Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач 16.05.2012 р. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором у сумі 241 589,55 доларів США (справа перебувала в провадженні судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюка В.В.). 21.02.2013 р. відповідачем [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] про припинення правовідносин за договором поруки №2/014/2564/81/68152 від 19.02.2012 р., укладеним між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яким забезпечуються зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №014/2564/81/68152 від 19.02.2008 р. у повному обсязі з 30.12.2009 р. 25.05.2015 р. справа надійшла в провадження судді Супрун Г.Б. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2015 р. позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині вимог до [PERSON], [PERSON] залишено без розгляду. Дане рішення набрало законної сили. Крім того, враховуючі тривалий час перебування справи в провадженні суду, неодноразові оскарження ухвали про відкриття провадження, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2016 р. роз'єднано кілька поєднаних в одному провадженні вимог, виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] про визнання поруки припиненою. Представник позивача Гриньова М.І. в судовому засіданні з урахуванням збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з поручителя - відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 283 784,67 доларів США, що станом на 13.07.2012 р. за курсом НБУ еквівалентно 2 268 290,87 грн. Позовних вимог не збільшила. Відповідач [PERSON] та його представники - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Справа неодноразово відкладалась за неявки відповідача, неодноразовим оскарженням процесуальних рішень (24.07.2012 р., 19.02.2013 р., 24.03.2014 р., 19.05.2014 р., 29.04.2015 р., 27.05.2015 р., зокрема, 01.07.2015 р., 10.02.2016 р. безпосередньо [PERSON]). Суд розцінює, що такі дії спрямовані на затягування розгляду справи, та у зв'язку з тривалим перебуванням справи в провадженні суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. 3-тя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.02.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/2564/81/68152, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 200 000,00 доларів США на умовах його строковості, забезпеченості, повернення та плати за користування, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифв банку, та виконати всі інші боргові зобов'язання в порядку та строки, визначені договором (а.с. 8-13, том І). Термін повернення кредиту 19.02.2016 р. Відповідно до п. 1.2 договору сторони домовились, що за користування кредитом позичальник сплачує процентну ставку, розмір якої може змінюватись на умовах цього договору, та на дату укладання договору процентна ставка складає 13%. В забезпечення виконання зобов'язань 19.02.2008 р. між банком та [PERSON], укладено договір поруки №1/014/2564/81/68152, згідно умов якого поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань відповідати перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 28-29, том І). Між банком та [PERSON] 19.02.2008 р. укладено договір поруки №2/014/2564/81/68152, з аналогічними умовами вищевказаного договору та з метою забезпечення виконання зобов'язань боржника (а.с. 22-24, том І). Додатковою угодою №01 від 30.12.2009 р. встановлено, що з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, у зв'язку з чим п. 1.1 кредитного договору викладено в наступній редакції «дата остаточного погашення кредиту 19.08.2018 р.». Крім того, згідно з п. 3 вказаної угоди тимчасово, на період з 15.01.2010 р. до 15.01.2011 р. сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів, що є додатком до цієї додаткової угоди (а.с. 19, том І). Відповідач [PERSON] надав згоду на зміну умов кредитного договору, що підтверджується додатковою угодою №01 від 30.12.2009 р. до договору поруки (а.с. 195-197? том ІІ). Відповідно до умов додаткової угоди №3 від 12.06.2012 р. кредитор та позичальник, досягли згоди про внесення змін та доповнень до умов кредитного договору, за умовами п. 2 якої в зв'язку з визнанням недійсною додаткової угоди №2 від 22.05.2012 р. скасовано капіталізацію простроченої заборгованості та повернуто на рахунки прострочених платежів 40961,12 доларів США, що складається: 16163,76 доларів США - заборгованості з погашення суми кредиту, та 24797,36 доларів США - заборгованість з погашення процентів. Також, згідно з п.п. 3-5 угоди повернуто анульовану (-прощену) заборгованість за пенею станом на 22.05.2012 р. в розмірі 415420,04 грн. Проведено донарахування пені за період з 23.05.2012 р. по 12.06.2012 р. та повернення нарахованих відсотків на суму заборгованості за процентами 22.05.2012 р. по 12.06.2012 р. (а.с. 56-58, том ІІ). Вказана додаткова угода від 12.06.2012 р. погоджена поручителями [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику [PERSON] кредит, у розмірі встановленому договором. Згідно з ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. 526, 1054 ЦК України. Термін дії договору закінчується 19.08.2018 року. Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.04.2013 р. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції по кредитному договору від 19.02.2008 р. в розмірі 1 930 276,35 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок [NUMBER], який розташований за адресою: Київська область Обухівський район с. Нові Безрадичі, СТ «Райдуга»; земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0722 га, що розташована за адресою: Київська область Обухівський район с. Нові Безрадичі, СТ «Райдуга», яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0597 га, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, с.Нові Безрадичі, СТ «Райдуга», яка на праві власності належить [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], шляхом продажу даного предмету іпотеки на прилюдних торгах. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24.12.2013 р. вказане рішення залишено без змін. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку остання проплата заборгованості по кредиту [PERSON] була здійснена 28.10.2011 р. в розмірі 1392,89 доларів США, по відсоткам - 14.06.2012 р. в розмірі 193,77 доларів США, за пенею по кредиту - 28.10.2011 р. в сумі 1392,89 доларів США, за пенею по відсоткам - 14.06.2012 р. в сумі 193,77 доларів США (а.с. 96-98, том І). Станом на 13.07.2012 року загальна сума заборгованості перед банком становить 227 901,20 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (заборгованість по кредиту в розмірі 200904,38 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.07.2012 р. 1 605 828,71 грн.), заборгованість за процентами в розмірі 26 996,82 доларів США (еквівалентно 215 785,58 грн.). Згідно з п. 10.1 договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Так, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язання за кредитом за період з 13.07.2011 р. по 12.07.2012 р. становить 178 482,81 грн., а по відсоткам за вказаний період - 268 193,76 грн. (а.с. 97-98, том І). Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строк дії кредитного договору закінчується 19.08.2018 р. Останні проплати заборгованості по відсоткам відбулися 12.03.2012 р., 21.05.2012 р. та 14.06.2012 р. До суду банк звернувся з позовною вимогою 16.05.2012 р. про дострокове солідарне стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором від 19.02.2008 рок (а.с. 2 том І). В зв'язку з тим, що банк звернувся до суду до дня закінчення основного зобов'язання, останні проплати здійснювались до подачі позову 12.03.2012 р., тому підстав припинення поруки не вбачається. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 3219,00 грн. судового збору.

Outcome: approved