Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в лютому 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Альфа-Банк» про визнання неправомірними дій щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.12.2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №490053422, згідно з яким відповідач надав йому кредит для купівлі автомобіля в розмірі 24 534 доларів США 11 центів зі сплатою 13% річних строком повернення до 13.12.2014 року. В жовтні 2008 року під час сплати процентів та суми кредиту його усно було повідомлено про підвищення номінальної ставки відсотку за кредитом 16,5% річних з 01.09.2008 року. В зв»язку із фінансовою кризою в Україні та збільшенням курсу долара США по відношенню до національної валюти він запропонував відповідачу продовжити строк дії Кредитного договору до 13.12.2017 року та сплачувати тільки відсотки протягом року, для чого 05.03.2009 року було підписано договір про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору та Додаток №1 до Кредитного договору. Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору відповідач має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон»юктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, тощо. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв»язку із цим змін в Додаток №1 до договору відповідач повідомляє позичальника за 7 днів з моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в частині 1 договору. У зв»язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежно від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку №1 до договору та викладення додатку №1 у новій редакції. Вважає дії відповідача щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором неправомірними, а кредитний договір в частині зміни відсоткової ставки - нікчемним правочином. Просив суд про визнання неправомірними дій відповідача щодо підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №490053422 від 13.12.2007 року до ставки 16,5% річних; а також визнати кредитний договір №490053422 від 13.12.2007 року в частині зміни відсоткової ставки - нікчемним правочином; зобов»язати Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» зарахувати в якості погашення основної заборгованості по кредиту надмірно сплачені ним платежі, а також зобов»язати Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» здійснити коригуючу операцію щодо зниження відсотків за користування кредитом згідно письмово погоджених сторонами 13% річних починаючи з 01.09.2008 року за кредитним договором №490053422 від 13.12.2007 року. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази - розписки про отримання судових викликів уповноваженою особою відповідача. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду представника відповідача не поважною. Вислухавши пояснення представника позивача судом було встановлено наступне. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається з матеріалів справи, 13.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №490053422, згідно з яким відповідач надав йому кредит для купівлі автомобіля в розмірі 24 534 доларів США 11 центів зі сплатою 13% річних строком повернення до 13.12.2014 року. В жовтні 2008 року під час сплати процентів та суми кредиту позивача усно було повідомлено про підвищення номінальної ставки відсотку за кредитом 16,5% річних з 01.09.2008 року. В зв»язку із фінансовою кризою в Україні та збільшенням курсу долара США по відношенню до національної валюти позивач запропонував відповідачу продовжити строк дії Кредитного договору до 13.12.2017 року та сплачувати тільки відсотки протягом року, для чого 05.03.2009 року було підписано договір про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору та Додаток №1 до Кредитного договору. Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору відповідач має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон»юк тури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, тощо. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв»язку із цим змін в Додаток №1 до договору відповідач повідомляє позичальника за 7 днів з моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в частині 1 договору. У зв»язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежно від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку №1 до договору та викладення додатку №1 у новій редакції. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Згідно п. 2.4 Постанови правління Національного банку України «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитуввння та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007 року №168 банки зобов»язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. Пункт 3.5 Правил встановлює, що Банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв»язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Листом ВСУ від 07.10.2010 року визначено, що дії з боку кредитора щодо підвищення відсоткової ставки підлягають оцінці в кожному конкретному випадку в контексті положення ст. 625 ЦК України та Правил про те, що банки мають право ініціювати зміну відсоткової ставки за кредитом лише в разі настання події, незалежно від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку, та банки не мають права змінювати відсоткову ставку за кредитом в зв»язку з волевиявленням однієї із сторін. Згідно ч. 5 п. 3.4 Правил Банки зобов»язані в кредитному договорі зазначити правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках». Відповідно до ст.ст. 651,654 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін і вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом. Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є письмова форма. Наслідком недодержання письмової форми такого договору є його нікчемність. У разі недосягнення сторонами кредитного договору згоди у письмовій формі щодо нового розміру процентної ставки - умова кредитного договору, що передбачає такий розмір, є нікчемною (ч. 2 ст. 215, ч. 2 ст. 236 ЦК України). Вказівка закону на нікчемність договору є імперативною (ч. 2 ст. 215 ЦК України) і такий договір чи його істотна умова є недійсним з моменту його укладання (ст. 204, ч.1 ст. 236 ЦК України) незалежно від того, чи виконали сторони його умови. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред»являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Ззгідно з п. 114 Правил надання послуг поштового зв»язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №1155, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім»ї за умови пред»явлення ними документа, що посвідчує особу. Виходячи з такого, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на все вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved