Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач, 17 серпня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої 16 лютого 1998 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті баби [PERSON], померлої 16 лютого 1998 року. Баба до дня смерті була зареєстрована і проживала в [INFO]. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що на протязі довгого проміжку часу не могла знайти правовстановлюючих документів на спадкове майно. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Це також стало і причиною пропуску строку позовної давності. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов поновити строк позовної давності і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 16 лютого 1998 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №288106, видане [PERSON] сільською радою, Кодимського району Одеської області 16 лютого 1998 року, актовий запис №15) (а.с.5). Як убачається з досліджених в судовому засіданні рішення Кодимського районного суду від 21 березня 2016 року (справа №503/398/16-ц), встановлено факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], як внучатої племінниці і баби (а.с.9). Тобто, позивач є спадкоємцем за законом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла, оскільки, на протязі довгого проміжку часу не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому цю обставину суд вважає обставиною, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною пятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що позивач доглядає за хворим чоловіком. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (відсутність правовстановлюючих документів на спадщину) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved