 485, 72 грн.; витрати на речове забезпечення курсанта - 87, 00 грн. Таким чином, загальна сума витрат на утримання курсанта склала 1961 грн. 22 коп. З розрахунками коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON], відповідач був ознайомлений. Вищевказані витрати відповідач дотепер не відшкодував, що є підставою для звернення до суду із цим позовом та стягнення коштів у примусовому порядку. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з його грошовим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 1388,50 грн. та стягнути з відповідача на користь 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з його продовольчим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 485, 72 грн. та речовим забезпеченням - у сумі 87,00 грн. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав заяву з підтриманням позову, просив винести по справі заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 29.09.2012 року між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та громадянином [PERSON]. було укладено контракт про проходження військової служби на посаді курсанта на 4 роки. 01.08.2012 року наказом по стройовій частині №165 [PERSON] зараховано до списків особового складу кафедри присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта. 29.08.2014 року курсант [PERSON] звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри. Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту від 03.09.2014 року №783 ст. курсанта [PERSON] - відраховано з університету. 05.09.2014 року контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого [PERSON] того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту наказом № 48 від 12 березня 2014 року. Згідно розрахунку фактичні витрати, пов'язані з утриманням [PERSON] на кафедрі з військової підготовки, з дня його зарахування по день його виключення зі списків особового складу частини, які складаються з: витрати на грошове забезпечення курсанта - 1388, 50 грн.; витрати на продовольче забезпечення курсанта - 485, 72 грн.; витрати на речове забезпечення курсанта - 87, 00 грн. Таким чином, загальна сума витрат на утримання курсанта склала 1961 грн. 22 коп. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оборону України» участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, а також відповідні правоохоронні органи. Відповідно до п.1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року №581/2011, Міністерство інфраструктури України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Статтями 1, 20 Закону України «Про державну спеціальну службу транспорту» встановлено, що Державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим державним органом транспорту у складі центрального органу виконавчої влади в галузі транспорту (Міністерства інфраструктури України), призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в умовах воєнного і надзвичайного стану. Статтею 5 вищевказаного Закону визначено, що структурні підрозділи Державної спеціальної служби транспорту складаються з працівників і військовослужбовців. Згідно з приписами ст. 17 наведеного Закону фінансування Державної спеціальної служби транспорту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в межах обсягів бюджетних призначень. Отже, 19 окремий мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту та 26 об'єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту(далі - військові частини Т0310 та Т0120 відповідно) є бюджетними установами у розумінні ст. 2 Бюджетного кодексу України, а тому повністю утримуються із державного бюджету України. Відтак, невиконання або неналежне виконання військовослужбовцями Державної спеціальної служби транспорту умов укладених із ними контрактів про проходження військової служби у вказаному органі виконавчої влади та його структурних підрозділах завдає шкоди економічним інтересам держави у вигляді витрачених на їх навчання бюджетних коштів. Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, «курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку». Пунктами 3-5 виданого на розвиток зазначеної правової норми «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Витрати відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк. У свою чергу, на виконання п. 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв'язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням Державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16 липня 2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі . На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved