Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.07.2020 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Посилався на те, що [INFO] помер [PERSON] , який являвся дідом позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 5/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; 5/16 частин земельної ділянки, кадастровий номер:5310136400:11:001:0287, площею 0,1000 з цільовим призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; 5/16 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 5310136400:11:001:0289, площею 0,0156 га, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] після своєї смерті залишив заповіт від 02.04.2014 року, відповідно до якого заповів все його майно позивачу. У подальшому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , оскільки не надано нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на заявлене спадкове майно. Крім позивача спадкоємцем, який має обов`язкову частку, відповідно до приписів ст..1241 ЦК України, являється [PERSON] , яка являлась дружиною померлого [PERSON] .. Зазначив, що у [PERSON] було три спадкоємця за законом: сини [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] [PERSON] , обов`язкова частка якої у даному випадку становить 5/96 частин спадкового майна. Відповідачка не проживала постійно разом із померлим на час відкриття спадщини, не зверталась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вона втратила право на свою обов`язкову частку у спадковому майні, а позивач має право прийняти спадщину за заповітом, але у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на майно він позбавлений права на оформлення спадкового майна у встановленому законом порядку. Просив суд визнати [PERSON] в порядку спадкування право власності: на 5/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами А 1, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що складається з кухні площею 10,2 кв.м., кімнати площею 8,7 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., санвузла площею 3,3 кв.м., кладової площею 4,9 кв.м., кімнати площею 8,0 кв.м., тамбура площею 1,8 кв.м., кухні площею 10,2 кв.м., кімнати площею 15,6 кв.м., погріб а2,г, сарай Б,Г, вбиральня В, огорожа №1,2,3,4; на 5/16 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 531136400:11:001:0287, площею 0,1000, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; на 5/16 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 5310136400:11:001:0289, площею 0,0156 га, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 липня 2020 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. 28.09.2020 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що з моменту одруження та до смерті [PERSON] відповідач постійно проживала разом зі своїм чоловіком, утримувала сім`ю, сплачувала комунальні послуги. Окрім того, [PERSON] , неодноразово перебував на лікуванні, проте позивач жодного разу не відвідував останнього, фінансової допомоги на лікування не надавав. Також у матеріалах нотаріальної справи відсутня відмова відповідача щодо прийняття спадщини, отже остання вважається такою, що прийняла спадщину. У задоволенні позовних вимог просила відмовити. Стягути з [PERSON] на корись [PERSON] судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.10.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні. Третя особа Друга полтавська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, попередньо надала заяву про розгляд справу без участі їхнього представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ./а.с.9/ Згідно заповіту від 02.04.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., встановлено,що [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті зробив розпорядження, що все його майно, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому за законом на день його смерті та що згідно з законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь яких винятків, заповів онуку [PERSON] , [INFO] ./а.с.10/ Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2020 року №106/02-31 встановлено, що [PERSON] , яка є представником [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у матеріалах спадкової справи відсутні документи необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину та на спадкове майно накладено арешт видати свідоцтво про право на спадщину немає підстав./а.с.12/ Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що 5/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; 5/16 частин земельної ділянки, кадастровий номер:5310136400:11:001:0287, площею 0,1000 з цільовим призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.14-16/ Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що 5/16 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 5310136400:11:001:0289, площею 0,0156 га, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.17-19/ Відповідно до довідки №3430 від 02.04.2020 року виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» встановлено, що станом на 31.12.2012 року у реєстровій книзі №40 зареєстровано право власності на 5/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. від 07.05.1997 року за №343 та рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.04.1999 року./а.с.20/ Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] є синами [PERSON] .. [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.08.2014 року./а.с.118/ Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст..1222 ЦК України \~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ст..1223 ЦК України встановлено, що право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Нормами ст..1235\~ЦК України\~встановлено,\~що заповідач\~може призначити\~своїми спадкоємцями\~одну або\~кілька фізичних\~осіб,\~незалежно від\~наявності у\~нього з\~цими особами\~сімейних,\~родинних відносин,\~а також\~інших учасників\~цивільних відносин. Заповідач\~може без\~зазначення причин\~позбавити права\~на спадкування\~будь-яку\~особу з\~числа спадкоємців\~за законом.\~У цьому\~разі ця\~особа не\~може одержати\~право на\~спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Відповідно до\~ст..1241\~ЦК України\~передбачено,\~що малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ст..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постановою Верхового суду від 11 березня 2020 року у справі №360/2312/16-ц встановлено, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини». Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на момент смерті спадкодавця була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті відповідача, тобто за адресою проживання спадкодавця, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Визначаючи розмір обов`язкової частки [PERSON] суд виходить з наступного (5/16 поділити на 1/3 = 5/48, 5/48 *1/2 =5/96), тобто обов`язковою часткою відповідача є 5/96. Визначаючи розмір частки, яка повинна бути визнана в порядку спадкування за [PERSON] , суд виходить з наступного ( 5/16 5/96 = 25/96), отже часткою позивача є 25/96. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування право власності на 25/96 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами А 1, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 74,8 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м., що складається з кухні площею 10,2 кв.м., кімнати площею 8,7 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., санвузла площею 3,3 кв.м., кладової площею 4,9 кв.м., кімнати площею 8,0 кв.м., тамбура площею 1,8 кв.м., кухні площею 10,2 кв.м., кімнати площею 15,6 кв.м., погріб а2,г, сарай Б,Г, вбиральня В, огорожа №1,2,3,4. Визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування право власності на 25/96 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 531136400:11:001:0287, площею 0,1000, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування право власності на 25/96 частин земельної ділянки, кадастровий номер: 5310136400:11:001:0289, площею 0,0156 га, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. відповідачем надано квитанцію №193560./а.с.126/ Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон № 5076 -VI)\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 5076-VI). Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку із частковому задоволенням позовних вимог позивача, приходить до висновку, що витрати відповідача [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 1250 грн.. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Позивачем [PERSON] документально підтверджено понесення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1648,33 грн. Тому, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача з відповідача підлягають стягненню 824 грн. 16 коп., понесених судових витрат.

Outcome: partial