Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач 11 вересня 2014 року звернувся до суду з вимогами до відповідача. Судом в якості третьої особи на стороні позивача залучено [PERSON] та в якості третьої особи на стороні відповідача - Малинську міську раду. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю. Пояснив , що йому на праві власності відповідно до договору купівлі - продажу частини жилого будинку від 06 червня 2002 року належить 72/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Інші 28/100 часток будинку належать на праві власності відповідачу по справі. Будинок розташований на земельній ділянці загальним розміром 2162 кв.м. В частині будинку належного позивачу також проживає його дочка [PERSON] з двома малолітніми дітьми. В даний час між сторонами виник спір щодо користування земельною ділянкою. Відповідач не дозволяє дочці вивозить коляску на подвір'я, оскільки вважає його своїм чим створює перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту порядку користування земельною ділянкою, запропонованого експертом. Вважає, що даний варіант є найбільш доцільним та забезпечує сторонам нормальні умови для користування земельною ділянкою відповідно до їх часток у праві власності на будинок. Вважає , що неможливо застосувати перший варіант користування земельною ділянкою , оскільки відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » , при пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Відповідач заперечив по суті позову, вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки у випадку ухвалення судом рішення про визначення порядку користування за другим варіантом він буде позбавлений можливості вільного користування земельною ділянкою та вільному проходу до його гаражу та сараю. Для того щоб дістатись до господарських приміщень відповідач вимушений буде виходити з подвір'я на вулицю та таким чином добиратись до приміщень. Вважає найбільш сприятливим перший варіант. Також вважає позов безпідставним з підстав того, що позивачем не надано доказів правомірного користування земельною ділянкою, оскільки в порушення вимог законодавства [PERSON] не укладав з власником земельної ділянки - Малинською міською радою будь - яких цивільно - правових угод, що надавали б йому право користування землею. Третя особа на стороні позивача [PERSON] згодна з позовом, просить вимоги позивача задовольнити. Представник третьої особи на стороні відповідача Малинської міської ради - Візіренко О.В. , заперечив по суті позову. Вважає , що позивач не вправі вирішувати питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки власником земельної ділянки є Малинська міська рада. Заслухавши учасників судового засідання , дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], якому належить 72/100 часток будинку відповідно до договору купівлі - продажу частини жилого будинку від 06 червня 2002 року ( а..с. 9) та [PERSON], якому належить 28/100 часток будинку відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 08 травня 2001 року. ( арк.с. 86). За вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка розміром 2162 кв.м. відповідно до рішення виконкому Малинської міської ради депутатів трудящих від 12 вересня 1963 року ( а.с. 129 ), однак у фактичному користуванні сторін знаходиться земельна ділянка розміром 2512 кв.м., що стверджується матеріалами справи ( висновком судової земельно - технічної експертизи а.с. 103 ) та не заперечувалося сторонами. Позивачу належить частина будинку, яка складається з коридору площею 5,6 кв.м., веранди площею 9,7 кв.м., коридору площею 5 кв.м., кухні площею 10,1 кв.м., кімнати площею 16,5 кв.м., кімнати площею 24,1 кв.м.,кімнати площею 19,1 кв.м.,кімнати площею 28,8 кв.м., санвузлу площею 3,4 кв.м., та ванни площею 12,4 кв.м. Також на праві власності належить сарай «Б» розміром 4,8 х11 кв.м. частина огорожі та криниця. Стаття 3 Земельного кодексу України передбачає, що земельні відносини регулюються Конституцією, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. За статтею 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки). Статтею 120 Земельного Кодексу України, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (пункти 19;21) у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Оскільки в процесі користування земельною ділянкою у сторін виникають непорозуміння, суд вважає за необхідне визначення порядку користування цією земельною ділянкою. Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи, експертом Лазарчук В.В. був складений висновок № 260/14 від 28 січня 2015 року, яким запропоновано три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. Даний висновок експерта складений на підставі матеріалів справи, чинного земельного законодавства та з урахуванням державних будівельних норм, тому сумнівів у суду не викликає. Проводячи аналіз запропонованих варіантів порядку користування спірною земельною ділянкою суд вважає найбільш доцільним варіантом для користування сторонами земельною ділянкою є перший варіант висновку земельно-технічної експертизи, адже за таким варіантом приміщення житлового будинку та господарських споруд, що належать сторонам, знаходяться на земельних ділянках, які надаються їм у користування. За даним варіантом [PERSON] виділяється у користування площа земельної ділянки 0,1809 га ділянка 3 + ділянка 4 ( частина спільного користування) тобто: 0,1738 га + 0,0071 га = 0,1809 га з урахуванням площі під будівлями. [PERSON] виділяється у користування площа земельної ділянки 0,0703 га ділянка №1 + ділянка № 2 + ділянка № 4 (спільне користування) тобто 0,0269 га+0,0363га+0,071 га з урахуванням площі під будівлями. У спільному користуванні залишається земельна ділянка - площа земельної ділянки складає -0,0142га ( ділянка 4) , яка розділяється на співвласників порівну. Перший варіант порядку користування спірною земельною ділянкою передбачає забезпечення проходу до городу, господарських будівель та відповідає порядку користування частинами земельної ділянки, який склався між попередніми співвласниками житлового будинку з часу придбання ними своїх часток. Окрім цього, визначений судом порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], надає можливість нормального користування будинком і господарськими будівлями, здійснення догляду за ними, відповідно до ДБН а також з урахуванням вимог санітарних правил і правил протипожежної безпеки. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial