Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 02 липня 2016 року з нього на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], із 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини щомісячними платежами на тверду грошову суму 500 гривень. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на даний час змінилися обставини, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів на утримання їх дочки, а саме: у нього погіршився матеріальний стан, він офіційно не працює в зв'язку з інвалідністю, а тому він посилаючись на положення ст. 192 СК України просить задовольнити його вимоги. Позивач [PERSON] подав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги щодо зміни розміру стягуваних аліментів з 1/6 частини заробітку (доходу) позивача на тверду грошову суму 500 гривень визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 27.09.2016 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 18.07.2012 року, копією паспорта позивача зі штампами органу РАЦС про реєстрацію та розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Фастівським МВ ГУ МВС України в Київській області 21.09.2010 року. Згідно копії пенсійного посвідчення та довідки до акта МСЕК на ім'я позивача вбачається, що він є інвалідом другої групи та в зв'язку з цим отримує пенсію. З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Богуславського районного суду Київської області від 02.07.2016 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини щомісячними платежами. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як передбачено п.23 ППВСУ від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. В даному випадку позивач і просить суд змінити розмір аліментів саме шляхом зміни способу їх присудження: з частки від заробітку /доходу/ платника аліментів на твердий грошовий розмір. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює в зв'язку з інвалідністю та не має стабільного доходу. Отже, з врахуванням вищенаведених обставин суд вважає, що в даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки матеріальне становище відповідача змінилося, крім того, він не працює і не має стабільного доходу в зв'язку з інвалідністю. Тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовому розмірі, а саме 500 (п'ятсот) гривень. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved