Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач 16.07.2014 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Львівської обласної дирекції «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди. Просив з урахуванням уточнень до позову стягнути з Відповідача на його користь - 6648.47 грн., в тому числі судові витрати 446,37 грн. та 1790 грн. моральної шкоди. Вимоги обґрунтував тим, що 07.12.2013 у місті Ходорів за адресою вул. Хмельницького внаслідок ДТП його автомобіль «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER] зазнав технічних пошкоджень. Винуватцем ДТП визнано М. Чайківського, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до договору страхування № АЕ/1269490 від 05.02.2013. Позивач зазначив, що ним було повідомлено Відповідача про страховий випадок, та в свою чергу виконано всі обов'язки, які передбачені ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представником Страховика проведено оцінку вартості відновлювального ремонту та складено страховий акт, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», р. н. [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, складає 35 918,86 грн. Позивач вказав, що згідно вимог вказаного Закону виплата страхового відшкодування у цьому конкретному випадку мала бути здійснена Відповідачем не пізніше 09 квітня 2014 року. Станом на 14.07.2014 р. виплати страхового відшкодування Відповідачем здійснено не було. Позивач вважає, що Відповідач за несвоєчасну виплату страхового відшкодування повинен сплатити йому пеню за користування чужими коштами, збитки від інфляції та 3% річних. Крім того Позивач зазначив, що внаслідок пошкодження його автомобіля, він зі своєї сторони вчинив всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати. Затягування Відповідачем процесу виплати йому відшкодування, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування, забрало значну частину його особистого часу, спричинило душевні хвилювання. Через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори та необхідність термінового пошуку коштів для здійснення ремонту авто, він, Позивач постійно знаходиться в стані стресу, мало часу проводить з сім'єю, став дратівливим, що вплинуло на його родинні стосунки. Оскільки він виховує двох дітей відсутність автомобіля ускладнила для нього супровід їх в шкільний та дошкільний заклади. Розмір моральної шкоди оцінює в розмірі 5% від суми загальної шкоди - 1790,00 грн. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені в тексті позовної заяви, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання, при належному, у встановленому порядку повідомленні про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, але подав на адресу суду письмові заперечення проти позовних вимог. Як встановлено з поданих заперечень Відповідача позовні вимоги ними не визнаються, оскільки, НАСК «Оранта» 19.08.2014 року було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 35918,86 грн. за пошкоджений автомобіль та пеню у розмірі 2516,30 гри. , а разом - 38435,16 грн. Таким чином, НАСК «Оранта» вважає, що виконала своє зобов'язання в частині виплати страхового відшкодування згідно Полісу ОСЦПВВНТЗ. Крім того, щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, зазначив, що застрахованою особою шкоду здоров'ю Позивача не заподіяно, і шкода завдана виключно майну Позивача, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди вважають безпідставними і задоволенню не підлягають. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення Позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами нижченаведене. 07.12.2013 у місті Ходорів за адресою вул. Хмельницького трапилась дорожньо-транспортна пригода внаслідок котрої заподіяно технічних пошкоджень автомобілю Позивача [PERSON] - «Тойота - Авенсіс», реєстраційний номер [NUMBER]. Винуватцем цієї ДТП встановлено М. Чайківського, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до договору страхування № АЕ/1269490 від 05.02.2013. Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку Страховик, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На вимогу ст. 33. вищезазначеного закону Позивачем було повідомлено Відповідача про страховий випадок, та в свою чергу виконано всі обов'язки, які передбачені цим Законом. Згідно оцінки вартості відновлювального ремонту проведеного представником «НАСК «Оранта» та страхового акту, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, складає 35918,86 грн. Позивач вказав, що згідно вимог вказаного Закону виплата страхового відшкодування у цьому конкретному випадку мала бути здійснена Відповідачем не пізніше 09 квітня 2014 року. Станом на 14.07.2014 р. виплати страхового відшкодування Відповідачем здійснено не було. Позивачем 09 січня 2014 р. на адресу Відповідача подано заяву про страхове відшкодування. Після розгляду Страховиком наданих йому, визначених у статті 35 Закону, документів про дорожньо-транспортну пригоду Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, і протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Згідно ст. 36.2. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом встановлено, що Позивачеві страхове відшкодування повинно було бути здійснене Відповідачем не пізніше 09 квітня 2014 року Однак НАСК «Оранта» лише 19.08.2014 року було проведено страхове відшкодування у розмірі 35918,86 грн. за пошкоджений автомобіль, пеню у розмірі 2516,30 гри. Що разом слало суму - 38435,16 грн. У відповідності із п. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 37.2 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини Страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Таким чином, станом на 14.07.2014 р. розмір пені, що підлягала виплаті Позивачеві складав 3 275,80 грн. Суд з урахуванням поданого Позивачем розрахунку за визначеною формулою пені, збитків від інфляції та 3% річних, встановив, що сума яка підлягає стягненню з Відповідача становить 759, 50 грн. - недоплаченої пені, 3369,19 грн. - збитків від інфляції за термін простроченої основної заборгованості по страховому відшкодуванню та 283,41 грн. - 3 % річних, а всього загальну суму у розмірі 4412, 10 грн. Суд при вирішенні цього спору дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами ґрунтуються на Договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1269490 від 05.02.2013., яким безпосередньо визначені підстави та умови виплати страхового відшкодування, у т.ч. і завдання шкоди третім особам під час ДТП. В той же час, суд не погоджується з твердженням Відповідача, що в даному випадку виникли не договірне зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, а відтак приписи ст. 625 ЦК України не застосовуються до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхове виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така не підлягає задоволенню, оскільки доводи Позивача якими обґрунтовуються така вимога є безпідставними в судовому засіданні недоведеними, а тому у цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: partial