Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 16.12.2015 року в суд з цим позовом та з урахуванням уточнення до позовних вимог від 26.01.2016 року просив ухвалити рішення суду, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 03 серпня 2015 року між ним і [PERSON], та визнати за ним право власності на цю частину домоволодіння. Підставою цьому зазначала те, що 03.08.2015 року за договором купівлі-продажу у формі розписки придбав у відповідача цю частину будинку. На виконання умов договору сплатив 40 000 грн., про що остання написала власноручно розписку та пообіцяла протягом одного місяця посвідчити цю угоду нотаріально. Однак від нотаріального посвідчення цього договору відповідач безпідставно ухиляється, тому змушений звернутись в суд з цим позовом. Справу просив розглянути у його відсутність в якій на позові наполягав та не заперечував у заочному рішенні у справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву від 29.01.2016 року про визнання цього позову. У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні сторін справу розглянуто в порядку заочного провадження. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи цілий житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. До цього складу входять: житловий будинок зазначений в плані під літ. «А» з верандою літ.«а», загальною площею 125,1 кв.м., в тому числі житловою площею 58,1кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами: ґанками літ. «а1,а2,а3», погребом під частиною будівлі літ. «а4», сараями літ. «Б,31,И», гаражами літ. «Б1,Н,», вбиральнями літ. «Ж,О,П», навісами літ. «Ю,Я», вимощенням І, колонкою питною II, колодязем питним III, огорожею №2,4, воротами №5. Вартість всього цього складає - 190260,00 грн. 1/3 його частини належить [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області Ніколіною В.І. 20 лютого 1976 року, зареєстрованого в реєстрі за № 701 та зареєстрованого в Котовському міжміському бюро технічної інвентаризації 29.06.1976 року в реєстрову книгу за № 1900 кн.4, та складається: по житловому будинку літ. «А» з верандою літ. «а»: з коридору 3-1 площею 3,4 кв.м., кімнати 3-2 площею 6,9 кв.м., кімнати 3-3 площею 10,0 кв.м., кухні 3-4 площею 5,0 кв.м., коридору II площею 14,1 кв.м., загальною площею 39,4 кв.м., в тому числі житловою площею 16,9 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд: погребом під частиною будівлі літ. «а4», ґанком літ. «а2», сараєм літ. «Б» ( 1/3 частиною), сараєм літ. «31», навісом літ. «Я», вбиральнею літ. «О». Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже відповідач, являючись належним власником 1/3 частини будинку з відповідними господарськими будівлями й спорудами, розпорядився нею на свій розсуд, уклавши 03.08.2015 року з позивачем угоду договору купівлі-продажу. Ця обставина не заперечується сторонами у справі та підтверджується письмовою розпискою відповідача [PERSON] від 03.08.2015 року про отримання від позивача за продажу своєї частини будинку за адресою: [ADDRESS]- 40 000 грн. та письмовою розпискою позивача [PERSON] від 03.08.2015 року про отримання у власність цієї частини будинку, що знаходиться на прибудинковій земельній ділянці площею 1216 кв.м. з кадастровим номером згідно Держземкадастру та документів на будинок і ключів від нього. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Отже наявність у справі вищезаначених письмових розписок позивача і відповідача та знаходження у позивача оригіналів документів на цю частину будинку підтверджує факт досягнення сторонами усіх істотних умов договору купівлі-продажу цієї частини будинку 03.08.2015 року. Частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе цей позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved