Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.06.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом про визнання права власності на врожай та зобовязання повернути врожай, в якому, з врахуванням уточнень, викладених в уточненій позовній заяві від 16.06.2015 року (а.с.26- 29) та у заяві від 09.07.2015 року (а.с.75), зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 12,53 га, кадастровий номер 4820955000:09:000:0014, яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 261705 від 23.12.2011 року. Земельна ділянка позивачем нікому в оренду чи користування не передавалась. Відповідач СТОВ «Маяк» з його усного дозволу користувався зазначеною земельною ділянкою в період з 2012 року по 2014 року, однак ніякого договору оренди з Відповідачем він не укладав і не підписував. Після збирання врожаю 2014 року повідомив директора СТОВ «Маяк» у письмовій формі про те, що він має намір самостійно обробляти земельну ділянку, однак ніякої відповіді на його повідомлення не отримав. Земельна ділянка була зорана та засіяна проти волі власника. Для вирішення суперечки він звернувся до Березанської районної державної адміністрації, де отримав копію Договору оренди від 10.01.2012 року. Однак, даний договір він не підписував. З листа Управління ДФС у Миколаївській області від 24.04.2015 року він дізнався, що підприємством СТОВ «Маяк» у відомостях про наявність земельних ділянок, поданих до податкової декларації з фіксованого сільськогосподарського податку та єдиного податку, зазначена земельна ділянка не відображалася. В звязку з цим вважає, що спірна земельна ділянка не використовувалася у господарській діяльності підприємства на підставі Договору оренди від 10.01.2012 року та не відображало існування вказаного договору у обовязковій звітності, тобто договір оренди сторонами не виконувався. Крім того, оскільки на договорі оренди відсутній запис про здійснення державної реєстрації зазначеного договору, посилаючись на ст.125 Земельного кодексу України, якою передбачено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту його державної реєстрації, та ст.210 Цивільного кодексу України, Позивач вважає, що правочин щодо оренди земельної ділянки не вчинено. В звязку з цим, на його думку, відповідач користується спірною земельною ділянкою безпідставно, і здійснив самовільне зайняття земельної ділянки. Посилаючись на наведені обставини просить суд: - визнати його власником врожаю озимої пшениці 2015 року на земельній ділянці кадастровий номер 4820955000:09:000:0014, яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області; - зобовязати СТОВ «Маяк» повернути врожай озимої пшениці, зібраний на земельній ділянці кадастровий номер 4820955000:09:000:0014. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вважають, що відповідач безпідставно користується земельною ділянкою, належною [PERSON], а тому позивач, як її власник, має право на врожай, вирощений на зазначеній земельній ділянці. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечували. Пояснили суду, що позивач добровільно передав у платне користування спірну земельну ділянку, уклавши з відповідачем письмовий договір оренди земельної ділянки від 10.01.2012 року, терміном дії на 10 років. За користування орендованою земельною ділянкою СТОВ «Маяк» сплачувало позивачу орендну плату. Зазначений договір оренди не пройшов державну реєстрацію з вини Позивача, який своєчасно не надав наявні у нього документи, необхідні для здійснення державної реєстрації ([PERSON] встановлення меж у натурі). У вересні 2014 року [PERSON] повідомив підприємство про своє бажання самостійно обробляти спірну земельну ділянку, але на той час її було вже засіяно. Вважають, що у Позивача відсутні права на врожай, вирощений на спірній земельній ділянці, так як Відповідач користувався земельною ділянкою правомірно, а Позивач її не засіював та не оброблював, а також не ніс відповідних матеріальних витрат. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 261705 від 23.12.2011 року позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 12,53 га, кадастровий номер 4820955000:09:000:0014, яка знаходиться на території Березанської селищної ради Миколаївської області, що підтверджується оглянутим у судовому засіданні оригіналом даного документу (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, 10.04.2012 року позивач [PERSON] фактично передав в платне користування СТОВ «Маяк» земельну ділянку площею 12,53 га. Факт передачі земельної ділянки відповідачу оформлено оглянутим судом і підписаним сторонами [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки від 10.04.2012 року (а.с.91), згідно даних якого Орендодавець [PERSON] передає, а Орендар СТОВ «Маяк» приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 12,53 га строком на 10 років для сільськогосподарського виробництва. З наданих Відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову ксерокопій Відомості на виплату грошей за вересень 2013 року (а.с.88), Відомості на виплату грошей (орендна плата за земельні паї) за 2013 рік (а.с.89), Відомості на виплату грошей за вересень 2014 року (а.с.90), вбачається, що Відповідач СТОВ «Маяк» здійснював Позивачу [PERSON] виплату грошових коштів за користування підприємством належною Позивачу земельною ділянкою, що не заперечують представники Позивача. Крім того, 10.01.2012 року сторони підписали Договір оренди землі від 10.01.2012 року (а.с.11-14), зі змісту якого вбачається, що сторони досягли тих самих домовленостей щодо передачі в оренду Відповідачу земельної ділянки Позивача, які викладені у [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки від 10.04.2012 року (п.1., 2, 8 договору). Також п.9 підписаного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4636,14 грн. на рік. На договорі відсутній запис про здійснення державної реєстрації. Даний факт не заперечується позивачем, і підтверджується також листом заступника начальника Відділу Держземагенства у Миколаївській області від 27.02.2015 року (а.с.80), ксерокопіями листа голови Березанської районної державної адміністрації від 04.03.2015 року (а.с.10) та листа Начальника управління агропромислового розвитку райдержадміністрації від 12.03.2015 року (а.с.15). З наявної у матеріалах справи ксерокопії заяви [PERSON] від 26.09.2014 року (а.с.31), вбачається, що позивач повідомив Відповідача про свій намір самостійно обробляти власну земельну ділянку. Посилаючись на відсутність державної реєстрації Договору оренди землі від 10.01.2012 року та на свою заяву від 26.09.2014 року позивач вважає, що Відповідач безпідставно користується належною йому земельною ділянкою, а тому він є власником врожаю, вирощеного на спірній земельній ділянці відповідно до положень ч.2 ст.189 Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного. Згідно ч.2 ст.189 Цивільного кодексу України, на положення якої посилається позивач обґрунтовуючи позов, продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, на підставі встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі існували фактичні договірні відносини з приводу оплатного користування спірною земельною ділянкою на підставі усних домовленостей та [PERSON] приймання-передачі земельної ділянки від 10.04.2012 року (а.с.91). В звязку з цим, суд вважає, що Відповідач, починаючи з 10.04.2012 року являвся добросовісним користувачем земельної ділянки площею 12,53 га, кадастровий номер 4820955000:09:000:0014. До того ж, як встановлено судом, вирощений на спірній земельній ділянці врожай є наслідком господарської діяльності СТОВ «Маяк», повязаної зі значними матеріальними витратами Відповідача, який спірну земельну ділянку засіяв та обробляв. Даний факт не заперечується представниками Позивача, і також підтверджуються Розрахунком витрат на посів озимої пшениці на площі 12,53 га кадастровий номер 4820955000:09:000:0014 (а.с.53). За таких обставин,

Outcome: dismissed