Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач 30. 11. 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25. 12. 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № 899В110131225001, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 525\~414,95 грн. зі сплатою 0,1 % річних та з кінцевим терміном повернення до 24. 12. 2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 25. 12. 2013 року було укладено Договір поруки № 899В110131225001, відповідно до якого поручитель зобовязався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених Договором кредиту. Відповідачі свої зобовязання за кредитним договором та договором поруки виконують не належним чином, що полягає в несвоєчасному погашенні кредиту та відсотків, визначених умовами кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, станом на 12. 06. 2015 року та становить 579 396,99 грн., яка складається з: 516176,74 грн. заборгованість по кредиту; 658,14 грн. заборгованість по відсотках; 26 015 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 143,21 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 39\~199,01 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; 204,14 грн. інфляційні витрати за відсотками; Просив суд, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №899В110131225001 від 25. 12. 2013 року в сумі 579 396,99 грн., судовий збір з [PERSON] в сумі 8690, 95 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмове заперечення в якому в задоволенні позову просила відмовити. Вважає, що позивачем пропущено строку позовної давності для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту, при цьому зазначаючи про те, що у позивача відсутні докази отримання [PERSON] вимоги про дострокове погашення кредиту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25. 12. 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредиту № 899В110131225001, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 525\~414, 95 грн. зі сплатою 0,1 % річних та з кінцевим терміном повернення до 24. 12. 2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] 25. 12. 2013 року було укладено Договір поруки № 899В110131225001, відповідно до якого поручитель зобовязався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених Договором кредиту. Про те, відповідачами умови кредитного договору виконуються не належним чином, що підтверджується розрахунком кредитної заборгованості який знаходитися в матеріалах даної справи. Згідно п. 1.1.1 договору кредиту ппогашення кредиту здійснюється в наступному порядку до 10 числа (включно) кожного місяця. Відповідно до п. 3.2.3 даного кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За вимогами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Посилання представника відповідача в запереченні, що відсутні докази про направлення повідомлень відповідачам про заборгованість за кредитним договором та вони не отримували жодних повідомлень про дострокову сплату заборгованості, суд оцінює кретично та не приймає до уваги, адже відповідно до реєстру внутрішніх поштових відправлень рекомендованих повідомлень від 20. 02. 2015 року та копій повідомлень від 13. 02. 2015 року що знаходяться в матеріалах справи, позивачем було направлено вимоги про дострокове погашення відповідачами заборгованості. В даному випадку у кредитному договорі, передбачено що його виконання здійснюється відповідно до графіку погашення , відповідачі не спростовують факту отримання грошових коштів у вигляді кредиту, підстав, що унеможливлювали сплату кредитних коштів судом не встановлено. Ст. 525, 526 ЦК України чітко встановлює, що, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми. Таким чином, станом на 12. 06. 2015 року у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 579396,99 грн., яка складається 516176,74 грн. заборгованість по кредиту; 658,14 грн. заборгованість по відсотках; 26 015 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 143,21 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків; 39 199,01 грн. інфляційних витрат за кредитом; 204,14 грн. інфляційні витрати за відсотками, яка і підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача. Заперечення відповідачів спростовані наданими представником позивача доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно до наданої представником позивача квитанції розмір витрат по сплаті судового збору становить 8 690 грн. 95 коп., які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача. Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь заборгованості за договором кредиту та судових витрат по справ з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved