Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач 14.08.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], за яким просив стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 258 559, 07 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Шликова С.П.\~ від 31.08.2015 року було відкрито провадження по справі. 21.10.2015 року справу було розподілено до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 23.10.2015 року була прийнята до провадження. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.11.2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №023/255/2КР/И-11, відповідно до якого Банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 296\~000,00 грн., строком з 15.11.2011 року по 14.11.2031 року зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,3% річних. У забезпечення виконання зобовязань між банком та відповідачкою був укладений договір іпотеки від 15.11.2011 року, за яким [PERSON] передала у заставу нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки, комісію та інші передбачені договором платежі у встановлені договором строки. Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 258 559, 07 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 12.08.2015 року) не з'явилася, але надала суду клопотання, у якому просила розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомила. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, ухвалив відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України слухати справу у відсутності відповідача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, додані до неї документи прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №023/255/2КР/И-11, відповідно до якого Банк надав відповідачці грошові кошти (кредит) у сумі 296\~000,00 грн., строком з 15.11.2011 року по 14.11.2031 року зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,3% річних. У забезпечення виконання зобовязань між банком та відповідачкою був укладений договір іпотеки від 15.11.2011 року, за яким [PERSON] передала у заставу нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. З позову вбачається, що Банк умови кредитного договору виконав та надав відповідачу кредитні кошти. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитними договорами у позичальника перед позивачем, станом на 03.04.2015 року виникла прострочена заборгованість, загальна сума якої становить 258\~559, 07 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 246\~640, 00 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом 1\~904, 77 грн.; - поточна заборгованість за процентами 3\~779, 54 грн. - прострочена заборгованість за процентами 6\~234, 76 грн. Розрахунок заборгованості зазначений у позові та доданий до матеріалів справи (а.с.12-14). Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Ані вищевказаним договором, ані законодавством України підстав невиконання зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не передбачено. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Також відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше\~майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або\~неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом було встановлено, що умови Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та нарахованих відсотків Відповідачем не виконані. Розрахунок суми заборгованості міститься в матеріалах справи (а.с.12-14). Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. На момент розгляду справи доказів про погашення відповідачем кредиту, сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, тощо у суду немає. \~Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу (комісій), заявлені обґрунтовано, так як це передбачено укладеним кредитним договором та діючим законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідач порушила не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України, на підставі чого суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 2585, 59 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 6207-3800 від 13.08.2015 року (а.с.2). Отже, стягненню з Відповідача підлягають витрати (судовий збір) на користь Позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved