Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.08.2018 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер його брат [PERSON] , [INFO] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на праві часткової власності на підставі договору обміну квартири. На момент смерті [PERSON] , батько позивача [PERSON] проживав у вищевказаній квартирі, тому фактично прийняв спадщину. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на частку вищевказаної квартири. Позивач з метою прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] звернувся до Першої покровської державної нотаріальної контори, що виконує обов`язки Авдіївської державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не надано відомостей на паперовому носії інформації: архівної довідки з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк, оскільки на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України. В подальшому надав до суду уточнення позовних вимог, в яких просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 41,60 кв.м., жилою площею 26,30 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] (1/3 частина квартири, що належала померлому на праві власності та 1/3 частина квартири, яку фактично прийняв померлий після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ). Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.08.2018 року цивільну справу було залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.08.2018 року цивільну справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівськоо міськоо суду Донецької області від 05.11.2018 року по справі продовжено підготовче провадження. Ухвалою Селидівського міськоо суду Донецької області від 05.12.2018 року по справі замінено відповідача на належного Військово-цивільну адміністрацію міста Авдіївка Донецької області. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Позивач [PERSON] та представник позивача в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.08.1972 року, виданого Авдіївським міським бюро РАГС Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , актовий запис № 320. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.12.1973 року, виданого Авдіївською міською радою Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , актовий запис № 489. Згідно технічного паспорту від 11.09.2001 року, квартира [ADDRESS] , на підставі договору № 2893 від 25.09.2001 року належить по 1/3 частці кожному [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , квартира складається з 2 житлових кімнат загальною площею 40,8 кв.м., житловою 26,3 кв. Згідно реєстраційному посвідченню від 28.09.2001 року, зареєстровано під реєстровим № 5051, квартира [ADDRESS] , на підставі договору обміну квартири від 25.09.2001 року р. № 2893 зареєстрована за [PERSON] - 1/3частка, [PERSON] 1/3 частка та [PERSON] 1/3 частка. Згідно договору обміну квартири від 25.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу, [PERSON] .Г., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зробили обмін належних їм квартир: трьохкімнатна квартира [ADDRESS] , що належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перейшла у власність [PERSON] , а двохкімнатна квартира [ADDRESS] (загальною площею\~ 41,6\~кв.м.,\~житловою площею\~ 26,3\~кв.м.), перейшла у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках кожному. Зареєстровано в реєстрі № 2893. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.09.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 402. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 30.12.2016 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 450. Постановою державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори, 28.03.2019 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутня інформація про нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, крім того заявником не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, так як на теперішній час воно знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно довідки № 220/01-16 від 26.11.2018 року, наданої Авдіївською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 11.05.2017 року звернувся син [PERSON] Свідоцтво про право власності не видавалось. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261\~ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу, що [PERSON] був спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , і фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки він проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] , тобто у спірній квартирі. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно зі ст.1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392\~ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~1268\~ч.5\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з тим, що відсутні необхідні правовстановлюючі документи, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved