Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач 28.02.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей сторін дочок [PERSON], 14.02.13 р. н., [PERSON], 22.05.15 р. н., у твердій грошовій сумі, а саме: по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01.02.19 р., і продовжуючи до досягнення кожною з дітей повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 17.02.12 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє вказаних вище спільних дітей, які перебувають майже на повному її утриманні. Крім цього, вона має на утриманні неповнолітню дитину від попереднього шлюбу сина [PERSON], 2\~000 р. н.. Вона тимчасово не працює та сталого доходу не має, інколи із дітьми перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач не працює та доходу не має, не є платником аліментів, не має інших боргових платежів, має матеріальні статки, але добровільно утримувати спільних неповнолітніх дітей сторін не бажає. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 26.03.19 р. відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем копію вказаної вище ухвали про відкриття провадження у справі із копією позовної заяви з доданими до неї матеріалами отримано під розпис 29.03.19 р.. \~ \~ \~ \~За станом на 16.04.19 р. відповідачем не подано до суду відзиву на позову заяву. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З копії свідоцтва про шлюб серії 1 ЕГ № 070076, виданого виконкомом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, слідує, що 17.02.12 р. було укладено шлюб між сторонами. Як вбачається з копії свідоцтв про народження вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін, а також з копій довідок про реєстрацію місця проживання особи від 30.11.18 р., сторони мають вказаних вище спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що спільні неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем, відповідач не працює та доходу не має. Позивач не надала суду доказів того, що відповідач має статки та з чого саме вони складаються. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України і стосуються стану здоров»я сторін, їх неповнолітніх дітей, майнового стану неповнолітніх дітей сторін, які підлягають до врахування судом, крім вказаних вище та тієї, що вони мають на своєму утриманні вказаних вище двох неповнолітніх спільних дітей, народжених у шлюбі, а відповідач також має на утриманні неповнолітню дитину від попереднього його шлюбу. Так, суд враховує, що відповідачем не заперечено доводів позовної заяви шляхом надання відзиву на позовну заяву тощо. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. А тому, з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних вище спільних неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, що є меншим заявленого позивачем, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Не підлягає задоволенню такою вимога позивача про стягнення аліментів з 01.02.19 р., так як позов позивачем подано 28.02.19 р.. Тому в решті позову слід відмовити. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: partial