Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач 14.07.2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та володінні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.05.2008 року, виданого виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області, позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка за вказаною адресою з березня 2014 року не проживає без поважних причин, ніяких витрат по утриманню житлового приміщення та сплати комунальних послуг не несе. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику розпорядитися власністю, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила права користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.07.2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.08.2021 року відкрито провадження по цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій визнає позовні вимоги, та просить суд розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 2008 року, виданого виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка Донецької області, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на на праві приватної власності [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.07.2008 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22.05.2008 року, виданого виконкомом Авдіївської міської ради є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 07-29д/2999 від 25.06.2021 року, виданої центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON]. , [INFO] . Згідно акту від 25.06.2021 року, виданого КП «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради майстер ЖЕД [PERSON] , присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкає без співмешканців з березня 2014 по теперішній час. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.10.2013 року, актова запис № 242. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач [PERSON] не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved