Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 лютого 2020 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої зазначив, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді квартири розташованої за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві власності померлій та в якій вона була зареєстрована та проживала до смерті. Він доглядав за своєю матір`ю та проживав з нею однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , однак сам був зареєстрований за іншою адресою. Крім нього спадкоємцем першої черги є ще один син померлої [PERSON] , який спадщину у встановлений строк не прийняв та до суду для продовження додаткового строку для прийняття спадщини не подавав позову.Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті матері, у зв`язку з тим, що він фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки не надано документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем. Встановлення факту проживання однією сім`єю позивачу необхідно для отримання спадщини, як спадкоємця першої черги. Просить суд встановити факт сумісного проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання та задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06 квітня 2020 року було задоволено клопотання заявника та витребувано у приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва Ю.О. копію спадкової справи № 4/2020 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04 травня 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить задовольнити заяву у повному обсязі. Представник відповідача - Селидівської міської ради - у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та зазначив, що спадщину після смерті матері не прийняв та не претендує на спадщину, просив позовні вимоги задовольнити. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно свідоцтва про народження виданого Іловайським МіськЗАЦС 12 січня 1949 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19 листопада 2019 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 713. Відповідно до довідки від 17 лютого 2020 року виданої ОСББ «Пролісок» м. Селидове за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , разом з нею на час її смерті проживав без реєстрації її син [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] видане 05 березня 1994 року службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля» зареєстрованого Селидівським БТІ у книзі реєстрації за № 3314, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Згідно акта про проживання від 20 липня 2020 року складеного головою ОСББ «Промінь м. Селидове», встановлено, що у квартирі [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] . Свідок [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні зазначили, що вони є сусідками померлої [PERSON] , яка протягом останніх трьох років проживала разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день смерті [PERSON] . Крім того зазначила, що [PERSON] проживав з матір`ю, так як остання була похилого віку та потребувала стороннього догляду. Заявник обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що він позбавлений можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , оскільки документи, які підтверджують факт їх проживання разом відсутні. Разом з тим, суд бере до уваги пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] , який є сином померлої [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , по день смерті останньої. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом, зокрема спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, якщо вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи, вбачається, що приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області було заведено спадкову справу № 4/2020 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі заяви про прийняття спадщини від 07 лютого 2020 року № 5 від [PERSON] . Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру Першою селидівською держаною конторою від імені померлого 19 червня 2003 року було посвідчено заповіт. Відповідно до копії заповіту посвідченого 19 червня 2003 року державним нотаріусом Першої Селидівської державної нотаріальної контори, [PERSON] на випадок своєї смерті, все своє майно у тому числі квартира [ADDRESS] заповіла у рівних частках кожному [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Спадкоємцем, який після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є позивач [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] після смерті [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у судове засідання надав заяву, у якій зазначив, що не бажає приймати спадщину після смерті матері, тобто не виявив згоду щодо прийняття спадщини. Згідно із ст.. 1296 ЦПК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Донецької області від 07 лютого 2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Разом з тим, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Проаналізувавши надані докази, суд вважає доведеним факт того, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а тому наявні підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] про встановлення факту постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення її спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved