Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , 25.02.2021 року звернувся до суду з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. В обґрунтування позовної заяви зазначила, за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09.09.2019 року за рахунок коштів відповідача Донецьких західних електричних мереж ПАТ «Донецькобленерго» на її користь стягнуто щомісячно, є 01.01.2019 року по 1877 грн. 85 коп., у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок каліцтва, за висновком медико-соціальної експертної комісії № 250404, втрата працездатності становить 45 відсотків. Враховуючи те, що з дати останнього підвищення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом, розмір мінімальної заробітної плати неодноразово зростав, позивач вважає, що присуджена до щомісячної виплати сума, яка виплачується відповідачем підлягає збільшення відповідно до ст. 1208 ЦК України. Враховуючи вищевикладене просить суд збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок каліцтва, визначеного рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09.09.2019 року, яке сплачує АТ «ДТЕК Донецькобленерго» з 1877 грн. 85 коп. на 2700 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача заборгованість сум відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок каліцтва в розмірі 4290 грн. 75 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у встановлені судом строки письмовий відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 09.09.2019 року задоволено позов [PERSON] до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про збільшення розміру відшкодування шкоди в зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, збільшено розмір щомісячного відшкодування шкоди, яке виплачується АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», на користь [PERSON] у зв`язку з ушкодженням здоров`я з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року до 1675 грн. 35 коп.; з 01 січня 2019 року до 1877 грн. 85 коп., а також стягнути з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь [PERSON] заборгованість сум відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я в розмірі 4137 грн. 75 коп. Вирішено питання про судові витрати. Рішення набрало законної сили 10.10.2019 року. Крім того, зі змісту вищевказаного рішення видно, що судом було встановлені наступні обставини. Згідно рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 17 листопада 2010 року, з за рахунок коштів Донецьких західних електричних мереж ВАТ «Донецькобленерго» на користь [PERSON] стягнуто щомісячно з 01 жовтня 2010 року по 272 грн. 00 коп. суму відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Втрата працездатності позивача становить 45%, група інвалідності була встановлена довічно. Відповідно до довідки МСЕК № 250404 від 25.05.1995 року, [PERSON] має ІІІ групу інвалідності. Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 21 листопада 2012 року у справі № 0551/5172/2012 за позовом [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, збільшено розмір щомісячної суми відшкодування, яка виплачується ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] в зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок каліцтва до 452 грн. 00 коп. щомісячно. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 вересня 2017 року частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», збільшено розмір щомісячного відшкодування шкоди, яка виплачується ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] у зв`язку з ушкодженням здоров`я з 01 січня 2012 року по 31 березня 2012 року до 482 грн. 85 коп., з 01 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року до 492 грн. 30 коп., з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року до 495 грн. 90 коп., з 01 жовтня 2012 року по 30 листопада 2012 року до 503 грн. 10 коп., з 01 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року до 510 грн. 30 коп., з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2013 року до 516 грн. 15 коп., з 01 грудня 2013 року по 31 серпня 2013 року до 548 грн. 10 грн., з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року до 620 грн. 10 коп., з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року до 652 грн. 50 коп., з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року до 720 грн. 00 коп., з 01 січня 2017 року розміру щомісячного відшкодування шкоди підвищено до 1440 грн. 00 коп., стягнуто з відповідача на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 7230 грн. 70 коп. за період з 01 січня 2012 року по 31 січня 2017 року. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 10 січня 2018 року заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 вересня 2017 року залишено без змін. Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що вказані обставини встановлені рішеннями судів у цивільних справах, що набрало законної сили, в аспекті ст.82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Приписами статті 46 Конституції України (254к/96-ВР) закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Відповідно до ч. 2 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена з 1 січня - 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена з 1 січня - 6000 гривень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд приходить до висновку про правильність проведеного позивачем розрахунку збільшення розміру відшкодування шкоди та щомісячний розмір відшкодування шкоди в зв`язку із ушкодженням здоров`я, який підлягав сплаті відповідачем на користь позивача з огляду на збільшення розміру мінімальної заробітної плати, становить: з 01.01.2020 року по 31.08.2020 року у розмірі 2125 грн. 35 коп. (4723 грн. 00 коп. * 45 %); з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 2250 грн. 00 коп. (5000 грн. 00 коп. * 45 %); з 01.01.2021 року у розмірі 2700 грн. 00 коп. (6000 грн. 00 коп. * 45 %). Разом із тим, ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року. Суд звертає увагу, що звернувшись до суду із позовом, [PERSON] просить суд збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я внаслідок каліцтва, яке сплачує АТ «ДТЕК Донецькобленерго» з 1877 грн. 85 коп. на 2700 грн. 00 коп., натомість не зазначає періоду з якого необхідно здійснити збільшення виплачуваних сум та не висуває позовних вимог щодо збільшення сум відшкодування за період 01.01.2020 року по 31.08.2020 року у розмірі 2125 грн. 35 коп. та з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 2250 грн. 00 коп. В той самий час позивач приводить відповідний розрахунок за вищевказані періоди та просить суд стягнути заборгованість сум відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я . У зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що належним способом захисту цивільних прав та інтересів позивача буде задоволення позову в цій частині шляхом збільшення розмір щомісячного відшкодування шкоди, яке виплачується АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», на користь [PERSON] у зв`язку з ушкодженням здоров`я з 01.01.2020 року по 31.08.2020 року до 2125 грн. 35 коп.; з 01.09.2019 року по 31.12.2020 року до 2250 грн. 00 коп., а з 01.01.2020 року до 2700 грн. 00 коп. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості сум відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я, суд враховує рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09.09.2019 року збільшено розмір щомісячного відшкодування шкоди, яке виплачується АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», на користь [PERSON] у зв`язку з ушкодженням здоров`я, яке з 01 січня 2019 року складає 1877 грн. 85 коп. Там чином, заборгованість сум відшкодування за період з 01.01.2020 року по 31.08.2020 року становить 1980 грн. 00 коп. (2125 грн. 35 коп. * 8 місяців = 17 002 грн. 80 коп. - сума, яка підлягала сплаті; 1877 грн. 85 коп. * 8 місяців = 15 022 грн. 80 коп. - фактично сплачена сума; 17 002 грн. 80 коп. - 15 022 грн. 80 коп. = 1980 грн. 00 коп. - різниця, яка підлягає сплаті). Заборгованість сум відшкодування за період з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року становить 1488 грн. 60 коп. (2250 грн. 35 коп. * 4 місяці = 9000 грн. 00 коп. - сума, яка підлягала сплаті; 1877 грн. 85 коп. * 4 місяці = 7511 грн. 40 коп. - фактично сплачена сума; 9000 грн. 00 коп. - 7511 грн. 40 коп. = 1488 грн. 60 коп. - різниця, яка підлягає сплаті). Заборгованість сум відшкодування за січень 2020 року становить 822 грн. 15 коп. (2700 грн. 00коп. * 1 місяць = 2700 грн. 00 коп. - сума, яка підлягала сплаті; 1877 грн. 85 коп. * 1 місяці = 1877 грн. 85 коп. - фактично сплачена сума; 2700 грн. 00 коп. - 1877 грн. 85 коп. = 822 грн. 15 коп. - різниця, яка підлягає сплаті). З урахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги, що сума належних виплат відшкодування шкоди підлягає збільшенню на підставі рішення суду, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактично сплаченими сумами відшкодування шкоди та сумами, які підлягали сплаті, у звязку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, загальний розмір якої складає 4290 грн. 75 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» приймаючи до уваги, що позивач, на користь якого постановлене рішення, звільнений від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, виходячи з суми судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановленого для фізичних осіб, яка складає 908 грн. 00 коп. На підставі ст. ст. 16, 1195, 1202, 1208 ЦК України та

Outcome: approved