Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач 18 липня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у подальшому поданому у новій редакції (а.с.46-49), мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач на підставі заяви б/н від 28 жовтня 2011 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишкової заборгованості за кредитом, та зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісії та штрафи. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним договором її заборгованість станом на 31 травня 2018 року склала 83071,53 грн., у тому числі заборгованість за кредитом - 1450,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 72446,56 грн., заборгованість за пенею - 4742,99 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 3931,98 грн., тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судовий збір. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка у судове засідання двічі не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини суд приходить до таких висновків. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов`язального права. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів справи вбачається, що сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 28 жовтня 2011 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.7) разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.9-32) та Тарифами (а.с.8), за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 20,40 % на рік. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с.30 на звороті). Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із зобов`язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, що складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.28). Крім того, у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі, передбаченому тарифами, про що зазначено у підписаній відповідачем довідці про умови кредитування (а.с.8). Свої договірні зобов`язання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену суму кредиту, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 28 жовтня 2011 року (а.с.7), Випискою з Основної карти [PERSON] за період з 01.01.1999 по 18.03.2019 (а.с.77-82), розрахунком заборгованості за договором №б/н від 28.10.2011 року станом на 31.05.2018 року (а.с.50-52). Однак свої договірні зобов`язання за укладеним кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує, оскільки, згідно з Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 28.10.2011 року станом на 31.05.2018 року (а.с.50-52) та Випискою з Основної карти [PERSON] за період з 01.01.1999 по 18.03.2019 (а.с.77-82), станом на 31.05.2018 року існує заборгованість відповідача перед позивачем по вказаному Кредитному договору за тілом кредиту у розмірі 1450,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Разом з тим, оцінюючи надані позивачем докази, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 72466,56 грн., є завищеною та необґрунтованою. Так, з матеріалів справи, зокрема, з довідки про умови кредитування (а.с.8) та письмових пояснень представника позивача (а.с.69), вбачається, що на час укладення кредитного договору діяла ставка по кредиту в розмірі 20,40 % річних, або 1.7% на місяць. 01 вересня 2014 року та 01 квітня 2015 року позивач здійснив зміни процентної ставки за користування кредитними коштами відповідно до 34,8 % та 43,2% (а.с.69). Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Таким чином, зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банку надане право зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов (а.с.14). Наведені умови договору передбачають механізм та умови попереднього повідомлення позичальника про зміну процентної ставки, дотримання яких є необхідною умовою, як легалізації нової процентної ставки так і правомірності нарахування збільшеного розміру відсотків. Саме такого змісту висновки містяться у постановах Верховного Суду України №-82цс16 від 30.11.2016 р. та №347/1910/15 ц від 11.10.2017 р. Позивачем не надано належних доказів дотримання процедури повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки у відповідності до пункту 1.1.3.2.3 вказаних Умов. Відтак, заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року та з 01 квітня 2015 року по 31 травня 2018 року, нарахована позивачем виходячи зі ставки 34,80 % та 43,20 % відповідно, є необгрунтованою із наведених вище підстав, а тому підлягає перерахунку за ставкою 20,40 %, яка діяла на час укладення кредитного договору, що складає 501,11 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості, яку має сплатити відповідач за весь період користування кредитними коштами з 28.10.2011 року по 31.05.2018 року, складає 1951,11 грн. (1450,00 грн. заборгованості за тілом кредиту + 501,11 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом). Крім того, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг за порушення відповідачкою строків платежів з оплати заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом, більш ніж на 30 днів, [PERSON] зобов`язана сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, що складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 97,56 грн. Разом з тим, на думку суду, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача сум пені та комісії задоволенню не підлягає з таких підстав. Як встановлено судом,відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із зобов`язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Умовами кредитного договору, погодженими відповідачем у довідці про умови кредитування, визначено також відповідальність боржника у вигляді пені за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с.8). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, одночасне застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суперечить статті 61 Конституції України. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у цивільній справі №6-2003цс15. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 31 травня 2018 року у сумі 2548,67 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 1450,00 грн., відсотки за користування кредитом - 501,11 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 97,56 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial