Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.04.2017 року звернувся до суду із позовом до Першотравневої сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка до своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,6605 га, що розташована на території Першотравневої сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Дана земельна ділянка належала матері позивача на підставі Державного акту на право приватної власності на землю виданого 11.03.2002 року. При житті мати заповіт не складала. Після її смерті єдиним першочерговим спадкоємцем майна є позивач, її син. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з матір'ю та був зареєстрований з нею за однією адресою. Таким чином, оскільки позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем та протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини не заявляв про відмову від спадщини. То він є таким спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Власенко М.І. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Однак, при огляді наданих ним документів для оформлення спадкових прав нотаріусом було встановлено, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме оригінал Державного акту на земельну ділянку. Державний акт на земельну ділянку було втрачено ще при житті матері. Позивачем було отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка належала його матері, однак, у зв'язку з тим, що правовстановлюючим документом на цю земельну ділянку був саме Державний акт, то у видачі Свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, про що свідчить постанова нотаріуса від 27.04.2017 року. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування вищевказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача - Першотравневої сільської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с.9), яка до своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,6605 га, що розташована на території Першотравневої сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Дана земельна ділянка належала матері позивача на підставі Державного акту на право приватної власності на землю виданого 11.03.2002 року (а.с.11). При житті мати заповіт не складала. Після її смерті єдиним першочерговим спадкоємцем майна є позивач, її син. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з матір'ю та був зареєстрований з нею за однією адресою (а.с.15). Таким чином, оскільки позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем та протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини не заявляв про відмову від спадщини. То він є таким спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті своєї матері. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Власенко М.І. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Однак, при огляді наданих ним документів для оформлення спадкових прав нотаріусом було встановлено, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме оригінал Державного акту на земельну ділянку. Державний акт на земельну ділянку було втрачено ще при житті матері. Позивачем було отримано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка належала його матері, однак, у зв'язку з тим, що правовстановлюючим документом на цю земельну ділянку був саме Державний акт, то у видачі Свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, про що свідчить постанова нотаріуса від 27.04.2017 року (а.с.8). Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування вищевказану земельну ділянку. Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3 ч. 2 статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved