Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач 20 квітня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання угоди про припинення зобов»язання, шляхом передання відступного дійсною та визнання права власності. В позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON], посилається на те, що 10 серпня 2014 року позичила [PERSON] і Зінов»євій [PERSON] 48000 грн.. Згідно договору позики, відповідачі зобов»язалися повернути борг до 20 серпня 2015 року, або, у випадку відсутності коштів, в порядку виконання зобов»язання передати їй у власність у якості відступного належний на їм на праві спільної власності житловий будинок №22 по вулиці Гоголя в м. Кодимі, Одеської області. Взяті на себе зобов»язання по поверненню грошового боргу відповідачі не виконали, оскільки до означеної в розписці дати 20 серпня 2015 року борг не повернули, уникаючи при цьому зустрічей і пояснюючи неможливість виконання зобов»язання відсутністю коштів. Зазначене змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить постановити рішення за яким визнати угоду про припинення виконання зобов»язання [PERSON] і Зінов»євої С.І., шляхом передання відступного житлового будинку №22 по вулиці Гоголя,22 в м. Кодимі, Одеської області, дійсною та визнати за нею право власності на це майно. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно договору позики від 10 серпня 2014 року, [PERSON] і Зінов»єва [PERSON] взяли у борг 48000 грн. у [PERSON] на строк до 20 серпня 2015 року, зобов»язавшись у випадку не повернення боргу передати у власність кредитору житловий будинок №22 по вулиці Гоголя в м. Кодимі, Одеської області. Згідно договору дарування від 20 листопада 1997 року [PERSON] і Зінов»єва [PERSON] отримали у дар від [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Гоголя,22 в місті Кодимі, Одесьокї області, розташований на земельній ділянці площею 1092 кв.м (договір зареєстровано в реєстрі за №2496 Кодимської державної нотаріальної контори). Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Судом, дослідженими матеріалами справи встановлено наступне. Згідно договору між позивачем і відповідачами 10 серпня 2014 року, був укладений договір позики, згідно якого відповідачі отримали від позивача грошову суму розміром 48000 грн. та зобов»язалися повернути борг до 20 серпня 2015 року. Також сторони у договорі встановили порядок припинення зобов»язання, шляхом передачі відступного, а саме, в разі якщо відповідачі будуть не в змозі повернути грошовий борг, то вони передають у власність позивача житловий будинок №22 з надвірними спорудами по вулиці Гоголя в м. Кодимі, Одеської області, який належить відповідачам на праві спільної власності. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно ч.1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов»язання за договором позики виконала, а саме передала відповідачам грошові кошти розміром 48000 грн. 10 серпня 2014 року, а ті зобов»язались повернути борг до 20 серпня 2015 року, але цього не зробили. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачі у строк, зазначений у розписці не повернули борг, то зобов»язання припиняється шляхом передачі відступного - житлового будинку №22 з надвірними спорудами по вулиці Гоголя в м. Кодимі, Одеської області, який належить на праві власності відповідачам. Згідно ст. 600 ЦК України зобов»язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов ( ціна, передача у власність). На підставі ст.ст.600,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved