Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач 23.06.2021 звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 грудня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3629. Обґрунтовує позов тим, що від даного шлюбу в них є дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, оскільки у них дуже різні характери, цінності, інтереси, різна ціль у житті та методи її досягнення, різне уявлення про сімейне життя та введення побуту. Зазначає, що почуття любові зникло, відносини з відповідачем остаточно зруйновані, з початку травня 2021 року проживають окремо. Вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а подальше перебування в такому шлюбі суперечить його інтересам. Просить позов задовольнити. Цивільна справа знаходилась в провадженні Сихівського районного суду м.Львова під головуванням судді Сабари Л.В., ухвалою від 24.06.2021 провадження у справі зупинено до 24.03.2022. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021 справа передана в провадження судді Горбань О.Ю. Ухвалою суду від 12.11.2021 прийнято до свого провадження цивільну справу, за клопотанням позивача від 13.10.2021 поновлено провадження у даній справі, призначено судовий розгляд. Представник позивача [PERSON] діючи згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги у судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених в такому, просив задовольнити. Додатково зазначив, що шлюб розпався остаточно, вказує, що такий крок на розірвання шлюбу є [PERSON] обміркованим і остаточним, наміру зберігати сім`ю у позивача немає. Представник відповідача [PERSON] діючи згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, вказала, що, на думку відповідача, сварки між сторонами викликані лише на побутовому рівні, носять тимчасовий характер, викликані непорозуміннями. Вказала, що відповідач дійсно тимчасово знаходилась у Закарпатській області по місцю проживання своїх батьків, на даний час повернулася до м.Львова і хоча не проживає спільно з позивачем, натомість, має намір зберегти сім`ю, з її боку почуття любові не втрачено, незважаючи на поведінку позивача. Наполягає, що відповідач бажає проживати з дитиною у повноцінній родині, розцінює звернення позивача до суду з позовом як емоційний крок. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. . Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, позивач і відповідач 03 грудня 2016 року зареєстрували шлюб у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3629 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинило спільне проживання протягом часу, який оцінюється тривалим, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, у наданий судом термін примирення не відбулось. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, такий крок є з його боку остаточним. Враховуючи наведене, суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved