Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 серпня 2015 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів земельну ділянку відповідно до державного акту серії [NUMBER] [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,8848 га, що розташована на території Капустинської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). 12 липня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON], належну йому земельну ділянку площею 3,8848 га (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,8848 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.7). Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом (а.с.5). Відповідно до довідок, виданих в.о. Держаного нотаріуса Васалатьєвою О.А., приватним нотаріусом Клочко О.П. та приватним нотаріусом Бабак В.С., спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] - не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.10), що стверджено відмовою приватного нотаріуса Бабак В.С. у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку (а.с.9). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved