Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до укладеного договору № GOAWGK40000207 від 02.07.2008 року [PERSON] 02.07.2008 року отримав кредит у розмірі 114792,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% нарік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.07.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обовязкових платежів з цих коштів. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.04.2013 року має заборгованість у розмірі 361434,63 гривень, яка складається: 104135,86 гривень заборгованість за кредитом; 92481,12 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 17419,32 заборгованість по комісії за користування кредитом; 129949,06 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250 гривень штраф (фіксована частина); 17199,27 гривень штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 02.07.2008 року уклали договір іпотеки № GOAWGK40000207. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 57,60 кв.м., житловою площею 42,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 02.07.2008 року, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 143000,00 гривень. Крім того, позивач вказує, що з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобовязанням, позивач до звернення із позовом до суду, надіслав повідомлення відповідачу про порушення основного зобовязання та іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення у разі продовження порушення. До теперішнього часу, відповідачем добровільно зобовязання не виконано. В звязку з викладеним позивач був вимушений звернуться до суду та просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № GOAWGK40000207 від 02.07.2008 року в розмірі 361434,63 гривні звернути стягнення на квартиру загальною площею 57,60 кв.м., житловою площею 42,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № GOAWGK40000207 від 02.07.2008 року) [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованої за адресою: [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В подальшому позивач просив залишити без розгляду позовні вимоги щодо виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у квартирі (предмет іпотеки). У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову на підставі доводів викладених у останньому. Позовні вимоги щодо виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у квартирі (предмет іпотеки), просив залишити без розгляду. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справа, що 02.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № GOAWGK40000207, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитні кошти на строк з 02.07.2008 року по 02.07.2018 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 114792,00 гривень. Відповідач зобов'язався повернути гроші згідно графіка погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії (а.с. 12-15). В забезпечення виконання кредитного договору 02.07.2008 року між цими ж сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого [PERSON] передав позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 57,60 кв.м., житловою площею 42,80 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], належну йому на праві власності (п. 1, 33.2, 33.3 договору). Сторони оцінили предмет іпотеки в суму 143000,00 гривень (п.33.4 договору) (а.с. 20-22). Згідно листа № 20.1.3.2/6-37790 від 31.12.2008 року позивачем було повідомлено відповідача про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором (а.с.18). У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань 21.02.2013 року позивачем було надіслано вимогу № 30.1.0.0/2-876 про виконання умов договору позики,попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки, а також вимога про добровільне звільнення нерухомого майна (предмета іпотеки) у випадку не виконання вимоги про повернення суми кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій (а.с.9). Оскільки відповідачем були порушені умови кредитного договору, в установлений договором строк сума кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій сплачені не були, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача з квартири, є правомірними. Відповідно до ч. 1, 3 ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно з п.п. 16.7, 16.7.1,16.7.2,16.8,16.9, 33.1 договору іпотеки від 2 липня 2008 року, в разі невиконання боржником зобов'язань за договором позики іпотекодержатель задовольняє свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення буде здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 22 договору) - на розсуд іпотекодержателя (а.с.20-22). Відповідно до положень п. 27 договору іпотеки - звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може буди здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомити іпотекодавця; або продажу предмету іпотеки будь - якій особі та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі продажу у порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.21). Відповідно до п.33.3 договору іпотеки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: 3 кімнатна квартира загальною площею 57,60 кв.м., житлова площа 42,80 кв.м. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до п. 33.4 договору іпотеки - сторони визначили вартість предмету іпотеки у 143000,00 гривень (а.с.22). Зі справи вбачається, що позивач 21.02.2013 року надсилав відповідачу вимогу про виконання умов кредитного договору, попередження про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», вимогу про звільнення нерухомого майна, у випадку не виконання умов кредитного договору, яку останній отримав, проте дій для врегулювання спору не здійснив. Таким чином, з урахуванням наведених норм права та обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачем не приймалися заходи щодо врегулювання спору, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб, як продаж предмету іпотеки будь - якій особі та будь яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі продажу у порядку ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за рішенням суду передбачені умовами договору і саме у звязку із невиконанням цих умов, між сторонами виник спір, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя, вправі винести рішення про виселення мешканців. Відповідно до ч.2 та 3 ст.40 Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлові приміщення, всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити займане приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. До матеріалів справи додана письмова вимога позивача до відповідача про добровільне виселення з іпотечної квартири.

Outcome: approved