Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся 20 липня 2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, [INFO] померла його тітка, рідна сестра його батька, [PERSON] , яка на день смерті проживала разом з ним в с. Петрівка, Котовського району, Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 5,28 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Подільського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08 жовтня 2001 року. Він фактично прийняв спадщину оскільки на день смерті проживав разом з померлою в с. Петрівка, Котовського району, Одеської області . Він є єдиним спадкоємцем за законом на вказане майно, оскільки його батько - [PERSON] , брат спадкодавця, помер [INFO] . При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у зв`язку з тим, що потрібно було встановити факт належності спадкодавцю державного акту та встановити факт його постійного проживання разом з спадкодавцем. Також роз`яснено, що з приводу встановлення фактів йому необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У зв`язку з цим просив постановити рішення суду яким: встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , за адресою: с. Петрівка, Подільський район , Одеська область з 2009 року по 2014 рік, тобто на час відкриття спадщини; - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,28 га, що розташована на території Петрівської сільської ради Подільського району Одеської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08 жовтня 2001 року виданого на ім`я « [PERSON] » та визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після смерті - [PERSON] , яка померла [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку розміром 5,28 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Подільського району Одеської області, на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 08 жовтня 2001 року. Представник позивача адвокат Сівун В.Т. в підготовче засідання не з`явився. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його та позивача відсутність. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явився, 03.10.2018 року через канцелярію суду надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності їх представника. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у віці 97 років померла [PERSON] (актовий запис №07), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 09 січня 2014 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,28 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Петрівської сільської ради народних депутатів Котовського району Одеської області від 12 вересня 2001 року №47 року, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08 жовтня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 188-з, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього акту долученої до справи. Проте, у державному акті наявна помилка в прізвищі власника та не зазначено кадастровий номер земельної ділянки. Так, 08 жовтня 2001 року Головою Петрівської сільської ради народних депутатів було видано державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] ». Той факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належить спадкодавцю [PERSON] підтверджується наступними письмовими доказами: копією свідоцтва про свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 січня 2014 року, де прізвище спадкодавця вказано як « [PERSON] », інформацією наданою в.о. начальника Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Косіновою С.П. №1079/61-87 від 24 квітня 2018 року, де вказано, що [PERSON] , 1917 року, після реєстрації шлюбу зміна прізвище на « [PERSON] ». Таким чином, у державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] прізвище власника було вказано помилково як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». При таких обставинах, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах на право приватної власності на землю є лише орфографічною помилкою. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Петрівської сільської ради №125 від 05.01.2017 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] проживав та вів спільне господарство разом з [PERSON] , з 2009 року по 2014 рік, тобто більше п`яти років тобто до дня її смерті [INFO] . Проте, позивач позбавлений можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно у нотаріальному порядку, у зв`язку з невнесенням земельної ділянки до системи Державного земельного кадастру. 20 червня 2018 року приватним нотаріусом Сівун Ф.Й., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] . У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно [PERSON] померлого [INFO] , в судовому порядку.

Outcome: approved