Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулась 15.06.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8857 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00331. В зв'язку з тим, що на день смерті її батька - [PERSON], померлого [INFO], з ним фактично проживала та була зареєстрована його дружина (матір позивача) - [PERSON] в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності, відповідно до запису в Погосподарській книзі, підтримувала вищезазначений спадковий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в належному стані, сплачувала комунальні послуги, обробляла присадибну земельну ділянку та город, то за законом вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги, шляхом вступу в оперативне управління та володіння всім спадковим майном. Крім, її матері - [PERSON], інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], або фактично прийнявших спадщину шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном - не має. Однак, її матір - [PERSON], до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], не зверталася та свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно за законом не отримувала. Після, [INFO] померла її матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй права та нерухоме майно, які вона в свою чергу, успадкувала після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. В зв'язку з тим, що на день смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], вона постійно проживала в одному житловому будинку разом з нею, вела спільне господарство, то за законом, вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги, хоча була зареєстрована за іншою адресою. Крім неї, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], або фактично прийнявших спадщину - не має. В червні 2017 року, вона звернулася до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері - [PERSON], померлої [INFO], як спадкоємиця першої черги з законом. Але, в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, був втрачений й надати його нотаріусу вона не змогла, в наявності була лише його копія, отримана нею в орендаря вищезазначеної земельної ділянки, а також в зв'язку з тим, що вона не зареєстрована за однією ж адресою зі спадкодавцем, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно її матері - [PERSON], померлої [INFO]. Одночасно, державним нотаріусом їй було роз'яснено, що з приводу встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й визнання за нею права власності на спадкове майно, як за спадкоємицею першої черги за законом, їй необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У зв'язку з цимпросила постановити рішення суду яким встановити факт належності її матері - [PERSON], померлій [INFO], на праві приватної власності, спадкового майна її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO], в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8857 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області №504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00331, яке вона фактично прийняла після його смерті, як спадкоємиця першої черги за законом шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном та факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем (її матір'ю) - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої - [INFO]; визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її матері - [PERSON], померлої [INFO], в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8857 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00331, як за спадкоємицею першої черги за законом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в ході судового розгляду підтримала заявлені вимоги. Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши представника позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] у віці 63 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №87), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.11.2001 року. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8857 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, була передана йому у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00331, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи. [PERSON] заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] була: його дружина - [PERSON] Інших спадкоємців не має. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В зв'язку з тим, що на день смерті [PERSON], померлого [INFO], з ним фактично проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності, відповідно до запису в Погосподарській книзі, підтримувала вищезазначений спадковий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в належному стані, сплачувала комунальні послуги, обробляла присадибну земельну ділянку та город, то за законом вона фактично прийняла спадщину, як спадкоємиця першої черги, шляхом вступу в оперативне управління та володіння всім спадковим майном. Вказаний факт підтверджується довідкою виконкому Липецької сільської ради Подільського району Одеської області №319 від 14.03.2017 року. Проте, свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] не отримувала. [INFO] у віці 67 років у с. Липецьке Котовського району Одеської області померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2006 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8857 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області № 504/03 від 16.12.2003 року, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.03.2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 6 №00331, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є: її син - позивач. Інших спадкоємців не має. Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно положень ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Судом встановлено факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем (її матір'ю) - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої - [INFO], що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які свідчили, що позивачка є єдиною спадкоємицею у батьків. Доглядала за батьками. Останній час постійно проживала з батьками в їх будинку в с.Липецьке, оскільки мати була душевно хворою та потребувала догляду, крім цього вона півтора роки була лежачою хворою, тому позивачці прийшлось бути постійно при матері. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Після смерті [PERSON] позивач подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини за законом та було заведено спадкову справу №204/2017. Інших спадкоємців за цією справою не має. Одночасно завідувач Шостої Одеською державної нотаріальної контори у листі від 16.06.2017 року №2044/01-16 роз'яснив позивачу про необхідність звернення до суду для продовження строку на прийняття спадщини чи встановлення факту прийняття спадщини. або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа за земельну ділянку та необхідністю встановлення факту проживання разом зі спадкоємцями на час відкриття спадщини. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Про втрату оригіналу державного акту на спадкову земельну ділянку позивачем зроблено оголошення в газеті «Котовська реклама» №12 (701) від 22.03.2017 року. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved