Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.10.2014 року звернувся до Хотинського районного суду м. Хотин з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.07.1998 року Клішковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області , про що зроблено актовий запис за №26. Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачкою народились діти, а саме син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з ним та перебувають на його утриманні. Разом з тим, подружнє життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім»ю.Між ними постійно виникали сварки. Внаслідок чого, протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв'язку із тим, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.07.1998 року Клішковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області , про що зроблено актовий запис за №26, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ за № 075030 від 10.02.2004 року. Від вказаного шлюбу у сторін 24.04.2001 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2014 року та донька [PERSON] батьками яких є [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя сторін склалось невдало через протилежні погляди на шлюб, сім'ю, а також постійні суперечки. На даний час їхній шлюб існує формально. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, що підтвердила позивач в судовому засіданні. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] залишити проживати біля батька [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved