Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до Чернівецької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно. В позові посилається на те, що він народився 12.02.1939 року у місті Чернівці, його матірю була [PERSON], [INFO], яка померла 03.04.1997 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивача, відомості про його батька в ньому відсутні. До своєї смерті мати проживала разом зі ним та його сімєю у своєму власному будинку за адресою м. Чернівці, вул. Смоленська, 108. Після смерті [PERSON] він залишився єдиним спадкоємцем її майна та фактично прийняв спадщину (але не оформив своїх спадкових прав) так як вступив в управління та володіння майном, продовжував проживати у вказаному вище домогосподарстві, з дружиною, донькою та двома внукми. 08 липня 2015 року він звернувся до державного нотаріуса другої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON], щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після своєї матері, на що отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, та видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не надано правовстановлюючого документу, належно зареєстрованого на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Крім того при оформленні свідоцтва про смерть, працівниками відділу реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області, 04 квітня 1997 року, актовий запис № 628, було записано по паспорту прізвище матері «Вилечук», замість «Велечук» як було записано у її свідоцтві про одруження, але чому прізвище матері було так записано в її паспорті, йому не відомо. Тому просить встановити факт родинних відносин між ним та його матірю [PERSON], яка померла 03 квітня 1997 року. Також вказує в позові на те, що 13.04.1955 року, начальником міжміського бюро технічної інвентаризації, Чернівецького міського житлового управління, на підставі рішення народного суду 1-го участка Шевченківського району м. Чернівці від 28 серпня 1954 року, його матері [PERSON] було надано свідоцтво за № 145, на право власності на будівлю чи право забудови на 1/2 домогосподарства за адресою: місто Чернівці, вул. Новоленківська, 90«А», (зараз вул.Смоленська,108). Відповідно до запису в технічному паспорті зробленому начальником Чернівецького бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1955 року, на підставі рішення виконкому Чернівецької міськради, від 06.09.1955 року, № 511/17 п.5 за його матірю [PERSON] та її колишнім чоловіком, його батьком [PERSON] зареєстрована в кн. № 73 реєстр № 10847 від 12.09.1955 року, земельна ділянка № 92 по вул. Новоленківській (пізніше Новоленківська № 90 «А», зараз Смоленська, 108), міста Чернівці загальною площею 600 кв.м, крім того лишок 403 кв.м. 18.08.1969 року, на підставі договору купівлі продажу, його мати [PERSON], придбала 1/2 частини домогосподарства по вул. Новоленківській, 90 «А» (зараз Смоленській, 108), у громадянки [PERSON], проживаючої там же, та стала власником всього домогосподарства. Для поліпшення житлових умов, будинок який він успадкував від матері ним був знесений, після закінчення будівництва нового будинку в 2003 році на вказаній вище земельній ділянці, згідно технічного паспорту, розташовані: житловий будинок загальною площею 111, 50 кв.м, літ. «А», також було збудовано літню кухню в 1970 році, загальною площею - 54.7 кв.м. літ. «Б»; сарай в 1985 році, загальною площею - 11,0 кв.м, літ. «В»; сарай в 1985 році, загальною площею - 6.0 кв.м, літ. «Г»., сарай з підвалом в 2009 році, загальною площею - 7,7 кв. м, літ. «Е», загальною вартістю станом на 16.06.2015 рік 401363,00 грн. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Вказує в позові на те, що на його звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції він отримав відповідь 27 серпня 2015 року про відсутність правових підстав для опрацювання питання введення в експлуатацію самочинно збудованих ним обєктів, із-за відсутності документа, що посвідчує право власності, чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено обєки. Враховуючи наведене, просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво житлового будинку загальною площею 111, 50 кв.м, літ. «А», господарських споруд: літньої кухні загальною площею - 54.7 кв.м. літ.»Б»; сараю загальною площею - 11,0 кв.м, літ. «В»; сараю загальною площею - 6.0 кв.м. літ. «Г»., сарай з підвалом загальною площею - 7,7 кв. м, літ. «Е», яке знаходиться за адресою: м. Чернівці вул. Смоленська, 108. Позивач та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову, якщо це не порушує права третіх осіб. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] і його матірю є Велечук (до шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Також встановлено, що 03.04.1997 року померла його мати, однак свідоцтво про смерть видано на прізвище «Вилечук». Встановлено, що до своєї смерті остання проживала разом з позивачем та його сімєю у своєму власному будинку за адресою м. Чернівці, вул. Смоленська, 108. Судом встановлено, що 13.04.1955 року, начальником міжміського бюро технічної інвентаризації, Чернівецького міського житлового управління, на підставі рішення народного суду 1-го участка Шевченківського району м. Чернівці від 28 серпня 1954 року, його матері [PERSON] було надано свідоцтво за № 145, на право власності на будівлю чи право забудови на 1/2 домогосподарства за адресою: місто Чернівці, вул. Новоленківська, 90«А», (зараз вул. Смоленська, 108). Відповідно до запису в технічному паспорті зробленому начальником Чернівецького бюро технічної інвентаризації 20 вересня 1955 року, на підставі рішення виконкому Чернівецької міськради, від 06.09.1955 року, № 511/17 п.5 за [PERSON] та її колишнім чоловіком, батьком позивача [PERSON] зареєстрована в кн. № 73 реєстр № 10847 від 12.09.1955 року, земельна ділянка № 92 по вул. Новоленківській (пізніше Новоленківська № 90 «А», зараз Смоленська, 108), міста Чернівці загальною площею 600 кв.м, крім того лишок 403 кв.м. Згідно договору купівлі продажу від 18.08.1969 року [PERSON], придбала 1/2 частини домогосподарства по вул. Новоленківській, 90 «А» (зараз Смоленській, 108), у громадянки [PERSON], проживаючої там же, та стала власником всього домогосподарства. Встановлено, що на даний час по вул. Смоленській, 108 м. Чернівці знаходиться житловий будинок загальною площею 111, 50 кв.м, літ. «А», літня кухня загальною площею - 54.7 кв.м. літ. «Б»; сарай загальною площею - 11,0 кв.м, літ. «В»; сарай загальною площею - 6.0 кв.м, літ. «Г»., сарай з підвалом загальною площею - 7,7 кв. м, літ. «Е», загальною вартістю станом на 16.06.2015 рік 401363,00 грн. Крім того встановлено що, вказане майно відповідає будівельним вимогам надійності та можливе його безпечна експлуатація. Також встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1960 року визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Слід встановити факт, що [PERSON], яка померла 03.04.1997 року є матірю [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, а спадкоємцем першої черги за законом є позивач, який здійснив перебудову старого будинку, що належав його матері. При здійсненні будівництва будинковолодіння були дотримані всі будівельні норм. Вказане збудоване майно не порушує права третіх осіб. Тому за позивачем слід визнати право власності на самочинне збудоване майно.

Outcome: approved