Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач 16.08.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 24.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CNL-0BB/006/2006. Згідно з умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 21 000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 13,99 % річних. Кредитні кошти надавались Банком Позичальнику шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку, що підтверджується кредитною заявкою від 24.10.2006 року. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця рівними частинами протягом всього строку дії Кредитного договору, що передбачено п. 4 ч. 1 Кредитного договору. Прийнявши на себе зобов'язання належним чином виконувати умови Кредитного договору, щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строки та в порядку, передбаченому Кредитним договором, позичальник вказані зобов'язання належним чином не виконує внаслідок чого утворилась прострочена до повернення заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування кредитом. 10.02.2015 року на адресу позичальника засобами поштового зв'язку було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 14.06.2016 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 12 669,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 316 332,46 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом в розмірі 9934,12 доларів США, що еквівалентно 248 041,87 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 23.09.2014 року по 13.06.2016 року в розмірі 2735,05 доларів США, що еквівалентно 68 290, 59 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. В добровільному порядку відповідач не виконує умови договору, в зв'язку з чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 12 669,17 доларів США, що за офіційним курсу НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 316 332,46 грн. та стягнути з відповідача судові витрати по справі у вигляд судового збору в розмірі 4745,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, від представника позивача за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано, а тому, на підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 24.10.2006 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № CNL-0ВВ/006/2006, що підтверджується копією кредитного договору та частини № 2 кредитного договору (а.с. 5-9). Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 21 000 доларів США на споживчі цілі строком до 23.10.2016 року, дата платежу 23 число кожного календарного місяця, розмір платежу 328,46 дол. США, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 13,99 % річних. Позивачем вимоги договору виконано в повному обсязі та видано відповідачу кредит у визначеній в договорі сумі і порядку. Відповідач в свою чергу порушив умови договору, чим спричинив заборгованість. Згідно п. 1.9.1 Договору, незважаючи на інші положення цього Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. 04.02.2015 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу вих. № 22-2/864610, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11). Однак, відповідачем жодних дій для погашення заборгованості вчинено не було. У відповідача утворилась заборгованість станом на 14.06.2016 року в розмірі 12 669,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 316 332,46 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом в розмірі 9934,12 доларів США, що еквівалентно 248 041,87 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; - суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 23.09.2014 року по 13.06.2016 року в розмірі 2735,05 доларів США, що еквівалентно 68290,59 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12,13). За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № СNL-0BB/006/2006 від 24.10.2006 року в розмірі 12 669,17 долар США, що за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості становить 316 332,46 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 4745 грн. 00 коп.

Outcome: approved