Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 25 жовтня 2017 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що шлюб зареєстрований 15 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , про що складено актовий запис №1612. Від шлюбу дітей немає . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачені почуття поваги та любові, внаслідок чого вона та відповідач припинили вести спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. При цьому щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач заперечує. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак , позивач та її представник , кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказали,що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Кучер) О. В. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 15 вересня 2016 року, про що складено актовий запис за №1612 Тернопільським міським відділом державної актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області , яким 15 вересня 2016 року , видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 132382. Від шлюбу сторін дітей немає. Спільне життя сторін не склалося, між ними втрачені почуття поваги та любові, внаслідок чого позивач та відповідач припинили вести спільне господарство та не підтримують подружніх стосунків. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення . Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved