Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.06.2019 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: він - [PERSON] , відповідач - [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . Дана квартира є не приватизована, власником будинку є Міська рада. Зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21.06.2011 р. шлюб між ними розірвано, з цього моменту [PERSON] не проживала у вищевказаній квартирі, не сплачувала комунальних послуг, жодним чином не використовувала житлове приміщення, оскільки має інше постійне місце проживання. З врахуванням того, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений ст. 71 ЖК УРСР строк, вона не оплачує житлово-комунальних послуг, її особистих речей у квартирі немає, їй не чиняться перешкоди у проживанні в даній квартирі, вважає, що відповідача слід визнати такою, що втратила право користування квартирою. Ухвалою від 25.07.2019 р., після усунення недоліків позовної заяви, таку прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Позивач у судове засідання не з`явився, 25.09.2019 р. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились повторно, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень сторони позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Окрім неї, в даній квартирні зареєстровані: [PERSON] (колишній чоловік), [INFO] ; [PERSON] (брат позивача), [INFO] ; [PERSON] (син), [INFO] ; [PERSON] (син), [INFO] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію ЛКП «Під Зуброю» №731 від 01.04.2019 р. Відповідно до актів комісії ЛКП «Під Зуброю» від 19.09.2018 р., 28.12.2018 р. та 21.03.2019 р., у квартирі фактично зареєстровано п`ятеро осіб, фактично проживає четверо; [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає з 17.09.2018 року. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування ним, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їй перешкод у користуванні таким, суду не надано. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved