Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 листопада 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення боргу зі сплати аліментів у розмірі 804грн та пені\~за прострочення сплати аліментів у сумі 1733 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.02.2018 року Чернігівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ про стягнення аліментів № 329/63/18, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2018 року і до його повноліття. Однак, внаслідок несплати аліментів у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 804 грн.,\~у звязку з чим за період з січня 2018 року з урахуванням часткових сплат, по даний час виникла неустойка за прострочення сплати аліментів у розмірі 1733 гривні. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 20.11.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги про стягнення неустойки підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку\~статей 280, 281 ЦПК України. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. За вказаних обставин, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлено: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області від 13 січня 2011 року, актовий запис 02 (серія 1-ЖС № 077511). (а.с.8) Від вказаного шлюбу сторін, 02 лютого 2003 року народився син [PERSON], про що зроблено актовий запис № 09 відділу реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, яким 12 лютого 2003 року повторно видане свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 121013.(а.с.6) 09.02.2018 року Чернігівським районним судом Запорізької області видано судовий наказ про стягнення аліментів № 329/63/18, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2018 року і до його повноліття.(а.с.11). За судовим наказом державним виконавцем Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 329/63/18 від 15.02.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно виданого Михайлівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 329/63/18 від 15.02.2018 року, станом на 24 вересня 2018 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, які стягуються на користь [PERSON] становить 804 грн.(а.с.10) Згідно доданого до клопотання про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 329/63/18 від 15.02.2018 року, станом на 07 грудня 2018 року розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, які стягуються на користь [PERSON] відсутній та становить переплату в розмірі 3211 гривень. До розрахунку додано копії чеків Укрпошта про поштовий переказ позивачу [PERSON] від 04.06.2018 року на суму 6000 грн., від 24.09.2018 року на суму 3000 грн., та платіжне доручення № 7932 від 28.11.2018 року на суму 3931 грн. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно\~ст. 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні вимоги закону закріплені також у\~ст. 180 Сімейного кодексу України. Судом установлено, що станом на 18 грудня 2018 року відповідач [PERSON] борг по сплаті аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] згідно фіскального чеку від 24.09.2018 року сплатив повністю, що стверджується розрахунком заборгованості боржника, станом на 07 грудня 2018 року складеною державним виконавцем Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 804 гривні слід відмовити . Щодо вимоги про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне: Відповідно до ч.1ст.196\~Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1% х Q1)+(A2 х 1 х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зазначена правова позиція викладена також у Постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц (провадження № 61-5305 св 18). Також, у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду підсумував, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приймає наданий позивачем розрахунок неустойки по сплаті аліментів, частково ,оскільки позивачем невірно застосовано суми заборгованості за вказаний період. Не підлягає задоволенню вимога зі стягнення пені за прострочку виплати аліментів за липень, оскільки відповідно до наданого розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 329/63/18 від 15.02.2018 року, станом на 07 грудня 2018 року та копії чеків Укрпошта про поштовий переказ позивачу [PERSON] від 04.06.2018 року на суму 6000 грн., заборгованість було погашено із урахуванням чергової сплати за липень в розмірі 972 гривні та частково за серпень в розмірі 168 гривень (210+930+930+930+930+930+930+972+972+168=6000грн.), за таких обставин заборгованість з несплачених аліментів за серпень 2018 року склала 972 грн.-168грн.=804 грн за несвоєчасне погашення якої тягне за собою нарахування пені: 804 гривні\~- сума несплачених аліментів за серпень х 1% х 31 днів=249,24 грн. Судом установлено, що розмір пені за несплачені аліменти у період з січня 2018 року по серпень 2018 року становить 1379,94 гривні, з огляду на наступне: (210 гривень-\~сума несплачених аліментів за січень х 1% х 7 днів) + (930 гривень\~- сума несплачених аліментів за лютий х 1% х 28 днів) + (930 гривень -\~сума несплачених аліментів за березень х 1% х 31 день) + (930 гривень-\~сума несплачених аліментів квітень х 1% х 30 днів) + (930 гривень\~ сума несплачених аліментів травень х 1% х 31 день) + (804 гривні\~- сума несплачених аліментів за серпень х 1% х 31 день) = 1379,94 гривень. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача в користь позивача неустойку за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 1379,94 гривень. Вимогами\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: partial