Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 квітня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 19 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON]. Позивач вказує, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки останній живе своїм власним життям, не проявляючи інтересу до сім'ї, впродовж останніх років зловживає алкогольними напоями, вчиняє скандали, застосовує фізичне насильство до неї, що негативно впливає на атмосферу в сім'ї. Між сторонами склалися неприязні відносини, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим, так як це відображається на її здоров'ї. Шлюбні стосунки між ними припинилися, спільного господарства сторони не ведуть, проживають за різними адресами, тому шлюб носить виключно формальний характер. Подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 26 квітня 2018 року, а ухвалою суду від 07 червня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 02 липня 2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим в установленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 19 травня 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 458 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 2017 року, виданимВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис № 345. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки останній живе своїм власним життям, не проявляючи інтересу до сім'ї, впродовж останніх років зловживає алкогольними напоями, вчиняє скандали, застосовує фізичне насильство до неї, що негативно впливає на атмосферу в сім'ї. Між сторонами склалися неприязні відносини, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Шлюбні стосунки між ними припинилися, спільного господарства не ведуть та проживають за різними адресами. Подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved