Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.07.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 25 листопада 2014 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області по вулиці Шкільній, буд. 10. Вона є спадкоємцем майна померлої за заповітом. При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Градизька державна нотаріальна контора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом померлої [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Пронозівської сільської ради Глобинського району, представники третіх осіб Глобинської РДА, відділу Держземагенства у Глобинському районі, Глобинського РУЮ в особі реєстраційної служби, Градизької держнотконтори, в судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслали. Так відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесуза допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 25 листопада 2014 року померла [PERSON]. За життя 22 грудня 2008 року, вона склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 9170, згідно якого належне все їй майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженого судом спадкової справи Градизької держнотоконтори № 111 від 2015 рік, позивач, прийняла спадщину за заповітом в установлений строк, подавши до державної нотаріальної контори відповідну заяву. Градизька державна нотаріальна контора 08 липня 2015 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області по вулиці Шкільній, буд. 10, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця, який посвідчує її право власності на вказане нерухоме майно. Згідно технічного паспорту за адресою: Полтавська область Глобинський район, село Кагамлик, вулиця Шкільна, буд. 10 було побудовано: житловий будинок літ. «А-1» в 1956 році; який розташований за адресою: вулиця Шкільна, буд. №10 с. Кагамлик Глобинського району Полтавської області. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно виписки з погосподарської книги та довідки Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області [PERSON] проживала в [INFO]. За нею на час смерті під № 0247-1-1, значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області, по вулиці Шкільній, буд.10, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Глобинської РДА від 14.07.2015 року № 385/02-04, будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області по вулиці Шкільній, буд.10, суд прийшов до висновку, що позивач має право на успадкування названого майна за заповітом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем, та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved