Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 січня 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку (далі - ВДВС Куйбишевського РУЮ м.Донецька) про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобілю, визнання права власності та скасування арешту майна, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Відповідач [PERSON] є власником автомобілю Опель Кадет державний номер [NUMBER]. 30 липня 2011 року, [PERSON] згідно завіреної приватним нотаріусом [PERSON] довіреності, надала позивачеві [PERSON] право розпоряджатись та експлуатувати вищевказаний автомобіль строком на 20 років. Поряд із цим, 30 липня 2011 року, позивач передав відповідачеві грошові кошти у сумі 25000,00 грн., що підтверджується розпискою [PERSON], за автомобіль Опель Кадет державний номер [NUMBER], придбавши його таким чином. У січні 2014 року позивач [PERSON] намагався зняти з обліку вищевказаний автомобіль для подальшого оформлення на своє ім»я правовстановлюючих документів та випадково дізнався про наявність постанови Куйбишевського РУЮ м.Донецька від 02.03.2004 року, на підставі якої було накладено арешт на усе майно [PERSON] у тому числі й на спірний автомобіль, тому користуватись ним позивач [PERSON] у повній мірі не взмозі. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати дійсним договору купівлі-продажу автомобілю від 30.07.2011 року, визнати право за ним право власності на автомобіль Опель Кадет державний номер [NUMBER] та скасувати арешт його майна, звільнивши вказаний автомобіль. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Присутня у судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсягу, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ВДВС Куйбишевського РУЮ м.Донецька - будучи сповіщеним належним чином про час та дату розгляду справи, до зали суду не з»явився. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власником автомобілю Опель Кадет державний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] (а.с.8). 30 липня 2011 року, [PERSON] згідно завіреної приватним нотаріусом [PERSON] довіреності, надала позивачеві [PERSON] та іншим особам - [PERSON] та [PERSON] право розпоряджатись та експлуатувати вищевказаний автомобіль строком на 20 років (а.с.6). Згідно вивченої у судовому засіданні ксерокопії розписки від 30 липня 2011 року, встановлено, що позивач передав відповідачеві грошові кошти у сумі 25000,00 грн., за автомобіль Опель Кадет у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт передачі вищевказаних грошових коштів [PERSON] [PERSON] 30.07.2011 року. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦУ України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема за угоди. У частині 1 ст.334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, що підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим у письмовій формі , якщо його зміст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялись сторони. Якщо ж сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України може визнати такий договір дійсним. Враховуючи наведене, суд вважає, що у даному випадку, позивач [PERSON] лише користувався спірним автомобілем на підставі виданої йому відповідачем довіреності, інших угод, щодо вказаного майна, з [PERSON] він не укладав. Вважати довіреність від 30.07.2011р. та розписку від 30 липня 2011 року про отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів за рахунок продажу автомобілю Опель Кадет - письмовим доказом нібито укладеної між сторонами угоди купівлі-продажу автомобілю - у суду законних підстав не має. Оскільки у довіреності зазначена мета її надання та визначений обсяг прав, що надаються [PERSON] та іншим особам стосовно спірного автомобілю, та у якій не вказано про укладання будь-яких угод. Розписку [PERSON] також неможливо вважати договором купівлі-продажу автомобілю, оскільки у ній не визначені істотні умови, що притаманні такому договору- не вказано повністю найменування майна, що відчужується, а зазначено лише - автомобіль Опель Кадет, не вказаний покупець відсутній підпис покупця, та зазначено лише про отримання грошових коштів, а також відсутня вказівка стосовно належності цього майна саме [PERSON] на момент його продажу, та на якій правовій підставі. Інших доказів щодо можливого укладення між сторонами договору купівлі-продажу автомобілю Опель Кадет державний номер [NUMBER] - суду надано не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку, між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу спірного майна, не було додержано вимог діючого цивільного законодавства щодо обов»язкової письмової форми та нотаріального посвідчення такого правочину, тому у задоволенні вимог [PERSON] щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобілю Опель Кадет державний номер [NUMBER] - слід відмовити. Стосовно вимог [PERSON] щодо визнання за ним права власності на спірний автомобіль, суд вважає їх також безпідставними, оскільки на момент розгляду справи у судовому засіданні встановлено, що у даного майна є законний власник - відповідач [PERSON], яка не оголошувала вимог щодо розпорядження цим майном, ніяких угод щодо переходу права власності ні с ким не укладала. Вимоги [PERSON] щодо скасування накладеного арешту на спірний автомобіль є похідними від його основних вимог та також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed