Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач 15.12.2015 року звернулася до суду з названим позовом, зазначаючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 15 лютого 2014 року та мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує суду , що відповідач допомоги на утримання сина не надає , тому вона вимушена звернутися до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі ? частини його доходу , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитини повноліття. Стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів . Суд, ознайомившись з позовною заявою , заслухавши сторони та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 лютого 2014 року сторони уклали шлюб , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 4 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.5) . Згідно довідки виданої виконкомом Завадівської сільської ради Володарського району Київської області № 773 від 14.12.2015 року дитина проживає разом позивачем ( а.с.7). Позивач вказала суду , що спільне життя у них з відповідачем не складається , починаючи з 10.12.2015 року вони проживають окремо , дитина перебуває повністю на її утриманні. Починаючи з середини грудня 2015 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання та на утримання сина. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав , не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Встановленні судом обставини справи вказують , що вимоги позивача не суперечать чинному законодавству, оскільки відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України. Окрім того, відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України ) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. У відповідності до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Пунктом 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 26.02.1993 р. №146 передбачено, що утримання аліментів проводиться із суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, суд прийшов до наступного висновку : [PERSON] є працездатного віку, інших стягнень з нього не проводиться, тому відповідач зобов'язаний згідно Закону належним чином забезпечувати та утримувати свою дитину та дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За наведених вище підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та призначає стягнення аліментів, як того просить позивач по справі . Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved