Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 травня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що в жовтні 2010 року, під час спільного проживання з відповідачем [PERSON], придбала у власність телицю породи симентальної рижого окрасу. У грудні 2014 року спільне проживання з відповідачем було остаточно припинено. 17 квітня 2015 року [PERSON] самовільно забрав корову породи симентальної рижого окрасу. Позивач просить суд визнати право власності на корову симентальної породи рижого окрасу та зобовязати відповідача передати позивачу корову, що їй належить. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача та відповідач позовні вимоги не визнали. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представника відповідача, відповідача, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. По справі встановлено, що з червня 2006 року по травень 2010 року та з листопада 2010 року по грудень 2014 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу (а.с.7-8), вели спільне господарство, утримували домашніх тварин. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення про те, що у жовтні 2010 року, під час спільного проживання з відповідачем [PERSON], вона придбала у власність телицю породи симентальної рижого окрасу. У грудні 2014 року спільне проживання з відповідачем було остаточно припинено. 17 квітня 2015 року [PERSON] самовільно забрав корову породи симентальної рижого окрасу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2010 року він привів до [PERSON] теля, яке народжене його коровою, для спільного утримання, так як мав намір знову проживати однією сімєю із [PERSON] . Дане теля, як стверджувала позивач, він не дарував, окрім того вказував, що в спільному господарстві в них було дві корови та двоє телят. Після припинення спільного проживання вирішив забрати корову, яка виросла з його теляти. За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свідок [PERSON] надала показання суду, про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю в 2010 році. [PERSON] прийшов проживати до [PERSON] з своєю власною коровою та телям. Як пояснював відповідач, теля він дарує [PERSON] . Свідок [PERSON] надав суду показання, про те, що [PERSON] прийшов проживати до [PERSON] і як він йому розповідав, що подарував теля, яке привела його корова. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що вона є кумою позивача. Коли Савенко та [PERSON] зійшлися щоб спільно проживати, вели спільне господарство, мали коня, млинок, бензокосу, корову, яку [PERSON] привів із теличкою. Як пояснювала позивач теличку [PERSON] їй подарував. Спільно утримували дві телички. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що вона є донькою позивача, яка вказала що її мати проживала з [PERSON], який зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки. Коли [PERSON] попросив повернутися проживати до матері, то подарував матері теля. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що вона є матірю відповідача, який проживав з [PERSON] однією сімєю, вели спільне господарство. Корову і теля до Савенко привів її син. Свідок [PERSON] надав суду показання, про те, що він проживає по сусідству з [PERSON], який мав корову та теля, яких він завів до Савенко, щоб спільно проживати. В якому році не памятає. Свідок [PERSON] надав суду показання, про те, що він є двоюрідним братом відповідача, який проживав із позивачем [PERSON]. В [PERSON] до проживання із Савенко була корова, яка в 2010 році привела теля, яке він з коровою завів до Савенко для спільного утримання, так як мали разом проживати. Свідок [PERSON] надала суду показання, про те, що вона проживає по сусідству з [PERSON], який тримав корову. Після того, як корова розтелилась, [PERSON] завів корову і теля до Савенко, так як вони спільно проживали. Свідок [PERSON] надав суду показання, про те, що він товаришує з відповідачем [PERSON], в якого була корова, яка привела теля, після чого [PERSON] пішов проживати до Савенко. Оцінюючи покази всіх свідків в сукупності, судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, тримали господарство, вели спільний побут, після того, як сторони припинили спільно проживати, [PERSON] забрав корову, яка виросла із теляти, яке він привів у 2010 році до домоволодіння [PERSON] . Показами свідків не підтверджуються позовні вимоги, щодо витребування майна із чужого незаконного володіння, та в основному покази свідків містили характеризуючі дані сторін по справі та їхнє спільне проживання. Ст. 316 ЦК України вказує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, враховуючи, що сторони по справі проживали спільно однією сімєю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільний побут, утримували та придбавали худобу, окрім того, поясненнями сторін та показами свідків встановлено, що корова, яка виросла із теляти, щодо якого виник спір, належить [PERSON], тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed