Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач 28 серпня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні вимоги підтримала повністю, просить шлюб, укладений між сторонами розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу ) відповідача , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пояснила, що 14 березня 1998 року виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Малинського району був укладений шлюб між сторонами. Спільне життя з відповідачем не склалось , спільне господарство не ведеться. Відповідач зловживає алкогольними напоями , додому після роботи повертається пізно в нетверезому стані, влаштовує сварки та бійки. До позивача [PERSON] ставиться грубо, ображає , по господарству не допомагає. Зазначила, що в даний час вона не працює, отримує пенсію, яка є недостатньою для утримання дітей . Інших доходів не має. Відповідач офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти в розмірі , визначеному позивачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 14 березня 1998 року перебувають у шлюбі. ( арк.с. 3 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей підтверджується , що їх батьком є відповідач. ( арк.с. 4). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України ( визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини ) передбачено , що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено , що відповідач офіційно працевлаштований, працює дробильником у ПАТ « Пинязевицький кар'єр », має постійні заробітки та його щомісячна заробітна плата зі слів позивача становить близько 4000 грн. Тому суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку ( доходу ) є обґрунтованими . Будь - яких обставин які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дітей, в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивач від сплати судового збору звільнена як потерпіла внаслідок аварії на ЧАЄС. ( категорія 2). З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved