Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кулеба І.І., звернулася до суду з позовом до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , загальною площею 53,9 м.кв, житловою площею 31,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить зокрема і житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . У відповідності до заповіту, посвідченого 30 липня 2014 року, [PERSON] заповіла належне їй будинковолодіння [PERSON] , Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, що залишилось після смерті [PERSON] , позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Підволочиської селищної ради Тернопільської областіу судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої БТІ Підволочиського району 16 травня 2018 року № 83 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду виготовленого 16 травня 2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 53,9 м.кв., житловою площею 31,4 кв.м., по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , право власності не зареєстроване, рік побудови житлового будинку - до 1939. Факт належності [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] стверджується також випискою з рішення виконавчого комітету Кам`янківської сільської ради №27 від 25 червня 1991 року «Про визначення права власності на жилі будинки громадян», виданою Підволочиським районним державним архівом за №305 від 23 квітня 2019 року. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Кам`янки, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №183. Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам`янківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 30 липня 2014 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті - [PERSON] . Згідно роз`яснень приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 27 листопада 2018 року [PERSON] посвідчила заповіт на все належне їй майно на користь [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживала та була зареєстрована з померлою [PERSON] в одному будинку, а тому згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців, згідно матеріалів спадкової справи немає. Відповідно до звернення [PERSON] спадкове майно складається з житлового будинку по [ADDRESS] , проте правові документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на зазначене будинковолодіння у спадкоємця відсутні, у зв`язку з чим [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею 53,9 м.кв, житловою площею 31,4 м.кв., позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved