Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач, 22 вересня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби [PERSON], померлої 25 січня 1981 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 25 січня 1981 року після смерті баби [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №14 з господарськими будівлями по вулиці Лермонтова, вартістю 9528 грн., в м. Кодимі, Одеської області. Вона є спадкоємцем за законом, оскільки батько, як спадкоємець першої черги, від спадщини відмовився. Звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк, додатково визначений судом. Після того, як постало питання щодо оформлення спадщини, то нотаріус відмовила в цьому, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Дійсно, на будинок, який вона намагалась успадкувати, не були виготовлені правовстановлюючі документи за життя спадкодавця. Технічним паспортом на домоволодіння підтверджується належність будинку спадкодавцеві. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно житловий будинок №14 з господарськими будівлями по вулиці Лермонтова в м. Кодимі Одеської області, вартістю 9528 грн., що належав померлій 25 січня 1981 року [PERSON]. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Кодимської міської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником житлового будинку №14 з надвірними спорудами по вулиці Лермонтова в м. Кодимі Одеської області (Технічний паспорт від 30 червня 2016 року). [PERSON] 25 січня 1981 року померла (свідоцтво про смерть серії ІІ-ЖД №295199, видане 27 січня 1981 року Кодимським райвідділом ЗАГС Одеської області, актовий запис №7). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про народження серії І-ЯК №393199, виданого 01 жовтня 1969 року Кодимським рай бюро ЗАГС Одеської області, батьком народженої 10 вересня 1969 року [PERSON] є [PERSON]. Після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Власенко» (свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №476135, видане відділом ЗАГС Савранського райвиконкому Одеської області 01 жовтня 1988 року, актовий запис №46). Пунктом 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Частиною першою статті 1265 ЦК України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач, після смерті спадкодавця спадщини не прийняла. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 серпня 2016 року (справа №503/1375/16-ц) позивачеві визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Тобто судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом пятої черги, оскільки син спадкодавця і батько позивача [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯИ №355143, видане 17 липня 1954 року Хмельницьким райвідділом ЗАГС Вінницької області, матір»ю [PERSON] є [PERSON]) від спадщини відмовився, надавши відповідну заяву. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист Кодимської державної нотаріальної контори №842/02-14 від 23 серпня 2016 року). Згідно дослідженого в судовому засіданні технічного паспорту від 30 червня 2016 року, складеного субєктом господарювання ФОП [PERSON], спадкодавець була власником житлового будинку з господарськими будівлями в місті Кодимі по вулиці Лермонтова,14. Отже, судом установлено, що спадкодавець була власником житлового будинку з господарськими будівлями №14 по вулиці Лермонтова в місті Кодимі. Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справа про спадкування» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно дослідженого в судовому засіданні висновку технічного стану житлового будинку №14 по вулиці Лермонтова в місті Кодимі, Одеської області, складеного комунальним підприємством «Одесаоблпроект» 22 вересня 2016 року, зазначений житловий будинок знаходиться в добротному стані, побудований в межах будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил і може експлуатуватись за призначенням. Отже суд констатує, що звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно житловий будинок №14 з господарськими будівлями по вулиці Лермонтова в м. Кодимі Одеської області, вартістю 9528 грн., що належав померлій 25 січня 1981 року [PERSON]. На підставі ст. 1265 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved