Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

позивач 15 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом, вказавши, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом вона є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною її сина та з червня 2015 року не проживає за місцем реєстрації по теперішній час, фактичне місцезнаходження її невідоме. Факт реєстрації відповідачки у квартирі створює їй як власнику перешкоди, оскільки за житловою квартирою обліковується сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідачку та які вона не сплачує, накопичуючи цим борги. Тому позивач просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2-3). Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом оголошення в газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки в суд не повідомила. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадковість за законом від 11 квітня 1997 р. та свідоцтва про право на спадковість за законом від 13 червня 1997 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 13,14,15 копії свідоцтв). Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною сина позивачки (а.с.7, 11, 12 копії довідки, свідоцтва про шлюб, рішення суду), зареєстрована в [INFO] (а.с. 5,8 акт, довідка) та з червня 2015 року не проживає там, що підтверджується актом від 11 листопада 2016 р. затвердженого головним інженером та майстром КП «Послуга» відповідно до якого мешканці квартир № 101, 103, 104 будинку № 4 по вулиці Промисловій міста Кривого Рогу підтвердили факт не проживання відповідачки з дочкою за вказаною адресою з червня 2015 року по дату складання акту (а.с.6 акт). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно п. 2 ч. 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Враховуючи, що відповідач [PERSON] як колишній член сімї власника, не проживає в належній на праві власності позивачу квартирі понад рік без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved