Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 травня 2019 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилався на те, що є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] ), де зареєстровано місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] . Вказував, що за місцем реєстрації відповідач не проживає тривалий час. В своїй позовній заяві просив визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03 травня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач там представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позовну заяву не подавала, про причини своєї неявки суд не повідомила, з жодними клопотаннями до суду не зверталася. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 1 листопада 1977 року є власником 1/2 частини жилого будинку з відповідною часткою надвірних будівель в [ADDRESS] . Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] зареєструвала своє місце проживання, але не проживає. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2018 року в справі № 552/4319/18, позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено опіку та призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Зазначеним рішенням суду встановлено, що з зими 2018 року [PERSON] фактично з [PERSON] та сином [PERSON] не проживає. Окрім того, в своїх поясненнях до суду [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставину не проживання [PERSON] по [ADDRESS] з зими 2018 року. За довідкою органу самоорганізації населення «Сонячний» від 25 квітня 2019 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved