overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.12.2020 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, трати поваги один до одного. Просила розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 26.10.2018 шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.12.2020 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду заяві зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 26 жовтня 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Петренко) [PERSON], [INFO], з 23 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

позивач [PERSON] 23 березня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 19 грудня 2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З листопаду 2015 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 2002 року, про що Раковецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області зроблено актовий запис № 4 (а.с 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З листопаду 2015 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2010 році, мають сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що відповідач з моменту розлучення не приділяв жодної уваги сину, не забезпечував матеріально, не цікавився та не цікавиться життям дитини та не спілкується з ним. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання . Орган опіки та піклування просив суд розглянути справу без участі представника. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідач [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якого є позивач [PERSON]. Згідно ст. 150 СК України батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дослідженими в справі доказами встановлено, що шлюб між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис № 235 від 14 липня 2010 року. Відповідач [PERSON] з 2010 року не виконує обов'язки щодо виховання та розвитку малолітнього сина [PERSON], [INFO], не піклується про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не утримує матеріально малолітню дитину, не висловлює намірів здійснювати таке утримання. [PERSON] не цікавиться навчанням та розвитком сина, не відвідує навчальний заклад. Матеріальним утриманням та розвитком малолітньої займається позивач [PERSON]. Відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 12 квітня 2016 року № 96, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Тому суд, приймаючи до уваги інтереси малолітнього [PERSON], [INFO], приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, необхідно побавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем в 2011 році зареєстрували шлюб, мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Вказувала, що відповідач допомогу на утримання дітей не надає, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку. Позивач звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 18 січня 2011 року зареєстрували шлюб. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Дмитренко) [PERSON], [INFO], з 12 травня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2017 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 24 вересня 1994 року Переяслав-Хмельницьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану (актовий запис № 188). Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, внаслідок чого в сімї виникають сварки. Така сімейна атмосфера призвела до того, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З листопада 2015 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За клопотанням відповідача [PERSON] сторонам було надано строк на примирення 2 місяці. Після відновлення провадження у справі до суду 03.10.2017 позивач [PERSON] не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] 03.10.2017 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, сторонам надавався строк на примирення, протягом якого сторони примиритися не змогли, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 березня 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 01 серпня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 1025 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України . Від шлюбу [INFO] року народився син [PERSON]. Через постійні сварки та непорозуміння , упродовж трьох місяців вони разом не проживають, припинили подружні стосунки , не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати , проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . У судове засідання від позивача [PERSON] надійшла заява , згідно із якою вона просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити у повному обсязі, на примирення не згідна . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги, згідний на розірвання шлюбу . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований 01 серпня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 1025 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України та 01 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін [INFO] року народився син [PERSON] згідно із актовим записом № 01 від 04 березня 2011 року Вербовецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області, якою 04 березня 2011 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] Внаслідок постійних сварок та непорозумінь сторони разом не проживають, припинили подружні стосунки , не ведуть спільного господарства. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки що мають істотне значення , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

позивач [PERSON] 23 вересня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 06 червня 2008 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі . 19 липня 2008 року народилась донька -[PERSON], [INFO] року - донька [PERSON], [INFO] року - донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 червня 2008 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року народження, доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до актового запису № 329 від 29 липня 2008 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до актового запису № 330 від 04 серпня 2010 року, батьком [PERSON], [INFO] року є [PERSON] (а.с.8) Відповідно до актового запису № 493 від 26 листопаду 2013 року, батьком [PERSON], [INFO] року є [PERSON] (ас.9 ) Згідно зі ст..180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини.

Outcome: approved