Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.01.2018 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованих шлюбних відносинах. 11.04.2016 р. у сторін народився син [PERSON]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу, сторони проживають окремо. Відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, а вона не в змозі сама забезпечити сина всім необхідним: одягом, взуттям, продуктами харчування, тощо. Ухвалою суду від 13.02.2018 р. у справі відкрито провадження. Позивач в судове засідання не з'явилась, 26.02.2018 р. через канцелярію суду надійшла заява від позивача [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, 21.02.2018 р. на електронну скриньку суду надійшла від нього заява, в якій просить розглядати справу у його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2016 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №270187, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №125 (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Судом встановлено, що сторони не проживають разом, малолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні сина відповідачем [PERSON] не надано. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і у твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що дитина [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні позивача, відповідач не надає фінансову допомогу на його утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що\~під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України\~«Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів, суд враховує задовільний стан здоров?я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка, матеріальне становище відповідача, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім\~для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 25.01.2018 р. та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору.

Outcome: approved