Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 вересня 2019 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) , щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову та до закінчення дочкою навчання або досягнення двадцяти трьохрічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] , який розірвано 20 листопада 2002 року. Від шлюбу є спільна дочка, яка на даний час досягнула повноліття, однак навчається на денній формі навчання у Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму, у зв`язку із чим позбавлена можливості працевлаштуватись та самостійно отримувати заробіток. При цьому вказує, що не має фінансової можливості самостійно забезпечувати дочку усім необхідним. За вказаних обставин просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить стягувати з відповідача аліменти з 01 листопада 2019 року, оскільки за вересень та жовтень 2019 року відповідач у добровільному порядку сплатив аліменти. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить суд при ухваленні рішення взяти до уваги ту обставину, що аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] за вересень та жовтень 2019 року він сплатив у добровільному порядку. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20 листопада 2002 року, про що складено актовий запис №735 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 20 листопада 2002 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу позивач відновила прізвище із [PERSON] на дошлюбне - [PERSON] . Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Тернополі, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1138 від 23 липня 2001 року зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України). Довідкою №204 виданою 05 серпня 2019 року Державним професійно-технічним навчальним закладом «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму стверджується, що [PERSON] дійсно навчається на денній державній формі навчання в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму на третьому курсі в групі №34 за професією «Перукар (перукар-модельєр), манікюрник. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по [INFO] Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши встановлені обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, враховуючи потреби повнолітньої дочки сторін [PERSON] , [INFO] у матеріальній допомозі, у зв`язку із її навчанням на денній формі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом із тим , сторонами не оспорюється факт сплати аліментів відповідачем в користь позивача за вересень та жовтень 2019 року . За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягувати аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи із 01 листопада 2019 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьохрічного віку. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved