Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.05.2016 року звернувся до суду із позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя. В позові вказував, що з 11 жовтня 1986 року перебуває у шлюбі з [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси. Прохав суд розподілити спільне майно подружжя, визначивши за ним право власності на ? частину нежитлових приміщень, загальною площею 379,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також визнати за [PERSON] право власності на ? частину нежитлових приміщень, загальною площею 379,1 кв.м., що знаходиться за адресою:[ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що з 11 жовтня 1986 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси. В період перебування в шлюбі на спільні кошти подружжям було придбано нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 379,1 кв.м., які знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану нерухомість підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER],яке видане Управлінням житлово-комунального господарства 19.06.2007 року. Власником вказаного майна у свідоцтві про право власності вказана [PERSON]. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 05 лютого 2016 року, складеного оцінювачем [PERSON] (ТОВ «СХІД-ПЕКСПЕРТ»), вартість нежитлових приміщень, загальною площею 379,1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], становить 400800 грн. Статтею 63 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В ч. 1 ст. 67 СК України дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved