Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.11.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, про визнання права власності на самочинне будівництво, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 2 по провулку Гагаріна, м.Покровська, Донецької області на підставі договору купівлі-продажу будинку від 27.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу [PERSON] Рішенням Красноармійської міської ради № 182 від 19.04.2006 року позивачу було дозволено прибудову до будинку для улаштування кухні, ванної кімнати, котельної площею 24 кв.м., будівництво сараю для твердого палива площею 3 кв.м., зі зносом двох сараїв по вул.. Гагаріна, 2. Вказані споруди у 2006 році були прибудовані позивачем до її домоволодіння. 19.10.2017 року КП «БТІ» було складено технічний паспорт на домоволодіння за адресою: провулок Гагаріна, 2, м.Покровськ Донецької області. У технічному паспорті була поставлена відмітка про самочинне будівництво, а саме прибудову А1-1 та прибудову А2-1, загальною площею 66,0 кв.м. Після цього позивачка звернулась до [PERSON] міського голови з заявою, в якій просила прийняти в експлуатацію прибудовані нею споруди у 2006 році на підставі рішення Красноармійської міської ради № 182 від 19.04.2006 року, так як вказане будівництво було здійснено нею ще до винесення Постанови КМУ від 13.04.2011 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та видати їй свідоцтво про право власності на закінчене будівництво за адресою: м.Покровськ, Донецької області, пров. Гагаріна, буд. 2. 15.11.2017 року позивачка отримала відповідь в якій було зазначено: Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року (в редакції постанови КМУ від 07.06.2017 року № 409 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461») введення в експлуатацію збудованих будівель та споруд здійснюється шляхом подання забудовником декларації про готовність до експлуатації обєкта за формою, наведено у додатках 1 або 2 постанови, за умови, якщо будівництво здійснювалось на підставі документа, що надає право на виконання будівельних робіт. Спеціаліст відділу протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру. Та повідомили, що до 2013 року реєстрація обєктів нерухомості та видача свідоцтв про право власності, в тому вислі господарських будівель та прибудов. Здійснювалась комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації». Чинним містобудівним законодавством обєкти будівництва, на які забудовником не отримано документи, що надають право на виконання будівельних робіт, вважаються самовільно збудованими. Тож, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта шляхом реєстрації декларації про готовність самочинно збудованого обєкта за формою, наведеною у додатку 5 постанови. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на прибудову А1-1 та прибудову А2-1, загальною площею 66,0 кв.м. до будинку, що розташований за адресою: провулок Гагаріна, буд. 2 у м.Покровську Донецької області. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи буз участі представника та проси вирішити справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку № 2 по провулку Гагаріна, м.Покровська, Донецької області на підставі договору купівлі-продажу будинку від 27.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу [PERSON] (а.с.11). Рішенням Красноармійської міської ради № 182 від 19.04.2006 року позивачу було дозволено прибудову до будинку для улаштування кухні, ванної кімнати, котельної площею 24 кв.м., будівництво сараю для твердого палива площею 3 кв.м., зі зносом двох сараїв по вул.. Гагаріна, 2 (а.с.5). Вказані споруди у 2006 році були прибудовані позивачем до її домоволодіння. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на прибудову А1-1 та прибудову А2-1, загальною площею 66,0 кв.м. до будинку, що розташований за адресою: провулок Гагаріна, буд. 2 у м.Покровську Донецької області. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності дана особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна. Відповідно до ст.. 376 ЦК України споруда вважається самочинним будівництвом, якщо вона збудована без належного дозволу. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано особою, яка здійснила самочинне будівництво за умови надання її земельної ділянки у встановленому порядку. Згідно до ст.. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: approved