Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 6743,16 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а саме [INFO] . Позов подано з підстав стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем від шлюбу має спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає з матір`ю, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини, але позивачці матеріальну допомогу не надає, хоча вона не працює і весь час приділяє увагу спільній дитині, якій ще не виповнилось трьох років, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Відповідач надав до суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій позивачки він не може бачитись із дитиною, що є предметом розгляду в іншій судовій справі, в будівлі, де він працював сталася пожежа і він зазнав збитків, а також він не тільки не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, а навіть сплатив більшу суму. [PERSON] надано до суду відповідь на відзив, в якому вона посилається на те, що всі доводи відповідача не стосуються предмета спору. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач після оголошення перерви у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 квітня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 499. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.07.2018 року по справі №522/4036/18 розірвано шлюб між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого 09.04.2019 року Приморським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , 09.04.2019 року змінила ім`я на [PERSON] . Сторонами не заперечувалось, що дитина після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір`ю. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.ч.2,4,6 ст. 84 СК України). Відповідач є особою працездатного віку, а також працездатною особою, позивачка здійснює догляд за їхньої дитиною - сином [PERSON] до досягнення останнім 3-х років, тобто до [INFO] , відповідач може і повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною 3-х років. Всупереч ст. 81 ч.1 ЦПК України, відповідач, належними та допустимими доказами не довів, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Доводи відповідача у відзиві на позов про те, що внаслідок протиправних дій позивачки він не може бачитись із дитиною, що є предметом розгляду в іншій судовій справі, не стосуються предмета даного спору. Також суд вважає неналежним доказом того, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу колишній дружині до досягнення їх спільної дитиною трьох років, посилання [PERSON] на те, що в будівлі, де він працював сталася пожежа і він зазнав збитків, оскільки це не підтверджує його неможливість працювати та/або відсутність у нього доходу. Відповідач, у встановленому законом порядку, не визнаний непрацездатним. Доводи відповідача про те, що він не тільки не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, а навіть сплатив більшу суму, також не заслуговують на увагу, оскільки сплата аліментів на утримання дитини не пов`язана з вимогами про утримання дружини батьком дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В свою чергу, суд враховує, що сторони не надали суду відомості про доходи відповідача, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Статтями 12 і 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд не може вважати належним та допустимим доказом у зазначеній справі надану відповідачем довідку про доходи за 2017 рік, оскільки позов [PERSON] подала у 2019 році і ця довідка не відображає дохід відповідача на час розгляду справи судом. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки до досягнення їх сином трирічного віку в розмірі 800,00 грн. з дня подачі позовної заяви.

Outcome: partial