Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 грудня 2020 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , з вимогою розірвати шлюб (а.с. 1). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24 березня 2017 року, що підтверджується актовим записом № 130, що внесений Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вказує позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через нерозуміння один одного та різні погляди та плани на життя. Шлюбні відносини між ними були припинені з листопада 2019 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Протоколом автоматизованого розподілу справу було передано в мое провадження. (а.с.7). Ухвалою від 28 грудня 2020 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків (а.с. 12). 06 січня 2021 року позивач усунув недоліки (а.с. 14-18). Ухвалою від 20 січня 2021 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 17 лютого 2021 року об 11 год 00 хв. (а.с. 19). 21 грудня 2020 року позивач подав заяву в якій зазначив, що позов він підтримує та прохає його задовольнити, прохав справу розглядати за його відсутністю (а.с. 8). 21 грудня 2020 року відповідач подала заяву в якій зазначила, що позов вона підтримує та прохає його задовольнити, додатково зазначила, що дитина проживає разом з нею (а.с. 9). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24 березня 2017 року уклали шлюб у Шевченківському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 130 (а.с. 15). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із відповідачем (а.с. 9). Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того з матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення даного рішення між сторонами відсутній спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини, яка залишиться проживати разом з відповідачем, як і проживає на данний момент. Положенням ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд, перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, а збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності\~до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України,\~відповідач повинен\~відшкодувати позивачу\~понесений ним судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved