Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач 13.11.2017 року звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], предметом якої є стягнення з нього аліментів на її користь на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісяця, до досягнення нею 23-річного віку або до припинення нею навчання, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач є її батьком, а третя особа матірю. Батьки перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням суду. До досягнення нею повноліття відповідач, на підставі судового рішення, сплачував аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень. Виконання рішення припинено в звязку з досягненням нею повноліття. На даний час вона навчається в Запорізькому державному медичному університеті на контрактній денній формі навчання, стипендії не отримує, сама несе матеріальні затрати на оплату навчання, придбання літератури, проживання в гуртожитку, проїзди з м. Запоріжжя до м. Кривого Рогу. Її мати третя особа є безробітною, її доходів недостатньо для належного утримання позивача. Відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач та її представник, яка також є третьою особою по справі, не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, представник позивача заявила клопотання про розгляд справ за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити /а.с.81/. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, допитаний суддею Борського міського суду Нижегородської області Російської Федерації на виконання судового доручення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про надання правової допомоги. Відповідно до наданих пояснень з позовними вимогами не згоден в повному обсязі, вважає, що визначена позивачем сума аліментів в 5000 грн. є завищеною, враховуючи, що прожитковий мінімум в Україні становить 1500 грн. Допомагав доньці до 18 років, а на навчання в інституті перерахував їй гроші на картку в розмірі 56 500 рублів (25 000 грн.). Його доходи складають 13\~000 рублів на місяць, дружина перебуває у декретній відпустці, доходів не має, мають трьох неповнолітніх дітей. Крім того, він сплачує кредит на придбання квартири. Згоден на розгляд справи за його відсутності. Надав документи на підтвердження зазначених обставин /а.с.50-62/. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач та третя особа перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26 вересня 2000 року (а.с.5). Від спільного шлюбу мають доньку позивача [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), яка на даний час позивач є студенткою Запорізького державного медичного університету, денної форми навчання, за контрактом, з терміном навчання по 30.06.2021 року, стипендію не отримує (а.с.8,9-10,23), проживає в гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 43 «а» кімн.61 (а.с.24). Відповідач є приватним підприємцем, його місячний дохід становить 13485 російських рублів (приблизно 5000 гривень на час постановлення рішення) (а.с.52-55), одружений (а.с.59), його дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років по 08.03.2019 року, доходів не отримує (а.с.56). Разом з дружиною вони мають трьох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.57), [PERSON], [INFO] (а.с.60), та [PERSON], [INFO] (а.с.58). Третя особа, мати позивача [PERSON], згідно довідки № 462 від 22.01.2018 року з Криворізького міськрайонного центру зайнятості станом на 22 січня 2018 року зареєстрована як безробітна (а.с.25), за довідкою №566 від 25.01.2018 року з жовтня по грудень 2017 року включно отримувала дохід (а.с.26). Відомості/докази про те, що вона на цей час знаходиться в статусі безробітної суду не надані, відомості/докази про її дохід/відсутність доходу на момент розгляду справи суду також не надані. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батька утримувати свою повнолітню непрацездатну доньку, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо визначення розміру аліментів суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який хоча і працює, але має невеликий щомісячний дохід у розмірі 5000 гривень, які він повинен витрачати на утримання своєї непрацездатної дружини, яка доходів не отримує, своїх трьох малолітніх дітей і себе особисто, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. При цьому, суд знаходить, що в разі стягнення аліментів з відповідача, виникає не ймовірна, а реальна загроза для життєвого забезпечення чотирьох осіб, які на цей час, з об'єктивних причин, повністю залежать тільки від доходу відповідача і ці обставини, а також суттєво малий розмір доходу відповідача, не дозволяють суду прийняти рішення про стягнення аліментів, яким вищевказана загроза наступить фактично. Крім вищевикладеного, суд у свою чергу також звертає увагу на те, що стороною позивача і третьою особою не надані докази того, що мати позивача, яка за приписами статті 198 СК України також має обов'язок утримувати свою повнолітню дитину, не має на цей час можливості її утримувати. Так, стороною позивача надані докази, які підтверджують статус її матері, як безробітної лише станом на 25.01.2018 року (а.с.25-26). 27.11.2018 року позивач отримала пакет документів від відповідача, де викладена його позиція по справі і надані документальні докази на підтвердження його позиції (а.с.67), після чого просила відкласти судове засідання для ознайомлення з ними (а.с.68). Крім того, третя особа у справі, яка також є представником позивача завчасно, 20.12.2018 року отримала судові повістки для себе та позивача про час і місце наступного розгляду справи на 09.01.2019 року, проте до суду не з'явились. Згідно письмової заяви від 20.12.2018 року третя особа просила справу слухати у її відсутність (а.с.81). За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. При цьому, сторона позивача, яка не обмежувалась судом у наданні доказів на обґрунтування своїх викладених обставин і завчасно повідомлялась про наступний час розгляду справи, не надала докази на підтвердження того, що мати позивача на момент розгляду справи 09.01.2019 року не працює та не має доходу, або має недостатній дохід тощо, про що сторона позивача зазначала у позові. Таким чином, вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed