Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом: квартирою № 17 в будинку № 81, що по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Шепетівці Хмельницької області та позбавити відповідача права користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою, і посилається на те, що він є власником двокімнатної квартири за вищевказаною адресою. У травні 2014 року його падчерка [PERSON] попросила здійснити тимчасову реєстрацію місця проживання її сім'ї: чоловіка [PERSON] та двох неповнолітніх дітей. Він зареєстрував їх в міграційній службі. Однак за вказаною адресою відповідач ніколи не проживав, а з липня 2015 року шлюб з [PERSON] відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду було розірвано. Таким чином, з травня 2014 року відповідач не користується житлом за вищевказаною адресою: не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцією за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має. Відповідач добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним приміщенням не користується понад один рік без поважних причин, а тому вважає, що останній втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою і просить задовольнити зазначені в пред'явленому позові вимоги. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, посилаючись на вказані у заяві обставини, і просив її задовольнити. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухав позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2008 року, посвідченим державним нотаріусом Шепетівської міської нотаріальної контори [PERSON], р. № 1498, за позивачем на праві приватної власності зареєстрована 2-кімнатна квартира № 17, що знаходиться в будинку № 81 по вул. К.Маркса (на теперішній час [PERSON] Сотні)в м. Шепетівці Хмельницької області, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19050808 від 03.06.2008 року. Відповідно до довідки приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» за № 2088 від 13.05.2015 року склад сімї позивача: дружина [PERSON], дочка дружини [PERSON], чоловік дочки дружини, зять, - [PERSON] У травні 2014 року його падчерка [PERSON] попросила здійснити тимчасову реєстрацію місця проживання її сім'ї: чоловіка [PERSON] та двох неповнолітніх дітей. 06 травня 2015 року відповідача зареєстровано в квартирі позивача за вказаною вище адресою Шепетівським відділом міграційної служби України. Але через тиждень відповідач з дружиною виїхали на інше місце проживання. У липня 2015 року відповідач розірвав шлюб з [PERSON] та з того часу проживає за адресою: [INFO]. Факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації підтверджується актами про непроживання та відсутності особистих речей останнього у квартирі № 17, що по вул. К.Маркса ([PERSON] Сотні), м. Шепетівка від 06.10.2014 року, від 06.03.2015 року, 06.08.2015 року, які складені комісійно у складі трьох осіб, і у відповідності із якими відповідач не проживає у вказаній вище квартирі з дня реєстрації, не сплачує комунальні платежі. Дані факти підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, більше року відповідач не користується житлом за адресою: вул. [PERSON] ([PERSON] Сотні)[ADDRESS], без поважних причин; ніякого договору чи домовленості стосовно того, що останній буде проживати в спірному житлі між сторонами укладено не було. Ніяких перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинилося. Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй в цьому, і на неї поширюються положення ст. 156 ЖК України. Відповідач, не знявшись з реєстрації за місцем, де він не проживає понад одного року, чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності, і в цьому випадку має місце порушення прав позивача. А тому є необхідність усунути перепони у здійсненні позивачем права власності на квартиру. Відповідач виселився із квартири, яка на даний час належить позивачу, і не проживає там понад одного року без поважних причин, і як встановлено судом, проживає в іншому місці. При цьому суд виходить із того, що місцем проживання є те місце, де громадянин переважно проживає. Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням. На підставі цієї статті наймач жилого приміщення або член його сімї визнається таким, що втратив право користування цим приміщенням, оскільки фактичні дані свідчать про обрання ним іншого постійного місця проживання (перевезення майна, переїзд, отримання судових повісток). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного судом встановлений факт відсутності [PERSON] по місцю реєстрації більше року без поважних причин, і оскільки відповідач не подав заяву про зняття його з реєстрації за місцем, де він раніше проживав відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання», тому на підставі ст. 71 ЖК України він вбачається таким, що втратив право користування житлом. Крім того, даний позов про втрату користування приміщенням розглядався у відсутність відповідача [PERSON] і саме відсутність самого відповідача і відомостей про його місце перебування є підставою предявлення позову і може бути прийнятим судом, як доказ в підтримку вимог позивача. Оскільки суд визнає відсутню особу, якою є [PERSON] такою, що втратила зазначене право, то вона знімається з реєстрації і житлове правовідношення припиняється. На підставі ст. ст. 71, 156 ЖК України,

Outcome: approved