Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.07.2016р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 13.11.2012р. він передав в борг [PERSON], відповідачу у справі, 150\~000грн. строком до 01.09.2013р. Згідно рішення Краматорського міського суду від 20.05.2015р. його позовні вимоги до [PERSON] про стягнення суми боргу були задоволені у повному обсязі. Однак, відповідач незважаючи на рішення суду до теперішнього часу борг не повернув. Зазначає, що розпискою не встановлено розмір процентів за користування грошима, тому у відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, розмір процентів на рівні облікової ставки Нацбанку України за весь час користування позикою з 03.04.2015р. по 11.07.2016р. складає 43\~904,30грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь проценти за час користування позикою за вищевказаний період в сумі 43\~904,30грн, 3% річних від простроченої суми за період з 03.04.2015р. по 11.07.2016р. в сумі 5336,06грн., витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 5000грн., а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] підтримав позов [PERSON] у повному обсязі, просив його задовольнити та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], а також його представник, які про розгляд справи повідомлені у відповідності зі ст.76 ЦПК України, в суд не зявилися по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у їх відсутність до суду не надавали. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача у заяві, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представника і постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає\~ позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.11.2012 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу у борг 150000грн, які зобовязався повернути влітку 2013 року. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20.05.2015р. (справа №234/4425/15-ц, провадження №2/234/2496/15), у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором позики, з останнього на користь позивача [PERSON] стягнутий борг в сумі 150000грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 7125грн, розмір індексу інфляції у сумі 1910,25грн, проценти від суми боргу у розмірі 35359грн. за період з 14.11.2012р. по 02.04.2015р., а всього в розмірі 194\~394,25грн. Рішення, після апеляційного оскарження, набрало чинності 26.11.2015р. Відповідач до теперішнього часу рішення суду не виконав, борг позивачу у повному обсязі не повернув. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача проценти за весь час користування позикою з 03.04.2015 року по 11.07.2016 рік, розмір яких, на рівні облікової ставки Національного банку України, складає 43904,30грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає вірним. Відповідно до ч.1 ст.1050 КК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним також стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми за період з 03.04.2015 року по 11.07.2016 року у розмірі 5336,06грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає вірним. Позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача витрат, повязаних з оплатою правової допомоги у сумі 5000грн, суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як позивачем документально не підтверджені понесені ним витрати на правову допомогу. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20грн.

Outcome: partial