Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.10.2019 звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] в розмірі 24000 грн.; [PERSON] , [INFO] в розмірі 8000 грн., щомісячно, із індексацією до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову, та дружини [PERSON] в розмірі 2007 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 09.09.2011 укладено шлюб. Від вказаного шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. З серпня 2019 року сторони проживають окремо. Діти проживають з матір`ю. Батько матеріально не забезпечує дітей. З липня 2019 року та не займається їх вихованням. У зв`язку з чим позивач змушена самостійно забезпечувати дітей повноцінним харчуванням, сезонним одягом та взуттям, іграшками засобами гігієни, оплачувати навчання старшого сина в навчальному закладі, різного роду гуртки, лікування у разі потреби, а також оплачувати інші витрати, пов`язані з розвитком дітей. Позивачем здійснюється оплата Навчання старшого сина - [PERSON] у гімназії «Прем`єр» в розмірі 8833, 25 грн. щомісячно; оплата харчуванння старшого сина [PERSON] у гімназії «Прем`єр» в розмірі 2000 грн.; оплата різного роду гуртків для всебічного розвитку старшого сина [PERSON] в розмірі близько 5000 грн. щомісячно; придбання одягу, іграшок, засобів гігієни та навчального приладдя, вартість яких становить 10000 грн. щомісячно. Таким чином, загальний розмір витрат, які здійснює позивач складає близько 32000 грн. Відповідач працює на території Німеччини. Відповідно до витягу із наказу № 1815-в про відпустку від 30.07.2018 позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і не має самостійного доходу та позбавлена можливості працювати з метою отримання заробітної плати. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 233, ст. 280 ЦПК України, суд 24.06.2020 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що з 09.09.2011 сторони у справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 697 від 09.09.2011. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Шлюб не розірвано. Відповідач є батьком дітей, матір`ю яких є позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 06.09.2013, за актовим записом № 754; [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 12.06.2018, за актовим записом № 1504. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Приписами ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє з 08.07.2017) встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач, є людиною молодого та працездатного віку, документів про те, що відповідач має постійний дохід (заробітну плату), суду не надано. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить діти сторін у справі, становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 01 липня 2020 року буде становити 2318 гривень, з 01 грудня 2020 року - 2395 гривень. Так, в даному випадку, 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 на час розгляду справи становить з 1 січня 2020 року - 1109 гривень, з 01 липня 2020 року буде становити 1159 гривень, з 01 грудня 2020 року - 1197,50 гривень. Чинними Законами України про Державний бюджет кожного року змінюється прожитковий мінімум на дитину в сторону збільшення. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки до дитини, в т.ч. і обов`язку її утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровий за станом здоров`я, інших дітей на утриманні не має, офіційне місце роботи невідоме, а також враховує, що рівний обов`язок з утримання дитини має також і позивач у справі. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Постановляючи рішення суд враховує, що позивачем суду не надавались докази на підтвердження придбання відповідачем рухомого та нерухомого майна і не заявлялось про це суду. Також суду бере до уваги, що предметом даного позову не є вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У позивача є право на звернення до суду з самостійним позовом про стягнення таких витрат в порядку ст. 185 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину підлягають присудженню з дня пред`явлення позову, тобто з 22.10.2019 року, і до повноліття дітей. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на дружину, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У ч. 4 ст. 84 СК України зазначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на те, що дитина, якій не виповнилося трьох років проживає з матір`ю, а відповідач не надає матеріальної допомоги матері на утримання дитини добровільно, платник аліментів є працездатною особою, тому суд дійшов висновку про можливість відповідача надати матеріальну допомогу дружині, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 2007,0 грн., щомісячно, починаючи з 22.10.2019 і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] - трьох років. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1536, 80 грн. (за дві вимоги немайнового характеру, якими є вимоги про стягнення аліментів,за ставкою 768,40 грн. за кожну, за ставкою, що діяла на день пред`явлення позову), оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 84, 141, 180-184, 185,191, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial