overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач 19.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 1997 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 29.08.2009 року вони зареєстрували шлюб. Вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, її доходів не вистачає на належне забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач працює на посаді поліцейського патрульної поліції Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, отримує заробітну плату близько 3600,00 грн. на місяць, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку регулярно такої допомоги не надає. Відповідач аліменти більше нікому не сплачує, по іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.14). Вказав, аліменти більше нікому не сплачує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Діти проживають з позивачем, перебувають на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дітей всім необхідним. Відповідач працює на посаді співробітника у Нікопольському ВП ГУНП в Дніпропетровській області, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 91 від 27.09.2016 року (а.с.11). Його середньомісячна заробітна плата складає 4276,65 грн. У добровільному порядку відповідач регулярно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Проте згідно наданої до суду заяви відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачем (а.с.14). По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач 19.08.2017 року звернувся до Деснянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини з грудня 2016 року. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 19.09.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, після отримання 18.09.2017 року відповіді з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві про зареєстроване місце проживання відповідача - відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.01.2018 року. Позивач в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що подала суду письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1368, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від вказаного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9,10) Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач 19.08.2019 року звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 1000 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 13.03.2019 року 14159,55 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 13.03.2019 між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, на підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач, власноруч написав розписку і отримав грошові кошти в розмірі 1000 дол. США, з зобов`язанням повернути вказані кошти до 13.06.2019 року, яку позивач і просить стягнути з відповідача в перерахунку в національну грошову одиницю України за курсом Національного банку України, що становить 14159,55 грн., а також три проценти річних у розмірі 135,27 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.09.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач 19.08.2019 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що укладений ними 13.06.2013 року шлюб розпався через діаметрально-протилежних характерів, поглядів на життя, фізичної та психологічної несумісності, що призводить до постійних сварок в сім`ї та його моральної спустошеності. Сімейно-шлюбні відносини припинили з початку січня 2015 року , проживають окремо, тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Від шлюбу не мають дітей. Майнового спору не мають. Відповідачка не бажає розірвати шлюб в несудовому порядку. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивач, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. ( а. с. 20 ). Відповідачка не надала відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем проживання про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відміткою про отримання судової повістки ( а. с. 15, 19, 24 ). Враховуючи, що відповідачка знята з реєстрації за вказаною в позові адресою проживання, її місце перебування не відомо ( а. с. 11 ), тому опубліковано оголошення про її виклик до суду на сайті Полтавського районного суду Полтавської області ( а. с. 27 ), що згідно вимог чинного законодавства є належним її повідомленням. Від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи та позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 13.06.2013 року в виконавчому комітеті Тахтаулівської сільської ради Полтавського району зареєстрували шлюб ( актовий запис № 02 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь, діаметрально-протилежних характерів, поглядів на життя, фізичної та психологічної несумісності сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно сімейні стосунки та проживають окремо з січня 2015 року, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач 19.08.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на наступні обставини. 10.11.2018 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Дітей від шлюбу немає. Вказала, що наразі шлюбні відносини між ними припинено. Причиною стали несумісність характерів, протилежні погляди на шлюб та сім`ю, часті сварки. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Вказала, що спільне господарство не ведуть, питання щодо поділу майна між ними не виникає. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 08.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження по справі, призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.13,14). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та на їх задоволенні наполягає (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації (а.с.12,15). До суду повернувся конверт, надісланий за місцем реєстрації відповідача, як не вручений із зазначенням причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.24). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзив на позов відповідач не надав. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10.11.2018 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 641 (а.с.7). Дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне господарство ними не ведеться. Причиною цього стало те, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Примирення між сторонами неможливе. Майнового спору не виникає. За таких обставин, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач 19.09.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Йому на підставі договору купівлі - продажу квартири від 27.08.2016 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 1234 належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі, крім нього зареєстрована його дружина - [PERSON], та ще двоє людей: колишній власник квартири - [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Останні у квартирі не проживають з 2014 року, що підтверджується актом ТОВ КК «ДомКом» за № 617 від 08.09.2016 року. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі створює йому перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, він вимушений нести додаткові витрати за відповідачів по оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.22). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, кожен окремо про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 16,319,321,383,386,391 ЦК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири від 27.08.2016 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 1234 (а.с. 9-10). Згідно довідки ТОВ КК «ДомКом» № 9303 від 08.09.2016 року, за адресою - [ADDRESS] зареєстровані особи - [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Також, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO] з 14.09.2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). [PERSON], [INFO] з 07.08.1997 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). З акту № 617 від 08.09.2016 року, складеного ТОВ КК «ДомКом», вбачається, що за адресою - [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не проживають зі слів сусідів з 2014 року і по теперішній час. (а.с. 12) Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, він вимушений нести додаткові витрати за відповідачів по оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку відповідачі не бажають вирішити спір. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач 19.09.2017р. звернувся до суду з даним позовом в якому вказав, що 02.09.2016р. до Маріупольського міського центру зайнятості звернувся [PERSON], якому на підставі його особистої заяви надано статус безробітного. Під час перебування на обліку [PERSON] виконував роботу за трудовим договором з 01.10.2016р. по 28.04.2017р. в ТОВ «У.К. Прайд», на підставі чого мав роботу та зайнятість, та відносився до зайнятого населення, внаслідок чого не мав права отримувати допомогу по безробіттю. Також відповідач в порушення свого обовязку не повідомив центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття. Тому, просять суд, стягнути з відповідача суму незаконно одержаних матеріальних коштів в розмірі 1421,43 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та ухваленні рішення на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві також просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що ніколи не працював директором ТОВ «У.К. Прайд» і ніякої заробітної плати не отримував. Випадково дізнавшись про те, що він рахується як директор ТОВ «У.К. Прайд», він звернувся до Державної фіскальної служби України, поліції та СБУ, за його заявою було порушено кримінальну справу, в ході слідства було встановлено, що він не працював на вказаному підприємстві. Крім того, є рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.11.2017р., яке набуло законної сили 29.12.2017р., згідно якого визнано недійним трудовий договір, укладений 19.09.2016р. між ТОВ «У.К. Прайд» та [PERSON]. Дослідивши представлені у справі докази, надану відповідачем заяву та додані до неї документи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 05.09.2016р. [PERSON] надано статус безробітного. З 09.09.2016 року [PERSON] призначено виплату допомоги по безробіттю, з 09.09.2016р. по 03.09.2017р. та розпочато виплату. 07.02.2017р. [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію з 02.02.2017р., в звязку з тим, що [PERSON] виконував роботу за трудовим договором з 01.10.2016р. по 28.04.2017р. в ТОВ «У.К. Прайд». Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.11.2017р., яке набрало законної сили 29.12.2017р., позов [PERSON] до ТОВ «У.К. Прайд» задоволено, визнано недійним трудовий договір, укладений 19.09.2016р. між ТОВ «У.К. Прайд» та [PERSON]. Приймаючи до уваги ту обставину, що рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджується відсутність трудових відносин між [PERSON] та ТОВ «У.К. Прайд», на які позивач посилається в позові, як на підставу його задоволення, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач 19.09.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникали суперечки з будь-яких питань. З червня 2017 року припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, у відносинах відсутнє порозуміння, з червня 2017 року мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, примирення з відповідачем не можливе. Син залишиться проживати з позивачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу, з червня 2017 року мешкають окремо, примирення не досягнуто. Син залишиться проживати з позивачем. Суд, заслушавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2002 р. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач 19.09.2019 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що позивач дав відповідачу 15000 гривень в рахунок завдатку за продаж останнім житлового будинку, що підтверджується відповідною розпискою. Проте, договір купівлі-продажу укладено між сторонами не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач 19.09.2019 року звернулася до суду з позовом до \~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 21.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У серпні 2015 року шлюбне життя з відповідачем припинено через відсутність взаєморозуміння з питань ведення спільного господарства, сімейних обов`язків. Вважає, що примирення між ними неможливе. Майнового спору не мають. Враховуючи викладене, просить шлюб з відповідачем розірвати, прізвище залишити « [PERSON] ». Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.02.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 09.04.2020 рік о 14.00 годину. Позивач, згідно поданої 23.09.2019 року заяви, просить справу розглядати в її відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі ( а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ) (а.с. 16). До суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою з викликом у судове засідання на 09.04.2020 рік о 14.00 годину, як не вручений у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 29). У відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 21.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за \~\~актовим записом № 1006 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як зазначено позивачем та не було спростовано відповідачем, у серпні 2015 року подружнє життя сторін остаточно припинено, спільне господарство не ведеться. Взаємовідносини, що склалися між ними виключають подальше спільне життя. При таких обставинах суд вважає, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] », [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Майнового спору між сторонами судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими\~ та такими, що підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved