Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.11.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової за боргова, у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив вимоги задовольнити і стягнути з відповідачки суму основного боргу за договором позики, проценти за користування позикою, а також 3% річних та суму індексу інфляції. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 31 липня 2015 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошову позику у розмірі 1300 (тисячу триста) доларів США, про що нею було власноруч підписано відповідну розписку, тим самим підтвердила в письмовій формі укладення між ними дого\-вору позики. Також за умовами розписки термін повернення позики становить 01.10.2015 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно ч.2 ст. 1247 ЦК України передбачає що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, як встановлено у судовому засіданні, станом на 23.08.2016 року відповідачкою основна сума боргу позивачу не повернута в результаті чого, за офіційним курсом НБУ гривні до долару США в гривневому еквіваленті сума основного боргу складає 32878,51 гривні (тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят вісім гривень 51 копійка). Крім того, згідно п.1) ч.2 ст. 1048 ЦК України договір позики вважається безпроцентним, лише в разі, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру не\-оподатковуваного мінімуму доходів громадян. Як вбачається з матеріалів справи, договір позики укладений на суму, що значно перевищує пятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (17 грн. х 50 = 850,00 грн.), у зв'язку з наведеним обставинами та враховуючи той факт, що станом на момент пред'явлення позову до суду, відповідач має сплатити позивачу проценти у розмірі облікової ставки НБУ за весь час користування кошта\-ми, а саме за період з 01.08.2015 року по 23.08.2016 року включно = 389 днів відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України та №5 відсотки річних і індекс інфляції нараховані на останні в порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України. Таким чином, на підставі вищенаведених розрахунків визначених нормами чинного законодавства, проценти за корис\-тування позикою у період з 01.08.2015 року по 23.08.2016 року складають 7149,32 гривні (сім тисяч сто сорок дев'ять гривень 32 копійки), а 3% річних за прострочення сплати процентів за користування позикою у період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року складає 417,37 гривні (чотириста сімнадцять гривень 37 копійок). Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦКУ інфляційні збитки позивача у зв'язку з простроченням відповіда\-чем сплати процентів за користування позикою (заборгованість) розраховуються за період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року Відповідно до терміну, що використовується Методологічними положеннями щодо організа\-ції статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розраху\-нку індексу споживчих цін, затвердженого наказом №519 від 14.11.2006 року - «Інфляція - знеціню\-вання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги». Тобто, інфляційні збитки мають розраховуватись лише у випадку знецінення грошових кош\-тів, а саме - коли індекс інфляції становить 100 та більше відсотків, так як, в разі індексу інфляції меншому 100% не відбувається знецінення грошових коштів і, відповідно, не настають інфляційні збитки. Так, у період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року за даними Державної служби статистики України, інфляційні збитки позивача за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання по сплаті процентів за користування позикою у період з 01.09.2015 року по 31.07.2016 року складають 314,11 гривні (триста чотирнадцять гривень 11 копійок). Враховуючи вказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення суми боргу обґрунтованим та таким що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 1102,40 грн., яка складається з суми 551,20 грн. сплачений позивачем за подачу позову, а також 275,60 грн. за подачу заяви про забезпечення позову та 275,60 грн. за подачу заяви про витребування доказів.

Outcome: approved