Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.08.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та земельна ділянка площею 0,23 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, розташовані на території Заможненської сільської ради Глобинського району за адресою: [ADDRESS]. Вона (позивач) є спадкоємцем майна померлої за заповітом і прийняла спадщину. У зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] на підставі рішення п'ятнадцятої сесії двадцять першого скликання Заможненської сільської ради від 04.11.1993 року отримала безкоштовно у власність названі земельні ділянки, але не провела їх державну реєстрацію на своє ім»я. Через відсутність правовстановлюючого документу державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Погрібна С.С. відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна. Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею в порядку спадкування після померлої матері, право власності на вказані земельні ділянки. У судове засідання позивач [PERSON]не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Заможненської сільської ради, преставники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори, треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Направили заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] За життя - 09.07.1996 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем Заможненської сільської ради Глобинського району [PERSON]за реєстровим № 25, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла своїм дітям - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - в рівних частинах. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. З дослідженої судом завіреної копії спадкової справи за № 276/2015, заведеної державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори Погрібною С.С. вбачається, що [PERSON] в установлений законом строк прийняла спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON]. Інші спадкоємці - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (треті особи у справі), в установленому законом порядку від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача. [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2016 року, виданого державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-103, належить житловий будинок її матері [PERSON] загальною площею 47.6 кв. м. з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. До складу спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка розміром 0,48 га, з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0.23 га - для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території Заможненської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка була передана [PERSON] у власність на підставі рішення п'ятнадцятої сесії двадцять першого скликання Заможненської сільської ради від 04.11.1993 року. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Погрібна С.С. постановою від 24.05.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Це означає, що видача правовстановлюючого документу на ім'я [PERSON] неможлива, а тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та на підставі прийняття спадщини . Виходячи з припису ст. 116 Земельного кодексу України рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на неї. Згідно ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] вищезазначена земельна ділянка була передана у власність на підставі рішення сесії, вона виготовила технічний звіт по встановленню в натурі меж вказаної земельної ділянки, але не встиглапровести її державну реєстрацію на своє ім»я. З врахування того, що [PERSON] вчасно прийняла спадщину за заповітом, суд дійшов до висновку, що позивач має право на визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Позов підлягає задоволенню. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved