overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.06.2019 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.07.2014 року звернулась до суду з позовом в якому вказала, що він з 03.08.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] Шлюбні відносини між ними фактично припинено. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлена належно, в матеріалах справу маємо заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність, та вона не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 03.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 03.08.1996 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 36. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.09.1998 року Курахівською Селищною радою м. Селидове Донецькій області, актовий запис № 25, сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.08.1997 року Ворошиловським відділом реєстрації актів громодянського стану м. Донецьк, актовий запис № 272. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 10.08.1980 р.н, яка мешкає в с. М. Фонтан, Подільського району Одеської області, звернулась 26 липня 2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та на період до повноліття дітей, оскільки питання аліментів у добровільному порядку ними не врегульовано. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без пояснення цьому причин. Заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність не представив. Заперечень до позову не надав. Тому за згоди позивачки справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які утримуються матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульвано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.07.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON], 10.08.1988 р.н, яка мешкає в с. Розалівка Подільського району Одеської області, звернулась 20.02.2017 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на її користь аліменти на утримування дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. Підставою цьому зазначала те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області. Від шлюбу мають доньку. Матеріальної допомоги на утримання спільної дитини відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує дохід. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у повторне судове засідання на виклик суду не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 20.02.2017 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.08.2016р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 08.10.2004р перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що шлюбні відносини припинені з 20.06.2015р по причині відсутності взаєморозуміння, на підставі чого між ним та відповідачкою часто виникали сварки, у зв'язку з чим між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, оскільки суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Спору щодо поділу спільного майна немає. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав в суді пояснення, зазначені у позові. Відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнала цілком, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві просила після розірвання шлюбу її прізвище залишити «Оніщенко». Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08.10.2004 року Макіївським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2004 року, актовий запис №1222. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] яке видане 05.02.2007р Гірницьким відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю понад один рік, живуть окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які втратили любов та повагу один до одного, у зв?язку з чим їх примирення неможливе, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу за її клопотанням залишити теж -«Оніщенко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.08.2018 року звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 25 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені, в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Вони втратили почуття взаємоповаги та любові. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в його відсутність, відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві позов визнає, просить справу розглядати у його відсутність. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 25.04.2014 року, який зареєстровано Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 268, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а. с.9. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Позивач, мотивуючи свої вимоги, послався на норми ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, які, на думку суду, підлягають застосуванню до даних правовідносин. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Строк на примирення позитивного результат не дав. Таким чином, суд дійшов висновку, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , 10.08.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 10.10.1998 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Дунаєвецьким р/в реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом №110. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сімї є втрата любові та взаєморозуміння. Внаслідок чого тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, крім цього вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача до суду, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності. У відповідності до вимог ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4\~ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.10.1998 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09.07.1999 року. Від спільного проживання в шлюбі мають двох синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сімї є втрата любові та взаєморозуміння. Внаслідок чого сторони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Кожен з них живе своїм життям. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей про бажання відповідача змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.10.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 9 листопада 2016 року зареєстрували шлюб і проживали разом до травня 2017 року. На даний час з відповідачем подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, кожен веде самостійний спосіб життя. Від цього шлюбу спільних дітей не мають. Станом на день звернення до суду вимог до відповідача щодо поділу спільно нажитого майна подружжя не має в звязку з його відсутністю. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові, довіри, взаємоповаги та порозуміння. Примирення і відновлення сімейних стосунків не можливе, всі можливі заходи примирення вичерпані ними остаточно. Прохає строк на примирення не надавати і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає підстав для його збереження. Розірвати шлюб в органах РАЦС неможливо через відсутність на це згоди відповідача. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, повідомлений належним чином /а.с.18-19/. З урахуванням думки позивача, яка не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливо провести судовий розгляд відповідно до правил, визначених статтею 224 ЦПК України, у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно\~ч.1 ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності з вимогами\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що\~\~подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони 9 листопада 2016 року уклали шлюб, який зареєстрований Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 252 /а.с.4/. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають, проживають окремо з травня 2017 року, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сімї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

позивач [PERSON] 10.10.2019 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 27.01.2007 р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №105. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.01.2007 р. зареєстровано шлюб з відповідачем, від спільного подружнього життя у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння, із 2011 року вони не проживають разом, фактично сім`я розпалась. Позивач переконана, що примирення між ними неможливе, їх подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам. Ухвалою від 23.10.2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явилась, 29.11.2019 р. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У підготовче засідання відповідач не з`явився, 29.11.2019 р. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.01.2007 р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №105; від спільного подружнього життя у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved