Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2016 року звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25.01.2016 року о 13 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи транспортним засобом ВАЗ 21154, державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Середній, у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Форд, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Позивач вказує, що внаслідок ДТП йому була завдана шкода, розмір якої згідно висновку експерта ФОП [PERSON] становить 7459,56 грн., також визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 12003,96 грн. Крім цього, витрати, повязані з проведенням експертного дослідження складають 1000 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована в [PERSON] «АСК «ІНГО Україна», яке здійснило страхову виплату позивачу у розмірі 6496,94 грн. У звязку з тим, що різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та страховою виплатою у розмірі 5507,02 грн., та франшиза в розмірі 510 грн. досі не сплачені, позивач просить суд: стягнути з відповідача матеріальну шкоду в загальному розмірі 7017,02 грн. та судові витрати. До суду надійшли заперечення відповідача [PERSON], згідно яких зазначено, що вимога про відшкодування вартості проведення незалежної експертизи в розмірі 1000 грн. є необґрунтованою, оскільки страховиком [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» була проведена інша експертиза, згідно якої виплачено страхове відшкодування позивачу. Вимоги про відшкодування різниці між вартістю відновленого ремонту та сумою страхової виплати у розмірі 5507,02 грн. відповідач також вважає необґрунтованими, та зазначив, що готовий сплатити франшизу в розмірі 510 грн. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні, згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2016 року, встановлено, що 25.01.2016 року, о 13 годині 30 хвилин, [PERSON], керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21154», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Середній, у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.01.2016 року - є преюдиційним фактом, та не підлягає доказуванню. З полісу №АІ/3794963 від 30.01.2015 року, вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2125», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована в [PERSON] «АСК «ІНГО України», полісом передбачена франшиза у розмірі 510 грн. Згідно Звіту №01-034 спеціаліста-оцінювача по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford Sierra, державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного ФОП [PERSON] від 04.02.2016 року по заяві [PERSON] «АСК «ІНГО України», у висновку вказано: на підставі проведених досліджень шляхом використання витратного підходу на момент проведення огляду (25.01.2016) вартість матеріальної шкоди, завданої власнику в результаті аварійного пошкодження автомобіля Ford Sierra, державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 7006,94 грн. У Звіті також зазначено, що згідно ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Sierra, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 11143,88 грн. Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно страхового акта №138685 від 29.03.2016 року, вбачається, що сума збитку, яка підлягає відшкодуванню за полісом №АІ/3794963 складає 7006,94 грн., що з урахуванням франшизи складає 7006,94-510=6496,94 грн. Відповідно до [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» №02/10 від 18.10.2016 року, вказано, що 27.04.2016 року [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля Форд, державний реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 6496,94 грн., на вказаний в заяві розрахунковий рахунок, зазначене підтверджується платіжним дорученням №3162 від 27.04.2016 року. Також вказано, що потерпілим [PERSON] заяв щодо невдоволення сумою страхового відшкодування розрахованою оцінювачем [PERSON] до страховика не надходило. Досліджуючи вимоги позивача про відшкодування йому вартості відновлювального ремонту за поданим Звітом №2601/16, складеним ФОП [PERSON] на підставі Договору №2601/16 на проведення незалежної оцінки, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню. У висновку по вказаному Звіту №2601/16 зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD SIERRA, реєстраційний номер [NUMBER], 1989 року випуску, визначена з використанням витратного підходу, складає 12003,96 грн., у тому числі 20% ПДВ і складові 1082,00 грн. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд враховує, що позивачем не доведено необхідності проведення додаткової незалежної оцінки по визначенню вартості завданої шкоди, складений позивачем звіт не визнається відповідачем та не розглядався [PERSON] «АСК «ІНГО Україна» при виплаті страхового відшкодування. Так як судом не прийнято в якості належного доказу Звіт №2601/16, складений ФОП [PERSON], підстави для стягнення витрат на його проведення з відповідача відсутні. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків (шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що різниця між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Ford Sierra, державний реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до Звіту №01-034, складеного ФОП [PERSON] від 04.02.2016 року та страховою виплатою, здійсненою [PERSON] «АСК «ІНГО Україна», складає 11143,88-6496,94=4646,94 грн.,тому такий розмір відшкодування підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] для повного відновлення автомобіля. Пунктом 36.6 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором. Враховуючи те, що полісом №АІ/3794963 від 30.01.2015 року передбачена франшиза у розмірі 510 грн., тому така сума також підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір за квитанцією від 09.09.2016 року у розмірі 551,21 грн., в зв'язку з чим такі витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial