Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.09.2021 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунку. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.06.2008 року між ним та відповідачем було укладено угоду №SAMDN50000022307479, згідно якої позивачу було видано кредитну карту. Після отримання кредитної карти відповідач неодноразово на власний розсуд та своїй ініціативі змінював кредитний ліміт по кредитній картці позивача. Зазначив, що у період з 20.05.2021 по 23.05.2021 на мобільний телефон позивача надходили телефонні дзвінки з різних номерів. Особи представлялись то представниками Приватбанку, то представниками Vodafone та ввівши [PERSON] , в оману, повідомили, що на вишці сталася поломка, через що необхідно здійснити перезавантаження телефону та надати певну інформацію, щоб перевести його на іншу станцію. Перезавантаживши телефон SIM- карта тимчасово перестала працювати. Посилався на те, що позивач жодних особистих даних нікому не повідомляв. Посилався на те, що 24.05.2021 року при обслуговуванні у відділенні АТ КБ «Приватбанк» працівник банку повідомив позивача про існуючу заборгованість по кредитній картці та про те, що у період з 22.05.2021-23.05.2021 року з кредитної картки позивача була знята ( використано) 20980,07 грн. кредитних коштів. Окрім того, 22.05.2021 року за допомогою кредитної картки позивача було оформлено споживчий кредит «Оплата частинами» на суму 17\~999 грн.. Згідно роздруківки, отриманої від відповідача, згідно договору від 22.05.2021 року за №21052231403995 [PERSON] доручив банку встановити регулярний платіж з карти [NUMBER] на погашення договору «Оплата частинами» ( оплата щомісяця у розмірі 819,94 грн. у т.ч. Комісія 0,01 % - 1,8 грн.). Зазначив, що зазначені операції були проведені невідомими особами, які заволодівши фінансовим номером позивача, заздалегідь мали всю необхідну інформацію про позивача. При цьому банком, 20.05.2021 року банком в односторонньому порядку було підвищено кредитний ліміт і вже 22.05.2021 року невідомі особи, які володіли його персональними даними, що є банківською таємницею, шахрайським способом без відома позивача та будь яких дій з його боку заволоділи кредитними коштами, здійснивши перекази на загальну суму 20980 грн. невідомо на який рахунок та оформили кредитний договір «Оплата частинами» на суму 17999 грн.. У зв`язку з вищевикладеним, просив суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22.05-23.05.2021 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21.05.2021 року та повернути [PERSON] безпідставно списані з його рахунку кошти на суму 26900 грн. шляхом їх зарахування на особистий рахунок позивача, з якого вони були списані. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» зупинити нарахування за картковим рахунком в АТ КБ «Приватбанк» Чирви О.П. згідно угоди №SAMDN50000022307479 від 26.06.2008 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій 22.05 23.05.2021 року. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] згідно угоди №SAMDN50000022307479 від 26.06.2008 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій( транзакцій) 22.05 23.05.2021 року. Визнати недійним договір «Оплата частинами» від 22.05.2021 року за №21052231403995 та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати регулярний платіж з карти [NUMBER] на погашення договору «Оплата частинами». Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] 2459,82 грн., які були списані АТ КБ «Приватбанк» з карти позивача [NUMBER] на погашення договору «Оплата частинами». Судові витрати покласти на відповідача, у тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.. Ухвалою від 23 вересня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, попередньо надали заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У судове засідання відповідач свого представника не направив, звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з віддаленістю суду від фактичного місцезнаходження представника АТ КБ «Приватбанк». Відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до п.2 ч.1ст.223\~ЦПК\~України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно частини 4 ст.223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідност.223\~ЦПК\~України відсутні підстави для відкладення розгляду справи у звязку з неявкою відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» і користується послугами банку відповідно до договору №SAMDN50000022307479 від 26.06.2008 року. Станом на 20.05.2021 року на рахунку під номером [NUMBER] залишок становив 51,30 грн., кредитний ліміт:21000 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк»./а.с.30/ За період з 22.05 23.05.2021 року з кредитної карти № [NUMBER] було здійснено операції, відповідно до яких утворилась заборгованість у розмірі 20912,95 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк»./а.с.30/ Також, судом встановлено, що 24.05.2021 року до ЧЧ ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла заява від [PERSON] , про те, що в період часу з 22.05.2021 року по 23.05.2021 року за адресою: [ADDRESS] , невідома особа, шахрайським шляхом, під приводом запобігання блокування банківських карток АТ КБ «Приватбанк», заволоділа належними заявнику грошовими коштами з банківських карток АТ КБ «Приватбанк», чим завдала матеріального збитку сума якого встановлюється. /а.с.33/ Крім того встановлено, що 22.05.2021 року використовуючи платіжну картку № [NUMBER] , був оформлений кредит «Оплата частинами», розмір кредиту 17999 грн../а.с.19/ Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк», встановлено, що [PERSON] підтвердив зобов`язання за договором №21052231403995 від 22.05.2021 і доручив банку встановити регулярний платіж з картки [NUMBER] на погашення заборгованості, кількість платежів 22, оплата щомісяця у розмірі 819,94 грн., у тому числі комісія 0,01 %01.8 грн../а.с.19/ Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Згідно частини першої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до\~ст.1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 2.1.4.7 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльності призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Відповідно до п. 2.1.4.21 Умов та правил надання банківських послуг, для призупинення або попередження будь-яких незаконних або не узгоджених із Банком дій з Карткою Держатель доручає Банку в будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод:- Призупинити або припинити дію Картки або- Відмовити в її продовження, заміні або видачі нової Картки або- Надати доручення будь-якому учаснику Міжнародних платіжних систем вилучити Карту, зокрема, в наступних випадках:- Якщо Утримувач (Довірена особа) більше одного разу звертається в Банк і заявляє про втрату / крадіжку Картки і при цьому по даній Карту до моменту її фактичної блокування в системі авторизації Банку та постановки в СТОП-лист проводилися операції, від яких пізніше Тримач відмовився;- Якщо Утримувач більше одного разу допустив прострочення погашення Мінімального обов`язкового платежу;- Якщо Утримувач (Довірена особа) більше одного разу надавав в Банк заяву в письмовій формі про втрату / крадіжку Картки і при цьому по даній Карту до моменту її фактичної блокування в системі авторизації Банку та постановки в СТОП-лист проводилися операції, від яких пізніше Тримач відмовився. Відповідно до п. 2.1.4.48.8. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, ПІНу або отримання звістки про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися у відділення Банку, або за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні), [NUMBER] (для VIP-клієнтів), [NUMBER] (для дзвінків із-за кордону). Відповідно до п.2.1.4.49.8. Умов та правил надання банківських послуг Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено\~Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно ст.\~37\~Закону\~України\~«Про платіжні\~системи\~та\~переказ коштів\~в\~Україні» на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. На час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев`яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого\~постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Крім того,\~відповідачем не\~надано суду\~підтвердженні,\~що саме\~дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, несе АТ КБ «ПриватБанк». Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Вказана правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. З наведеного вбачається, що при здійсненні платіжних операцій позивач особисто не використовував електронний платіжний засіб, також судом не встановлено, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, повідомив правоохоронні органи про вчинений злочин, а тому суд приходить до висновку, що позивач не несе відповідальності за таку платіжну операцію. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що має місце порушення права позивача відповідачем, яке підлягає відновленню, тому позовні вимоги щодо зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] до того стану, в якому він перебував перед виконанням операцій 22.05-23.05.2021 року, тобто станом на 23 год. 59 хв. 21.05.2021 року та повернути [PERSON] безпідставно списані з його рахунку кошти на суму 26900 грн. шляхом їх зарахування на особистий рахунок позивача, з якого вони були списані. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» зупинити нарахування за картковим рахунком в АТ КБ «Приватбанк» Чирви О.П. згідно угоди №SAMDN50000022307479 від 26.06.2008 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій 22.05 23.05.2021 року. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати нараховані за картковим рахунком в АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] згідно угоди №SAMDN50000022307479 від 26.06.2008 року процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, що утворилися внаслідок проведення операцій( транзакцій) 22.05 23.05.2021 року. Визнати недійним договір «Оплата частинами» від 22.05.2021 року за №21052231403995 та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати регулярний платіж з карти [NUMBER] на погашення договору «Оплата частинами». Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] 2459,82 грн., які були списані АТ КБ «Приватбанк» з карти позивача [NUMBER] на погашення договору «Оплата частинами» підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. позивачем надано квитанцію на оплату виконаних адвокатом робіт, звіт №1/14/09. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076 -VI)\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 5000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. на правничу допомогу. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 4540 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved