Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач 15 листопада 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що він є власником домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Нарвська, 206. У вказаному домоволодінні разом з позивачем проживав та був зареєстрований його син [PERSON]. Відповідач у домоволодінні з 2014 року не проживає, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію, особистих речей в домоволодінні не має.Позивач просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, домоволодінням за адресою: м. Дніпро, вул. Нарвська, буд.206; зобовязати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти з реєстрації відповідача - [PERSON], [INFO] за вказаною адресою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, ніяких письмових заяв від неї не надходило. Представник співвідповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні позовну заяву не визнав та заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння № 206 по вул. Нарвська в м. Дніпрі належить на праві власності [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.5). Встановлено, що в домоволодінні № 206 по вул. Нарвська в м. Дніпрізареєстровано місце проживання: [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.7). Однак, судом встановлено, що відповідач за адресою: м. Дніпро, вул. Нарвська, 206не проживає, в ньому відсутні його особисті речі, що також підтвердили допитані в якості свідків: [PERSON], [PERSON] та акт про не проживання від 05.11.2016 року, за підписом голови квартального комітету № 46 (а.с.8). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірному домоволодінні, то суд вважає, що є всі підстави визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, домоволодінням за адресою: м. Дніпро, вул. Нарвська, буд.206, що є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою, та позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволень. Натомість, вимоги позивача про зобов`язання Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зняти з реєстрації відповідача - [PERSON], [INFO]є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки співвідповідач права позивача не порушував та матеріалах справи відсутня відмова Департаменту на звернення позивача. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, і

Outcome: partial