Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ, актовий запис за № 18 від 06.03.2007; неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати біля неї. В позовній заяві зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, починаючи з 06.03.2007 року. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 18 від 06.03.2007. У шлюбі в подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього місяця стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки внаслідок безпідставних ревнощів з боку відповідача та претензій щодо ведення спільного господарювання. Вже понад один місяць сторони проживають окремо, спільного сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та інтересам позивача, які бажають розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Сторони в судове засідання не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач у поданій заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, терміну для примирення просить не надавати. Відповідач у поданій заяві зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу; розгляд справи проводити без його участі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 06.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, відповідний актовий запис за № 18 від 06.03.2007, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06.03.2007. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , актовий запис за № 35 від 15.11.2007, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 листопада 2007 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, то судом встановлено наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, у відповідності до ст. 160 Сімейного кодексу України, діючи винятково в інтересах дитини, приймаючи до уваги згоду батьків, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved