Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 листопада 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 20 квітня 2009 року померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,83 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на спадкову земельну частку (пай) було втрачено, відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], яка померла 20 квітня 2009 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 20 квітня 2009 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 154330 (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,83 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0231944 (а.с.14-15). Позивач [PERSON], [INFO] є дочкою померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії VII-БК № 358359 (а.с.7). Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ТП № 251393 та свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 052771 (а.с.10), на підставі якого відповідач змінила прізвище «Михайленко» на «Сторож». Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлої 20 квітня 2009 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не змогла у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено (а.с.17), тому позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що стверджено відмовою приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.16). Тому, позивач вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved