Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в особі представника адвоката [PERSON] звернулась 07.06.2016 року в суд з цим позовом, стверджуючи, що вона домовилась з [PERSON] про придбання будинку, розташованого в с. Мурована Котовського району та після передачі їй коштів з дозволу [PERSON] переїхала до зазначеного будинку мешкати та з її дозволу за власні кошти замінила вікна в будинку на металопластикові. В подальшому вона переїхала до м. Києва де тимчасово мешкає, однак фактично володіє будинком в с. Мурована та ключі від будинку знаходяться у неї. [PERSON] [PERSON] Кхаліф, який мешкає з нею по сусідству, з хуліганських мотивів у лютому 2016 року розбив скло одного подвійного вікна, чим привів його у непридатний стан. Самостійно відповідач заподіяну шкоду не відшкодував, а навпаки 17.03.2016 року розбив ще два вікна. Вказані протиправні дії було зареєстровано у журналі ЄО Котовського ПВ ГУНП в Одеській області за №1725 від 17.03.2016 року. Вартість встановлених нових вікон складає відповідно до розрахунку 6998,00 грн. Спричинену їй моральну шкоду вона визначає у розмірі 20000,00 грн. Позивачка просила ухвалити рішення суду, яким стягнути з Ел [PERSON] Кхаліф на її користь 6998,00 грн. матеріальної шкоди та 20000,00 грн. моральної шкоди Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] [PERSON] Кхаліф у судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечень до позову або заяв про розгляд справи у його відсутність на надавав. Згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи і згоди представника позивача, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема висновку №1500 від 28.02.2016 року про результати розгляду звернення [PERSON], встановлено, що [PERSON] мешкає в с. Мурована Котовського району, та охороняє будинок [PERSON], яка виїхала до м. Києва на лікування. 17.03.2016 року до домоволодіння [PERSON] у с. Мурована Котовського району, прийшов її знайомий Ел [PERSON] Кхаліф, який перебуває з [PERSON] в неприязних стосунках, та розбив на домоволодінні три вікна. 28.03.2016 року Ел [PERSON] Кхаліф було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Також факт побиття відповідачем вікон у житловому будинку позивачки підтверджується його письмовими поясненнями Котовському ВП ГУНП в Одеській області по факту розгляду звернення [PERSON] Позивачкою були замовлені нові три вікна у ФОП [PERSON] на загальну суму 6212,81 грн. (а.с.9). Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Таким чином, [PERSON] має речове право на житловий будинок у с. Мурована Котовського району Одеської області, а тому відповідно і має право на захист цього права. Відповідно дост.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу , яка хоча і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач своїми неправомірними діями, які виразились у пошкодженні вікон будинку, заподіяв позивачці збитки, доказів протилежного відповідач суду не надав, а тому суд вбачає необхідним стягнути з Ел [PERSON] Кхаліф на користь [PERSON] на відшкодування завданих збитків 6212,81 грн., що складає суму витрат на придбання трьох нових вікон. Позов у частині стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 785,19 грн. за доставку та установку вікон задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано доказів понесення вказаних витрат. Вирішуючи позов у частині грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди, то в цьому бере до уваги розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~ за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~ спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У зв'язку з тим, що відповідач своїми неправомірними діями заподіяв позивачці моральної шкоди, що виразилась у неможливості проживання у своєму будинку через пошкоджені вікна, порушенні її нормальних життєвих звязків, необхідністю звертатися до правоохоронних органів, що позначилося на її душевному стані, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. В іншому відмовити. У звязку із частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial