Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач 14.11.2017 звернулася до суду з указаною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача на її користь 3020 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданих злочином. В обґрунтування позову вказувала, що 08.11.2015 [PERSON]В вчинив відносно неї злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрито викрав належне їй майно: жіночу сумку вартістю 270 грн., в якій знаходилися кошти в сумі 2650 грн. та мобільний телефон, вартістю 101 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду в розмірі 3020 грн. За вчинення вказаного злочину, вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.03.2017 [PERSON] засуджено до покарання у виді позбавлення волі, яке він відбуває у ДУ «Солонянська виправна колонія № 21». Також позивач вказувала, що їй заподіяно моральну шкоду в розмірі 1500 грн., яку вона обґрунтовувала зміною звичного для неї способу життя, адже після вчинення злочину вона відчуває насторогу, тривогу, емоційні реакції, втратила сон. Крім цього, моральну шкоду завдано їй і втратою майна, адже втративши мобільний телефон вона, будучи часто хворіючою людиною похилого віку, була позбавлена можливості телефонувати рідним та отримувати від них дзвінки. Втративши кошти, вона була позбавлена можливості придбати одяг та взуття, яких потребувала в холодну погоду. 18.01.2018 позивач до суду не зявилася, просила справу розглянути за її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, просила задовольнити (а.с.26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просив відмовити в задоволенні позову, у звязку з тим, що він перебуває у місцях позбавлення волі, відшкодувати шкоду не має можливості (а.с.22-23). У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06.03.2017 [PERSON], серед іншого, засуджено за те, що 08.11.2015 він відкрито викрав майно, належне [PERSON], а саме жіночу сумку, вартістю 270 грн., в якій знаходилися гроші в сумі 2650 грн. та мобільний телефон «Nokia 1112», вартістю 101 грн., чим завдав [PERSON] майновий збиток на суму 3020 грн. Вирок набрав законної сили 06.04.2017 (а.с.4-9). За вчинення вказаного кримінального правопорушення та ряду інших, він відбуває покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» (а.с.22-23). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками, серед іншого, є в втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги те, що факт вчинення відповідачем протиправних дій відносно майна позивача, та його вина у вчиненні вказаних протиправних дій, встановлені вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, що не підлягає доказуванню в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України, а розмір завданих позивачеві матеріальних збитків крім цього, не оспорюється відповідачем, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення з відповідача збитків по відшкодуванню матеріальної шкоди у розмірі 3020,00 грн. задовольнити в повному обсязі. Твердження відповідача про необхідність відмови в позові через відсутність у нього можливості відшкодовувати завдані збитки, у звязку з перебуванням у місцях позбавлення волі, суд розцінює критично, оскільки вказані відповідачем обставини не може бути підставою для відмови в позові в силу ч. 1 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При вирішенні питання про задоволення позову про стягнення моральної шкоди, суд враховує характер протиправний дій відповідача по відношенню до позивача, які є кримінально караними, ступінь вини [PERSON], глибину душевних страждань позивача, які зумовлені втратою майна та самим фактом посягання на позивача як на людину похилого віку, що призвело до зміни звичного для неї способу життя. Так, позивач, переживши відкритий напад на себе, почала відчувати неспокій, насторогу, погіршення сну, крім цього будучи позбавленою коштів на які розраховувала, не мала змоги придбати необхідні їй теплі речі, що свідчить про зміну звичного для неї способу життя та необхідність вжиття позивачем додаткових зусиль для його організації. У звязку з цим, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову і її позов задоволено в повному обсязі, суд,

Outcome: approved