Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач 30.05.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 18.04.2018 року в сумі 138803,29 грн., інфляційне збільшення боргу в розмірі 13427,00 грн., 3% річних в розмірі 4643,00 грн., судові витрати. Позов мотивований тим, що 18.04.2018 року між позивачем та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання грошових коштів в розмірі 138803,29 грн., що складало 5353 доларів США, строком повернення до 12.04.2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Воєводіним М.М. У вказаний в п. 1 договору термін повернення боргу, відповідач свої зобов`язання не виконав, з відповідними вимогами про повернення боргу неодноразово звертався до боржника, однак, станом на день звернення до суду відповідач свої зобов`язання не виконала, внаслідок чого змушений звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи на 15.08.2019 року, яке було відкладено через неявку відповідача на 25.10.2019 р. Позивач в судове засідання 25.10.2019 р. не з`явився, його представником подана заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 25.10.2019 р. повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 19 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, згідно п. 1 якого, [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в якості позики на загальну суму 138803,29 грн., що за курсом НБУ (1 долар США = 25,93 грн.) на день укладення договору еквівалентно 5353,00 грн., з терміном повернення до 12 квітня 2019 року. Пунктом 2 договору встановлено, що сплата відсотків за договором не передбачається. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального Воєводіним М.М. (арк. справи 5). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язаннями є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики №б/н від 12.04.2018 року грошові кошти не повернула. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 12.04.2018 року в сумі 138803,29 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що договором позики не передбачена сплата відсотків, застосуванню підлягає ст. 625 ЦК України, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних. Розрахунок за договором позики №б/н від 12.04.2018 року: строк виконання обов`язку 12.04.2019 року, тому кількість днів прострочення зобов`язання 222 дні (з 13.04.2019 р. до 20.11.2019 р.), сума боргу 138803,29 грн., відповідно 3% річних 2224,65 грн. (138803,29 * 3%/100%/365 *222), що дорівнює 2532,68 грн. Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу. Розрахунок інфляційних втрат за договором позики №б/н від 12.04.2018 року: загальний відсоток інфляції, за період з квітня 2019 року по листопад 2019 року становить 1,01. Тому інфляційні втрати становлять 1388,03 грн. (138803,29 * 1,01 - 138803,29). Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 138803,29 грн. борг за договором позики від 12.04.2018 року, 3% річних в сумі 2224,65 грн.; інфляційні втрати в сумі 1388,03 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1578,44 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 20 листопада 2019 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved