Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Цигиці Л.М. звернувся до суду з позовом, у якому зазначено, що позивачу на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2020 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є колишнім власником спірної квартири. Згідно з Договором купівлі-продажу, продавці зобов`язалися знатися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру від своїх речей не пізніше 27.09.2020 року, але відповідач [PERSON] залишається зареєстрованим у квартирі. Реєстрація відповідача заважає позивачу в повній мірі розпоряджатися належним йому майном. Добровільно вирішити питання щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача по справі, позивач не має можливості, оскільки місце знаходження відповідача йому не відомо, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.11.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження, та призначене підготовче судове засідання, відповідачу наданий строк для надання відзиву на позов (а.с.14). Ухвалою суду від 25.05.2021 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.36). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Цигиця Л.М. просила розгляд справи здійснювати без її участі та без участі позивача про що зазначила письмово, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити (а.с.32). Відповідач [PERSON] не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи та відзиву на позов до суду не надав. Розгляд справи здійснюється в порядку ч.9 ст.28 ЦПК України, за останнім відомим місцем реєстрації відповідача у м. Енергодар. У зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача невідоме, він сповіщався про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.37). В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128 ЦПК України, відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, тому суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа Сектор реєстрації надала клопотання, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог не заперечують, розгляд справи просять здійснювати без участі їхнього представника (а.с.30). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 09.09.2020 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). У вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі: [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.9), який є колишнім власником спірної квартири. Позивач [PERSON] є єдиним власником вищезазначеної квартири, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8). Відповідно до ст. 30, ст.41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319, ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що відповідач не є власником спірної квартири, не несе обов`язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належною квартирою та порушує його права власника, що має істотне значення. Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача окрім судового, немає. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475\\97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки підтверджуються наданими доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved