Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач 22.10.2013 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів на обґрунтування вказавши, що за Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 31 березня 2011 року з нього на корить [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] стягнути аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2010 року. Оскільки утримані аліменти загалом складають 2/3 його заробітку, що перевищує встановлену законом частку, а саме нарахована щомісячна заробітна плата становить 1151 грн., а на руки отримує 900 грн., та не має можливості прожити на залишок 300 грн., крім того на його утриманні перебуває матір [PERSON], котра являється пенсіонером, та на даний час матеріальне становище не дає можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., просить зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 31 березня 2011 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] з 600 грн. до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, до повноліття дитини, щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Просив вимоги задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлені належним чином. Згідно заперечень відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що мати позивача, котра являється пенсіонеркою не потребує сторонньої допомоги, позивач відповідно до довідки працює тільки з травня 2013 року, та це не гарантія того, що він буде працювати тривалий час. Крім того позивач має велику заборгованість через сплату аліментів не в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 31 березня 2011 року уточненні позовні вимоги [PERSON] задоволені. З [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] стягнути аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2010 року і до повноліття дитини (а.с.7). Як вбачається з довідки ПП «Вітязь+гарант» [PERSON] працює охоронником та отримує заробітну плату за травень 2013 року 1090грн. 47 коп., за червень-вересень 2013 року 1151 грн. 00 коп. (а.с.5). Також згідно посвідчення виданого [PERSON] (а.с.6), котра являється матір'ю позивача, що підтверджується довідкою виконавчого комітету (а.с.8) остання являється пенсіонеркою, тобто непрацездатною. Відповідно до ч.3 ст. 181, ст.. 192 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батько (або) у твердій грошовій сумі та їх розмір, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 31.03.2011 року на користь відповідача з позивача стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 600 грн., щомісячно до досягнення дитиною повнолітня, тобто сторонами обрано спосіб сплати аліментів у твердій грошовій сумі, а зменшення розміру аліментів до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто фактично до ? части заробітку (доходу), але не менш ніж 30 процентів прожиткового мінімуму, це не є зменшення аліментів, а обрання іншого способу сплати аліментів, а вказані способи регулюються різними нормами Сімейного законодавства, у зв'зку з чим суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed