Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач 18. 03. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], Якунової [PERSON] про визнання права власності, в порядку спадкування, посилаючись на те, що 31. 03. 2001 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/10 частини домоволодіння по вул. Стасова в м. Черкаси, буд. 11. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі, про те відповідачі не бажають оформляти спадщину та в належний шестимісячний строк не відмовились від спадщини. В березні 2015 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою, про те листом від № 499/02-14 від 13. 03. 2015 року державним нотаріусом було розяснено позивачу, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно померлого потрібно звернутись до суду. Просить суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину житлового будинку з надвірними спорудами № 11 по провулку Стасова в м. Черкаси після смерті сина [PERSON], померлого 31 березня 2001 року. Позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечували проти позову, справу просили розглянути в їх відсутність. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу розглянути в його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що 31 березня 2001 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 346939 від 04.04.2001 року. Померлий [PERSON] є рідним сином позивача, відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 1147638 від 15. 01. [INFO]. Спадкоємцями першої черги крім позивача, є син померлого - відповідач [PERSON] та дружина Якунова [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ДА № 481450 від 09. 08. 1996 року, свідоцтвом про народження серії ІІ-ДА № 462098 від 23. 05. 1989 року. Померлий [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/10 частини житлового будинку з надвірними спорудами № 11 по пров. Стасова в м. Черкаси, яка належала йому на підставі договору дарування посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] 12. 12. 1980 року зареєстровано в реєстрі за № 2-9562. Відповідачі на момент смерті спадкодавця були зареєстровані в квартирі, що є спадковим майном, що підтверджується копією виписки з будинкової книги, які в належний 6-ти місячний строк не відмовились від прийняття спадщини. Дану спадщину позивач прийняла в порядку ст. 549 ЦК України 1963 року, оскільки на час її відкриття фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. На момент смерті свого сина та на даний час позивач проживає в даному будинковолодінні, користується усім майном, введе домашнє господарство, сплачує комунальні послуги та утримує будинок у належному стані. Оскільки на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Крім того, п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вище викладене та визнання позову відповідачами, суд вважає, що позивач є такою, що прийняла спадщину, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved