Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач 26.05.2021 звернулася до суду з указаним позовом та просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що з 03.06.2016 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітніх дітей, доньок [PERSON] , [PERSON] та сина [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося, з липня 2020 року вони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, діти залишилися проживати з нею. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з указаним позовом. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву до суду не надав. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбних відносин (а.с.10), у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження яких, відповідач значиться як батько, а позивач як мати (а.с.11,12,14). Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить акт, складений депутатом Лозуватської сільської ради Пасінчук О.В., у присутності [PERSON] та [PERSON] , посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 24.05.2021 (а.с.15). Криворізьким районним судом Дніпропетровської області 10.11.2020 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.11.2020 та до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). У своїй позовній заяві позивач стверджує про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітніх дітей, а також те, що відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату, доказів протилежного останній суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення свого сина, у зв`язку з чим, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дитини, починаючи стягнення з 26.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved