Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.11.2016 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що 23.02.2012 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пр. Театральний, 40/17, автомобіля [NUMBER], 1986 року випуску та причіпу марки ГКБ-8160, 1992 року випуску, що належала померлому на праві власності. Вона вчасно звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини і їй державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пр. Театральний, 40/17. Натомість постановою Державного нотаріусу Першої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON], їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль та причіп, через те, що всі архівні справи та документи залишилися на непідконтрольній території. В звязку з чим, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль [NUMBER], 1986 року випуску, тип легковий комбі-В. колір - «Білий», номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНВ № 125264 та причіп марки ГКБ-8160, 1992 року випуску реєстраційний номер 2352 ИЯ, номер кузова [NUMBER], колір коричневий, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНС № 183882. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить суд слухати справу за її відсутності. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження серія ЯЕ № 867619 від 27.03.1956 року, виданого Кіровським ВРАЦС м. Макіївка Донецької області, [PERSON] народилася 09.03.1956 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 482. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-НО № 2702726 від 17.11.1978 року, виданого ВРАЦС м. Донецьк «Палац щастя», [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.11.1978 року, актовий запис № 2390. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Власова». Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 578485 від 23.01.2012 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 23.01.2012 року. Про зроблено відповідний актовий запис № 68. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Згідно зі\~ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.12.2013 року, виданого Першою Донецькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] отримала право власності на 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, пр. Театральний, 40/17 у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Судом встановлено, що померлому [PERSON] на підстав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНВ № 125264 та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНС № 183882 належить на праві власності автомобіль [NUMBER], 1986 року випуску, тип легковий комбі-В. колір - «Білий», номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та причіп марки ГКБ-8160, 1992 року випуску реєстраційний номер 2352 ИЯ, номер кузова [NUMBER], колір коричневий. Постановою Державного нотаріусу Першої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.10.2016 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль та причепа, через те, що всі архівні справи та документи залишилися на непідконтрольній території. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч. 5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що всі архівні справи та документи залишилися на непідконтрольній території, її право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд приходить до переконання, що відсутність державної реєстрації права на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З наведених підстав суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved