Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач 19.06.2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 25.08.2011 р. між Донецьким державним університетом управління та [PERSON] був укладений договір №8 з/у-104 (|||) від 25.08.2011 р. про навчання в Донецькому державному університеті управління за рахунок коштів фізичних осіб. Предметом договору є зобов»язання Виконавця, тобто Позивача, за рахунок коштів Замовника, тобто [PERSON], здійснити його навчання. Згідно з п. 3.1. Договору відповідач зобов»язується вносити плату за надану освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором. За відповідачем числиться заборгованість у розмірі 925 грн. 00 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Донецького державного університету управління заборгованість за договором №8 з/у-104 (|||) від 25.08.2011 р. яка складає 925 грн. 00 коп., та судові витрати. Представник позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу у його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та надав заперечення, в яких зазначив, що вважає, вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Відповідно договору про надання освітньої послуги, на який посилається позивач, він повинен сплатити за надану освітню послугу, однак позивачем не надано жодних доказів щодо надання такої послуги. Належними доказами в даному випадку могли б бути документи підтверджуючі зарахування відповідача в ВНЗ та його навчання. За відсутності відповідних довідок відповідач вважає недоведеним надання освітньої послуги, за яку він повинен платити. Окрім того, відсутні докази припинення надання освітньої послуги та розрахунок заборгованості (бухгалтерська довідка). Просить відмовити у задоволені позову. Судом встановлено, що відповідно Договору №8 з/у-104 (|||) від 25.08.2011 р. про навчання в Донецькому державному університеті управління за рахунок коштів фізичних осіб, між Донецьким державним університетом управління та [PERSON] укладено договір, згідно якого Виконавець бере на себе зобов»язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання студента [PERSON] за заочною формою навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, право. Згідно п. 4.2 Договору загальна вартість освітньої послуги становить 17250 грн. Відповідно п. 4.4 Договору замовник вносить плату кожного семестру 3450 грн. Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 307772, Донецький державний університет управління зареєстровано 10.11.1994 р. Згідно п. 1.2. Статуту Донецького державного університету управління, затвердженого заступником міністра освіти і науки України 20.03.2004 р., Донецький державний університет управління утворено на базі Донецької державної академії управління (ДонДАУ), що ліквідується і є її правонаступником щодо цивільної правоздатності, матеріально-технічної бази та фінансів ДонДАУ, які складаються з основних фондів, обігових коштів та інших матеріальних і фінансових цінностей, вартість яких відображається на самостійному балансі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов,язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов,язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов,язку. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов,язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов,язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався як на підставу своїх вимог, а саме - доказів того, що відповідачеві [PERSON] надано освітню послугу за договором №8 з/у-104 (|||) від 25.08.2011 р. та доказів в обґрунтування суми заборгованості у розмірі 925 грн. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Донецького державного університету управління до [PERSON] про стягнення заборгованості є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed