Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості 20.09.2017 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] звернувся 20.02.2017 до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки. За його особистою заявою від 20.02.2017 наказом директору центру зайнятості від 20.02.2017 за № НТ 170220 був поновлений статус безробітного з 20.02.2017 з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, відповідно до п.п.1. 3, 4 ст. 22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.7, 2.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307, строком на 360 календарних днів з 20.07.2017 по 03.07.2018. Відповідно до договору про професійне навчання безробітнього від 23.03.2017, укладеного між Харківським міським центром зайнятості та зареєстрованим [PERSON], відповідач проходив професійне навчання в Харківському центрі професійно-технічної освіти державної служби зайнятості за професією «Оператор верстатів з програмним керуванням» зі строком навчання 657 годин з 24.03.2017 по 04.08.2017. Відповідно до виконавчого кошторису витрат на професійне навчання безробітного вартість навчання становить 180 грн. 51 коп. 23.03.2017 наказом директора Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості було зараховано на професійне навчання слухача [PERSON] Згідно наказу Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 15.05.2017 № 159-В-СНН, [PERSON] відраховано з 15.05.2017 з числа слухачів за пропуски занять без поважних причин. Тому позивач прохає стягнути на свою користь в судовому порядку кошти витрачені на професійне навчання [PERSON] за період з 24.03.2017 по 15.05.2017 у сумі 180 грн 51 коп. У судове засідання представник позивача не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує /а.с.50-51/. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України /а.с.42, 55, 56/. Суд, враховуючи думку представника позивача, вважає за можливо розглянути справу без участі сторін в заочному порядку відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] звернувся 20.02.2017 до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки /а.с.22-28/. За його особистою заявою від 20.02.2017 наказом директору центру зайнятості від 20.02.2017 за № НТ 170220 був поновлений статус безробітного з 20.02.2017 з призначенням допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу /а.с.20, 29,30/. 23.03.2017 укладено договір № 203917032100013 між Харківським міським центром зайнятості та безробітнім [PERSON], відповідно до якого відповідач проходив професійне навчання в Харківському центрі професійно-технічної освіти державної служби зайнятості за професією «Оператор верстатів з програмним керуванням» зі строком навчання 657 годин з 24.03.2017 по 04.08.2017 /а.с.10-13/. Наказом Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості № 72-З-СНН від 24.03.2017 [PERSON] зараховано на професійне навчання з 24.03.2017 /а.с.14-15/. Відповідно до кошторису витрат на професійне навчання безробітнього, вартість навчання становить 180 грн. 51 коп. /а.с.17-19/. Згідно наказу Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 15.05.2017 № 159-В-СНН, [PERSON] відраховано з 15.05.2017 з числа слухачів за пропуски занять без поважних причин /а.с.7-8/. Відповідно до наказу № 813 від 15.06.2017 про повернення коштів, витрачених на професійне навчання [PERSON] наказано вжити заходи по поверненню коштів [PERSON], витрачених на професійне навчання за період з 24.03.2017 по 14.05.2017 в сумі 180,51 грн /а.с.6/. 19.06.2017 [PERSON] було направлено лист-претензію з копією наказу про повернення коштів, з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку /а.с.5-6/. Стаття 509 ЦК України передбачає зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Статтею 39 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим законом, вирішуються у судовому порядку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ внесено зміни до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно до яких органи [PERSON] загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звільнені від сплати судового збору. Суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свої обовязки за договором про професійне навчання безробітнього, що є підставою для стягнення з нього заборгованості у судовому порядку. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у сумі 1 600,00 гривень.

Outcome: approved