Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач 15.10.2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В процесі розгляду справи Приморську районну адміністрацію замінили на належного відповідача [PERSON] міську раду. В обґрунтування позову позивач вказує, що на підставі розпорядження органу приватизації від 17.06.1997 року, 445/1000 частин квартири № 14, що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольська, буд.22, були передані у приватну власність в рівних частинах [PERSON], [PERSON] та йому, [PERSON] На підставі розпорядження органу приватизації видане відповідне свідоцтво про право власності на вказану частину квартири. У вказаній квартирі вони всі проживали постійно та вели спільне господарство. 05.04.2010 року померла [PERSON] та у звязку з її смертю була відкрита спадщина та заведена спадкова справа. Єдиним спадкоємцем першої черги частини квартири став батько позивача [PERSON], як її син. У продовж шестимісячного строку, 29.05.2010 року помер [PERSON] Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька на підставі заповіту. Спадковим майном, що було визначено у заповіті була 445/2000 частин квартири. У звязку з тим, що його батько не встиг отримати свідоцтво про право власності у порядку спадкування після смерті [PERSON], право на спадкування 445/2000 частин квартири перейшло до нього. На теперішній час він зареєстрований за адресою розташування спадкового майна, фактично прийняв спадщину та вступив в оперативне управління нею. В рамках спадкової справи нотаріусом було зроблено запит в КП «БТІ» ОМР щодо встановлення власників квартири, визначення їх частко у власності та відповідністю часток загальної площі квартири. Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР, сума часток у квартири не складає одиницю у звязку з реконструкцією квартири. На підставі зазначено листа, державний нотаріус винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, але не може оформити та належним чином зареєструвати своє право власності на спадкове майно. При цьому позивачем було замовлено технічний паспорт на квартиру, та обмірювання його частини експертом з інвентаризації не виявлено реконструкції та самочинного будівництва, що посвідчує відсутність відповідного штампу у технічному паспорті. Цим підтверджується той факт, що належні йому та спадкодавцям частки не збільшувалися та відповідають розмірам, визначеним у приватизаційних документах. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] ( діє на підставі довіреності від 22.09.2015 року) не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] міська рада, в судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд у звязку з неявкою відповідача. ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 61-62). Згідно із розпорядженням органу приватизації №96476 від 17.06.1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано 445/1000 частин квартири загального заселення, загальною площею 72,0 кв.м. в приватну спільну часткову власність.(а.с. 8) На підставі свідоцтва про право власності на житло № 7-11698 від 17.06.1997 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому [PERSON] міської ради народних депутатів, 445/1000 частин квартири загального заселення № 14 по вул.. Тираспольській, 22 в м.Одесі належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках. (а.с. 9) Як вбачається з технічного паспорту від 05.02.1998 року на квартиру [ADDRESS], квартира складається з чотирьох кімнат, 445/1000 частин квартири, які належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], складаються з двох кімнат, площею 20,7, кв м. та 24,9 кв.м., а також 445/1000 частин кухні, загальною площею 4,4 та 12,1 кв.м., 445/1000 частин ванної кімнати, загальною площею 1,4 кв.м., 445/1000 частини туалету, загальною площею 1,4 кв.м., окр.коридор 10,1 кв., 445/1000 частини загального коридору, площею 12,3 кв.м., та 1,8 кв.м., 445/1000 частин балкону (лоджії) загальною площею 1,3 кв.м. (а.с. 152-153). 05.04.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 216581 від 06.04.2010 року (а.с. 12) Згідно довідки № 382 від 03.06.2010 року, яка видана дільницею № 14 КП «ЖКС «Фонтанський», [PERSON] та її онук [PERSON] були зареєстровані та проживали в [INFO]. (а.с. 66) З матеріалів спадкової справи № 378/2010р. до майна померлої 05.04.2010 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] було складено заповіт від 04.03.1998 року на імя [PERSON]В.(а.с. 60) До нотаріальної контори звернулися онук померлої [PERSON]- [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини, що припадає їй згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контри 04.03.1998 року за реєстром № 8-761.(а.с. 57-58). Також судом встановлено, що 29.05.2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД № 225571 від 31.05.2010 року. (а.с. 13) З матеріалів спадкової справи № 379/2010р. до майна померлого 29.05.2010 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON], що підтверджується заповітом від 12.04.2010 року, зареєстрованому в реєстрі за № 735 (а.с. 113) Згідно довідки дільниці № 14 КП ЖКС «Фонтанський» від 03.06.2010 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. (а.с. 24) З позову та матеріалів справи вбачається, що 21.05.2015 року позивач [PERSON] замовив ТОВ «[PERSON] регіональне БТІ» технічний паспорт на квартиру № 14, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Тираспольська, 22. Експертом з інвентаризації обєктів нерухомого майна проводилося обмірювання квартири приміщень якими користується позивач та користувалися спадкодавці, а інша частина квартири з урахуванням архівних матеріалів попередніх інвентаризацій. Відповідно до абз. 38 п.32 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарстві будівлі (прибудови), торгівельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з включенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорту і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка. При обмірюванні експертом з інвентаризації квартири № 14 не виявлено реконструкції та самочинного будівництва, що посвідчується відсутністю відповідного штампу у технічному паспорті. Тобто, цим підтверджується той факт, що належні позивачу та спадкодавцям частки не збільшувалися та відповідають розмірам, визначеним у приватизаційних документах. 26.06.2015 року державним нотаріусом у звязку з відкриттям спадкової справи, було зроблено запит до КП «БТІ» [PERSON] міської ради щодо підтвердження реєстрації права власності на частку квартири [ADDRESS]. (а.с. 157) Згідно відповіді КП «БТІ» ОМР від 27.07.2015 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить 445/1000 частки квартири № 14 по вул.Тираспольскій в м.Одесі в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1998 року. При цьому, станом на 31.12.2012 року по вул.Тираспольска, 22 в м.Одесі в комунальному підприємстві зареєстровано право власності на 268/1000 частки квартири № 14 за [PERSON], [PERSON], [PERSON]; на 320/1000 частки квартири № 14 за [PERSON] Також у відповіді вказано, що сума часток по квартирі № 14 по вул.Тираспольській в м.Одесі не складає одиницю у звязку з реконструкцією вказаної квартири. (а.с. 161) Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 30.09.2015 року державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 445/3000 часток квартири під № 14 у будинку № 22 по вул.Тираспольській в м.Одесі, що належать померлому 29.05.2010 року гр.[PERSON] у звязку з необхідністю перерахування часток у прав власності та відсутністю правовстановлюючого документа на перераховані частки квартири.( а.с.166) Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі змісту ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] своєчасно подав заяву про прийняття спадщини після померлих [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що на час смерті [PERSON] та [PERSON]С [PERSON] проживав разом з ними в спірній квартирі та в силу ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] шляхом оперативного управління спадковим майном. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до частини 1 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Як зазначає позивач у своєму позові, на теперішній час проведення перерахунку частко у квартирі унеможливлюється тим, що співвласники квартири не допускають інженера спеціаліста БТІ до належним їм приміщень та не дають згоди на проведення перерахунку часток у квартирі. Відповідно до п.3.1. Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна» розрахунок часток у спільній власності на обєкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників обєктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, вказаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. При цьому, технічна характеристика 445/1000 частин квартири [ADDRESS], в наданих до суду технічних паспортів від 05.02.1998 року та від 21.05.2015 року однакова. Таким чином, в технічному паспорті від 21.05.2015 року не виявлено реконструкції та самочинного будівництва, що посвідчується відсутністю відповідного штампу у технічному паспорті. Тобто, цим підтверджується той факт, що належні позивачу та спадкодавцям частки не збільшувалися та відповідають розмірам, визначеним у приватизаційних документах. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює\~докази\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Після всебічного, повного дослідження матеріалів та обставин справи, їх оцінки, суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: approved