Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 січня 2017 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 29 березня 2010 року сплачує аліменти у розмірі 300 грн. на місяць. Однак, сплачуваних відповідачем аліментів не достатньо для належного утримання дитини, тому просила позов задовольнити, збільшивши розмір стягуваних аліментів до 1700 грн. Підставою для збільшення розміру визначених судом аліментів вказала суттєве погіршення свого майнового становища та погіршення стану здоровя дитини. \~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду письмове заперечення, в якому заявленого позову не визнав, оскільки позивачем не надано жодних доказів погіршення її майнового стану. У звязку з цим проти задоволення позову заперечував. Просив розглянути справу без нього. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмове заперечення відповідача, а також надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ЖД №205845, виданим 02 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області. Ця ж обставина не заперечується відповідачем. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 Сімейного кодексу України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 29 березня 2010 року (справа №2-327/10) з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті грошові кошти (аліменти) на утримання вказаної дитини у розмірі 300 грн. щомісяця. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Зокрема, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Вказана норма містить вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду, зокрема: а) зміна матеріального стану платника чи одержувача аліментів; б) зміна їх сімейного стану; в) погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в його задоволенні. При цьому, відповідно до статей 10, 11 та 60 ЦПК України обовязок довести наявність обставин, які є підставою для задоволення заявленого позову, покладається на позивача. Підставою для задоволення свого позову позивач [PERSON] вказала зміну свого майнового стану, зазначивши, що вона з 2010 року була зареєстрована субєктом підприємницької діяльності та здійснювала підприємницьку діяльність у сфері надання послуг, однак у грудні 2016 року припинила цю діяльність, що свідчить про погіршення її майнового стану. Окрім цього, донька [PERSON] захворіла на хворобу нирків, що є погіршенням стані її здоровя. Судом встановлено, що протягом 2010-2016 р.р. позивач [PERSON] була зареєстрована субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою-підприємцем та здійснювала підприємницьку діяльність у сфері надання послуг населенню. Відповідно до податкових декларацій за цей період дохід позивача від зазначеної діяльності поступово зменшувався, а протягом 2014-2016 р.р. взагалі був відсутній, що призвело до припинення позивачем підприємницької діяльності (запис про припинення підприємницької діяльності №253700600003002104 від 28 грудня 2016 року). Викладене свідчить про зміну майнового стану позивача, яка втратила зайнятість та дохід від здійснення підприємницької діяльності. Наявності у позивача іншого доходу (заробітку) не встановлено. Окрім цього, донька позивача [PERSON] має захворювання нирок (лівобічний пієлонефрит, дисфункція жовчного піхура), що свідчить про погіршення стану здоровя дитини. Згідно частини 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відтак, мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років складає: з 01 січня 2017 року 506 рн.70 коп., з 01 травня 2017 року 533 грн.10 коп., з 01 грудня 2017 року 558 грн. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Таким чином, погіршення матеріального стану позивача [PERSON] та стану здоровя дитини, а також збільшення мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку є підставою для збільшення визначених рішенням Кодимського районного суду від 29 березня 2010 року аліментів. Водночас, з огляду на встановлені судом обставини, які доведені позивачем, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів з 300 до 600 грн. на місяць. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли (ч.2 ст.88 ЦПК України), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial