Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач 12.03.2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07.02.2018 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза приладом обліку з порушенням схеми обліку шляхом підключення ввідних та навантажних дротів напряму. Прилад обліку у відключеному стані, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. На підставі акту від 07.02.2018 року було здійснене нарахування розміру завданих збитків за період з 24.05.2016 року по 07.02.2018 року за 624 дні у розмірі 48780,56 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 48780,56 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач фактично ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд справи та строк подання відзиву на позовну заяву, проте не подав до суду вказаний відзив, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідача не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 07.02.2018 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS] , було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі поза приладом обліку з порушенням схеми обліку шляхом підключення ввідних та навантажних дротів напряму. Прилад обліку у відключеному стані, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, що підтверджується Актом Н № 137208 про порушення від 07.02.2018 року (а.с. 4-5). Такі дії є порушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Згідно п. 53 Правил контролерами ДМЕМ було складено Акт Н № 137208 про порушення від 07.02.2018 року. На засіданні комісії 28.05.2018 року 4-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН було розглянуто Акт № Н № 137208 про порушення від 07.02.2018 року та протоколом № 13 встановлено, що [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , порушила вимоги п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення поза приладом обліку з порушенням схеми обліку прихованим шляхом (а.с. 10). Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 24.05.2016 року по 07.02.2018 року за 624 дні, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року за № 562. Загальна сума завданих збитків становить 48780,56 грн. (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, на ім`я відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджує наявність між сторонами договірних відносин на постачання та використання електроенергії (а.с. 17-18). В свою чергу, згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення ним правил користування електроенергією, а відповідно до статті 27 Закону таке правопорушення тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Відповідно до пункту 5.1.7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, відповідальність за дотримання Правил, своєчасну оплату за електроенергію, збереження і цілісність електролічильника покладається на відповідальну особу споживача, тобто на відповідачів по справі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання унаслідок односторонньої відмови від зобов`язань, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач, будучи споживачем електроенергії, допустила використання електричної енергії поза приладом обліку, чим завдала збитки позивачу в розмірі 48780,56 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 3) покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved