overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач 21.11.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона навчається у Національному фармацевтичному університеті на денній формі навчання. Відповідач є її батьком. На теперішній час добровільно допомоги батько їй не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 заробітної плати щомісячно починаючи з дня подання заяви і до кінця його навчання. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу слухати без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, та просив слухати справу у його відсутності. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 13.01.1997 року Відділом реєстрації актів громадського стану м.Селидове Донецької області, актовий запис № 2. Відповідно довідки № 4205/22 виданої 19.11.2014 року деканом факультету Медико-фармацевтичного факультету Національного фармацевтичного університету, [PERSON] є студентом першого курсу Національного фармацевтичного університету, спеціальність «Клінічна фармація», денної форми навчання з 01.09.2014 року. Термін закінчення університету 01.07.2019 рік. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а саме відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання необхідно задовольнити, оскільки відповідач працює на ДП «Селидіввугілля» ВП Шахта 1-3 «Новогродівська», має постійний заробіток, що підтверджується довідкою від 02.12.2014 року, і тому має можливість надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу заробітку. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Суд вважає необхідним згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач 21.11.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала, та просила справу слухати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 21.12.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] перебувають з 21.12.2012 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1341, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Заочним рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 12.09.2012 року по цивільній справі №2/0508/2540/2012 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 18.09.2007 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 395 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач 21.11.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 21.11.2014 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач 21.11.2016 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 14.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №838. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що між подружжям втрачене почуття взаєморозуміння та поваги через різні погляди на вирішення сімейних проблем, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 14.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №838, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «1-ЕЛ» №049848. Свідоцтво про народження серії «1-ЕЛ» №109934 свідчить, що у сторін за час шлюбу народився син [PERSON] Данііл, [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач 21.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на такі обставини. Вона з 16.06.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. З 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Їй відомо, що він працює, але своє місце роти скриває, тому їй невідоме його місце роботи. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник, кожний окремо, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.19,20). У своїй заяві позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (а.с.19). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу визнає (а.с.21). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.06.2001 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач 21.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 10.09.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Він є працездатним, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Зазначила, що звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.15). Зазначив, що аліменти більше нікому не сплачує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 10.09.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачем (а.с.7), перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.15). По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

Позивач 21.11.2019 року звернувся у Шевченківський районний суд м. Львова з даним позовом, який ухвалою суду від 22.11.2019 року передано у Пустомитівський районний суд Львівської області для розгляду за підсудністю. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них дітей не має. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на життя, постійні непорозуміння. Внаслідок зазначеного сторони перестали бути сім`єю, вони з 2015 року спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, за цей час він зрозумів, що їх шлюб існує формально а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, не подала відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 25.12.2010 року зареєстрували шлюб у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 294, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 25.12.2010 року. За час перебування в шлюбі у сторін дітей не має. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони з 2015 року спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 768,40 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач 21.11.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване пощтове відправлення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач 21.12.2015 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 01.09.1976 року у Мньовський сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №14. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Позов обґрунтовується тим, що у сторін спільне життя не склалося, вони проживають окремо, подружні відносини припиненні, 15 років відповідач проживала з іншими чоловіками. До судового засідання від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, з проханням задовольнити позов і провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих причин, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.ст.74, 77 ЦПК України. Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 01.09.1976 року у Мньовський сільській раді Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №14, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Доказів того, що у сторін є на утриманні неповнолітні діти, матеріали справи не містять. Сторони зареєстровані проживаючими [ADDRESS]. /а.с.6, 8/ Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач 21.12.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнювала (а.с.10), посилаючись на такі обставини. Вона з 19.10.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки протягом останнього року у них склалися вкрай погані стосунки з причини відсутності взаєморозуміння, із-за розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. При цьому, відповідач практично не бере участі в утриманні сімї. Вони з відповідачем проживали однією сімєю до червня 2015 року. Після цього проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше збереження сімї вважає неможливим, таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Спору щодо місця проживання дитини та майнового спору немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Постольник та стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 19.10.2011 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року з причини відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач 21.12.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на наступні обставини. Вона з 28.05.2010 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Послалась на те, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області відповідача засуджено до позбавлення волі на пять років. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримує з вересня 2013 року, фактично сімї не існує. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Майнового спору немає. Дитина проживає з нею, вона буде звертатися щодо стягнення аліментів. На даний час вона утворила іншу сімю. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити «Мунтян». Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.25), на позовних вимогах наполягає. Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року, майнового спору немає, дитина залишиться проживати з нею. Прізвище просить залишити «Мунтян». Згідно відповіді на запит суду з Солонянської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 21 (а.с.19), [PERSON], [INFO], на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії (№21) за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області засуджено до 5 років 1 дня позбавлення волі, початок строку з 20.09.2013 року. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позов визнає (а.с.23,24). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.05.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). За вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.11.2013 року відповідача засуджено до позбавлення волі до 5 років 1 дня (а.с.6,7,19), початок строку з 20.09.2013 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року. Примирення неможливе. Позивач фактично утворила іншу сімю. Дитина проживає з позивачем. Майнового спору немає. За таких обставин суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved