Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якого на підставі нотаріально завіреної довіреності діє [PERSON] (а.а.11), звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, відповідно до позовних вимог якої просить: -припинити право приватної власності [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], отриману нею на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2355. -визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], отриману на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2355. -припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], отриману на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2355. -визнати право спільної часткової власності [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на 1/3 частку квартири [ADDRESS], отриману на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2355, в рівних частках по 1/6 частці кожному. -стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) судовий збір у розмірі 1946 грн. 80 коп.. В судове засідання сторони зявилися. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги позовної заяви та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник, який діє на підставі Угоди про надання юридичної допомоги [PERSON], позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Дослідивши матеріали\~ справи,\~ суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності\~. Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України - майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. У відповідності до п.п.22-24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 61 Сімейного кодексу України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності також закріплено у ст.63 Сімейного кодексу України, згідно якої дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України та ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1946,80 грн. при зверненні до суду з позовом. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved