Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.12.2015 року звернула до суду з позовом до Старосинявської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю на час відкриття спадщини. Рішенням Старосинявського районного суду від 18.12.2015 року позов [PERSON] задоволено. 23.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст.ст. 361-365 ЦПК України, оскільки згідно вказаного рішення суду визнано за нею, як спадкоємцем четвертої черги, право на земельну частку (пай), що було посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] на ім»я [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], однак їй близько 10 днів тому в ході спілкування із дочкою померлого стало відомо про те, що дочка [PERSON] - [PERSON] на час смерті батька була неповнолітньою, тому відповідно до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Вказана обставина є істотною для справи, існувала на час розгляду справи № 684/968/15-ц, однак не була відома на час розгляду справи. Враховуючи нововиявлену обставини заявник просить рішення Старосинявського районного суду від 18.12.2015 року в частині визнання за нею права на земельну частку (пай) скасувати, залучивши до участі у справі співвідповідача [PERSON] У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, однак згідно вимог заяви просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Старосинявської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Залучена до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Згідно поданої заяви проти позову заперечує, так як вважає, що має право на спадкування права на земельну частку пай, що належало її батьку [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, а рішення Старосинявського районного суду від 18.12.2015 року скасуванню в зв'язку з нововиявленими обставинами та ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. За змістом статті 361 ЦПК України нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Так, згідно рішення суду від 18.12.2015 року вирішено встановити факт проживання однією сім'єю не менше 5 років до моменту відкриття спадщини [PERSON], [INFO] із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] та визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в землях колишнього ЗАСТ «Граніт» с.Нова Синявка, Старосинявського району Хмельницької області, розміром 2,71 умовних кадастрових гектарах, право на яку було посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], який помер [INFO]. Рішення не оскаржувалось та вступило у законну силу. Як вбачається із вказаного рішення суду, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка проживала з дядьком [PERSON], який помер [INFO] та вели спільне господарство, що стверджується довідкою виконкому Новосинявської сільської ради Старосинявського району №505 від 19.11.2015 року про проживання [PERSON] на протязі 1999 - 2004 років, а відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Так, згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою ст. 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON]. народилась [INFO] та є дочкою [PERSON], який помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження № [NUMBER] від 29.11.1988 року. Таким чином, на час смерті батька [PERSON] та відкриття спадщини - [INFO], [PERSON]. була неповнолітньою, тому в силу вимог ч.4 ст.1268 ЦК України вважаються такою, що прийняла спадщину, та належить до спадкоємців першої черги. В силу вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами слід задовольнити, скасувати вказане рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі наведеного та

Outcome: approved