Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.06.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Первухинка Богодухівського району Харківської області у віці 48 років помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить майно, успадковане ним за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] у віці 87 років в с. Вільне Великописарівського району Сумської області, а саме земельна частка /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Вільне» розміром 2, 46 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги як дружина померлого, спадщину після смерті чоловіка прийняла шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини та реєстрації спадкової справи. На даний час вона звернулася до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/, але їй було відмовлено у письмовій формі через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Виготовити його дублікат на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.3/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.27/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Вільне Великописарівського району Сумської області у віці 87 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.5/, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Вільне» розміром 2, 46 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, та належить померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], зареєстрованого 28.08.1996 за № 581, вартість земельної ділянки складає 27 060 грн /а.с.8-10/. За життя [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON], який посвідчений 20.02.1997 Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 9 /а.с.11/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 28.03.2017 за № 475 [PERSON], померлий [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS], на момент його смерті за цією адресою проживала та була зареєстрована дружина [PERSON], [INFO]. Заповіт від його імені, посвідчений 20.02.1997 Вільненською сільською радою, реєстровий номер 9, не змінювався та не відмінявся /а.с.15/. [PERSON] померла [INFO] віці 82 років в с. Первухинка Богодухівського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. 20.05.1998 [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], який посвідчений Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, реєстровий номер 395 /а.с.12/. Відповідно довідки Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 23.03.2017 за № 238 [PERSON], [INFO] на момент смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO] /а.с.14/. [PERSON] помер [INFO] у віці 48 років в с. Первухинка Богодухівського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.7/. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ розміром 2, 46 в умовних кадастрових гектарах межах території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, успадкована ним фактично після смерті батька відповідно до діючого на час відкриття спадщини законодавства, але не оформлена. Позивач після смерті [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги як дружина, подружні відносини підтверджені /а.с. 4/, прийняла спадщину шляхом подачі заяви державному нотаріусу, реєстрації спадкової справи № 648/2006 та отриманням 08.04.2017 свідоцтва про право на спадщину за законом № реєстру 1-751 на земельну частку /пай/ /а.с.13/. Державний нотаріус Перлік Т.М. 19.06.2017 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу /а.с.17/. Оригінал правоустановлюючого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.16/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] посвідчений Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області 20.02.1997, реєстровий номер 9, є чинним, спадкова справа після його смерті не реєструвалася; заповіт від імені [PERSON], посвідчений 20.05.1998, реєстровий номер 395, Вільненською сільською радою Великописарівського району Сумської області, є чинним, спадкова справа після її смерті не реєструвалася; від імені [PERSON] заповіт відсутній, після його смерті за заявою дружини [PERSON] відкрита спадкова справа № 648/2006 від 08.12.2006, видано чотири свідоцтва про право на спадщину за законом /а.с.28-33/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять, і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Тому після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло і це майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову про неї. Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняла відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадщина у нотаріальному порядку на земельну частку /пай/ не оформлена в зв'язку з тим, що втрачений оригінал правоустановлюючого документу. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved