Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.05.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. [INFO] помер його батько - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Вищевказане спадкове майно [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті своєї дружини - [PERSON], яка фактично прийняла у спадщину після смерті своєї матері - [PERSON]. Спадкоємці майна померлого [PERSON] за законом є він (позивач) та його сестра - [PERSON] (рідна дочка померлого), яка спадщину не приймала. Він (позивач) в установлений законом строк прийняв спадщину і є єдиним спадкоємцем померлого батька. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не оформили правовстановлюючий документ на домоволодіння, крім цього, документально не простежується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] З цих причин Градизька державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого батька право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0.25 га. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому. Представник відповідача - Пронозівської сільської ради, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Градизької держнотконтори, Глобинської районної державної адміністрації, Глобинського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. Судом встановлено [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлої була її дочка - [PERSON], яка постійно проживала зі спадкодавцем до дня її смерті в [ADDRESS], що підтверджується довідками № 579 та № 580 від 04.05.2016 року, виданими Пронозівською сільською радою Глобинського району. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину матері. [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна померлої був її чоловік - [PERSON], який постійно проживав зі спадкодавцем до дня її смерті в [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 499 від 14.04.2016 року, виданою Пронозівською сільською радою Глобинського району. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України він вважається такою, що прийняв спадщину дружини. Спадкові справи після померлої [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] не заводилися. Підтвердженням цьому є відповідь Градизької нотаріальної контори № 416 від 14.05.2016 року. Тобто, інші спадкоємці [PERSON] спадщину не прийняли. За життя [PERSON] не оформив своїх спадкових прав, а [INFO] помер. Спадкоємцями майна померлого [PERSON], перша черга спадкування за законом - є діти померлого - [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] (третя особа у справі), яка спадщину після померлого батька не приймала. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 163 за 2015 рік, заведеної державним нотаріусом Градизької держнотконтори, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який в установлений строк прийняв спадщину, є син померлого - [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. Градизька державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями на ім'я спадкодавця [PERSON] та не підтверджуються родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON] Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. А, веранду літ. а - було побудовано в 1959 році, гараж літ. Б , сарай літ. в - в 1960 році, літню кухню літ. В, погрібник літ. Г - в 1958 році, гараж-сарай літ. Д, сарай літ. Е - у 1957 році, ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2 - у 1970 році. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Відповідно до довідки виконкому Пронозівської сільської ради від 04 травня 2016 року № 578, житловий будинок з господарськими будівлями, 1959 року побудови, розташований по [ADDRESS], на неприватизованій земельній ділянці розміром 0,25 га, на час смерті [PERSON] значився за нею, що підтверджується записом № 0876-5 в погосподарській книзі № 11 Пронозівської сільської ради. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела його державну реєстрацію відповідно до закону, що діяв на час прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] Останній не оформив своїх спадкових справ, не одержав правовстановлюючого документу на своє ім'я, в зв'язку з чим і виник спір. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 28.04.2016 року № 250/02-04, житловий будинок літ. А, веранду літ. а, гараж літ. Б, сарай літ. в, літню кухню літ. В, погрібник літ. Г, гараж-сарай літ. Д, сарай літ. Е, ворота з хвірткою № 1, огорожу № 2 в [ADDRESS] збудовано без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється після її смерті, а тому виготовити правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно на ім'я померлого [PERSON] неможливо. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановивши, що [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, який вчасно прийняв спадщину, має право на визнання за ним права власності на нерухоме майно, належне його батькові. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позивач також прохав встановити факт родинних відносин між померлою [INFO] [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON], як матір'ю та дочкою. Мотивував тим, що Глобинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області йому відмовлено у видачі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON]. Через неможливість документального підтвердження родинного зв'язку між названими особами нотаріус Градизької державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину вищеназваного житлового будинку. Заявник вказував, що встановлення факту родинних відносин необхідне йому для оформлення спадщини. Судом встановлено, що згідно актового запису про смерть № 19, виданого [INFO] Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] померла [INFO] в с. Мозоліївка Глобинського району у віці 87 років. Згідно актового запису про смерть № 27, виданого 01.08.2014 року Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] померла [INFO] в с. Мозоліївка Глобинського району у віці 76 років. Із вказаних актових записів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] народилися в с. Ч-Діброва Глобинського району Полтавської області. Довідкою Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 4 травня 2016 року № 579 підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] до дня смерті проживали однією сім'єю в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Свідки [PERSON] та [PERSON] у засіданні підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] - це мати і дочка. Вони проживали разом однією сім'єю та вели спільне господарство. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Суд дійшов висновку, що за вищевказаних обставин встановити факт родинних відносин між названими особами в позасудовому порядку неможливо. Заява ґрунтується на законі, доведена належними доказами, а тому підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як матір'ю та дочкою. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved