Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.03.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року в м. Охтирка Сумської області за місцем свого перебування у соціальному закладі померла [PERSON] у віці 89 років, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки загальною площею 2, 909 га, що розташована в межах Солдатської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Після її смерті вона являється спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 11.11.2005 року та посвідченим секретарем Солдатської сільської ради, реєстровий номер 406, який не змінювався та не відмінявся. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правоустановчого документу, а саме відсутністю оригіналу Державного акта. На даний час спадщина ні ким не оформлена, відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. 02.04.2015 року позивачка доповнила свої позовні вимоги та прохає визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так як вона протягом шести місяців після відкриття спадщини не звернулася з заявою до нотаріальної контори, вважає, що мала поважну причину, так як в неї не було коштів на оформлення спадщини, дитина навчалася. Крім того, спадкодавиця померла у соціальному закладі в іншій місцевості і вона тривалий час збирала документи після її смерті, але оригіналу державного акту так і не знайшла. Тому прохає визнати ці причини поважними. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та надала аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву, в якій вказав що позовні вимоги не визнає, так як до нього після виходу оголошення в районній газеті «Ворскла» про втрату державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] звернулася невістка померлої [PERSON] з усним повідомленням, що вона є вдовою померлого сина [PERSON] - [PERSON], також у померлої є онука [PERSON] і також має намір оформити частку майна бабусі, прохає провести судовий розгляд без його участі /а.с.21/. В зв'язку з такими даними суд в судовому засіданні своєю ухвалою від 27.04.2015 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти позову [PERSON] не заперечила, але пояснила, що вона є невісткою померлої, син якої, її чоловік, [PERSON] помер у 2002 році. В неї є донька [PERSON], 1984 року народження, онука померлої. У 2002 році донька поступила в університет і вона поїхала на заробітки до Росії, де працювала 10 років. На похоронах свекрухи не була, хоча коли приїздила, то провідувала її в будинку інвалідів у м. Охтирка. Про заповіт їй нічого не було відомо, про нього дізналася рік потому. Але ні вона, ні її донька до нотаріуса з заявою не зверталися так як не було на це коштів, з позовом про визнання заповіту недійсним теж до суду не зверталися. Суд з урахуванням думки позивача та третьої особи вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Охтирка Сумської області у віці 89 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.7/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 2,909 га, яка розташована в межах території Солдатської сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого за № 672 від 20.08.2002 року, вартість земельної ділянки складає 29 017,93 гривень /а.с.10-11/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 11.11.2005 року та посвідченим секретарем Солдатської сільської ради, реєстровий номер 406, який не змінювався та не відмінявся /а.с.8-9/. Відповідно довідки Охтирського будинку - інтернату для громадян похилого віку та інвалідів від 19.02.2015 р. за № 10 [PERSON] проживала у даному закладі з 07.12.2005 року по день смерті [INFO] року /а.с.12/. Оригінал правовстановлюючого документу втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.13-14/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, але отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо через втрату оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved