Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач 15 червня 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом та, уточнивши свої вимоги, мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В квартирі також зареєстровані донька [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , онучка [PERSON] , однак онуки не проживають в квартирі в зв`язку з проживанням в іншій країні - в [ADDRESS] , починаючи з 2016 року. Протягом 5 років відповідачі у вказаній квартирі не проживають, за комунальні послуги не сплачують, в утриманні квартири участі не приймають. Реєстрація відповідачів у квартирі, яка належить їм на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. А тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Додатково пояснила, що онуки у 2010 році приїздили на 3 місяці до України, з метою отримання можливості користуватись медичними послугами у дільничного лікаря на території м. Суми зареєструвала їх у квартирі. Онуки постійно проживають на території Німеччини. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить задовольнити. Третя особа [PERSON] до суду не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, пояснення у встановлений судом строк не подано. Представник третьої особи Управлінні «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Смук Р.В. в судовому засіданні не заперечував проти зняття з реєстрації відповідачів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, представника третьої особи дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором міни (квартирами) від 06.07.1995 року (а.с. 7-9 ) . Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №657/1191 від 27.04.2021 в квартирі [ADDRESS] також зареєстровані [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , онучка [PERSON] (а.с.27). Відповідно до свідоцтв про походження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають громадянство Німеччини, проживають за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2016 року (а.с.10-26) Відповідно до акту про непроживання від 21.05.2021 року [PERSON] ( [PERSON] ) та її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2000 року по теперішній час (а.с.27). З матеріалів справи вбачається, що відповідачі фактично не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не приймають. Перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачу не чинить. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Оскільки відповідачі не проживають у вказаній квартирі більше року, суд дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved