Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.04.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки із спільної часткової власності, який уточнив в поданій до суду 03.06.2021 заяві. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] є власником 31/50 частин домоволодіння по [ADDRESS] , відповідачі є співвласниками домоволодіння. Вказував, що він та його родина користуються в межах домоволодіння житловим будинком літ. «Г-1» загальною площею 60,7 кв.м., а також сараєм літ. «З». В поданій до суду уточненій позовній заяві просив виділити в окреме домоволодіння 31/50 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS] , а саме: житловий будинок Г-1 загальною площею 60,7 кв.м. сарай 3, зазначені на плані у технічному паспорті. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.06.2021 відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засіданні. Відповідачі відзив на позовну заяву не подавали. Третя особа 29.07.2021 подала до суду свої письмові пояснення на позовну заяву, в яких виклала зміст нормативно-правових актів щодо порядку проведення розподілу нерухомого майна. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.09.2021 закрито підготовче провадження в справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Вважає, що для вирішення питання про виділ в окреме домоволодіння частки позивача не потрібні спеціальні знання, можливість такого виділу є очевидним. Відповідачі та третя особи в судове засідання не з`явилися. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2016 є власником 31/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29, 30). Інформації щодо інших співвласників матеріали справи не містять. Отримана судом інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не надала можливості встановити співвласників спірного нерухомого майна. Звертаючись до суду з позовом та обираючи на власний розсуд спосіб захисту свого права, позивач в поданій до суду позовній заяві вказує на ту обставину, що за адресою [ADDRESS] фактично розташовані декілька житлових будинків, які самостійно використовуються співвласниками, їх самостійне використання є очевидним, а виділ частки позивача в окреме домоволодіння не потребує спеціальних знань. Разом з тим, відповідно до ст. 364 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ домоволодіння в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 р. N 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Крім того, згідно з п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, документ, що підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою є обов`язковим при вирішенні даного питання. А висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна в обов`язковому порядку має містити посилання на документи, якими підтверджується право власності (користування) земельною ділянкою (додаток 2 до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна). Отже, виділення в натурі частки нерухомого майна можливе в разі дотримання наступних умов: поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами; виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна, що є спільною власністю, можливе, якщо кожному співвласнику може бути виділено відокремлене приміщення з власним входом; наявність реєстрації земельної ділянки на якій розташований об`єкт нерухомого майна в Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності на неї в установленому законом порядку. Позивачем [PERSON] зазначений вище порядок дотримано не було, відсутні умови для виділу в натурі частки нерухомого майна. Зокрема, з наданих до суду матеріалів вбачається, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння, реєстрація земельної ділянки відсутня. Також матеріали справи не містять жодних даних щодо конфігурації земельної ділянки за вказаною адресою, її розміру та чітких меж. Позивач, звертаючись до суду з позовом, на обґрунтування своїх позовних вимог не надав до суду актуальні документи технічної інвентаризації спірного домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що фактично домоволодіння по [ADDRESS] станом на 24.12.2015 (а.с. 18-28) мало відповідний склад приміщень, але будівля сараю є самовільно збудованою. Матеріали технічної інвентаризації станом на час вирішення даної справи судом, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог до суду не надано, що позбавляє суд можливості визначити склад приміщень, з яких в цілому складається спірне домоволодіння. Позивачем не надано до суду висновку про можливість виділення в натурі частки об`єкта нерухомого майна кожному із співвласників об`єкта нерухомого майна, що є однією із обов`язкових умов для проведення такого виділу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи. На підставі викладеного, враховуючи відсутність висновку щодо технічної можливості поділу (виділу) домоволодіння кожному співвласнику, відсутність державної реєстрації прав всіх співвласників на спірне майно, відсутність технічної документації та державної реєстрації прав на земельну ділянку по [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed