Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.06.2016 року звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 09.04.2001 року помер його батько [PERSON], 07.01.2002 року померла його мати [PERSON], та після їх смерті відкриласть спадщина на належне їм майно. В силу статті 549 ЦК УРСР 1963 року позивач прийняв спадщину після смерті батька та матері шляхом звернення у визначений законодавством шестимісячний строк до Андрушівської державної нотаріальної контори, та частково реалізував свої спадкові права, відповідачі спадщину не прийняли. Проте позивач не взмозі реалізувати право на отримання спадщини на спадковий житловий будинок, присадибну земельну ділянку, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Кооперативна, 46, с. Волосів Андрушівського райну Житомирської області оскільки свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок з адресою: вул. Кооперативна, 46, с. Волосів, відповідно до довідки Бердичівського МБТІ та доданої копії зазначеного свідоцтва, видане Волосівською сільською радою на імя [PERSON] вже після її смерті, а саме 18.11.2002 року. На вказані вище земельні ділянки площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,41 га. для ведення особистого селянського господарства, що були передані у власність [PERSON] рішенням Волосівської сільської ради за життя спадкодавця правовстановлюючі документи не були виготовлені. В звязку з вищезазначеним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. При обмірі спадкових земельних ділянок, були підтверджені їх фактичні розміри: 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0, 41 га. для ведення особистого селянського господарства. Враховуючи вищевказане, позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок, земельні ділянки: 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,4100 га. для ведення особистого селянського господарства, що розміщені по вулиці Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівського району, Житомирської області. В задоволенні зустрічних позовних заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просив відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову [PERSON], зустрічних позовів [PERSON], [PERSON] в повному об»ємі. Посилаючись на те, що [PERSON] після смерті батьків одноособово, не сказавши про це іншим спадкоємцям своїм рідним братам і сестрам, звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, для позивачів за зустрічним позовом стало повною несподіванкою. Вважає себе такою, що прнйняла спапдщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, та по теперішній час несе витрати на утримання будинку та господарських будівель, доглядає за будинком, господарськими будівлями, періодично здійснює поточні ремонти житлового будинку та господарських будівель; займаються садівництвом та городництвом на земельних ділянках, що належали спадкодавцям, зокрема, садять картоплю, буряки та зібрані врожаї ділять між собою, сплачує податок на землю; після смерті обох батьків доглядала свійських тварин, сплачує кошти за надання послуг постачання електроенергії, газопостачання та дротового радіомовлення. Окрім вказаного, в позивачки за зустрічним позовом [PERSON] знаходиться ощадна книжка спадкодавиці [PERSON], з ощадним вкладом у розмірі 9169,53 крб., свідоцтво на право власності на майновий пай члена кооперативного сільськогосподарського підприємства, виданого на імя [PERSON], золоті сережки [PERSON] З заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталась, оскільки не було необхідності. Просила задовольнити її зустрічний прозов та визнати факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON], та визнати факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON]; Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно (спадщину) після смерті батька [PERSON]В та після смерті матері - [PERSON], що складається: з земельної ділянкою загальною площею 0,6600 га., що розміщена за адресою: вул. Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівський район Житомирської області, майнового і земельного паїв виданих [PERSON]М, з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівський район, Житомирська область, майнового і земельного паїв виданих [PERSON] А також просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2016 року видані на ім.»я [PERSON] Андрушівською державною нотаріальною конторою щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON]. Відповідач за первісним позовом [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову [PERSON], зустрічних позовів [PERSON], [PERSON] в повному об»ємі. Посилаючись на те, що [PERSON] після смерті батьків одноособово, не сказавши про це іншим спадкоємцям своїм рідним братам і сестрам, звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, для позивачів за зустрічним позовом стало повною несподіванкою. Вважає себе таким, що прнйняв спапдщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме на протязі року після смерті батьків проживав у спадковому будинку ніс витрати по утриманню будинку та господарських будівель у вказаний період. З заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, оскільки не було необхідності. Просив задовольнити його зустрічний прозов та визнати факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON], та визнати факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON]; Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно (спадщину) після смерті батька [PERSON]В та після смерті матері - [PERSON], що складається: з земельної ділянкою загальною площею 0,6600 га., що розміщена за адресою: вул. Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівський район Житомирської області, майнового і земельного паїв виданих [PERSON]М, з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівський район, Житомирська область, майнового і земельного паїв виданих [PERSON] А також просив визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2016 року видані на ім.»я [PERSON] Андрушівською державною нотаріальною конторою щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON]. Відповідач за первісним позовом [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову [PERSON], зустрічних позовів [PERSON], [PERSON] в повному об»ємі. Звернувся до суду із зустрічною позовною заявою в якій просить про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в якому зазначає, що його брат [PERSON] після смерті батька та матері у визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. При цьому позивач за даним зустрічним позовом після смерті батьків постійно користувався спадковим будинком та прилаглою земельною ділянкою по вул. Кооперативна, 46 в с. Волосів, а також несе постійні витрати по утриманню домоволодіння по вул. Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівського району, проводять необхідний ремонт будинку, господарських та підсобних будівель. Тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, вважає, що фактично прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном батьків на рівні з усіма спадкоємцями, які є сторонами по справі. Враховуючи вищезаначене, [PERSON] просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батьків: [PERSON] і [PERSON]. Визнати за ним право власності на житловий будинок, земельні ділянки: 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,4100 га. для ведення особистого селянського господарства, що розміщені по вулиці Кооперативна,46, с.Волосів, Андрушівського району, Житомирської області, а також інше майно по 1/4 частині за кожним. Відповідач за первісним позовом [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову [PERSON], зустрічних позовів [PERSON], [PERSON] в повному об»ємі. Звернулася до суду із зустрічною позовною заявою в якій просить про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в якому зазначає, що її брат [PERSON] після смерті батька та матері у визначений законодавством шестимісячний строк звернувся до Андрушівської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. При цьому позивач за даним зустрічним позовом після смерті батьків постійно користувалася спадковим будинком та прилаглою земельною ділянкою по вул. Кооперативна, 46 в с. Волосів, а також несе постійні витрати по утриманню домоволодіння по вул. Кооперативна, 46, с. Волосів, Андрушівського району, проводять необхідний ремонт будинку, господарських та підсобних будівель. Тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року, вважає, що фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном батьків на рівні з усіма спадкоємцями, які є сторонами по справі. Враховуючи вищезаначене, [PERSON] просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батьків: [PERSON] і [PERSON]. Визнати за нею право власності на житловий будинок, земельні ділянки: 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,4100 га. для ведення особистого селянського господарства, що розміщені по вулиці Кооперативна,46, с.Волосів, Андрушівського району, Житомирської області, а також інше майно по 1/4 частині за кожним. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], ознайомившись з матеріалами спадкових справ №389/2001 року та №226/2002 року суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що спадкодавці [PERSON], помер 09.04.2001 року та [PERSON], померла 07.01.2002 року. Згідно спадкових справ заведених Андрушівською державною нотаріальною конторою: спадкова справа № 389/2001 після смерті [PERSON], який помер 09 квітня 2001 року. Спадкова справа заведена 03 жовтня 2001 року на підставі письмової заяви сина померлого [PERSON]. Відповідно до довідки Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області за № 126 від 28.04.2016 р. [PERSON] на день смерті був зареєстрований в будинку номер 46 по вулиці Кооперативна в селі Волосів разом з дружиною [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] в Андрушівську державну нотаріальну контору надав заповіт, посвідчений 28 березня 1998 року [PERSON] секретарем виконавчого комітету Волосівської сільської ради, реєстр № 8, відповідно до якого [PERSON] заповідає синові [PERSON] та дочці [PERSON] жилий будинок, приватизовану земельну ділянку розміром 0,66 і все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті на що він за законом матиме право. Окрім [PERSON], інші особи взагалі не подавали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON], а також не надали докази, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Спадкова справа № 226/2002 після смерті [PERSON], яка померла 07 січня 2002 року. Спадкова справа заведена 07 січня 2002 року на підставі письмової заяви сина померлої [PERSON]. Відповідно до довідки Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області за № 125 від 28.04.2016 р. [PERSON] на день смерті була зареєстрована одиноко в будинку номер 46 по вулиці Кооперативна в селі Волосів. Спадкоємець [PERSON] в Андрушівську державну нотаріальну контору надав заповіт, посвідчений 28 листопада 2001року [PERSON] секретарем виконавчого комітету Волосівської сільської ради, реєстр № 14, відповідно до якого [PERSON] заповідає своїм синам [PERSON], [PERSON], [PERSON], дочкам [PERSON] та [PERSON] жилий будинок, приватизовану земельну ділянку розміром 0,66 і все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті на що вона за законом матиме право. Окрім [PERSON], інші особи взагалі не подали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON], а також не подали докази, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. 05 травня 2016 року позивач за первісним позовом [PERSON] отримав свідоцтва про право власності на спадкове майно яке на день смерті належало [PERSON] та [PERSON], при цьому ним були подані до державної нотаріальної контори оригінали правовстановлюючих документів. [PERSON], [PERSON], [PERSON]М та [PERSON] не використали своє право спадкоємства, як це передбачено статтями 548 (Прийняття спадщини), 549 (Дії, що свідчать про прийняття спадщини) Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, оскільки для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Однак ніхто з них у визначений термін не подав заяви про прийняття спадщини державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини і фактично в цей же строк не вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до п. 3.2 Глави 10. «[PERSON] свідоцтва про право на спадщину» діючого «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5: «Для того, щоб не пропустити шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви при прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття». [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на протязі майже 15 (пятнадцяти) років з часу смерті їх батьків до нотаріуса з питань оформлення права власності на спадкове майно не звертались. Отже, аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідомо не використали своє право на спадкування після померлого батька [PERSON] та матері [PERSON], тому підстави для задоволення їх зустрічних позовів відсутні та підстав для скасування свідоцтв про право на спадщину за законом № 389/2001 та № 226/2002 суд не встановлено. Питання стягнення судового збору судом не вирішувалось оскільки сторони на цьому не наполягали.

Outcome: approved