Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] ( [ADDRESS] ), про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила наступне: рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем - [PERSON] (укладений 15.01.1997 року.) було розірвано, Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей, троє з яких на день подачі вищенаведеного позову є неповнолітніми, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний момент діти проживають разом із позивачем. Позивач на даний час не може самостійно забезпечити дітям в повному обсязі належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, оскільки ніде офіційно не працевлаштована та має лише непостійні заробітки. Відповідач в свою чергу зовсім не бере участі в утриманні дітей та належним чином не здійснює свої батьківські обов`язки. З моменту розлучення відповідач жодним чином не допомагав дітям. Хоча позивачу відомо, що він працює за кордоном та має високий дохід. Попри все вищенаведене, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач покинув трьох свої рідних неповнолітніх синів, двоє з яких ще навчаються в школі. Старший син закінчив 9 клас, та наразі здає вступні іспити до коледжу, що також тягне за собою значні матеріальні витрати. Всі троє дітей виявляють бажання займатися спортом та відвідувати спортивні секції та басейн, але позивач сама не має фінансової можливості забезпечити їм належний рівень життя, в наслідок чого діти не мають можливості всебічно розвиватися. Крім того відповідач взагалі не бере участі у сплаті комунальних платежів, які є непомірно високими для самотньої матері, хоч він і є співвласником квартири у якій проживають діти. Враховуючи все вищенаведене позивач звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів згідно якої остання просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду із цим позовом. Позивач - [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, представником позивача до суду була подана заява про можливість розгляду справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений законом строк подано не було. Судове засідання у справі було призначене на 05.10.2021 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 11.10.2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 грудня 2020 року у справі 308/9785/20 шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем - [PERSON] (укладений 15.01.1997 р.) було розірвано. Четверо дітей, троє з яких на день подачі вищенаведеного позову є неповнолітніми, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю - [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про склад сім`ї від 21.06.2021 року № 214. Згідно доданих до матеріалів справи копій свідоцтв про народження дітей, батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . З наданої суду копії витягу Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у позивача - [PERSON] станом на 08.06.2021 року відсутні доходи. Тобто виходячи з наведеного, позивач на даний час офіційно ніде не працевлаштована. Крім того, із наданих суду довідок вбачається, що неповнолітні: [PERSON] та [PERSON] навчаються в Ужгородській ЗОШ № 19 та є учнями п`ятого та сьомого класів відповідно. Згідно з ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2021 рік для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно цього ж Закону установлений у 2021 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 1 197,50 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 2 395,00 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 4 200,00 грн. Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх доньки, з врахуванням того, що позивачем не додано жодних доказів щодо працевлаштування, місця роботи та доходів відповідача - [PERSON] , а твердження позивача про наявність інформації щодо заробітної плати відповідача в розмірі 60 000 грн. суд не може приймати до уваги, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, разом з тим враховуючи той факт, що позивач ніде на даний час офіційно не працевлаштована та не має постійного заробітку, а отже не в змозі одноособово утримувати малолітніх дітей, проте зобов`язана це робити нарівні із батьком, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, в мінімальному рекомендованому розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи судом складає 2 395,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 18 червня 2021 року (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати, відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Питання щодо стягнення судового збору з відповідача судом не вирішується, оскільки стаття 141 ЦПК України не передбачає такого стягнення.

Outcome: partial