Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з відповідачкою перебували в цивільному шлюбі з 2001 року. У них 23 квітня 2001 року народився син [PERSON]. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2011 року з нього стягнуто аліменти у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) на користь відповідачки на утримання їх сина [PERSON] [INFO] до його повноліття. Син до січня 2017 року дійсно мешкав разом з відповідачкою, однак у лютому 2017 року переїхав до нього на постійне місце проживання разом з особистими речами. Разом з сином вони ведуть спільний сімейний бюджет, спільне господарство, мешкаючи за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Футбольна, 53. Дитина навчається в 10-му класі КЗОШ № 88 та не бажає повертатися до матері, оскільки не знаходить порозуміння із співмешканцем відповідачки. [PERSON] згодна на проживання їх сина разом з ним, батьком дитини, однак з нього на підставі рішення суду безпідставно продовжується стягнення аліментів на користь відповідачки, хоча син проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Тому просить звільнити його від сплати аліментів у розмірі ? частки доходу (заробітку) на неповнолітнього [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], що стягуються на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2011 р. та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі ? частки доходу (заробітку) на утримання [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. В судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач на позові наполягав, відповідач проти позову не заперечувала (а.с. 21,22 - заяви). Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 120061, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 9 копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2011 року стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь матері дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів зробітку (доходу) щомісяця, але не менше ? частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 01.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.04.2019 року (а.с. 5 копія рішення суду). Згідно з довідкою з місця проживання, виданої головою квартального (вуличного) комітету № 13 Довгинцівського району м. Кривого Рогу [PERSON], неповнолітній [PERSON] проживає за однією адресою з батьком [PERSON] по вул.Футбольній, 53 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 10 довідка). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи визнання відповідачкою заявлених вимог, проживання неповнолітньої дитини з позивачем та знаходження на його повному утриманні, суд вважає, що наявні законні підстави для звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стягуються за рішенням суду від 19.04.2011 р. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Виходячи з рівності обовязку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідачка позов визнала, тому суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам обох батьків та дитини. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved