Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у кристуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на кристування жилим приміщенням. Посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу від 31.07.2019 він набув у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в даний час в квартирі не проживає, однак в ній зареєстрований. Реєстрація відповідача у вказаному будинку перешкоджає користуватися, розпоряджатися своїм майном, саме тому, просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач та представник позивача [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, в заяві до суду просять справу розглянути у їх відсутності , позов підтрмують повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в поданій до суду заяві зазначає, що позов [PERSON] визнає повністю, не заперечувє проти його задоволення, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу №2008, серії ННХ№ 289171, №289172 від 31.07.2019 на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що вбачається із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копії договору купівлі-продажу. Згідно довідки Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області за №159 від 22.02.2021 в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає [PERSON] , 1981 року народження. На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача [PERSON] у його квартирі [ADDRESS] . Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, то обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] обґрунтована та підлягає задоволенню. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в підготовче засідання, призначене на 10:30 год. 13.04.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 21.04.2021 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України ) , то датою ухвалення даного судового рішення є 21.04.2021. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved