Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 липня 2017 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 13 жовтня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,102 га та земельна ділянка площею 2,9177 га, які розташовані на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті [PERSON], яка померла 13 жовтня 2016 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 13 жовтня 2016 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 381958 (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,102 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 024752 (а.с.6) та земельна ділянка площею 2,9177 га, кадастровий номер 3221682000:03:002:0005, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 688200 (а.с.7). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлої, що стверджено письмовими доказами (а.с.3). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої 13 жовтня 2016 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки було втрачено (а.с.10), тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved