Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2018 року звернувся у суд із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Сколівського району Львівської області, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, котра відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер 01.02.2018 року. Судові витрати у справі позивач залишає за собою. Ухвалою судді від 13.09.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 23.10.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Розгляд справи по суті відбувся 14.11.2018 року, без участі сторін. Позов обґрунтовано тим, що 01.02.2018 року у с. Тернавка Сколівського району Львівської області помер батько позивача [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склав, а тому спадкування після його смерті повинно відбуватись за законом. Батькові позивача за життя належав житловий будинок, який розташований у с. Тернавка Сколівського району Львівської області по вул. І. Франка, буд. 56. Позивач зазначає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом він пропустив, оскільки з травня 2018 року перебував за кордоном, де був працевлаштований. Відтак, коли позивач повернувся в Україну, то 04.09.2018 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у вчиненні такої нотаріальної дії йому було відмовлено у звязку із пропуском шестимісячного терміну. У звязку з вказаним, позивач був змушений звертатися до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не зявився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання у справі, що стверджується розпискою про вручення йому особисто судової повістки про виклик від 29.10.2018 року. Разом з тим, позивач подав суду заяву про проведення судового розгляду справи по суті без його участі, на позові настоює з підстав, що у ньому викладені, просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Сколівського району Львівської області явку належно уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, однак 23.10.2018 року такий представник сільський голова [PERSON] подав заяву про проведення розгляду справи у цілому без його участі. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], після смерті якого позивач має намір прийняти спадщину за законом і просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, помер 01.02.2018 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 492111, виданого 06.02.2018 року [PERSON] сільською радою Сколівського району Львівської області. Вказаний день смерті [PERSON], у відповідності із ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після його смерті. За життя спадкодавець [PERSON] у [PERSON] сільській раді Сколівського району Львівської області заповіту не складав. Відтак, спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] повинно відбуватися за законом, а позивач є одним і спадкоємців за законом першої черги після смерті батька. Ще одним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька є його дочка, а сестра позивача [PERSON]. Обоє спадкоємців не проживали постійно разом із спадкодавцем на момент його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Таким чином позивач, який бажає прийняти спадщину, повинен був подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини за законом після смерті батька не проживав постійно із ним, так як був зареєстрованим та постійно проживає у [INFO]. У свою чергу, сестра позивача [PERSON] була зареєстрована та постійно проживає у [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Встановлено, що позивач протягом вказаного вище строку не подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька у нотаріальну контору. Не подала такої заяви і його сестра [PERSON]. Відповідно, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується листом-відповіддю на запит суду Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області від 25.10.2018 року за вих. № 966/01-16/397 \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Як розяснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, а також визнається сторонами, що позивач мав намір звернутися у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін, але не зміг цього зробити в силу перебування закордоном у період 30.05.2018 року і по 28.08.2018 року включно. Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта позивача для виїзду закордон із відповідними штемпелями про виїзд та вїзд в Україну. Прибувши в Україну, позивач одразу ж, а саме 04.09.2018 року звернувся із заявою у нотаріальну контору, на що отримав відмову. Вищенаведені причини суд вважає поважними, оскільки такі безперечно свідчать про істотні труднощі позивача як спадкоємця на вчинення дій, повязаних із прийняттям спадщини після смерті свого батька, що, відповідно, має наслідком задоволення позову. Крім того, ще один спадкоємець за законом [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла, за наданням їй додаткового терміну на прийняття спадщини до суду не зверталась. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved