Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Харківської міської ради, в якому просила встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 1980 року до 13.07.2009 . Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадщини в порядку представлення на 1/4 частину квартиру загальною площею 64,5 кв. м., житловою 42,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , та однокімнатну ізольовану квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 22,4 кв.м., житловою - 12,7 кв.м., зареєстрованих за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.01.1994 р. Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. [PERSON] - бабі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом також належала суміжна квартира [ADDRESS] . [PERSON] - діду [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу також належала квартира [ADDRESS] . Батьку [PERSON] - [PERSON] також належала квартира [ADDRESS] , яка була придбана за час шлюбу з позивачкою. [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , а [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.09.1980, жили разом в [ADDRESS] . [INFO] саме в квартирі [ADDRESS] померла [PERSON] - баба [PERSON] , похорон був організований її чоловіком та дідом [PERSON] - [PERSON] . Тобто, хоча [PERSON] і була зареєстрована у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] , фактично вона мешкала разом з чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , там знаходились її речі, за цю квартиру вона сплачувала комунальні послуги, в цю квартиру було проведено міський телефон, за цією адресою вона отримувала кореспонденцію. [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини його дочкою, яка на той час була неповнолітньою, також з заявою до нотаріальної контори звернувся батько померлого - дід [PERSON] [PERSON] . Право на спадщину на 1/4 частину квартири [ADDRESS] позивачка не оформлювала. Зазначила, що оскільки дочка була неповнолітньою, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька . [INFO] помер другий син [PERSON] - [PERSON] , після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся його батько, який подав заяву, однак у передбаченому законом порядку спадщину не оформив. [INFO] помер дід [PERSON] - [PERSON] . Позивачкою, як законним представником спадкоємця [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини в порядку представлення після смерті діда, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право нас спадщину, оскільки спадкодавцем - дідом [PERSON] не підтверджено прийняття спадщини після смерті дружини - [PERSON] , у зв`язку з чим позивачка просила визнати факт сумісного проживання діда та баби та визнати право власності в порядку спадкування в порядку представлення на 1/4 частину квартири по [ADDRESS] та однокімнатну ізольовану квартиру по [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] . Зазначила також, що в провадженні Ленінського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/4 частину квартири №4 та квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду визначено проводити розгляд справи в загальному порядку, однак, позивачка не була зазначена стороною у справі, тому не мала можливості пред`явити зустрічний позов. Ухвалою суду від 15 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 05 липня 2018 року після усунення недоліків відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26 вересня 2018 року відповідачем Харківською міською радою подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що позивачкою не надано вичерпних доказів щодо реєстрації та спільного сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] останні 5 років, а факт реєстрації та сумісного проживання потребує документального підтвердження. Позивачкою не надано доказів перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 2004 по 2009 рік. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 30.06.2016 по справі №642/2618/16-ц, яке набрало законної сили, задоволено заяву Харківської міської ради та визнано відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] . Спадщина, визнана судом відумерлою, перейшла у власність територіальної громади м.Харкова. 11 жовтня 2018 року позивачкою до суду подано уточнену позовну заяву, в якій позивачка просить встановити факт місце відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] - квартира [ADDRESS] . Встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 1980 р. по 13.07.2009. Визначити долі у спільній власності: доля [PERSON] -1/4, [PERSON] -1/4, [PERSON] -1/4, [PERSON] -1/4. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за правом представлення на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В подальшому у зв`язку з видачею [PERSON] 05.07.2019 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] позивачка змінила вимоги та просила встановити факт місця відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] - квартира [ADDRESS] , встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 1980 р. по 13.07.2009, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за правом представлення на 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою задоволені клопотання представника позивачки [PERSON] про витребування доказів та допит свідків. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Тирон Л.В. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Вказала, що підставою звернення до суду стало відсутність доказів на підтвердження факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , які з 1980 року перебували в зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим доля у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] залишилась відкритою та на теперішній час не успадкована. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідач - Харківська міська рада в судове засідання свого представника не направила, подала до суду відзив. Треті особи в с судове засідання своїх представників не направили. Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника. Друга Харківська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи у відсутність представника контори. За таких обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та представників третіх осіб. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] Виконавчим комітетом Ленінської Ради народних депутатів м.Харкова видана [PERSON] на підставі ордеру №316887 від 16.04.1980, який виданого на підставі рішення виконкому Ленінської Ради народних депутатів від 16.04.1980 №79/4 Згідно свідоцтва про право власності від 25.01.1994, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] належить однокімнатна квартира [ADDRESS] . За повідомленнями реєстратури КНП «Міська поліклініка №24» [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка - [PERSON] , перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.06.1998 по [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про одруження [NUMBER] від 05.06.1998 та про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.06.2007. Позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком - [PERSON] . Позивачка з донькою [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 13.07.2009, [PERSON] померла [INFO] . За повідомленням Другої Харківської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкова справа не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як вбачається з копії паспорта [PERSON] , [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 06.09.1980 [PERSON] та [PERSON] на час смерті останньої перебували в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] з 20.05.1994 року по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 28.06.2011, [PERSON] помер [INFO] . Позивачка в інтересах доньки [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - колишнього чоловіка та батька [PERSON] . Судом встановлено, що до нотаріальної контори звернувся також і батько померлого [PERSON] - [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 06.12.2011 року Другою Харківською державною нотаріальною конторою зведено спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 16.09.2016, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в Спадковому реєстрі 01.02.2017 Другою Харківською державною нотаріальною конторою зведено спадкову справу. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 03.04.2017, [PERSON] помер [INFO] . Позивачкою, як законним представником спадкоємця [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини в порядку представлення після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] та Другою Харківською державною нотаріальною конторою 28.07.2017 зведено спадкову справу, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно відповіді Другої Харківської державної нотаріальної контори від 04.08.2017 №01-16/1211, наданої відповідачу [PERSON] на його звернення щодо прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки заяв про прийняття спадщини, або про відмову від прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та 1/4 частини квартири [ADDRESS] . З відповіді Другої Харківської державної нотаріальної контори від 26.05.2018 №02-14/894 на звернення [PERSON] щодо прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] та 1/4 частини квартири [ADDRESS] після смерті дружини діда - [PERSON] , померлої [INFO] , яка на момент відкриття спадщини проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] вбачається, що оскільки дід - [PERSON] , який помер [INFO] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини або про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався, він вважається таким, що спадщину після смерті дружини не прийняв. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 30.09.2016, яке набуло чинності 25.10.2016, квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , померлої [INFO] визнано відумерлою спадщиною. Квартиру передано у комунальну власність територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 25.07.2019, виданого Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцями на майно померлого є його дочка [PERSON] та батько [PERSON] по 1/2 частині кожний. Спадщина складається з 1/4 частини квартири №4 з відповідною частиною місць загального користування, яка знаходиться в [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частину квартири видано [PERSON] , 1/8 частина квартири залишилась відкритою за [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину від 25.07.2019, виданого Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємицєю на майно померлого, згідно зі ст. 1266ЦК України є його онука [PERSON] , батько якої, [PERSON] , помер [INFO] . Спадщина складається з 5/8 частин квартири №4 з відповідною частиною місць загального користування, яка знаходиться в [ADDRESS] . Вказана частина належала спадкодавцю таким чином: 1/4 частина - йому особисто; 1/4 частина належала сину спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняв його батько [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав; а 1/8 частина сину спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняв його батько [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Позивачка просить встановити факт спільного проживання діда [PERSON] - [PERSON] та його дружини [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 1980 по 13 липня 2009 року та факт відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що подружжя фактично постійно проживало за вказаною адресою, саме за вказаною адресою знаходились їх речі, за цю квартиру дружина сплачувала комунальні послуги, в цю квартиру було проведено міський телефон, за цією адресою дружина отримувала кореспонденцію, в цій квартирі вона померла. Після смерті дружини дід, хоча і був зареєстрований по [ADDRESS] , але залишився мешкати в [ADDRESS] до смерті. Згідно договору №02/02-0 від 01.02.2000 року, укладеного між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] підприємство зв`язку забезпечило установку телефону за адресою: [ADDRESS] . Адресою [PERSON] , яка зазначена місцем проживання споживача є адреса встановлення телефону: [ADDRESS] . Згідно копії довідки про склад сім`ї від 22.05.1997 року, виданої [PERSON] , останній мешкає за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - брат. Згідно копії довідки від 09.06.2010 року по [ADDRESS] відключено газовий прилад, шляхом перекриття крану та опломбування пластиковим відтиском, відтиск не порушено. В квартирі ніхто не мешкає. Як вбачається з копії поштового конверту, [PERSON] отримувала кореспонденцію за адресою: [ADDRESS] . Позивачка на підтвердження проживання [PERSON] в [ADDRESS] надала копії квитанцій про сплату за комунальні послуги за вказаною адресою за 2005-2006 роки, з травня по грудень 2007 року, 2008 рік та з січня по травень 2009 року. Також, відповідно до копії договору про здійснення представницької діяльності з приватизаційними паперами, укладеного між ТДВ «ОЛБІ-ДОВІРА» та [PERSON] [INFO] , остання в якості реквізитів сторони договору щодо місця проживання та поштової адреси вказала: [ADDRESS] . Також, згідно копій страхових полісів АТ СК «ПЕРСПЕКТИВА» адресою [PERSON] , як страховика вказано: [ADDRESS] З відповіді ХОБСМЕ від 28.11.2018 №02-06/2277, наданої на виконання ухвали суду від 07.11.2018, за даними реєстраційних журналів відділу судово-медичної експертизи трупів ХОБСМЕ за 2009 рік, 13.07.2009 у відділі на підставі направлення слідчого СВ Ленінського РВ ГУМВС України в Харківській області Новосьол В .В. за №1222 був зареєстрований труп [PERSON] , 1956 р.н., який було знайдено за адресою: [ADDRESS] . Труп виданий на поховання 13.07.2019 чоловікові померлої - [PERSON] . З відповіді Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 30.05.2018, наданої представнику позивачки - [PERSON] вбачається, що 01.04.2017 року до оператора «102» надійшло повідомлення від сусіда [PERSON] , який повідомив, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки та не відчиняє двері. По прибуттю наряду були відкриті вхідні двері та виявлено [PERSON] , [INFO] в непритомному стані, була викликана швидка допомога та госпіталізовано до 4 міської лікарні. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що був сусідом [PERSON] та [PERSON] , які мешкали разом із сином [PERSON] по [ADDRESS] . Старший син [PERSON] мешкав окремо. Саме в квартиру №4 його запрошували в гості. Знає, що [PERSON] належала ще квартира №5 , однак в ній ніхто не мешкав, в ній було відключено опалення, газ та вона використовувалась як комора для зберігання речей. [PERSON] померла в квартирі №4 , туди було викликано швидку, з цієї квартири здійснювалось її поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що [PERSON] та [PERSON] були її сватами - позивачка, яка є її донькою вийшла заміж за [PERSON] . Зі сватами вони познайомились в 1998 році напередодні весілля, другий день весілля святкували в квартирі [ADDRESS] . Родина [PERSON] мешкала в квартирі [ADDRESS] , всі речі були там, спільні родинні свята відбувались в цій квартирі, їх онука - [PERSON] після розлучення батьків до діда з бабою також приїжджала в квартиру №4 . Знає, що [PERSON] квартира №5 та вона в ній була зареєстрована, однак ніколи не мешкала. Вважалось, що реєстрація має бути за тією адресою, на яку маєш право власності. [PERSON] родиною мешкали тільки в четвертій квартирі. [PERSON] померла в 2009 році в квартирі [ADDRESS] , з цієї квартири здійснювалось поховання та в цій квартирі були поминки. Після смерті дружини [PERSON] залишився мешкати в тій же квартирі та мешкав до часу смерті в 2017 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що [PERSON] та [PERSON] були його сватами. Позивачка є його донькою, вийшла заміж за [PERSON] у них народилась донька - [PERSON] . Зі сватами познайомився в 1998 році. Родина [PERSON] мешкала в квартирі [ADDRESS] , всі їх речі були там, онука після розлучення батьків до діда з бабою [PERSON] приїжджала в квартиру №4 , там гостювала. Свати мешкали однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , в інших квартирах та нарізно ніколи не жили. Він часто бував в гостях у сватів. [PERSON] померла в 2009 році в квартирі [ADDRESS] , з неї здійснювалось поховання [PERSON] та в цій квартирі були її поминки. Після смерті дружини [PERSON] залишився мешкати в тій же квартирі та мешкав до часу смерті в 2017 році. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також зазначили, що в 2010 році підписували акт, який посвідчував факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст. 11 ЦК України юридичні факти є підставами виникнення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено факт спільного проживання подружжя [PERSON] і [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в період з 1980 по 13 липня 2009 року, тобто з часу укладення шлюбу до смерті [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Суд на підставі наданих доказів вважає встановленим місце проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Тобто, відповідно до ст. 1221 ЦК України судом встановлений факт місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] : квартира [ADDRESS] . За приписами ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом подружжя [PERSON] мешкали разом з часу реєстрації шлюбу в 1980 році до смерті дружини - [PERSON] [INFO] в квартирі [ADDRESS] . Аналіз наданих документів в сукупності та порівняння наявних в них фактичних даних дає можливість прийти до висновку, що спадкодавець [PERSON] також мешкав в квартирі [ADDRESS] по день своєї смерті [INFO] . Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 вказаної статі право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] , з огляду на встановлені судом факти, прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , однак не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки вказаними належними та допустимими доказами беззаперечно встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] єдиною спадкоємицєю, згідно зі ст.1266 ЦК України є його онука [PERSON] , батько якої, [PERSON] , помер [INFO] , суд вважає, що за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на 1/4 частину квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved