Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.04.2019 року звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка мотивована тим, що він з 22.08.2000 року по 28.02.2017 року перебував з відповідачем у трудових відносинах. З 28.02.2017 року наказом № 180к від 28.02.2017 року його було звільнено на підставі ст. 38 ч. 3 КЗпП України за власним бажанням. Розрахунок у день звільнення та по час подання позову з ним не проведено. Вважає, що відповідач таким чином порушив трудове законодавство, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за січень 2017 року у розмірі 10 213 грн. 07 коп., за лютий 2017 року в розмірі 40 000 грн. 00 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дати звільнення по день подання зазначеної позовної заяви, у розмірі 318 356 грн. 14 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.07.2019 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, 20.08.2019 року надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька» та 28.02.2017 року звільнився за власним бажанням.Заробітна плата позивача за січень 2017 року складала 6 049 грн. 96 коп. та за лютий 2017 року складала 6 848 грн. 67 коп., суми зазначені з вирахуванням обов`язкових податків та відрахувань. Заробітну плату за січень 2017 р. позивачу було перераховано 30.03.2017 року на його картковий рахунок № [NUMBER] у ПАТ «ПУМБ» відповідно до платіжного доручення від 30.03.2017 року № 579 та випискою з реєстру зарахувань сум заробітної плати ПАТ «ПУМБ» за січень 2017 року. Заробітна плата за лютий 2017 р. позивачу було перераховано 28.12.2017 року на його картковий рахунок № [NUMBER] у ПАТ «ПУМБ» відповідно до платіжного доручення від 28.12.2017 року № 156 та випискою з реєстру зарахувань сум заробітної плати ПАТ «ПУМБ» за лютий 2017 року. Сума заробітної плати за невикористані позивачем на момент звільнення дні відпустки, не може бути виплачена у зв`язку з тим, що м. Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, підприємство здійснило перереєстрацію місцезнаходження юридичної особи з м. Донецьк на підконтрольну територію України в м. Авдіївка Донецької області. При цьому, територіально основні виробничі активи підприємства, а саме шахта ім..О.Ф. Засядька та ін., розташовані на тимчасово неконтрольованій Україною території - у м. Донецьк. У зазначених умовах господарська діяльність ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядька» у м. Донецьк повністю припинена. Неможливість вести видобуток вугілля призвела до відсутності оборотних коштів та вкрай складного фінансового стану Товариства. На рахунках ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядька» були відсутні грошові кошти, які б дозволили розрахуватись з працівниками своєчасно. Тому вважають, що зазначені обставини є надзвичайними і виключають вину власника, в зв`язку з чим не погоджуються з вимогами позивача, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] виданої 03.07.1997 р. на ім`я [PERSON] , позивач працював на ПАТ «Шахта імені О.Ф.Засядька» в період з 22.08.2000 р. (наказ № 1480к від 22.08.2000 р.) по 28.02.2017 р. (наказ № 180к від 28.02.2017 р.) та його було звільнена за власним бажанням. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] за формою ОК5, виданих спеціалістом Гуляйпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 14.08.2019 р., містяться наступні відомості: сума заробітку для нарахування пенсії, кількість днів стажу в місяці, позначка про сплату страхових внесків. За спірний період січень - лютий 2017 року сума заробітку для нарахування пенсії склала січень 2017 р. 10 212 грн. 07 коп., лютий 2017 р. 40000 грн. 00 коп., страхові внески за зазначений період підприємством не сплачувались. Також на підтвердження наявності заборгованості з виплати заробітної плати позивач надав табуляграму про нараховану та виплачену заробітну плату [PERSON] за січень 2017 року нарахована сума 10 213 грн. 07 коп. без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, до сплати 6 049 грн. 96 коп. сума зазначена з вирахуванням обов`язкових податків та відрахувань. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Представником відповідача надано до суду довідку № 15/41 від 14.08.2019 року виданої ПАТ «Шахта ім.. О.Ф.Засядька, з якої встановлено, що [PERSON] була виплачена заробітна плата за січень 2017 року в сумі 6 049 грн. 96 коп. 30.03.2017 року та за лютий 2017 року в розмірі 6 848 грн. 67 коп. 28.12.2017 року. Також представником відповідача надані табуляграми про нараховану та отриману заробітну плату [PERSON] , відповідно до яких [PERSON] в січні 2017 року була нарахована заробітна плата в розмірі 10 213 грн. 07 коп. (без вирахування обов`язкових податків та відрахувань) та виплачена заробітна плата в розмірі 6 049 грн. 96 коп. (з врахуванням обов`язкових податків та відрахувань), у лютому 2017 року була нарахована заробітна плата в розмірі 11 454 грн. 82 коп. (без вирахування обов`язкових податків та відрахувань) та виплачена заробітна плата в розмірі 6 848 грн. 67 коп. (з врахуванням обов`язкових податків та відрахувань). Згідно до виписки з реєстру на зараховані суми заробітної плати філіал ПУМБ м. Донецьк за січень 2017 року від 30.03.2017 року, зазначено, що на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на ім`я [PERSON] від ПАТ «Шахта ім.. О.Ф.Засядька» 30.03.2017 р. перераховано заробітну плату за січень 2017 року в розмірі 6 049 грн. 96 коп. Відповідно до платіжного доручення № 579 від 30.03.2017 року, ПАТ «Шахта ім.. О.Ф.