overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.01.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 900,00 гривень на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 15.11.2003 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними постійно виникали сварки, що погано впливало на психіку дітей. Діти на даний час повністю перебувають на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON], подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просила виключити з позовних вимог п. 2, 3, які стосуються стягнення аліментів, в решті позов підтримала та просила такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив надати їм строк для примирення подружжя. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.01.2014 року сторонам було надано строк для примирення подружжя. Однак, впродовж цього строку сторони не примирилися. Позивач подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 15.11.2003 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.01.2018 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. У позовній заяві [PERSON] вказала, що 20.10.2011 року в Лазірківській сільській раді Оржицького району Полтавської області вона та відповідач зареєстрували шлюб. У позивача та відповідача є спільна дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає в даний час з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату, однак належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він не є особою з інвалідністю, нікому іншому аліменти не виплачує, утриманців не має. Позивач не працює, отримує виплати з допомоги по безробіттю. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до виповнення повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, представник позивача надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без участі сторони позивача, повідомив, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про місце і час його проведення, повторно не зявився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності\~ учасників судового процесу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.02.2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. в м.Мелітополі Запорізької області. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач на позові наполягає; відповідачі проти позову заперечень не мають (а.с. 39, 40, 41). Тому суд розглядає справу за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України у попередньому судовому засіданні, без участі сторін та без технічної фіксації. Вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, за свідоцтвом про смерть [PERSON] померла [INFO]. в м.Мелітополі Запорізької області (а.с. 8). За свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO]. народження, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). За довідкою Мануйлівської сільської ради, [PERSON] з 2005р. проживав в [ADDRESS] разом із [PERSON] по день її смерті (а.с. 5). Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] видано 07.11.2013р. [PERSON], на земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А», літня кухня «В», сарай «Д», літня кухня «Е», басейн для забору води «Б», колодязь питний «Г», огорожа №, хвіртка №1, ворота №2 (а.с. 9-13, 15). Рішенням виконкому Мануйлівської сільської ради № 39 від 20.07.1990р. вирішено клопотати перед виконкомом Приморської районної Ради про оформлення прав власності на житлові будинки та видачі свідоцтв власникам, згідно списку, серед яких за № 109 є [PERSON], мешканець [ADDRESS] (а.с. 14). За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З викладеного вбачається, що дійсно [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], яка за життя в установленому законом порядку не оформила та не зареєструвала своє право власності. Таке майно спадкується, а неможливість його оформити нотаріально, дає право на визнання його в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.02.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 року. Шлюб зареєстровано 28.09.2013 року виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, номер актового запису № 104. Від спільного шлюбу дітей не мають. Відповідач проживає окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 28.09.2013 року виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, номер актового запису № 104. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2013 року, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.09.2013 року, номер актового запису № 140. Від спільного шлюбу дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.03.2017р звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з 04 жовтня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Вказує, що від цього шлюбу дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що їх сімя розпалась і вони припинили шлюбні відносини по причині відсутності між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довіря. Вважає, що збереження сімї неможливо. З зазначеного часу вони проживають окремо. Просить шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON]позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні та надала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], яка про слухання справи повідомлена належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надавала. Суд, у відповідності до міркування позивача та згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно до свідоцтва про шлюб серії I-НО №455215, виданого 01.02.2017р Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2014 року, актовий запис №313. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сімєю, стосунки між собою сторони не підтримують, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, які не повязані шлюбним побутом, живуть окремо, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити „Калашникова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.03.2018 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 12 червня 2014 року зареєстрували шлюб і проживають разом за однією адресою до цього часу, проте з грудня 2017 року подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, зареєстровані окремо. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними, питання щодо матеріального забезпечення дитини буде вирішуватися у добровільному порядку. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння з огляду на порядок та спосіб взаємовідносин між чоловіком та дружиною, у зв'язку з чим часто відбувалися сварки. Примирення і відновлення сімейних стосунків на даний час не можливе. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточне, підстави для примирення відсутні, надання строку для примирення недоцільне. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що відповідач визнає позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливо ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що сторони 12 червня 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 721 /а.с.5/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Сторони проживають за однією адресою, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя між сторонами відсутній, питання утримання дитини буде вирішуватися окремо, дитина буде проживати з матір'ю. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше сумісне життя за даних обставин є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.04.2018р звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 25 квітня 1994 року перебувала у шлюбі з [PERSON], відповідачкою у справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, майновий спір між ними відсутній. Свої вимоги мотивує тим, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року у звязку з тим, що перестали розуміти один одного через постійні суперечки, які викликані різницею характерів та різних поглядах на життя. Зазначає, що на даний момент ведення між ними спільного господарства та спільного проживання остаточно припинено. Сім'я фактично розпалась та існує лише формально, збереження сімї не можливо і суперечить їх інтересам, оскільки він вже намагався врегулювати даний спір у позасудовому порядку, що не принесло результатів. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні та надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.211 ч.2 ЦПК України\~судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до повторного свідоцтва про шлюб серії I-НО №489978, виданого 09.03.2018р в Волноваському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №745, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1994 року. Згідно до позову від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримав свій позов, а відповідач його повністю визнала. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сімєю понад три роки, відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. Зясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що має значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити «Зикун».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON], 02.05.1984 р.н, яка мешкає в с.Олександрівка, Подільського району, Одеської області, по вул. Миру, 21, звернулась 26 липня 2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІН:[NUMBER] на її користь аліменти на утримування сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 26 липня 2016 року та на період до повноліття дитини, оскільки питання аліментів у добровільному порядку ними не врегульовано. Відповідач у судове засідання не зявився без пояснення цьому причин. Заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність не представив. Заперечень до позову не надав. Тому за згоди позивачки справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши позивачку та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульвано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.07.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.05.2018 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 грудня 2009 року у Сихівському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №207. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 грудня 2009 року зареєстровано шлюб з відповідачем, від шлюбу дітей немає. Спочатку сімейні відносини були нормальні, проте згодом вони різко погіршились, між ними почали виникати постійні конфлікти та сварки, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. Протягом тривалого часу сторони фактично припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, жодних стосунків не підтримують. Позивач переконаний, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а подальше перебування в такому суперечить його інтересам. Ухвалою від 11.05.2018 року у справі відкрито провадження. Позивач у судове засідання не з'явився, 27.06.2018 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомила та не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між сторонами зареєстровано 30 грудня 2009 року у Сихівському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №207. Від шлюбу дітей у них немає. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved