Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON], 14 грудня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за договором позики. В позовній заяві позивач [PERSON] посилався на те, що 05 травня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким він передав тій грошові кошти в сумі 50000 грн., а відповідач у свою чергу, отримавши зазначені кошти, зобовязалася повернути їх до 01 січня 2017 року. Договір укладений в письмовій формі у вигляді розписки де зазначені умови його. Борг 50000 грн., в обумовлений строк відповідач не повернула. В подальшому, 24 січня 2018 року, до початку розгляду справи по суті, позивач надав заяву про зміну предмета позову, в якій зазначив наступне. Відповідач перебуває у вкрай тяжкому матеріальному становищі, але має у власності нежитлові приміщення гаражі та плодосховище в с. Олексіївка, Кодимського району, Одеської області по вулиці Лесі Українки,126, загальною площею 1594,8 кв.м. Визнаючи заявлений позов, відповідач в якості відступного погодилася передати йому у власність зазначені споруди. Такі дії позивач вважає єдиним способом урегулювати спір. Просить визнати за ним право власності на гаражі та плодосховище в с. Олексіївка, Кодимського району, Одеської області по вулиці Лесі Українки,126, загальною площею 1594,8 кв.м, відмовляючись від стягнення грошового боргу з відповідача. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конституцією України (ст.41) передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 05 травня 2015 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримала від позивача грошову суму 50000 грн., та зобовязалася повернути борг до 01 січня 2017 року (а.с.5). Свого зобовязання в повному обсязі [PERSON] не виконала в обумовлений розпискою термін до 01 січня 2017 року. До початку розгляду справи в суді, від позивача надійшла заява про припинення зобовязання відповідача перед ним, шляхом передання відступного, а саме: гаражів та плодосховища в с. Олексіївка, Кодимського району, Одеської області по вулиці Лесі Українки,126, загальною площею 1594,8 кв.м.. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №92250780 від 18 липня 2017 року виданого Державним реєстратором [PERSON], [PERSON] є власником нежитлових приміщень гаражів та плодосховища в с. Олексіївка, Кодимського району, Одеської області по вулиці Лесі Українки,126, загальною площею 1594,8 кв.м.(а.с.20) . Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобовязання за договором позики виконав, а саме передав [PERSON] грошові кошти - 50000 грн., а та зобовязалася повернути борг до 01 січня 2017 року, але цього не зробила. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач у строк, зазначений у розписці не повернула борг у повному обсязі, то зобовязання припиняється шляхом передачі відступного (як це вбачається із заяви позивача (а.с.15)) - нежитлових приміщень гаражів та плодосховища в с. Олексіївка, Кодимського району, Одеської області по вулиці Лесі Українки,126, загальною площею 1594,8 кв.м., які належить їй на праві власності. Згідно ст. 600 ЦК України зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. З огляду н викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved