Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач, 23 вересня 2015 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка [PERSON], померлого 25 лютого 2015 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що 25 лютого 2015 року помер чоловік [PERSON]. Після смерті того залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,64 га вартістю 41480,71 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001912, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я померлого. Вона, як спадкоємець за законом прийняла спадщину як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю. Про втрату державного акту на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,64 га, вартістю 41480,71 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001912, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], померлого 25 лютого 2015 року, який був утрачений. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,64 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території [PERSON] сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №89 від 02 вересня 2015 року). 25 лютого 2015 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №405678, видане 06 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №524615, яке видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 17 січня 1965 року, [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1965 року, актовий запис №4. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інші спадкоємці за законом відсутні. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на ім»я [PERSON] (лист державного нотарісуа №1086/02-14 від 23 вересня 2015 року). Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№38 від 19 вересня 2015 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Крім того, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,64 га, вартістю 41480,71 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території [PERSON] сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №001912, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], померлого 25 лютого 2015 року, який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved