Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач 30.09.2019 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка своїм майном на випадок смерті не розпорядилася, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом почергово. До складу спадкової маси після смерті [PERSON] увійшло право власності на вказане вище будинковолодіння. Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги майна померлої, яка перендує на спадкове майно, оскільки інші спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] , відмовилися від спадщини на її користь, про що подали відповідні заяви. Однак коли вона звернулася до приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий, що видані на ім`я спадкодавця. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, та просить такі задовольнити. Представник відповідача - Мурованської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, та зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~за змістом ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне положення закріплене також в\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частини 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: копію паспорта громадянина України серії [NUMBER] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.1976 року; свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.07.2001 року; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.09.2019 року; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.09.2019 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2018 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.09.2018 року; свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.09.2019 року; довідки виконавчого комітету Мурованської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області № 1548 від 23.10.2018 року та № 1527 від 22.10.2018 року; довідку ОКП «БТІ та ЕО» від 31.10. 2018 року № 1/13469; копію технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , який виданий 31.10.2018 року ОКП «БТІ та ЕО»; заяву [PERSON] про відмову від спадщини, яка зареєстрована 22.10.2018 року за № 21 Мурованською сільською радою ОТГ; заяву [PERSON] про відмову від спадщини, яка зареєстрована 03.09.2019 року Мурованською сільською радою ОТГ за № 18; повідомлення приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Шаравара О.Р. від 11.09.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії; заяви відповідачів, про визнання заявлених позивачем позовних вимог, що свідчить про визнання ними обставин викладених позивачем у позовній заяві, а отже такі у відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~доказування не потребують, та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ними позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач у встановлений строк звернулася до нотаріуса з завою про прийняття спадщини; те, що позивач являється єдиними спадкоємцями за законом першої черги, який претендує на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідачі визнали позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved