Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, збільшила розмір позовних вимог та просить суд визнати неправомірним рішення директора державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» (далі ДП «Рівненський ЕТЦ») [PERSON] щодо притягнення її 15 лютого 2016 року до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, скасувати наказ ДП «Рівненський ЕТЦ» № 32 від 15 лютого 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного інженера ДП «Рівненський ЕТЦ» [PERSON]О.», стягнути з ДП «Рівненський ЕТЦ» на її користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн та втрачений заробіток невиплачену щомісячну премію за лютий 2016 року у розмірі 1057,14 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наказ № 32 від 15 лютого 2016 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів директора підприємства, у якого до неї склалося упереджене ставлення. Вона не вчиняла жодного дисциплінарного проступку, не порушувала трудової дисципліни та завжди належним чином і у повному обємі виконувала всі свої посадові обовязки. Вказує на те, що факт порушення жодним чином не був зафіксований, пояснення щодо порушення трудової дисципліни у неї не відбиралось, що свідчить про порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Через незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності їй не було виплачено премії за лютий 2016 року, розмір якої за її розрахунками становить 1057,14 грн. Також вказує на психологічний тиск, який чинився на неї з боку директора підприємства у вигляді погроз подальшого звільнення. Через незаконне оголошення догани вона отримала стрес, що спричинило переживання та моральні страждання, внаслідок чого вона, перебуваючи на шостому місяці вагітності та переживаючи за здоровя майбутньої дитини, змушена була лягти в лікарню. Отриману моральну шкоду оцінює у 10000 грн. Представники ДП «Рівненський ЕТЦ» [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просять суд у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На заперечення позовних вимог посилаються на те, що позивач [PERSON] допустила порушення трудової дисципліни, а тому для притягнення її до дисциплінарної відповідальності були достатні підстави. Вказують і на відсутність предмету спору, посилаючись на наказ директора ДП «Рівненський ЕТЦ» від 15 липня 2016 року № 101, яким наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності визнано недійсним. Враховуючи Положення про преміювання працівників ДП «Рівненський ЕТЦ», згідно якого позбавлення премії не обумовлюється виключно притягненням до дисциплінарної відповідальності, та наказ від 15 липня 2016 року № 101, яким підтверджено факт неналежного виконання позивачем своїх посадових обовязків і яким позивачу оголошено зауваження, що також є підставою для позбавлення премії, вимоги [PERSON] про стягнення невиплаченої за лютий 2016 року премії вважають безпідставними. Недоведеними та безпідставними вважають і вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2011 року працює на ДП «Рівненський ЕТЦ» на посаді провідного інженера з компютерних систем. 15 лютого 2016 року директором ДП «Рівненський ЕТЦ» був виданий наказ № 32 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного інженера ДП «Рівненський ЕТЦ» [PERSON]О.». Як слідує з цього наказу, за невиконання вимог посадової інструкції, вимог пункту 2 розпорядження № 1 по ДП «Рівненський ЕТЦ» від 14 січня 2016 року, наказу № 17 від 25 січня 2016 року, чим порушено трудову дисципліну, провідному інженеру з КС [PERSON] оголошено догану та прийнято рішення при нарахуванні заробітної плати за лютий 2016 року премію [PERSON] не нараховувати повністю відповідно до пункту 1.2 додатку 4 до колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом ДП «Рівненський ЕТЦ» на 2014-2018 роки. В наказі зазначено, що підставами для його видання є службова записка № 4/02-22 від 28 січня 2016 року, доповідна записка № 3/19 від 09 лютого 2016 року та службова записка [PERSON] від 09 лютого 2016 року. З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], досліджених письмових доказів: протоколів виробничих нарад, наказів по підприємству, службових та доповідних записок, посадової інструкції провідного інженера з компютерних систем ДП «Рівненський ЕТЦ» тощо слідує, що позивач [PERSON] не виконала вимог пункту 2 розпорядження № 1 по ДП «Рівненський ЕТЦ» від 14 січня 2016 року та наказу № 17 від 25 січня 2016 року і, відповідно, вимог своєї посадової інструкції, що надавало право керівнику підприємства притягнути її до дисциплінарної відповідальності. Судом також встановлено, що наказом від 15 липня 2016 року № 101 «Щодо дисциплінарної відповідальності» наказ № 32 від 15 лютого 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] визнано недійсним. Як зазначено у наказі від 15 липня 2016 року № 101, підставою для визнання недійсним наказу № 32 від 15 лютого 2016 року є відсутність станом на 15 лютого 2016 року згоди профспілкового комітету на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, необхідність якої передбачена статтею 252 КЗпП України. Наказом від 15 липня 2016 року № 101 також вирішено, що у звязку з тимчасовою непрацездатністю [PERSON] та з урахуванням положень статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення у вигляді догани до [PERSON] не застосовувати, а обмежитися зауваженням щодо неналежного виконання нею посадових обовязків. При цьому, як слідує з витягу з протоколу № 10/а від 15 липня 2016 року засідання профкому ДП «Рівненський ЕТЦ», профспілковий комітет, обговорюючи питання по наданню догани [PERSON] згідно наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, надав згоду на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до провідного інженера з КС [PERSON], зазначивши про те, що дійсно завдання, які перелічені у наказі, були невиконані [PERSON] і вона порушила трудову дисципліну, а її поведінка у той період відносно керівництва була відверто зневажливою і вона дозволяла собі грубо ігнорувати виробничі завдання та звернення директора. Таким чином, оскільки на час ухвалення судового рішення наказ № 32 від 15 лютого 2016 року, про скасування якого просить позивач, відповідачем визнано недійсним згідно наказу № 101 від 15 липня 2016 року, предмет спору відсутній і, відповідно, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Враховуючи те, що позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку невиплаченої щомісячної премії за лютий 2016 року у розмірі 1057,14 грн є похідними від позовних вимог про скасування наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, вони також задоволенню не підлягають. Сторони визнають, що позбавлення позивача премії у звязку з визнанням недійсним наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, має місце згідно наказу № 101 від 15 липня 2016 року. Однак, оскільки позивачем наказ № 101 від 15 липня 2016 року не оскаржується, позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку не підлягають задоволенню і з цих підстав. При ухваленні рішення суд також враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довела ні самого факту заподіяння їй моральної шкоди, ні обставин, які визначають її характер та обсяг. Не зазначила позивач і того, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Outcome: dismissed