Засядька» 30.03.2017 року перерахував до ПАТ «ПУМБ» 6 935 745 грн. 61 коп. в рахунок погашення заробітної плати за січень 2017 року. Згідно до виписки з реєстру на зараховані суми заробітної плати філіал ПУМБ м. Донецьк за лютий 2017 року від 28.12.2017 року, зазначено, що на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на ім`я [PERSON] від ПАТ «Шахта ім.. О.Ф.Засядька» 28.12.2017 р. перераховано заробітну плату за лютий 2017 року в розмірі 6 848 грн. 67 коп. Відповідно до платіжного доручення № 156 від 28.12.2017 року, ПАТ «Шахта ім.. О.Ф.Засядька» 28.12..2017 року перерахував до ПАТ «ПУМБ» 8 632 298 грн. 57 коп. в рахунок погашення заробітної плати за лютий 2017 року. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідач має заборгованість перед позивачем по заробітній платі - за лютий 2017 року в розмірі 28 545 грн. 18 коп., оскільки відповідно до відомостей про застраховану особу [PERSON] за формою ОК5, нарахована заробітна плата за січень 2017 року складає 10 213 грн. 07 коп., за лютий 2017 року складає 40 000 грн. 00 коп., (без вирахування обов`язкових податків та відрахувань), однак враховуючи, що позивачу 30.03.2017 року була виплачена заробітна плата за січень 2017 року у розмірі 6 049 грн. 96 коп. (з врахуванням обов`язкових податків та відрахувань), також позивачу 28.12.2017 року була виплачена заробітна плата за лютий 2017 року у розмірі 6 848 грн. 67 коп. (з врахуванням обов`язкових податків та відрахувань), тому позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 28 545 грн. 18 коп. (з розрахунку 40 000+10 213,07= 50 213,07-10 213,07-11 454,82=28 545,18) Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного. Згідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, обов`язок із проведення з працівником розрахунку покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану плату. Стаття 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику від підприємства сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Оформивши звільнення позивача та видавши йому трудову книжку, відповідач свій обов`язок із проведення з працівником розрахунку не здійснив, а тому є підстави для застосування до відповідача відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст. 117 КЗпП України. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до роз`яснень, які надані Верховним судом України в постанові Пленуму № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у разі застосування ст. 117 КЗпП України перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Представником відповідача надано до суду довідку № 15/40 від 14.08.2019 року виданої ПАТ «Шахта ім.. О.Ф.Засядька, відповідно до якої середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] складає 407 грн. 22 коп. З урахування листа № 11535/0/14-16/13 від 05.08.2016 року Мінсоцполітики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу в 2017 році» кількість робочих днів позивача в 2018 році, з урахуванням святкових та вихідних днів, із розрахунку з 01.03.2017 року (наступний день після звільнення) по 31 грудня 2017 року (кінець року) склала 209 днів, березень 2017 року - 22 дні; квітень 2017 року - 19 днів, травень 2017 року - 20 днів, червень 2017 року - 20 днів, липень 2017 року - 21 день, серпень 2017 року - 22 дні, вересень 2017 року - 21 день, жовтень 2017 року - 21 день, листопад 2017 року - 22 дні, грудень 2017 року - 21 днів. З урахування листа № 224/0/103-17/214 від 19.10.2017 року Мінсоцполітики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу в 2018 році» кількість робочих днів позивача в 2018 році, з урахуванням святкових та вихідних днів, із розрахунку з 01.01.2018 року (початок року) по 31 грудня 2018 року (кінець року) склала 250 днів, січень 2018 року - 21 день; лютий 2018 року - 20 днів; березень 2018 року - 21 день; квітень 2018 року - 20 днів; травень 2018 року - 20 днів; червень 2018 року - 20 днів; липень 2018 року - 21 день; серпень 2018 року - 22 дня; вересень 2018 року - 20 днів, жовтень 2018 року - 22 дні, листопад 2018 року - 22 дні, грудень 2018 року - 20 днів. З урахування листа № 78/0/206/18 від 08.08.2018 року Мінсоцполітики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу в 2019 році» кількість робочих днів позивача в 2019 році, з урахуванням святкових та вихідних днів, із розрахунку з 01.01.2019 року по 09 квітня 2019 року (день звернення з заначеним позовом до суду) склала 68 днів, січень 2019 року - 21 день; лютий 2019 року - 20 днів, березень 2019 року - 20 днів, квітень 2019 року - 7 днів. Таким чином, сума компенсації за час затримки розрахунку станом на день розрахунку складає: 407 грн. 22 коп. (середньоденна заробітна плата) Х 526 (кількість днів затримки розрахунку) = 214 197 грн. 72 коп. Суд вважає за необхідне в цій частині позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача середній заробіток за період з 28.02.2017 р. по 09.04.2019 р., тобто по день звернення позивача з зазначеними позовними вимогами до суду, у розмірі 214 197 грн. 72 коп. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Як встановлено п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд вважає, що посилання представника відповідача на те, що заборгованість по заробітній платі у [PERSON] виникла не з вини підприємства, та на користь позивача не підлягає сплата середнього заробітку за час затримки розрахунку, є безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює. З огляду на те, що судом позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача по справі на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимогв розмірі 2427 грн. 14 коп. (76,24%). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial