Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] «Європейський Страховий Союз» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказав, що 03.08.2014 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Форд фокус» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля RENO LOGAN державний реєстраційний номер АН 1025 ІН. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль RENO LOGAN державний реєстраційний номер АН 1025 ІН. На момент ДТП між позивачем та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.04.2014 року № АІ/0812422, згідно з яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу «Форд фокус» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Субєктом оціночної діяльності проведено оцінку транспортного засобу та складено Звіт № 9459 від 21.10.2014 р. з визначенням вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. На підставі вищевказаного страхового акту, відповідно до норм ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було виплачено страхове відшкодування у сумі 12062,93 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. З матеріалів справи про ДТП, відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок порушення Правил дорожнього руху. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки є відповідач. Однак, на порушення ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач про настання страхового випадку позивача не повідомив. 30.03.2016 року на адресу відповідача був направлений лист з вимогою сплати суми страхового відшкодування, але зазначена сума до теперішнього часу не сплачена. У звязку з вищевикладеним, як на підставу своїх вимог посилаючись на ст.993 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування 12062,93 грн., а також судовий збір в сумі 1378 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами погодився. Судом встановлено, що 10.04.2014 р., відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0812422, застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну третім особам під час ДТП за участю автомобіля [NUMBER] (а.с. 5). 03.08.2014 року у м.Димитрові Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно з постановою судді Димитровського міського суду Донецької області від 29.09.2014 р., [PERSON] визнаний у даній ДТП винним за ст.124 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 340 грн. (а.с. 6-7, 13). Згідно з висновком експерта, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу RENAULT LOGAN державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 13672,33 грн. (а.с.14-19). На підставі повідомлення потерпілого [PERSON] до [PERSON] «Європейський Страховий Союз» від 01.10.2014 року про ДТП, яке сталося 03.08.2014 року за участю водія [PERSON], представник [PERSON] «СК «Альфа Страхування», у якому було застраховано транспортний засіб потерпілого [PERSON], звернувся до позивача за відшкодуванням в порядку регресу суми збитків завданих ДТП (а.с. 9-10, 11). Відповідно до страхового акту № ОЦВ/389 від 25.12.2014 р., розмір страхового відшкодування визначено у сумі 12062,93 грн., без урахування франшизи 1000 грн. та виплачено [PERSON] «СК «Альфа Страхування» (а.с. 28). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд вважає, що у даній ДТП винний відповідач, винні дії якого підтверджуються постановою Димитровського міського суду Донецької області від 29.09.2014 р. про адміністративне правопорушення, яка має преюдиціальне значення. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі вказаної норми, позивачем була відшкодована шкода завдана власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] в сумі 12062,93 грн. За змістом п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. З матеріалів справи не вбачається що, відповідач письмово повідомляв позивача про настання ДТП відповідно до вищевказаної норми Закону та підтвердив документально поважність причин невиконання зазначених дій. Згідно абз.«ґ» п.п.38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону. Оскільки відповідачем не були виконані вимоги п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у порядку регресу 12062,93 грн. При цьому суд зауважує, що неузгодженість нумерації підпунктів п.33.1 ст.33 та підпунктів п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після внесених до них змін Законом України від 17.02.2011р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову (постанова ВСУ від 12.02.2014р. № 6-1цс14). В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору 1378 грн. (а.с.1). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved