Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач, 23 вересня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті баби [PERSON], померлої 01 травня 2007 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті баби [PERSON], померлої 01 травня 2007 року. У визначений законом строк не звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що перебуває в складному матеріальному становищі. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також до суду з позовом про захист свого права. Зазначені обставини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов, поновити строк позовної давності і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 1 травня 2007 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №100856, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, 03 травня 2007 року, актовий запис №22). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Заповіту, вчиненого 26 січня 2007 року в с. Загнітків, Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі [PERSON] сільської ради за №12, на випадок свої смерті все своє майно [PERSON] заповідала [PERSON]. Тобто, позивач є спадкоємцем за заповітом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв, оскільки перебуває в складному матеріальному становищі (акт обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], складений [PERSON] сільською радою 15 вересня 2016 року), а тому цю обставину суд вважає такою, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною пятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що позивач доглядає за хворим чоловіком. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (скрутний матеріальний стан) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved