Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.12.2014 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.02.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав [PERSON] грошові кошти у сумі 240000 грн. строком до 15.02.2014 року. Договором позики передбачено, що у разі невиконання зобов'язання позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення. У зв'язку із тим, що по теперішній час відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов'язань та повернення боргу у сумі 240000 грн., позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 240000 гривень, пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 67200 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3072 грн. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, про причину неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за договором позики від 15.02.2013 року [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у сумі 240000 грн. строком до 15.02.2014 року, а [PERSON] зобов'язався повернути позику не пізніше встановленого договором строку. Згідно п. 2 договору позики від 15.02.2013 року, сторони зазначили, що передачу грошей було здійснено до підписання цього договору, підпис на цьому договору свідчить про отримання позичальником грошей. Відповідно до п. 6 договору позики, сторони обумовили, що при неповерненні суми позики своєчасно до 15.02.2014 року позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України. Сторони домовились, що при порушенні умов договору нараховується пеня в розмірі одного відсотка від простроченої суми. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у строк, обумовлений в Договорі позики від 15.02.2013 року, суму боргу не повернув. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленим строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Так як відповідачем не надано доказів належного виконання зобов'язання, суд вважає, що відповідач прострочив виконання зобов'язання. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно розрахунку позивача, за період прострочення виконання зобов'язання позичальником з 15.02.2014 року по день подання позову 01.12.2014 року, сума пені згідно умов договору позики складає 67200 грн. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 240000 грн. та пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 67200 грн. на користь позивача. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3072 грн., що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому в порядку ст. 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved