Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 травня 2021 року звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку зареєстрований, зокрема, відповідач [PERSON] , який є її сином. Відповідач з 2008 року не проживає у будинку, не сплачує комунальні послуги, особистих речей у будинку не має, добровільно знятися з місця реєстрації відмовляється. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судові виклики, направлені за адресою місця реєстрації, повернулись із зазначенням «Адресат відсутній». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №246696024 від 03.03.2021 року. Відповідач [PERSON] є сином позивачки. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у вказаному житловому будинку. Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає підтверджується довідкою голови квартального комітету від 02.03.2021 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає з 2008 року. Висновки суду підтверджуються матерріалами справи. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391\~ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином встановлено, що відповідач без поважних причин більше дванадцяти років не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території, та між ним і позивачем не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за ухвалою суду, з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved