overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач, 17 березня 2014 року звернулася з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 листопада 2007 року відділом РАЦС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 1263. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач грав у автомати, мав великі борги, у зв'язку з чим приходили незнайомі люди і вимагали повернути їм кошти. Крім того чоловік проблемами сім'ї не цікавився, вихованням дитини не займався із-за чого виникали сварки, скандали, які відбувалися в присутності малолітньої дочки, що негативно впливає на її виховання та стан здоров'я. Сумісне життя стало нестерпним, тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. За час окремого проживання стали чужими людьми та впевнилися, що сім'я існує формально і зберегти її не можливо. Майнового спору і спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про день розгляду справи подомлявся своєчасно. Рекомендовані листи повернено суду з поштовою відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 22 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сім'ї не було взаєморозуміння, поваги, відповідач грав у автомати, програвав сімейні кошти. Уваги дружині та дитині не приділяв, весь вільний час проводив з товаришами. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися, що сім'я розпалася повністю і зберегти її неможливо. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач 17 березня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що 03 листопада 2007 року уклав шлюбу з [PERSON], який зареєтрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №968. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя та сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться. Спору про майно у них не має. Між сторонами досягнуто згоди про утримання доньки, яка буде проживати з [PERSON] Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 листопада 2007 року, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №968 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4) . Встановлено також, що з квітня 2015 року сторони сімейні відносини не підтримують, внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Спільне господарство не ведеться. Спору про майно у них не має. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач 17 березня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 845 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.12). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач 17 вересня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]; дитина проживає постійно з нею, коштів не достатньо для її утримання, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Ухвалою суду від 04 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з свідоцтвом про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с. 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач 17 вересня 2019 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 16.02.2014р.н. Сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого між сторонами виникали конфлікти та суперечки. З липня 2018 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач переконаний, що примирення та подальше спільне життя з дружиною неможливе, внаслідок чого збереження шлюбу суперечить його інтересам. В звязку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] який був зареєстрований Виконавчим комітетом Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №8. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах викладених в позовній заяві та наполягав на їхньому задоволенні. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки також не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком. Прізвище просила не змінювати. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та Сєргєєва ([PERSON]) Крістіна Юріївна зареєстрували шлюб 06 грудня 2013 року, актовий запис №8. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 174305. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях, а тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам в звязку з чим його слід розірвати. Окрім того, оскільки відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач 17 грудня 2013 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 28 липня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №487. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з березня 2010 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 липня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER], актовий запис №487. /а.с4/ Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]./а.с.5/ Встановлено, що з березня 2010 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач 17 грудня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 01 вересня 2006 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1367. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з червня 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 вересня 2006 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1367./а.с.8/ Від спільного подружнього життя мають доньку-[PERSON], [INFO] /а.с.9/. Встановлено також, що з червня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач 17 грудня 2015 року звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом і за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що були відсутні документи, які підтверджували б наявність спадкового майна. В теперішній час ці документи знайшлися. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області [INFO]). Позивач є спадкоємцем за законом як син спадкодавця (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 10 листопада 1958 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області, згідно якого матір»ю народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON]). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з огляду на те, що були відсутні документи, які підтверджували наявність спадкового майна. Відтак, ту обставину, що були відсутні документи, які підтверджували б наявність спадкового майна, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач 17 жовтня 2013 року звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому згідно договору купівлі - продажу належить житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Разом з позивачем в помешканні з 25.03.2008 року зареєстрована [PERSON], яка з моменту реєстрації, тобто з 25.03.2008 року в даному домоволодінні не проживає. Як власнику будинку, позивачу належить право володіти, користуватися і розпоряджатися будинком, а наявність реєстрації відповідача порушує вказані права позивача. Тому, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, оскільки іншим шляхом зняти [PERSON] з реєстрації неможливо. В відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву про підтримання позову та про слухання справи у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та суду пояснила, що вона дійсно не проживає в будинку по [ADDRESS] з дня реєстрації та зареєструвалася там лише з метою отримання пенсії. На даний час вона проживає в Росії. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Краснокутського сектору ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області в відкрите судове засідання не з'явився, але надав суду заяву прослухання справи у відсутність представника та при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 23 березня 2001 року являється власником житлового будинку з надвірними будовами по [ADDRESS] та в даному житловому будинку 25 березня 2008 року була зареєстрована відповідач по справі - [PERSON], [INFO], що підтверджується її паспортом громадянина України Серії [NUMBER], копія якого знаходиться в матеріалах справи. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що дійсно [PERSON] з 25.03.2008 року за вищевказаною адресою не проживає, тому всебічно, повно, об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved