overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 вересня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті тітки - [PERSON], померлої [INFO] В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті тітки - [PERSON], померлої [INFO] У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що на протязі довгого проміжку часу не могла встановити родинні відносини з померлою. Лише 08 серпня 2017 року рішення суду було встановлено факт родинних відносин зі спадкодавцем як племінниці і тітки. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини - шість місяців. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області 19 лютого 2008 року, актовий запис №12). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні рішення Кодимського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року (справа №503/1183/17), встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] т [PERSON], померлою [INFO] року, як племінниці і тіткою. Тобто, позивач є спадкоємцем за законом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з тої причини, що лише у 2017 році встановила факт родинних відносин зі спадкодавцем. Отже, ту обставину, що позивач на протязі довгого проміжку часу не міг встановити родинні відносини зі спадкодавцем, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 вересня 2018 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] (до шлюбу прізвище Топчу) [PERSON], який вони зареєстрували 27.11.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради народних депутатів Одеської області, актовий запис №361. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Стверджував, що життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведуть з вересня 2017 року. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сімї та примирення є не можливим. Позивач до суду не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву про визнання нею позовних вимог та слухання справи у її відсутність.Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Мураховська». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

позивач [PERSON] 20 квітня 2016 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07 березня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя, різні характери, на підставі чого виникають постійно суперечки та свари. Спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 55 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с 13). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони з липня 2015 року не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, вважає, що неповнолітню дитину :сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання [PERSON]. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] 20 квітня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 10 червня 1989 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 30 листопада 1998 року у них народилась донька [PERSON], а 19 серпня 2009 року донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини на утримання дітей . В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 10 червня 1989 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до актового запису № 9 від 30 листопада 1999 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с. 8 ) Відповідно до актового запису № 415 від 28 серпня 2009 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] , матір'ю [PERSON] (а.с. 9 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей: доньку [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 квітня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебуває\~\~з відповідачем у\~\~ зареєстрованому шлюбі , від якого сторони мають\~\~дитину\~ - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із позивачем і знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 457368, виданого 05 грудня 2016 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 730492, виданого 17 січня 2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області , сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно зі\~ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до\~ ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст.\~180,\~181,\~182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 липня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Тур) [PERSON], [INFO], з 06 березня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 липня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Юрченкова) [PERSON], [INFO], з 30 квітня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 листопада 2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося, однією сім'єю вони прожили до березня 2012 року. Вони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини і вже більше року немає взаєморозуміння, поваги один до одного, спільних поглядів на життя та сім'ю. Сварки та вживання алкоголю відповідачем негативно впливають на дитину. За час сумісного проживання вони не могли знайти спільної точки зору щодо вирішення сімейних проблем, психологічне напруження між ними зростало, через що виникали непорозуміння, які робили нестерпним та неможливим подальше спілкування та проживання разом. Примирення, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними неможливе, суперечить її інтересам, майбутнє їх відносин є безперспективним. Після розірвання шлюбу місце проживання малолітньої дитини просила визначити з нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін виявився невдалим, вони припинили сімейні стосунки та приблизно два роки не проживають разом, так як не знаходять взаєморозуміння між собою. Просили суд не призначати їм строк для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Вони втратили почуття поваги і любові один до одного, бажання відновити сімейні стосунки у сторін відсутні, категорично наполягають на розлученні. Шлюб розпався з вини обох сторін. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї. За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами, місце проживання дитини за домовленістю сторін суд визначає з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

позивач [PERSON] 20 листопада 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 16 серпня 1997 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя, різні характери, на підставі чого виникають постійно суперечки та свари. Спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надав суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 1997 року, про що зроблено актовий запис № 294 відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківка (а.с 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони з листопаду 2014 року не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину:доньку - [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання [PERSON]. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 20листопада 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 12.12.2005 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалось у зв'язку з подружньою зрадою, надмірним вживанням алкогольних напоїв та нездатністю підтримувати нормальні сімейні відносини, що призвело до неможливості подальшого збереження сім'ї, у зв'язку з чим позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб, у заяві на адресу суду просить справу розглянути в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутність на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 154, з 12 грудня 2005 року, від шлюбу дітей не мають (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку подружньою зрадою, надмірним вживанням алкогольних напоїв та нездатністю підтримувати нормальні сімейні відносини, що призвело до неможливості подальшого збереження сім'ї. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухилився. Згідно ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved