Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 23536 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. 00 коп. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 11 грудня 2016 р. близько 12 год. 00 хв., він, перебуваючи за адресою: [ADDRESS], виявив пошкодження автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], власником якого він є, а саме: пошкодження лобового скла та склоочисників автомобіля, а також подряпини лакофарбового покриття на капоті автомобіля. В ході перевірки, проведеної Солом'янським УП ГУНП України в м. Києві, було встановлено, що 11 грудня 2016 р. за адресою: [ADDRESS], здійснюючи виїзд працівників поліції за фактом пошкодження автомобілів, які, працюючи по орієнтуванню, наданому свідками даної події, під час обстеження прилеглої території виявили гр. [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим вказаного громадянина було доставлено до Солом'янського УП ГУНП України в м. Києві для надання письмових пояснень. Внаслідок перевірки, проведеної Солом'янським УП ГУНП України в м. Києві, стало відомо, що автомобіль, власником якого є позивач, було пошкоджено гр. [PERSON] Позивач зазначає, що за результатами проведеної перевірки Солом'янським УП ГУНП України в м. Києві йому надано відповідь № 93405/125/55/05-2016, зі змісту якої випливає, що за фактом звернення позивача з гр. [PERSON] працівниками поліції проведена відповідна бесіда по суті звернення та роз'яснено чинне законодавство, що передбачає відповідальність за вчинення злочину. Внаслідок вказаних дій гр. [PERSON], майну позивача, а саме автомобілю «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], було завдано матеріальну шкоду, розмір якої становить 23536 грн. 00 коп., відповідно до рахунку-фактури № КО000002133 від 12 грудня 2016 р. На підставі вищезазначених обставин, 25 січня 2017 р. в інтересах позивача до [PERSON] було подано претензію за вихідним № 23 про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Вказана претензія була вручена відповідачу 31 січня 2017 р., проте станом на день подання позову задоволена не була, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач вважає, що заподіяна 11 грудня 2016 р. шкода, внаслідок неправомірних дій відповідача, що виразились у пошкодженні автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивач, підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачем. Крім того, позивач, внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв'язку з пошкодженням автомобіля, зазнав окрім матеріальної також і моральну шкоду. Завдання моральної шкоди позивачу виразилося в тому, що останнім були перенесені глибокі душевні та моральні страждання, а пошкодження автомобіля призвели до змін в організації його життя, а саме позивачу довелося здійснити незаплановані грошові витрати на ремонт автомобіля, він та його близькі були змушені тривалий час користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 3000 грн. 00 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1280 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Представники позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Представником відповідача до суду 05.09.2018 р. було подано відзив на позовну заяву, повністю підтриманий в судовому засіданні. Так, представник відповідача зазначив, що відповідач не є особою, яка заподіяла збитків позивачеві, а додані до позовної заяви докази, зокрема Висновок за результатами розгляду матеріалів від 25.12.2016 р. лише підтверджують те, що відповідача було затримано працівниками поліції на прилеглій території, проте не доводять того, що шкоди позивачеві було завдано саме відповідачем. З огляду на те, що відповідач не є особою, яка пошкодила декілька автомобілів 11.12.2016 р. близько 01 год. 00 хв., на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS], він не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності. Причетність відповідача до пошкодження автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], є припущенням позивача. Крім того, звернув увагу суду на те, що позивачем не надано доказів ні здійснення, ні оплати суми вартості відновлювального ремонту, яка зазначена в Рахунку-фактурі № КО000002133 від 12.12.2016 р. Тому враховуючи, що відповідач не є особою, яка пошкодила автомобіль позивача, вимога про стягнення моральної шкоди також є необґрунтованою. Крім того, представник відповідача просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 00 коп. 19.11.2018 р. до суду представником позивача було надано відповідь на відзив, відповідно до якого представник повністю підтримує заявлені позовні вимоги. Вважає, що надані суду докази підтверджують факт причетності відповідача до події, що мала місце 11.12.2016 р. за адресою: [ADDRESS], а саме наявність протиправних дій, завданої позивачу шкоди, причинного зв'язку та вини заподіювача шкоди. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, врахувавши їх доводи та вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 11.12.2016 р. близько 12 год. 00 хв., позивач [PERSON], перебуваючи за адресою: [ADDRESS] виявив пошкодження власного автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], а саме: пошкодження лобового скла та склоочисників автомобіля, а також подряпини лакофарбового покриття на капоті автомобіля, що підтверджується письмовими пояснення від 11.12.2016 р. та даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.12.2016 р. З рапорту інспектора 9 роти 4 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Клімчук В.О. від 11.12.2016 р., вбачається, що 11.12.2016 р. о 01 год. 03 хв. було отримано виклик від «Київ - 55», що на вул. Митрополита Василя Липківського, 19 «невідомий пошкодив авто». По прибуттю за вище вказаною адресою, до них взернулась заявник [PERSON] та повідомила, що невідомий чоловік пошкодив її автомобіль та ще декілька автомобілів, які були запарковані біля будинку, та пішов в напрямку вул. Кавказька. В подальшому, під час відпрацювання прилеглої території було виявлено особу, схожу за прикметами, які надала заявник, ним виявився гр. [PERSON], [INFO] На місце було викликано СОГ Солом'янського УП в м. Києві. Затриману особу було доставлено до Солом'янського УП в м. Києві для подальшого розбору по суті справи. Відповідно до листа Солом'янського УП ГУНП у м. Києві № 93405/125/55/05-2016, заява позивача [PERSON] щодо пошкодження автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], Солом'янським УП ГУНП у м. Києві, розглянута. За даним фактом було проведено перевірку. З гр. [PERSON] працівниками поліції проведена відповідна профілактична бесіда попереджувального характеру по суті даного звернення. Під час бесіди, йому роз'яснено чинне законодавство, що передбачає відповідальність за вчинення злочину. З приводу відшкодування завданого матеріального збитку, позивачу рекомендовано звертатися в суд в порядку цивільного судочинства. Так, як вбачається з рапорту та висновку ст. ДОП Солом'янського УП ГУНП у м. Києві від 25.12.2016 р., за результатами розгляду матеріалу, зареєстрованого в ЄО № 93405 від 11.12.2016 р. по заяві [PERSON], перевіркою було з'ясовано, що 11.12.2016 р. близько 12.00 год., гр. [PERSON], перебуваючи за адресою: [ADDRESS], виявив пошкодження власного автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], а саме: пошкодження лобового скла та склоочисників автомобіля, а також подряпини лакофарбового покриття на капоті автомобіля. Гр. [PERSON] пояснив, що в бесіді з мешканцями будинку йому стало відомо, що 11.12.2016 р. близько 01.00 год., його автомобіль пошкодив невідомий чоловік, який перебуваючи в неадекватному стані пошкодив декілька автомобілів, які були припарковані на прибудинковій території за адресою: [ADDRESS]. В ході подальшої перевірки було встановлено, що 11.12.2016 р. за адресою: [ADDRESS], здійснювався виїзд працівників поліції, які працюючи по орієнтуванню наданому свідками даної події, під час обстеження прилеглої території виявили гр. [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим вказаного громадянина було доставлено до Солом'янського УП для надання письмових пояснень. Опитаний з даного приводу гр. [PERSON] пояснив, що подію, яка мала місце 11.12.2016 р. близько 01.00 год. за адресою: [ADDRESS], він не пам'ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з нормами частин 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною 7 статті 81 ЦПК України. На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві щодо стягнення з відповідача завданої матеріальної та моральної шкоди, стороною позивача надано рахунок-фактуру № КО000002133 від 12.12.2016 р., яким позивач підтверджує розмір завданої майну позивача матеріальної шкоди в сумі 23536 грн. 00 коп., а саме автомобілю «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], внаслідок протиправних дій відповідача. Позивачем не надано доказів ні здійснення, ні оплати суми вартості відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], яка зазначена в Рахунку-фактурі № КО000002133 від 12.12.2016 р., чим не виконано вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Надана представником позивача копія товарного чеку №322617 від 12.12.2016 р. на суму 19020 грн., не є належним доказом, що підтверджує здійснення оплати матеріалів, використаних на проведення відновлювального ремонту автомобіля. Додані стороною позивача до позовної заяви докази, зокрема Висновок за результатами розгляду матеріалу, зареєстрованого в ЄО № 93405 від 11.12.2016 р. по заяві [PERSON] від 25.12.2016 р., лише підтверджують те, що відповідача [PERSON] було затримано працівниками поліції на прилеглій території, проте не доводить того, що шкоди позивачеві було завдано саме відповідачем. Інших доказів, що підтверджують факт причетності відповідача [PERSON] до події, яка мала місце 11.12.2016 р. близько 12 год. 00 хв., за адресою: [ADDRESS], та, як наслідок, наявність протиправних дій, що призвели до пошкодження автомобіля позивача «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER], завданої шкоди на суму 23536 грн. 00 коп., причинного зв'язку та вини заподіювача шкоди, стороною позивача не надано. Отже, суду не надано належних та допустимих доказів того, що виявлені на належному позивачу автомобілі пошкодження, були спричинені саме протиправними діями відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд наголошує на тому, що позивач на свій розсуд обрав спосіб захисту порушеного права та розпорядився своїми правами щодо предмету спору, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не доведено, що відповідач є особою, яка заподіяла збитків позивачеві, тому вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими. На підставі вищевикладеного, у задоволенні позову слід відмовити. Згідно вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Правові підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 4500 грн. 00 коп. відсутні.

Outcome: dismissed