Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.11.2015 року звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якій зазначив, що рішенням № 4/16 від 08.02.1968 року виконавчого комітету Курахівської селищної ради депутатів трудящих його батьку, [PERSON], було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 700 кв.м. і надано дозвіл для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS]. 29.02.1968 року складено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, який посвідчено нотаріусом Красноармійської нотаріальної контори 18.07.1968 року за реєстровим номером 2945. Правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку за своє життя батько не оформив. [INFO] помер його батько. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,1433 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Курахівської селищної ради народних депутатів від 16.10.1996 року за номером 85, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька його мати [PERSON], яка проживала разом з спадкодавцем [PERSON], спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. За життя його мати заповідала все своє майно яке їй належатиме на день смерті позивачу. [INFO] померла [PERSON] З метою прийняття спадщини за заповітом після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріусу Другої Селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В. Постановою від 23.10.2015 року, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про паво на спадщину за заповітом, оскільки не подано правовстановлюючих документів на житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами та державний акт на право приватної власності на землю. У зв'язку із викладеним, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 78,2 кв.м.. житловою площею 54,2 кв.м., з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: Б-1 - літня кухня, а-1 - тамбур, Г-1 - гараж, С-1 - сарай, В-1 - сарай, Н-1 - сарай, а'-1 - ганок, t-1 - водопровід, N-1 - огорожа та земельну ділянку площею 0,1433 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Курахівської селищної ради народних депутатів від 16.10.1996 року за номером 85 розташованих за адресою: [ADDRESS], що залишилися йому в спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням про слухання справи за його відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади Селидівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 25.02.1950 року, виданого Курахівським РАЦС Курахівської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.02.1950 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.1981 року, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 29.02.1968 року, [PERSON], було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 700 кв.м. і надано дозвіл для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту від 08.09.1970 року, зафіксовано закінчення та введено в експлуатацію домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Селидівське бюро технічної інвентаризації» № 339 від 29.10.2015 року, житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], числиться за [PERSON], правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок не оформлювалися. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Курахівської селищної ради народних депутатів від 16.10.1996 року за № 85, [PERSON] належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,1433 га за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 15.06.2007 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 69. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.02.2009 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 17. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42107047 від 13.11.2015 року, Другою Селидівською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 181/2015 після смерті [PERSON], померлої [INFO]. 23.10.2015 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності державної реєстрації спадкового майна в установленому законом порядку. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Курахівської селищної ради від 29.09.2008 року за реєстром № 222. При оформленні права на спадщину, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що на підтвердження права власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно, спадкоємцем не було надано нотаріусу відповідного документу, що посвідчує право власності померлої на об'єкти спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2015 року. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Не зважаючи на відсутність оригіналу правовстановлюючих документів, суд вважає, що [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України набула право власності на житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,1433 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконкому Курахівської селищної ради народних депутатів від 16.10.1996 року за номером 85, що розташовані за адресою: [ADDRESS], після смерті свого чоловіку [PERSON] Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивачем було вичерпано всі можливі заходи для встановлення свого права на прийняття спадщини після смерті матері. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved