Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 квітня 2014 року звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що [INFO] року померла [PERSON], спадкоємцем майна якої вона є. Також вказувала, що померлій на праві власності належала квартира [ADDRESS], але під час державної реєстрації за померлою права власності її прізвище було зазначено як [PERSON]. Посилаючись на те, що факт належності померлій правовстановлюючого документа іншим шляхом встановити неможливо, просила суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Також в поданій до суду заяві вказувала, що будучи спадкоємцем майна померлої [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Але державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на наявність підчисток у правовстановлюючому документі. Тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Інші особи в судове засідання своїх представників не направили, будучи повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до заповіту від 21 квітня 2012 року [PERSON] все належне їй майно повністю заповіла позивачу [PERSON]. Встановлено, що до складу спадкового майна після померлої [INFO] року [PERSON] входить квартира [ADDRESS] відповідно до свідоцтва № 376 на право особистої власності на жилий будинок від 27 лютого 1991 року. Під час здійснення державної реєстрації права власності в органах технічної інвентаризації прізвище власника квартири зазначено як [PERSON]. Також встановлено, що Другою полтавською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] заведена 27 квітня 2013 року спадкова справа № 198/2013 на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON]. Інших заяв про прийняття чи про відмову від спадщини не надходило. Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Рой ТР.В. від 29 січня 2014 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі заповіту на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з тим, що поданий документ має підчистки. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва № 376 на право власності на квартиру [ADDRESS] померлій [PERSON] підтверджується матеріалами справи та має для позивача [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити даний факт неможливо. Тому суд вважає за необхідне встановити факт належності померлій [INFO] року [PERSON] правовстановлюючого документа - свідоцтва № 376 про право особистої власності від 27 лютого 1991 року на квартиру [ADDRESS]. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред'явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем майна [PERSON], фактично прийняла спадщину, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] жилою площею 17,1 кв.м., загальною площею 31,5 кв.м., в тому числі відділення сараю в підвалі площею 2,5 кв.м.

Outcome: approved