Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.06.2019 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить визнати виконавчий напис від 04.12.2017 року №13397, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем щодо стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 18\~001 грн. 94 коп. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.02.2018 року Сихівським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі вищевказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №55799371. Вважає, що даний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що такий суперечить Закону України «Про нотаріат», а також Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Зазначає, що нею заборгованість по кредитному договору сплачена повністю у 2010 році, а відтак приватний нотаріус не мав жодних правових підстав для вчинення виконавчого напису. Ухвалою від 04.06.2019 р. прийнято до розгляду позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак від представника позивача 18.09.2019 р. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, 29.07.2019 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке. Позивачем не спростовано ні факту наявності заборгованості за кредитним договором, ні розміру заборгованості перед банком, незважаючи на те, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або менший його розмір. Також зазначає, що банком приватному нотаріусу надано всі документи, які б підтверджували безспірність, а саме факт існування між кредитором і боржником правовідносин, а також наявність заборгованості за кредитним договором. Із врахуванням того, що станом на даний час зобов`язання [PERSON] за кредитним договором не виконано, заборгованість не погашена, підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, немає. Представник відповідача Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович в судове засідання не з`явився, 25.06.2019 р., 15.07.2019 р. та 29.07.2019 р. звернувся в суд із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Із врахуванням неявки в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1\~ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №13397, яким стягнено з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 13 лютого 2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31.07.2017 р., грошових коштів у сумі 18\~001 грн. 94 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1\~587, 81 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 11\~617,61 грн.; заборгованості з комісії та пені у розмірі 3\~463,09 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 833,43 грн. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Здійснення виконавчого напису нотаріусом на час виникнення спірних правовідносин регулювалося ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(із змінами та доповненнями). Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону - стаття 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Водночас, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6- 887 цс17). \~ \~ \~ \~Розглядаючи даний спір, суд враховує, що представником АТ КБ «Приватбанк» не було повідомлено приватного нотаріуса про те, що у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.02.2007 року. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08.12.2017 р. у справі №464/4231/17, вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 13 лютого 2007 року в розмірі 16 596 гривень 30 копійок та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 гривень; загалом 18 196 гривень 30 копійок. \~ \~ \~ \~Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2019 р. заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення від 08.12.2017 р. задоволено, вищевказане заочне рішення скасовано та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак наявність спору у суді щодо суми заборгованості не може свідчити про безспірність вимог для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, слід зазначити, що із дослідженої в судовому засіданні цивільної справи №464/4231/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором б/н від 13.02.2007 р. в розмірі 16\~596,30 грн., яка виникла станом на 30.04.2017 р., тоді як для вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «Приватбанк» зазначена зовсім інша сума заборгованості за тим же кредитним договором та її складові. Також доказів того, що ПАТ КБ «Приватбанк» пред`являв вимогу боржнику [PERSON] про дострокове повернення всієї суми боргу із зазначенням всіх складових суми заборгованості при зверненні до нотаріуса з питання вчинення виконавчого напису, суду не надано. Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що доказів безспірності суми заборгованості за кредитним договором б/н від 13.02.2007 р., укладеного між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису надано не було, а тому правових підстав для вчинення такого не було, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved