Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якої діє адвокат Спіжавка\~Т.Г., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на поховання, в якому посилається на те, що [INFO] у віці 83 роки померла її рідна тітка [PERSON] Всі заходи, пов'язані з організацією похорону і поминальних обідів здійснювала саме вона, оскільки інших родичів у померлої не було та нею були понесені витрати на загальну суму 27889 грн. Вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння та земельну ділянку (пай), яку за заповітом отримала [PERSON], подавши 12.04.2018 року до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Про існування даного заповіту вона дізналась тільки після проведення похорону та поминок. Зазначає, що [PERSON] не з'явилась на похорони [PERSON] та не брала участі ні в їх організації, ні в організації поминок. Витрати, понесені нею на поховання та поминки відповідач так і не відшкодувала. Просить стягнути з [PERSON] на її користь витрати на поховання в розмірі 27889 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки вважає, що обставини, які викладені в позові не відповідають дійсності та суперечать нормам ЦК України. Вказала, що [INFO] вона народила дитину і на час смерті [PERSON] - [INFO] знаходилась у Сторожинецькій лікарні. Про те, що [PERSON] заповіла їй все своє майно дізналась 24.03.2018 року від в.о. старости села Малованюка І.Д. Також зазначала, що крім позивача [PERSON], участь у похованні [PERSON] приймали також мешканці села Заболоття: [PERSON] та [PERSON] Вказує, що [PERSON] за життя приготувала собі на поховання одежу, труну, свічки, речі, які роздаються людям на поминках. Крім того, [PERSON] за життя на поховання передала [PERSON] в присутності свідків 12500 грн., а також останній були передані знайдені у гаманці померлої в сумі 4000 грн. Також позивачем [PERSON] було отримано матеріальну допомогу на поховання в розмірі 2-х пенсій та 1 пенсію, яку не встигла отримати померла, всього на суму 4356 грн. Вважає надані позивачем докази недостовірними та недопустимими, так як накладна №185 від 11.02.2018 р. була написана зі слів [PERSON] і зазначена в ній кількість речей і коштів не відповідає дійсності, що підтверджується іншою накладною, виданою підприємцем. Достовірність накладних не підтверджена податковим звітом відповідно до книги обліку доходів, що затверджено наказом Мінфіну України 19.06.2015 р. №579. Крім того, відповідно до ведення бухгалтерського обліку у разі видачі накладної, не завіреної печаткою, на місці печатки має бути напис «Не завірено печаткою, записано вірно - підпис». Також в деяких накладних не зазначене повне ім»я підприємця, в деяких взагалі відсутні прізвища, адреси. Відповідач зазначає, що перші п»ять найменувань товарів та покривала згідно накладної без номера від 11.02.2018 р. на суму 4250 грн. взагалі нікому не надавалися в якості помани, на послуги церковного хору було виплачено 700 грн.. Не зазначені у витратах кошти, які особи, що прощаються з покійною, кладуть до труни, яких могло бути 1600 грн. Вважає, що сума понесених позивачем власних витрат на поховання не відповідає заявленим вимогам та ставить під сумнів, що зазначені в накладних товари взагалі були придбані та використані за призначенням. Таким чином, грошей, які були заздалегідь заготовлені покійною у розмірі - 16500 гривень, а також 4356 гривень виданих пенсійним фондом, у повному обсязі, з урахуванням заздалегідь придбаних речей, вистачило на проведення поховання. Посилаючись на викладене просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача Спіжавка Т.Г. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснив, що його довірителька витратила кошти на поховання [PERSON], яке проводила саме вона, так як була впевнена, що покійна написала заповіт на когось з її дітей. Після поховання згідно традицій замовляла поминки. В подальшому, коли звернулася щодо отримання свідоцтва про спадщину, дізналася про заповіт померлої на [PERSON], яка в судовому порядку встановила своє право на спадщину. Так як відповідач прийняла спадщину, то має відшкодувати витрати на поховання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона займалася похованням [PERSON], яка померла [INFO], а похорон був 12 лютого. Вона все оплачувала, що потрібно для поховання згідно традицій. Померлою за життя були заготовлені труна, хрест, одежа. Вмістиме в труну: подушку, покривало, накидка на покійника, свічки та інші речі для труни були куплені нею в ритуальному салоні «Пам»ять», накладна з якого на її прохання була видана після того, як дізналася, що не отримають спадщину. В цій же накладній на її прохання були записані витрати, які вона понесла, оплачуючи людям в селі за копання ями, доставку тіла, церковний хор, даних послуг салон фактично не надавав. У суму витрат на церковний хор включено також послуги церковного служителя. Тіло везли кіньми на підводі. Для обряду поховання в підприємстві «Гірський мед» придбано калачі, випічка у формі хрестів, з них 150 поминальних калачів роздаються людям, які приходили прощатися з померлою перед її похованням. Фрукти на солодощі згідно накладної ФОП [PERSON] були куплені для поминальних обрядових дарів, частина з яких передається до церкви, коли відправляють панахиду перед похованням, частина роздається людям на цвинтарі та по дорозі до нього, а що залишилося не використаним, виклали на стіл під час поминок. Також нею були придбані речі згідно накладної ФОП [PERSON], які згідно традицій, роздаються як помана, коли тіло покійника виносять з будинку. Нею також був оплачений поминальний обід на 80 осіб на суму 10400 грн., який проводиться відразу після поховання. Також на поминки, які проводяться через 40 днів, придбала кружки, калачі та оплатила обід за таку ж кількість людей. Вона отримала в Пенсійному фонді допомогу на поховання в сумі 2904 грн., а також пенсію в розмірі 1452 грн., яку не встигла при життя отримати померла. Дану пенсію готова повернути відповідачці, як спадкоємцю. [PERSON] та [PERSON] допомагали їй в похованні, [PERSON] передала їй кошти в сумі 6800 грн., коли вона їхала в м.Сторожинець купляти необхідні для поховання речі, при цьому сказала, що ці гроші дала покійна. Також пояснила, що на поховання вона витратила більше коштів, однак не може підтвердити документально. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, з тих підстав, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, всі нормативно-правові акти, на які посилається позивач як на підставі позову, не стосуються предмета спору, так як позивачу не була нанесена шкода. Заявлені вимоги суперечать Закону України «Про поховання», відповідно до положень якого поховання - це поміщення труни в могилу, отже витратами на поховання є витрати саме до вказаного моменту, і в даній справі лише за двома накладними можна віднести до витрат на поховання. Позивачка отримала кошти в розмірі трьох пенсій та з її слів 6800 грн., переданих як заощадження померлої на похорон, які є достатніми для витрат на поховання. Вважає, що позивачка не підтвердила витрати належними доказами, так як накладні не підтверджені податковим звітом відповідно до книги обліку доходів, не містять всіх необхідних реквізитів, а одна з накладних видана не на ім»я позивачки. З наведених підстав просив відмовити в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що у померлої були кошти на поховання, яка передала [PERSON] на поховання 12500 грн. при свідках, а також після смерті, коли споряджували тіло, то знайшли ще 4000 грн. Вона особисто при цьому не була, про гроші їй відомо від людей. У них в селі дійсно копання ями коштує 1200 грн., не заперечує, що така сума була сплачена, як і 300 грн. на доставку тіла, церковний хор налічує сім осіб і кожному сплачено по 100 грн., тому коштів покійної повністю вистачила на дані витрати. Решту заявлених позивачем витрат не визнає, так як документи на їх підтвердження є підробленими. Також заперечує, що були куплені речі згідно накладної на суму 4250 грн. для помани, так як їй відомо, що як поману давали речі, належні покійній. Вона на похороні не була не знає, чи дійсно все, що зазначено в документах, було використано на поховання. Підтвердила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], прийняла спадщину за заповітом і набула право власності на домоволодіння померлої як на спадщину на підставі судового рішення. В ході судового розгляду відповідач та її представник відмовилися від допиту свідків, які були ними заявлені. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] у віці 83 роки в с. Заболоття померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 12.02.2018 року виконкомом Сторожинецької міської ради. З довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради 12.02.2018 року за №120 вбачається, що [PERSON] проводила похорони [PERSON], яка померла [INFO]. Витрати позивача [PERSON] на загальну суму 27889 грн. підтверджуються наступними документами: - накладною №185 від 11.02.2018 р., виданою ритуальним салоном «Пам»ять» ПП [PERSON] на суму 1065 грн.; - копією накладної підприємства «Гірський мед» від 11.02.2018 р. на суму 1351 грн., - копією накладної ФОП [PERSON], м. «Лавка» від 11.02.2018 р. на суму 1258 грн., - копією накладної ФОП [PERSON] від 11.02.2018 р. на суму 4250 грн., - копією накладної №4 від 12.02.2018 р. [PERSON] на суму 10400 грн., - копією товарного чека від 18.03.2018 р. підприємця [PERSON] на суму 900 грн., - копією накладної від 21.03.2018 р. підприємства «Гірський мед» на суму 715 грн., - копією накладної №7 від 22.03.2018 р. [PERSON] на суму 5500 грн. Відповідно до копії заяви 119 від 19.02.2018 року, поданою [PERSON] до Сторожинецького відділу обслуговування громадян, остання просила виплатити їй допомогу на поховання померлої [PERSON], особовий рахунок 127925. З довідки, виданої 12.02.2018 року за №119 виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради, підписаною старостою с.Нові Бросківці, с.Заболоття, з відомостями про смерть [PERSON] вбачається, що видана вона для отримання одноразової допомоги на поховання, і згідно відміток 14.02.2018 р. виплачено 2904 грн. З відповіді Сторожинецького відділу обслуговування громадян №10948/09-10 від 03.04.2019 року на заяву [PERSON] вбачається, що недоотриману пенсію в розмірі 1452 грн. за померлу [PERSON] отримала [PERSON] за наданими нею документами. З копії довідки, виданої 13.08.2018 року за №137/02-14-26/2018 приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В., вбачається, що в її провадженні є спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] Після її смерті подали заяви про прийняття спадщини: [PERSON] - 12.04.2018 року та [PERSON] - 27.07.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України особа, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Обов'язковою умовою покладення на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення. Статтею 2 Закону України від 10 липня 2003 № 1102-IV «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, обов'язок щодо відшкодування яких покладається на спадкоємців на підставі статті 1232 ЦК України. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №753/15444/15-ц ( постанова від 21.03.2018 р.). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], тому позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат. При цьому, відповідно до наведених правових норм, витрати пов»язані з проведенням поминальних обідів не підлягають стягненню. Разом з тим, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що позивач проводила поховання [PERSON] і несла пов»язані з цим витрати, що не спростовувалося стороною відповідача. Тому суд не приймає до уваги доводи відповідача про неналежність доказів позивача в обґрунтування позовних вимог через неналежне заповнення реквізитів та непідтвердження податковими звітами, оскільки відповідачем не спростовано факт використання при похованні [PERSON] товарів, зазначені в накладних, як і не заперечувалося, що відповідно до місцевих умов мають місце обрядові дії, на проведення яких використовувалися товари, зазначені в накладних. Та обставина, що в накладній, виданій ФОП [PERSON] від 11.02.2018 р. на суму 4250 грн. зазначено, що товар відпущено [PERSON], суд вважає, що має місце описка, на що вказувала і сама позивачка, і не вбачає підстав не враховувати витрати за вказаною накладною, так як дата її видачі відповідає подіям, що стосуються предмета спору, зазначені в ній речі не повторюються в інших документах, наявних в матеріалах справи. Незважаючи на невизнання позову, в своїх поясненнях відповідач [PERSON] не заперечувала, що позивач розраховувалася за копання ями, доставку тіла, послуги церковного хору, вказуючи, що для цього їй були передані кошти померлої. Таким чином, суд вважає, що в розумінні ст. 1232 ЦК України позивачем понесені витрати на поховання в сумі 10124 грн., з яких: -витрати на придбання товарів: в ритуальному салоні «Пам»ять» ПП [PERSON] на суму 1065 грн.; на підприємстві «Гірський мед» на суму 1351 грн, у ФОП [PERSON], м. «Лавка» на суму 1258 грн., у ФОП [PERSON] на суму 4250 грн.; -витрати на копання ями в сумі 1200 грн., доставку тіла на кладовище в сумі 300 грн., на послуги церковного хору 700 грн. Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що позивач отримала одноразову допомогу на поховання в сумі 2904 грн., а також 6800 грн. заощаджень померлої на поховання, що позивачем визнано в судовому засіданні. Отже, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 420 грн. Відповідно до вимог ст.1227 ЦК України - пенсія, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя входить до складу спадщини. Тому суд при вирішенні даного спору не враховує отриману позивачкою пенсію в сумі 1452 грн., оскільки це виходить за межі предмета спору. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог. Представники сторін в судовому засіданні зробили заяви про подачу доказів щодо витрат на правничу допомогу адвокатів протягом п»яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі ст.ст.1227, 1232 ЦК України, Закону України «Про поховання та похоронну справу»,

Outcome: partial