Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач[PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до[PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2004 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та [PERSON] укладено кредитний договір №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 року, в межах якого позивач надає кредит у розмірі 230000 доларів США зі сплатою 14, 0 % річних та кредитний договір №014/07/1-152-07 у розмірі 120000 доларів США зі сплатою 14, 0 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитними договорами виконав, надавши кредитні кошти у сумі 230000 доларів США та 120000 доларів США, проте [PERSON] умови кредитних договорів не виконує. Виконання простроченого зобовязання за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомості відповідачів по справі - [PERSON], [PERSON]. 09.09.2004 року у забезпечення вимог позивача до [PERSON], між позивачем та відповідачами укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки за реєстраційним номером №2065, згідно якого у іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме квартиру житловою площею 50, 9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка відповідно до свідоцтва про право власності р№1-03-237276-ц-1 від 28.08.2003 року належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. Станом на дату подання позову до суду вимоги позивача не задоволені. Просить суд позов задовольнити, звернути стягнення на предмет іпотеки, задовольнивши за рахунок вказаного предмету іпотеки заборгованість за кредитними договорами. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить слухати справу за відсутністю представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], а також представник відповідача [PERSON] в останнє судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомили. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином \~та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені . Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 09.09.2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АППБ «Аваль» та [PERSON] було укладено генеральну кредитну угоду №23 від 09.09.2004 року про зобовязання банку надати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених у рамках цієї Генаральної кредитної угоди (а. с. 59-62). 12.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 року, в межах якого банк надає кредит у розмірі 230000 доларів США зі сплатою 14, 0 % річних (а. с. 63-66). 16.02.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/07/1-152-07 від 16.02.2007 року, в межах якого банк надає кредит у розмірі 120000 доларів США зі сплатою 14, 0 % річних (а. с. 67-69). Також між вищевказаними сторонами 16.02.2007 року було укладено договір №4 про внесення змін до генеральної кредитної угоди №23 від 09.09.2004 року (а. с. 70). За змістом\~статті 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 3 Цивільного кодексу України\~однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (статті 202 Цивільного кодексу України). Згідно вимог\~статті 202 Цивільного кодексу України,\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. На підставі вимог частини 4\~статті 202 Цивільного кодексу України,\~кредитний договір є двостороннім правочином. Відповідно до\~статті 626 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням уточнених позовних вимог, станом на 18.12.2015 року заборгованість за кредитним договором №014/02/3-1392-06 від 12.09.2006 року складає 277\~841,87 дол. США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 100\~043,03 дол. США; заборгованість за відсотками - 87\~495,55 дол. США; пеня розрахована за порушення зобовязань щодо погашення тіла кредиту за період з 31.12.2014 року по 18.12.2015 року 50\~043,45 дол. США; пеня розрахована за порушення зобовязань щодо погашення відсотків за користування кредитом за період з 31.12.2014р. по 18.12.2015р. 40\~259,84 дол. США. Станом на 18.12.2015 року заборгованість за кредитним договором №014/07/1-152-07 від 16.02.2007 року складає 181\~886,22 дол. США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 65\~413,40 дол. США; заборгованість за відсотками 57\~321,54 дол. США; пеня розрахована за порушення зобовязань щодо погашення тіла кредиту за період з 31.12.2014 року по 18.12.2015 року 32\~721,04 дол. США; пеня розрахована за порушення зобовязань щодо погашення відсотків за користування кредитом за період з 31.12.2014 року по 18.12.2015 року 26\~430,24 дол. США. 09.09.2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі начальника управління корпоративного банкінгу Харківської обласної дирекції [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за номером №3360 (а. с. 71-75). Цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з генеральної кредитної угоди №23 від 09.09.2004 року, укладеної між іпотекодержателем та позичальником - [PERSON], за умовами якої позичальник зобовязується перед іпотекодержателем повернути по 09.09.2006 року кредитні кошти в розмірі 100000 доларів США та будь-яких кредитних договорів, укладених у відповідності до угоди, разом далі: «Угода та/або кредитні договори», а також усіх додаткових угод до них, які можуть бути укладені до закінчення строку дії угоди та/або кредитних договорів, сплатити проценти за користування ними в розмірі, строки та порядку, передбачені угодою та (або) кредитними договорами, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених угодою та (або) кредитними договорами та цим договором. У відповідності до цього договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за угодою та (або) кредитними договорами отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на умовах, визначених договором. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира №72, загальною площею 50, 9 кв. м., житловою площею 29, 5 кв. м., що знаходиться у будинку №7 по вулиці Ак. Ляпунова у місті Харкові, яка належить [PERSON], [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житлового фонду виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.08.2003 року, зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 02.09.2003 року. Витяг №1376560 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.09.2003 року, виданий комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної документації» (реєстраційний номер: 2488897, номер запису: П-1-42434 в книзі 1). Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 155300, 00 грн. (а. с. 71-76). Додатковою угодою №1 від 20.05.2005 року до іпотечного договору №014/02/3-76/1-04 від 09.09.2004 року частину першу пункту 1.1 викладено у новій редакції. За умовами угоди позичальник зобовязаний повернути іпотеко держателю кредитні кошти у розмірі, визначеному кредитним договором (загальний розмір наданих кредитних коштів за угодою не перевищує суми, еквівалентною 185000, 00 доларів США), з кінцевим терміном повернення кредитних коштів за угодою 09.09.2006 року, сплатити проценти за користування ними в розмірі та терміни, визначені угодою та (або) кредитним договором, сплатити неустойку у розмірі і у випадках, передбачених угодою та (або) кредитним договором та відшкодувати збитки, завдані банку в результаті неналежного виконання зобовязань за угодою та (або) кредитним договором. Іпотекою також забезпечуються витрати банку, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки (а. с. 77). Договором про внесення змін №2 від 12.09.2006 року до іпотечного договору №014/02/3-76/1-04 від 09.09.2004 року пункт 1.1 статті 1 викладено у новій редакції. Цей договір є забезпеченням позичальником [PERSON] зобовязань за генеральною кредитною угодою №23 від 09.09.2004 року та кредитними договорами, укладеними у відповідності до угоди, далі разом: «Угода та/або кредитний договір», укладеними між іпотекодержателем (банком) та іпотекодавцем (позичальником), за умовами угоди іпотекодавець зобовязаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти у розмірі, визначеному кредитним договором (загальний розмір наданих кредитних коштів за угодою не перевищує суми, еквівалентної 230000, 00 доларів США та у відповідності до графіка, визначеного угодою та/або кредитним договором з кінцевим терміном повернення кредитних коштів по 09.09.2009 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі, строки та порядку, передбачені угодою та (або) кредитним договором, сплатити неустойку у розмірі і у випадках, визначених угодою та (або) кредитним договором, відшкодувати збитки, завдані неналежним виконанням зобовязань за угодою та (або) кредитним договором, а також відшкодувати витрати, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки. Заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 255500, 00 грн. (а. с. 78). Договором №3 про внесення змін від 16.02.2007 року до іпотечного договору №014/02/3-76/1-04 від 09.09.2004 року пункт 1.1 викладено у новій редакції. Цей договір є забезпеченням позичальником [PERSON] зобовязань за генеральною кредитною угодою №23 від 09.09.2004 року та кредитними договорами, укладеними у відповідності до угоди, далі разом: «Угода та/або кредитний договір», укладеними між іпотекодержателем (банком) та позичальником [PERSON], за умовами угоди позичальник зобовязується перед заставодержателем повернути кредитні кошти в розмірі 336700, 00 доларів США, сплатити проценти за його користування в розмірі,строки та у випадках, передбачених угодою та/або кредитними договорами. У відповідності до цього договору іпотеко держатель має право у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за угодою та/або кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на умовах, визначених договором (а. с. 79). Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною 1\~статті 589 Цивільного кодексу України,\~в разіневиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (чч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до статті 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на\~ користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~ судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved