Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 травня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В якому прохала : стягнути кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON] в розмірі ? частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прохала проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу. Відповідач [PERSON], до суду 22 червня 2016 року та 21 липня 2016 року не з»явився, будучи повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 19 грудня 2011 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №2-6683/11 позов [PERSON] задоволено. Шлюб, зареєстрований в Матяшівській сільській Раді Велико-Багачанського району, Полтавської області 14 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС залишити прізвище позивачці - [PERSON], відповідачу - [PERSON] (а.с.2). Відповідно ч.3 ст.61 КПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішення, від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Таким чином, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, батько [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки. Як слідує із матеріалів справи, сторони проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає не достатньо. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку доходу, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову 19 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає в недостатньому розмірі. Також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, від сплати якого звільнена при подачі позову позивач.

Outcome: approved