Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач 18.05.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2010 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини з усіх видів заробітку та доходів до 1/8 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2010 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.09.2010 року. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за вказаним рішенням. На сьогоднішній день позивач є безробітним, не має стабільного доходу. Також [INFO] у позивача народився син [PERSON] , який перебуває на утриманні позивача разом з дружиною [PERSON] , яка не працює. Таким чином, матеріальне становище позивача змінилось. Ухвалою від 20.05.2021 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки. Ухвалою від 01.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні 15.11.2021 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позов просив розглядати справу без його участі на підставі наявних у справі доказів відповідально до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2006 року по 15.11.2010 року. Від сумісного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2010 року по справі № 2-6183/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.09.2010 року (а.с. 11-13). Заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом по справі № 2-6183/10 станом на 01.05.2021 року складає 100840,79 грн. (а.с. 221). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2021 року стягнуто з [PERSON] , починаючи з 23.04.2021 року аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку його (доходу) щомісячно, на утримання дружини [PERSON] на час догляду за малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , та до досягнення такою малолітньою дитиною трирічного віку (а.с. 229-230). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ці ж самі положення закріплено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням того, що матеріальний стан позивача змінився після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на дитину, суд вважає за можливе змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів до 1/8 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved