Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] - 28.08.2020 звернулася до Сколівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що можливості зберегти сім`ю немає, спільне життя в сторін не склалося. Подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, стосунки не підтримують. Стверджує, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, термін на примирення просить не надавати. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 18.09.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито провадження в справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 07.10.2020 року о 11 год. 30 хв. Розгляд справи за клопотаннями відповідача відкладався на 26.11.2020 року у зв`язку на 17.12.2020 року та на 28.01.2021 року. Відповідач - [PERSON] - відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм ЦПК України, до суду не подавав. Сторони в судове засідання 28.01.2021 року не з`явились. Позивачем подано суду заяву від 17.09.2020 року (зареєстровано в канцелярії 26.11.2020 року) про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник позивача також подав суду заяву від 26.11.2020 року про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав. Відповідач причин неявки в судове засідання до відома суду не довів, хоча про час та місце засідання був належним чином повідомлений телефонограмою, оголошенням на сайті «Судова влада» та засобами поштового зв`язку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.09.2018 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2018 року, актовий запис № 712. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони з разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, відсутність прагнення відповідача до збереження сім`ї, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, тому його слід розірвати та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі, «[PERSON] ».

Outcome: approved