Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 травня 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 10180,66 грн., щомісячно, починаючи з часу подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом із нею. Позивач не може самостійно в повному обсязі задовольнити потреби дитини та забезпечити належний рівень її життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вона, на скільки це можливо, забезпечує дитину, матеріально утримує та піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та соціальний розвиток. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Для забезпечення можливості дитини повноцінно розвиватися необхідні значні матеріальні витрати, які становлять близько 10180,66 грн. на місяць. Зазначена сума витрат не включає в себе витрати на зв`язок, проживання, інтернет, розвиток і освіту, з врахуванням яких загальна сума витрат на утримання дитини становить 13000 грн. на місяць. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 10180,66 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просила стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2020 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , - в твердій грошовій сумі в розмірі 5090 (п`ять тисяч дев`яносто) грн. 33 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією розміру аліментів, починаючи з 13 травня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір у розмірі 840,80 гривень. Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року скасовано заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, розгляд справи призначено на 19 березня 2021 року. 19 березня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що на утриманні відповідача перебуває батько [PERSON] , [INFO] , який потребує постійного лікування, у власності відповідача немає житла, тому, з урахуванням його матеріального стану, він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених у позовній заяві підстав та зазначила, що обставини, якими [PERSON] заперечує проти вимог позивача, на її думку, не мають значення для справи. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідач не оспорює свого обов`язку щодо утримання своєї неповнолітньої дочки, однак у відповідача відсутня можливість надавати допомогу в заявленому позивачем розмірі, оскільки на його утриманні перебуває батько [PERSON] , який потребує догляду та лікування, що суттєво впливає на матеріальне становище [PERSON] . Відповідач не працює, має лише періодичні неофіційні заробітки, тому може сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. 25 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року. Від шлюбу сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується витягом із акту про народження від 22 серпня 2014 року, виданим Державним управлінням реєстрації актів цивільного стану Комуни м. Неаполя, район Сан Лоренцо. Як слідує з довідки від 27 квітня 2020 року, виданої ПП «Наш дім», дитина [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] по [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрований відповідач [PERSON] . З консультативного висновку спеціаліста педіатра ФОП [PERSON] від 12 червня 2015 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: гостра алергічна реакція по типу кропив`янки. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста педіатра ФОП [PERSON] від 21 серпня 2015 року [PERSON] встановлено діагноз: атопічний дерматит, форма загострення. Як убачається з консультативних висновків спеціаліста дитячої клініки «Малеча» від 27 лютого 2018 року та від 08 березня 2018 року, [PERSON] встановлено діагноз: атопічний дерматит, загострення. У позовній заяві позивач зазначає, що вона самостійно забезпечує дитину матеріально, утримує та піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та соціальний розвиток. Витрати на дитину становлять близько 10180,66 грн. на місяць. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач, зазначаючи, що спроможний надавати дитині утримання в розмірі 1000 гривень, жодної матеріальної допомоги, навіть у зазначеному розмірі, з часу пред`явлення позивачем позову не надав. Зазначене не заперечив у судовому засіданні його представник. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року станом на 07.12.2020р. інформація про доходи [PERSON] відсутня. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 03 грудня 2020 року та висновку ЛКК № 709/4 від 03.12.2020р. [PERSON] , [INFO] , має ряд захворювань, у зв`язку з якими потребує постійного нагляду. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом установлено, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів, оскільки встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Дитина сторін хворіє, має алергічні прояви, у зв`язку з чим потребує лікування. Розмір витрат на дитину, з урахуванням доводів позивача, становить 10180,66 грн. Однак, відповідно до вимог ст. 141 Сімейного кодексу України обов`язок сторін щодо утримання дитини є рівним. Таким чином, аліменти у розмірі 10180,66 грн., які визначені позивачем з урахуванням щомісячних матеріальних витрат на утримання дитини та які вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини, повинні забезпечувати рівність сторін при здійсненні їхнього обов`язку з утримання дитини, тому кожен із батьків повинен нести ці витрати в рівних частках. Разом із тим позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі. Однак, і відповідач, зазначаючи, що має на утриманні батька [PERSON] , який потребує постійного догляду та лікування, не надав жодних доказів ні про те, що [PERSON] дійсно є його батьком, ні про те, що він є непрацездатною особою, надавши лише висновки про стан здоров`я [PERSON] , які самі по собі не є доказами перебування на утриманні відповідача непрацездатного батька. З урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, зважаючи на стан здоров`я дитини, яка хворіє, має алергічні прояви, у зв`язку з чим потребує лікування, враховуючи стан здоров`я відповідача, який є молодим здоровим чоловіком, його матеріальне становище, відсутність у нього офіційних доходів за 2-3 квартали 2020 року, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також, згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. У зв`язку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судові витрати. Як убачається з ордеру на надання правової допомоги серії ТР №062355 від 22 квітня 2020 року, адвокат Адвокатського об`єднання «Центральне адвокатське бюро» Кожевнікова О.В. надає [PERSON] правову допомогу. За попереднім (орієнтовним) розрахунком сума судових витрат позивача у зв`язку з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу, складає 5000 грн. Відповідно до платіжного доручення №@2PL139825 від 10 квітня 2020 року [PERSON] перерахувала на рахунок АО «Центральне адвокатське бюро» 5000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки процентне співвідношення задоволених вимог становить 29,5% (3000 грн. (задоволені вимоги) / 10180,66 грн. (заявлені позовні вимоги) х 100%), до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 1475 грн. (3000 грн. х 29,5%). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 840,80 гривень судового збору в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial