Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 травня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що шлюб зареєстрований 15 листопада 2014 року про що складено актовий запис за № 2150 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції . Від шлюбу 14 травня 2015 року народився син [PERSON] . Причина розірвання шлюбу у тому, що вона та відповідач разом не проживають,оскільки відповідач поїхав проживати до своєї матері у с. Гудя Закарпатської області. З цих причин між нею та відповідачем зникли почуття поваги, любові та довіри , вони разом не проживають , тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. У підготовче судове засідання позивач [PERSON], будучи належно повідомленою не прибула, подала заяву, в якій вказала , що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі , провівши судовий розгляд за її відсутності . Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим , у підготовче судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, зазначив , що визнає заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу у повному обсязі та не заперечує щодо розірвання шлюбу , просить розгляд справи проводити за його відсутності. Судом установлено: позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Лучанко) Л. І. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 15 листопада 2014 року про що складено актовий запис за № 2150 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції , яким 15 листопада 2014 року видане Свідоцтво про шлюб серії І-ИД №112530. Від шлюбу сторін 14 травня 2015 року народився син [PERSON], про що 21 травня 2015 року складено актовий запис за № 02 Івачеводолішнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області , якою 21 травня 2015 року видане Свідоцтво про народження серії І-ИД №211851. Упродовж тривалого періоду часу сторони разом не проживають , не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства , що призвело до того, що сім»я сторін фактично розпалася. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов [PERSON] підлягає до задоволення . На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Outcome: approved