Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в квітня 2014 року звернувся до Уманського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання, факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно. В позові позивач посилається на те, що [INFO] померла його родичка (рідна сестра його діда) [PERSON], яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], ? частини якої належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Уманським відділом житлового господарства 18.09.1996 року за № 6541. Інша ? частина вказаної однокімнатної квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Уманським відділом житлового господарства 18.09.1996 року за № 6541, з яким спадкодавець [PERSON] спільно проживала однією сім'єю, була пов'язана спільним побутом та вела спільне господарство з 04 жовтня 1996 року до дня смерті [PERSON] [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], спадкоємців першої, другої та третьої черги не було, в зв'язку з чим спадкова справа не відкривалася, [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець четвертої черги, однак через похилий вік та важку хворобу належним чином спадщину не оформила. Згідно заповіту від 26.11.2004 року, посвідченого Уманською міською державною нотаріальною конторою, [PERSON] все належне їй майно заповідала йому та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 лютого 2014 року, виданого Уманською міською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем на підставі заповіту [PERSON] від 26.11.2004 р. є він у тому числі з урахуванням ? частки від якої відмовився [PERSON]. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з ? частини [ADDRESS]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2014 року, державний нотаріус Уманської міської державної нотаріальної контори, розглянувши його прохання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], співвласником ? частини якої був [PERSON], який помер [INFO]. При цьому нотаріус вказала, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, спадкоємці відсутні, а документи, що підтверджують родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] також відсутні. Спадкодавець [PERSON], яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини після його смерті, мала право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, спадщину у вигляді належної [PERSON] ? частини [ADDRESS] прийняла, однак при житті не отримала свідоцтво про право на спадщину через похилий вік та хворобу. Просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 15травня 2011 року та [PERSON], який помер [INFO] спільно проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство з 04.10.1996 року до дня смерті [PERSON] [INFO], а після смерті [PERSON]- [PERSON] прийняла спадщину у вигляді ? частин [ADDRESS] та визнати за ним право власності на ? частину [ADDRESS], що належала спадкодавцю [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов позивача повністю підтримала та просила його задоволити, вказуючи на те, що [PERSON] квартиру [ADDRESS] отримала самостійно, після чого [PERSON] прописала в даній квартирі [PERSON] та при проведенні приватизації свідоцтво про право власності на житло було видано на [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично прийняла спадщину так як спільно проживала з [PERSON] більше п'яти років та після його смерті залишилась проживати в даній квартирі, однак не оформила спадщину в зв'язку зі станом свого здоров'я. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та вказав, що не заперечує проти його задоволення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю більше п'яти років. [INFO] [PERSON] помер, а у [PERSON] стався інсульт. Після смерті [PERSON] [PERSON] не прийняла спадщину в зв'язку зі станом свого здоров'я, так як три роки вона не виходила з будинку, [PERSON] постійно доглядав її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знала [PERSON] та [PERSON], вони спільно проживали, вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] [PERSON] не могла оформити спадщину так як у неї стався інсульт. Після смерті [PERSON] [PERSON] доглядав [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю тривалий час, більше п'яти років. Квартиру в [ADDRESS] [PERSON] отримала самостійно та прописала там [PERSON]. Чи зверталася [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON] їй не відомо. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, вказуючи, що померла [PERSON], являється його родичкою, а саме рідною сестрою його діда, однак документів, які б підтверджували родинні стосунки з [PERSON] позивач не надав. В своєму позові [PERSON] вказує відповідачем [PERSON], який являється батьком позивача. Суд вважає, що [PERSON] являється неналежним відповідачем, клопотання про заміну відповідача позивачем в судовому засіданні не ставилось, а відповідно до ст.. 33 ЦПК України та правових позицій Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Крім того, у своєму позові позивач вказує на ту обставину, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його ? частину квартири [ADDRESS], спадкоємців першої, другої та третьої черги не було, в зв'язку з чим спадкова справа не відкривалася, [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець четвертої черги, однак через похилий вік та важку хворобу належним чином спадщину не оформила. В зв'язку з чим позивач просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство з 04.10.1996 року до дня смерті [PERSON] [INFO], а після смерті [PERSON]- [PERSON] прийняла спадщину у вигляді ? частин [ADDRESS]. Суд вважає, що дана вимога позивача задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2014 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку квартири, належну [PERSON] з тієї підстави, що відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як встановлено, [PERSON] після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Суд вважає, що оскільки позивач не являється спадкоємцем майна [PERSON], тому ставити питання про встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] не може, враховуючи те, що сама [PERSON] при житті факт постійного проживання з [PERSON] не встановлювала та спадщину після смерті [PERSON] не прийняла. Враховуючи вище викладені факти суд вважає, що вимога позивача про визнання за ним права власності на ? частину [ADDRESS] задоволенню не підлягає, так як фактично дана квартира належна померлому [PERSON], а [PERSON] після його смерті спадщину не прийняла. Беручи до уваги відповідні положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про практику у справах про спадкування»

Outcome: dismissed