Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.10.2020 р. звернувся до суду з позовом про розірвання його шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з 06.03.2019 р. перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. До офіційної реєстрації шлюбу [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Сумісне життя з відповідачкою не склалося через втрати почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на життя, виховання дітей, спільний побут, відпочинок. Взаємовідносини між подружжям остаточно погіршилися, сім`я розпалася і вони розійшлися. Вони ніколи не проживали разом, не змогли створити спільний дім, спільне господарство, сімейний побут. Позивач весь час проживає окремо за кордоном і не має намір повертатися в Україну, а відповідачка інакше бачить своє проживання. Позивач в позові зазначає, що спору з приводу проживання доньки вони з відповідачкою не мають. Донька проживає з матір`ю (відповідачкою по справі) і надалі проживатиме з нею. Спорів майнового та немайнового характеру подружжя не має. Позивач вказує, що примирення з відповідачкою не можливе, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою від 16.11.2020 р. суддею відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 01.03.2021 р. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 10.02.2021 р. від відповідачки до суду надійшло клопотання про прийняття зустрічного позову та об`єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним, а також заява з запереченнями проти розгляду справи про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження. 01.03.2021 р. Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області було ухвалено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 13.07.2021 р. у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів до спільного розгляду з первісним позовом відмовлено. Зустрічну позовну заяву повернуто заявнику. У судове засідання 04.10.2021 р. позивач та його представник адвокат Гетьман О.М. не прибули, але адвокат скерувала на електронну адресу суду заяву, в якій справу просила розглянути в її відсутність та відсутність позивача, на задоволенні позову наполягала, проти відкладення розгляду справи заперечувала, оскільки справа тривалий час перебуває в суді. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідачки адвокат Сизько Д.Б. у судове засідання 04.10.2021 р. не з`явився, але на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю його в розгляді справи, що перебуває в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду. Проти розгляду справи та вчинення будь-яких процесуальних дій в його відсутність заперечив, оскільки це може призвести до порушення прав та законних інтересів його довірителя. У клопотанні від 13.07.2021 р., направленому на електронну адресу суду, представник відповідачки зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] категорично заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій. (Постанова КЦС ВС від 06 вересня 2018 року, провадження № 61-43659ск18, справа № 552/2378/17) Враховуючи, що відповідачка особисто в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки до суду не повідомила, не просила відкласти розгляд справи, скористалася правом на доручення представлення своїх інтересів адвокату, з метою забезпечення прав сторін на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд спору, судом ухвалено продовжити розгляд справи у відсутність відповідачки та її представника. При цьому суд зважає на те, що відповідач та її представник не були обмежені в праві надати відзив на позовну заяву, однак даним правом не скористалися. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.03.2019 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.03.2019 року в Печерському районному у місті Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві за актовим записом № 429, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2019 р. Позивачем стверджений та не заперечується відповідачем той факт, що дитина проживає з відповідачкою і надалі проживатиме з нею. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд звертає увагу, що в клопотанні від 13.07.2021 р., направленому на електронну адресу суду, представник відповідачки зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] категорично заперечує, але будь-яких обґрунтувань своєї позиції та позиції відповідачки не зазначає, як не зазначає й наміру зберегти сім`ю. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою\~статті 105 СК України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1\~ст. 110 СК України). Частиною 2\~ст. 112 СК України \~встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved