Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.07.2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу будинку, посилаючись на те, що вона у листопаді 2011 року взнала від гр.. [PERSON] про те, що вона має намір продавати належний їй на праві приватної власності будинок [ADDRESS] і виїжджати з м.Красноармійськ на постійне місце проживання до іншого міста. У зв»язку з цим позивачка виказала їй намір купувати у неї цей будинок і вона сказала позивачці, що бажає продати його за 40000 (сорок тисяч) гривень. Позивачка погодилася з цим, але ж оскільки відповідачці потрібно було для продажу будинку ще підготувати необхідні для цього документи, то вони дійшли згоди про укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку з наміром укласти основний договір купівлі-продажу цього будинку. Внаслідок цього 16.11.2011 року позивачка з відповідачкою уклали попередній договір купівлі-продажу будинку, відповідно до умов якого основний договорі купівлі-продажу будинку вони повинні були укласти в строк до 16.11.2014 року, оскільки за цей час позивачка повинна була зібрати ще 20000 грн., окрім завдатку, який вона передала відповідачці як завдаток. У відповідності до умов укладеного ними попереднього договору купівлі-продажу будинку позивачка передала відповідачці, а вона отримала від неї у якості завдатку грошові кошти у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Згідно умов цього договору відповідачка зобов»язалася в строк до 16.11.2014 року укласти з нею основний договір купівлі-продажу будинку. Відповідно до п. 5.3 попереднього договору купівлі-продажу будинку, у разі невиконання умов договору, відповідачка була зобов»язана повернути їй подвійну суму завдатку. Як гарантію зобов»язання продати позивачці цей будинок відповідачка надала їй копії правовстановлюючих документів на цей будинок, запевнивши її у тому, що будинок буде продавати саме їй. Позивачка довірилася відповідачці, оскільки вони з нею проживають у одній частині м.Красноармійськ (західна частина), де всі один одного добре знають і у позивачки не виникло навіть думки про те, що відповідачка може ввести її в оману. Але ж відповідачка у встановлений попереднім договором строк документів на продаж будинку не підготувала і договір купівлі-продажу будинку з позивачкою не уклала. Та коли позивачка звернулась до неї, чому саме вона цього не зробила, то вона сказала позивачці, що знайшла покупця, який за будинок надає їй грошові кошти у розмірі 50000 (п»ятдесят тисяч) гривень. Коли позивачка звернулася до відповідачки з проханням повернути їй передані їй грошові кошти у розмірі 20000 гривень, вона сказала їй, що завдаток не повертається і взагалі вона вже витратила всі ці грошові кошти на купування ліків, оскільки вона особа похилого віку і потребує постійного лікування. Таким чином, з огляду на все вищевикладене, відповідачка ввела в оману позивачку, скориставшись своїм похилим віком, взяла у неї грошові кошти у сумі 20000 гривень, чим спричинила їй матеріальну шкоду. Також протиправне ставлення відповідачки до позивачки поставило її у дуже скрутне матеріальне становище. На даний час вона не може купувати ні цей будинок ні якийсь інший, оскільки вона розраховувала лише на суму 40000 гривень, а тепер вона позбавлена внаслідок протиправних дій відповідачки грошових коштів у сумі 20000 гривень. Оскільки термін дії попереднього договору сплив 16.11.2014 року, то саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Незважаючи на те, що відповідно до п. 5.3 попереднього договору купівлі-продажу будинку, у разі невиконання умов договору, відповідачка була зобов»язана повернути їй подвійну суму завдатку, тобто 40000 (сорок тисяч) гривень, зважаючи на її похилий вік, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачка вважає за доцільне заявити позовні вимоги про повернення їй лише суми завдатку, тобто грошових коштів у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позивних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлена належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що позивачка у листопаді 2011 року взнала від гр.. [PERSON] про те, що вона має намір продавати належний їй на праві приватної власності будинок [ADDRESS] і виїжджати з м.Красноармійськ на постійне місце проживання до іншого міста. У зв»язку з цим позивачка виказала їй намір купувати у неї цей будинок і вона сказала позивачці, що бажає продати його за 40000 (сорок тисяч) гривень. Позивачка погодилася з цим, але ж оскільки відповідачці потрібно було для продажу будинку ще підготувати необхідні для цього документи, то вони дійшли згоди про укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку (а.с.10-13) з наміром укласти основний договір купівлі-продажу цього будинку. Внаслідок цього 16.11.2011 року позивачка з відповідачкою уклали попередній договір купівлі-продажу будинку, відповідно до умов якого основний договорі купівлі-продажу будинку вони повинні були укласти в строк до 16.11.2014 року, оскільки за цей час позивачка повинна була зібрати ще 20000 грн., окрім завдатку, який вона передала відповідачці як завдаток. У відповідності до умов укладеного ними попереднього договору купівлі-продажу будинку позивачка передала відповідачці, а вона отримала від неї у якості завдатку грошові кошти у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Згідно умов цього договору відповідачка зобов»язалася в строк до 16.11.2014 року укласти з нею основний договір купівлі-продажу будинку. Відповідно до п. 5.3 попереднього договору купівлі-продажу будинку, у разі невиконання умов договору, відповідачка була зобов»язана повернути їй подвійну суму завдатку. Як гарантію зобов»язання продати позивачці цей будинок відповідачка надала їй копії правовстановлюючих документів на цей будинок (а.с.14-31), запевнивши її у тому, що будинок буде продавати саме їй. Позивачка довірилася відповідачці, оскільки вони з нею проживають у одній частині м.Красноармійськ (західна частина), де всі один одного добре знають і у позивачки не виникло навіть думки про те, що відповідачка може ввести її в оману. Але ж відповідачка у встановлений попереднім договором строк документів на продаж будинку не підготувала і договір купівлі-продажу будинку з позивачкою не уклала. Та коли позивачка звернулась до неї, чому саме вона цього не зробила, то вона сказала позивачці, що знайшла покупця, який за будинок надає їй грошові кошти у розмірі 50000 (п»ятдесят тисяч) гривень. Коли позивачка звернулася до відповідачки з проханням повернути їй передані їй грошові кошти у розмірі 20000 гривень, вона сказала їй, що завдаток не повертається і взагалі вона вже витратила всі ці грошові кошти на купування ліків, оскільки вона особа похилого віку і потребує постійного лікування. Таким чином, з огляду на все вищевикладене, відповідачка ввела в оману позивачку, скориставшись своїм похилим віком, взяла у неї грошові кошти у сумі 20000 гривень, чим спричинила їй матеріальну шкоду. Також протиправне ставлення відповідачки до позивачки поставило її у дуже скрутне матеріальне становище. На даний час вона не може купувати ні цей будинок ні якийсь інший, оскільки вона розраховувала лише на суму 40000 гривень, а тепер вона позбавлена внаслідок протиправних дій відповідачки грошових коштів у сумі 20000 гривень. Оскільки термін дії попереднього договору сплив 16.11.2014 року, то саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Незважаючи на те, що відповідно до п. 5.3 попереднього договору купівлі-продажу будинку, у разі невиконання умов договору, відповідачка була зобов»язана повернути їй подвійну суму завдатку, тобто 40000 (сорок тисяч) гривень, зважаючи на її похилий вік, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачка вважає за доцільне заявити позовні вимоги про повернення їй лише суми завдатку, тобто грошових коштів у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов»язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов»язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Згідно зі ст.. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved