Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 серпня 2015 року звернувся до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції міста Донецька, про звільнення майна з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача (на підставі договору про надання правових послуг), в обґрунтування позовних вимог позивача посилався на таке. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, за позивачем [PERSON] визнано право власності на автомобіль марки Mersedes-Benz 210D, 1993 року випуску, двигун 2874 куб.см, кузов №WDB6014661P292206, номерний знак [NUMBER], зареєстрований Донецьким МРЕВ-2 [PERSON] України в Донецькій області 16 травня 2005 року на ім»я [PERSON]. В той же час, постановою про накладення арешту та заборону відчуження майна від 15 червня 2011 року, винесеної відділом Державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції міста Донецька, було накладено арешт на зазначений автомобіль. Цей арешт позбавляє позивача користуватись та розпоряджатись спірним автомобілем. [PERSON], не має борових зобов»язань і не являється боржником. Спірний автомобіль позивач придбав 31 грудня 2010 року у [PERSON], який, згідно довіреності від 22 листопада 2010 року, наданої тому [PERSON], реалізував автомобіль [PERSON]. Зазначена угода купівлі-продажу автомобіля була визнана судом дійсною і за позивачем визнано право власності на автомобіль марки Mersedes-Benz 210D, 1993 року випуску, двигун 2874 куб.см, кузов №WDB6014661P292206, номерний знак [NUMBER]. Тобто, позивач придбав спірне майно яке не було обтяжене забороною. В теперішній час [PERSON] не може скористатися своїм правом власника, а тому вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник відповідача відділу Державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в місті Донецьку в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» №175 від 23 вересня 2015 року). Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі за таких підстав. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] являється власником автомобіля марки Mersedes-Benz 210D, 1993 року випуску, двигун 2874 куб.см, кузов №WDB6014661P292206, номерний знак [NUMBER], що стверджується рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року (справа №503/1332/15-ц). Згідно зі ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює самостійно, незалежно від волі інших осіб, в тому числі і будь-яких державних органів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зміст права власності конкретизований у ч.1 ст.321 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Також в судовому засіданні встановлено, що Державною виконавчою службою Ленінського районного управління юстиції міста Донецька на спірний автомобіль накладено арешт згідно постанови від 14 квітня 2014 року.\~\~\~\~ 17 квітня 2015 року [PERSON] звертався до начальника Ленінського ВДВС міста Донецька із заявою про зняття арешту з автомобіля марки Mersedes-Benz 210D, 1993 року випуску, двигун 2874 куб.см, кузов №WDB6014661P292206, номерний знак [NUMBER]. Позитивної відповіді не отримав. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON], оскільки накладений постановою державного виконавця від 14.04.2014 року арешт, заборона та розшук майна боржника порушують законні права позивача, як власника майна - автомобіля марки Mersedes-Benz 210D, 1993 року випуску, двигун 2874 куб.см, кузов №WDB6014661P292206, номерний знак [NUMBER]. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved