Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач 16 березня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. з моменту досягнення ним повноліття ([INFO] р.) та до закінчення 11 класу Херсонського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15 Херсонської міської ради - 20.06.2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що є сином відповідача [PERSON] З моменту фактичного припинення шлюбних відносин між його батьками, батько матеріальної допомоги не надає, участі у його утриманні не приймає. Мати позивача не має можливості його утримувати, оскільки вона за станом здоров'я не працює. Відповідачем подано до суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких позов визнає частково, та просив стягнути з нього на користь сина аліменти в розмірі 812,00 грн., що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що не заперечує брати участь в утриманні свого сина, однак може зазначити робити в міру своїх можливостей, оскільки він як фізична особа-підприємець припинив свою діяльність в грудні 2016 року, оскільки більшість його клієнтів закрили свої підприємства. За таких обставин, ПП «Немо» з кінця 2014 року не веде практичної діяльності. На теперішній час проживає за рахунок випадкових заробітків, матеріальної допомоги його батьків, сестри. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В судових дебатах позивач погодився з доводами відповідача щодо неможливості сплати аліментів в розмірі 1200,00 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що визнає позов в розмірі 812,00 грн., що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.12.2014 року. Відповідно до довідки №26 від 27.01.2017 року виданої директором Херсонського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15» Херсонської міської ради, [PERSON] навчається у 11-А класі вищезазначеного навчального закладу по 20.06.2017 року. Згідно акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] підтверджують, що в квартирі 90 прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] з 2014 року проживає у зазначеній квартирі. Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) ПП «Немо», за 2016 р. та 2017 роки сума доходу складає 0,00. Згідно повідомлення №26-42 від 26.12.2016 року, про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, 26 грудня 2016 року внесено запис №24990060004009668 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сину відповідача [PERSON] [INFO] року виповнилося 18 років, 16 березня 2017 року він звернувся до суду з позовом, на цей [PERSON] навчався в 11-А класі Херсонського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15» Херсонської міської ради, на час розгляду справи повнолітній дитині не виповнилося 23 років, але його навчання буде завершено в червні 2017 року. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. В даному випадку суд виходить з того, що повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги на навчання та відповідач має можливість її надавати, оскільки є людиною працездатного віку, доказів наявності у нього захворювань, що перешкоджають працювати, перебування на обліку в лікарнях, наявності тяжких або хронічних захворювань суду не надано. Враховуючи часткове визнання відповідачем позову, та погодження з його доводами позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного повнолітнього віку, починаючи з 16.03.2017 року і до 20.06.2017р. Також з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 320,00 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial