Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № ML-702/653/2008 від 13.02.2008 року в розмірі 46\~850,12 доларів США. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що 13.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-702/653/2008 від 13.02.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 54 000 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 12.02.2038 року, та зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитним у строки, передбачені кредитним договором. В подальшому, за згодою сторін, вносилися зміни до умов кредитного договору, шляхом укладення 13.02.2009 додаткового договору №1, 13.08.2009 року додаткового договору №1, 15.02.2010 року додаткового договору №2. Відповідно до умов кредитного договору позивачем відповідачу були надані грошові кошти, чим позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем, а взяті відповідачем на себе договірні зобовязання перед позивачем належним чином не виконує. У звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовною заявою. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачта його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причину своєї не явки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-702/653/2008 від 13.02.2008 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 54 000 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 12.02.2038 року, та зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитним у строки, передбачені кредитним договором (а.с. 6-10). Додатковими договорами № 1 від 13.02.2009 року, №1 від 13.08.2009 року, № 2 від 15.02.2010 року до кредитного договору № ML-702/653/2008 від 13.02.2008 року було змінено розмір та строк виплати процентів за кредитним договором. Відповідно до п. 1.9.1 кредитного договору незважаючи на інші положення договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобовязань за договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7 та ст. 3 договору) чи іншим укладеним з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Також, п. 1.9.3 кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань понад 38 календарних днів банк має право в односторонньому порядку розірвати договір шляхом відправлення на поштову адресу позичальника вищевказаного листа. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено досудову вимогу № 22-2/867879 від 20.03.2015 року в якій зазначено, що банк вимагає дострокового виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, а саме: впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком вимоги сплатити суму кредиту в розмірі 41\~071,61 долари США, суму процентів за користування кредитом в розмірі 1847,94 доларів США (а.с. 54). В результаті неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору № ML-702/653/2008 від 13.02.2008 року та станом на 15.12.2015 року він має заборгованість в розмірі 46\~850,12 доларів США, з яких: 41\~071,61 долари США заборгованість по сплаті кредиту; 5778,51 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 13.11.2014 року по 14.12.2015 року (а.с. 93-94, 95-130). Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси\~ \~\~у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплати неустойки. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені кредитним договором належним чином не виконав, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № ML-702/653/2008 від 13.02.2008 року в розмірі 46\~850,12 доларів США, обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~ Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved