Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач 25.04.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.180, 181, 182, 191 СК України, звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON], однак, після розірвання відносин у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомоги на утримання дитини, донька живе з матірю і повністю нею утримується. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У звязку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом встановлено, що у сторін, у період перебування у фактичних шлюбних відносинах народилась дочка [PERSON], 21.06.2014 р.н, про що свідчить свідоцтво про народження серії «І-ЕЛ» №150255. /а.с.4/ Згідно довідки старости сіл Пльохів, Скугарі, Бірки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 19.04.2018 р. за №175 позивач разом з дочкою проживає [INFO] у Пльохів, Чернігівського району, Чернігівської області. /а.с.7/ У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи той факт, що сторони не домовились між собою про спосіб утримання дитини, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоровя, з врахуванням того, що як позивач так і відповідач не мають інших осіб на утриманні, суд ураховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі в дохід держави.

Outcome: approved