Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Захарчук Ю.В., звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить з урахування уточнень стягнути з [PERSON] в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , у сумі 6622,52 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 09.01.2018 у справі №595/15/18 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. З 01.06.2020 по 03.12.2020 [PERSON] не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті аліментів за період з червня по листопад 2020 року у сумі 6904 грн, загальна сума пені за вказаний період становить 6622,52 грн. 25.10.2021 відповідач надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому зазначає, що виконуючи судове рішення від 09.01.2018, яким постановлено стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини, він справно сплачував аліментні кошти, вказані обставини не заперечувались і самою позивачкою (ухвала Бучацького районного суду в справі №595/15/18). В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що він оплачував кошти, призначені на сплату аліментів, проте кошти не поступали на рахунок стягувача, про не поступлення коштів на рахунок стягувача було відомо державному виконавцю, що зазначено в ухвалі від 05.04.2021. Посилаюсь на ч. 1 ст.196 СК України та роз`яснення Пленуму ВСУ, викладені у п.22 постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що неустойка може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. Якщо платник аліментів доведе, що неотримання аліментів є наслідком незалежних від нього обставин, право на неустойку в одержувача не виникає. Просить суд врахувати, що такі події виникли через незалежні від нього обставини. На даний час відсутня заборгованість по несплачених ним аліментах на утримання неповнолітньої дитини, він бажає приймати участь у матеріальному забезпеченні та вихованні дочки [PERSON] . Також звертає увагу суду на те, що позивачкою надано суду розрахунок неустойки (пені), що суперечить вимогам чинного законодавства. Неустойка (пеня) по несплачених аліментах рахується за формулою, що викладена в правовому висновку ВСУ у справі №6-300цс16 від 16.03.2016, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. За наведених обставин просить відмовити у позові. 10.11.2021 представником позивача подано відповідь на відзив в якому такий зазначив, що у відповідача на підставі судового наказу від 09 січня 2018 року (справа №595/15/18) виник обов`язок щодо сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 13.07.2021, складеного ст. державним виконавцем Городенківського районного ДВС Кондрук Г.М. станом на 31.12.2021 заборгованість відповідача становила 1258,75 грн. Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів державний виконавець здійснила з урахуванням квитанцій про оплату [PERSON] аліментів [PERSON] , зокрема квитанції від 07.07.2020, 27.07.2020, 25.08.2020, 29.09.2020, 29.10.2020, 26.11.2020. проте, Бучацьким районним судом у цивільній справі №595/15/18, провадження №4-с/595/4/2021, встановлено, що [PERSON] оплачував кошти, призначені на сплату аліментів, проте такі кошти не надходили на банківський рахунок [PERSON] . Згідно витягу з банківського карткового рахунку [PERSON] , [PERSON] сплатив аліменти за червень - жовтень 2020 року лише у грудні 2020 року. Заборгованість повністю була погашена лише у березні 2021 року, у зв`язку з чим у листопаді 2020 року заборгованість нарахована за 120 днів. Також зазначив, що Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 25.04.2018 (справа №572/1762/15-ц) відійшла від правової позиції, висловленої у постановах ВСУ від 01.07.2015 у справі №6-94цс15; від 16.03.2016 у справі №6-300цс16, та зазначила, що оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення із наведенням формули розрахунку пені. Отже, у відзиві відповідач посилається на правову позицію ВСУ від 16.03.2016 (справа №6-300цс16) від якої ВП ВС у постанові від 25.04.2018 (справа №572/1762/15-ц) відступила і, відповідно, змінила порядок нарахування пені. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано від Городенківського районного ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) розрахунок заборгованості зі сплати аліментів щодо боржника [PERSON] за період з червня 2021 року по листопад 2020 року включно, у відповідності до ухвали Бучацького районного суду від 05.04.2021 (справа №595/15/18), якою зобов`язано старшого державного виконавця Кондрук Г.М. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №55617036 за період з червня 2020 року по 03 грудня 2020 року, з урахуванням виплат аліментів боржником. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Захарчук Ю.В., будучи присутнім в судовому засіданні, позов підтримав та просить задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності на адресу суду не направляв, проте надав суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 січня 2018 року (ВП №55617036), старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Кондрук Г.М. відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №595/15/18, виданого 09 січня 2018 року Бучацьким районним судом Тернопільської області, про стягувалися з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 03 січня 2018 року до досягнення ними повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Городенківською районною ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Кондрук Г.М. , станом на 01 січня 2021 року за [PERSON] числиться заборгованість із сплати аліментів у сумі 1002,75 грн. Так, в графі «заборгованість на 30 число поточного місяця» зазначено: за червень 2020 року - (1109 грн); за липень 2020 року - (1100,10 грн); за серпень 2020 року - (48,45 грн); вересень 2020 року - (49,40 грн); за жовтень 2020 року - (47,50 грн); за листопад 2020 року - (1159 грн); грудень - (88,50 грн). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] зверталася в суд зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м.Івано-Франківська Кондрук Г.М. Ухвалою Бучацького районного суду від 05 квітня 2021 (справа №595/15/18) скаргу [PERSON] задоволено. Бездіяльність старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М.у виконавчому провадженні № 55617036 визнано неправомірною. Постановлено зобов`язати старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківська) Кондрук Г.М. здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 55617036 за період з червня 2020 року по 03 грудня 2020 року, з урахуванням виплат аліментів боржником та зобов`язати старшого державного виконавця Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. здійснити у виконавчому провадженні № 55617036 виконавчі дії, передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». З мотивувальної частини даної ухвали вбачається, що судом встановлено, що, згідно долучених до матеріалів виконавчого провадження квитанцій, [PERSON] оплачував кошти, призначені на сплату аліментів, однак не вказував ідентифікаційного номера отримувача аліментів, у зв`язку з чим кошти не надходили на банківський рахунок [PERSON] . Про непоступлення коштів на рахунок стягувача державному виконавцю Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська Кондрук Г.М. було відомо, що підтверджується запитом начальника Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції м. Івано-Франківська від 01 грудня 2020 року, адресованого філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», в якому він зазначає, що боржником було проведено оплату аліментів, однак не вказувалося ідентифікаційного номера отримувача, тому кошти на розрахунковий рахунок стягувача не поступали. Отже, з наведеного слідує, що кошти, які відповідач [PERSON] переводив на ім`я позивача [PERSON] на сплату аліментів, на її банківський рахунок не надходили, оскільки відповідач не вказував ідентифікаційного номера отримувача аліментів. Таким чином, обставин, незалежних від відповідача, які б вказували на об`єктивні причини неможливості сплати ним аліментів, судом не встановлено. Як слідує з розрахунку, наданого на вимогу суду Городенківською районною ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Кондрук Г.М. , з врахуванням ухвали Бучацького районного суду від 05 квітня 2021 року (справа №595/15/18), в графі «заборгованість на 30 число поточного місяця» зазначено: за червень 2020 року - (1109 грн); за липень 2020 року - (1159 грн); за серпень 2020 року - (1159 грн); за вересень 2020 року - (1159 грн); за жовтень 2020 року - (1159 грн); за листопад 2020 року - (1159 грн). Сукупний розмір заборгованості [PERSON] станом на кінець 2020 року складає 1258,75 грн. Розмір заборгованості за червень - листопад 2020 року становить 6904 грн. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць, також, буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Враховуючи викладене, з урахування висновків Верховного Суду, суд вважає, що розрахунок заборгованості по аліментах необхідно здійснити наступним чином: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. Судом встановлено, що відповідач за червень - листопад 2020 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6904 грн. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Хp=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: Хp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд перевіривши розрахунок пені за несплату аліментів, поданий позивачем, приймає його до уваги в межах заявлених вимог позивачем, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до розрахунку суми пені за прострочення зі сплати аліментів [PERSON] згідно судового наказу № 595/15/18 від 09.01.2018 за період з червня 2020 року по листопад 2020 року загальна сума нарахованої пені становить 6622,52 грн, що не перевищує загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів за вказаний період. Суд приймає доводи позивача, який зазначає про те, що у грудні 2020 року [PERSON] сплатив аліменти лише за червень-жовтень 2020 року, проте заборгованість повністю була погашена лише у березні 2021 року, що слідує з розрахунку заборгованості, долученого до матеріалів справи, у зв`язку з чим у листопаді 2021 року заборгованість нараховувалась за 121 день. Відповідачем не надано суду доказів, що заборгованість по сплаті аліментів за період червень - листопад 2020 року виникла не з його вини. Судом встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені, передбаченої статтею 196 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25 квітня 2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. За наведених обставин, відповідач безпідставно вважає, що розрахунок, проведений позивачем суперечить вимогам закону та посилається на правовий висновок ВСУ у справі №6-300цс16 від 16.03.2016, зазначаючи про те, що неустойка (пені) за один місяць рахується шляхом множення заборгованості за аліментами за місяць на 1% і на кількість днів місяця в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), оскільки Велика Палата Верховного суду України від 25.04.2018 (справа №752/1762/15-ц) відступила від наведеного правового висновку Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц, змінивши порядок нарахування пені. За таких обставин до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6622,52 грн, що не перевищує 100% заборгованості по аліментах за червень - листопад 2020 року. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів на користь позивача. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Відповідно до положень частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 908 грн, оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена.

Outcome: approved