Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач 30.05.2019 року звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 01.10.2018 року до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] за минулий час, починаючи з 02 листопада 2018 року по 30.05.2019 року в сумі 9186,50 грн. Позов мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому 10.06.2006 року шлюбі з відповідачем, який за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.12.2008 року розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.12.2008 року до досягнення дочкою повноліття отримувала аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. На теперішній час дочка повнолітня, продовжує навчання в Херсонському музичному училищі на ІІІ курсі циклової комісії Музичне мистецтво естради, де навчається на бюджетній основі, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки не має самостійного заробітку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, постановивши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач є батьками повнолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.12.2000 року (арк. справи 7). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.12.2008 року по справі №2-4133/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , 2000 р.н. у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку починаючи з 17.11.2008 року і до досягнення дитиною повноліттю. Рішення набрало законної сили 13.12.2008 року (арк. справи 5). Відповідно до довідки №791, виданої 13.11.2018 року Комунальним вищим навчальним закладом Херсонським музичним училищем, вбачається, що [PERSON] навчається в Херсонському музичному училищі на ІІІ курсі циклової комісії Музичне мистецтво естради з 01.09.2016 року (наказ №33-н від 04.08.2016 року. Отримує стипендію в розмірі 980,00 грн. Форма навчання - денна. Термін закінчення навчання - 30.06.2020 року (арк. справи 8). Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідачем не надано суду відомостей щодо місця роботи, отримання заробітку, тощо. В даному випадку суд виходить з того, що повнолітня донька відповідача потребує матеріальної допомоги на навчання та відповідач має можливість її надавати, доказів наявності у нього захворювань, перебування на обліку в лікарнях, наявності тяжких або хронічних захворювань суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці на навчання з врахуванням усіх обставин по справі в розмірі 1/4 частини свого доходу, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Частиною 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, позивач має довести, що мали місце: а) дії відповідача щодо ухилення від надання утримання дитині або непрацездатній особі; б) свої власні дії, спрямовані на одержання аліментів. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені судом не більш ніж за три роки. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначеної процесуальної норми передбачає, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідача від сплати аліментів, окрім того зазначені обставини спростовані дослідженими по справі доказами, тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення аліментів за минулий час. Згідно норм статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору, оскільки при поданні позовної заяви позивач була звільнена від сплати. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 13 серпня 2020 року.

Outcome: partial