Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач 16.05.2016 року звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову і до її повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач, який є батьком [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Витрати на утримання дитини несе позивач особисто, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Також зазначила, що їй не відомо про дохід та місце роботи відповідача. Враховуючи вище наведене, просила суд позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з якої вбачається, що останній погоджуюється на стягнення з нього аліментів у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Позивач несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами наявні спірні відносини щодо порядку та розміру надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частин або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційного заробітку не має. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і є законні підстави для їх задоволення з урахуванням потреб дитини. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, а тому виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, суд вважає за необхідне визначити до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2016 року і до повноліття дитини. При визначенні вказано вище розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, визнання ним позову та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved