Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., та зареєстрований в реєстрі з номером 16566. Вимоги позову мотивовані тим, що 07 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис №16566 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Бізнеспозика» заборгованості в розмірі 26\~092 (двадцять шість тисяч дев`яносто дві) грн. 56 коп. Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис №16566 від 07 липня 2021 року таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, та він не підлягає виконанню, з наступних підстав. Позивач вказує, що жодних вимог від ТОВ «Бізнеспозика» він не отримував. Також позивач вважає, що такі дії вчинені умисно з метою приховання факту незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження в той час, як позивач зареєстрований в місті Кременчуці. Також позивач [PERSON] не визнає суми боргу, зазначеної у виконавчому написі, а також нараховані відсотки, штрафи та пеню, вважаючи їх безпідставними. Також позивач вважає, що виконавчий напис №16566, вчинений 07 липня 2021 року приватним нотаріусом Бригіда В.О., є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат». За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] надала суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а також представник позивача адвокат Биков В.Г. надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та вказав, що на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача, ТОВ «Бізнеспозика», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бригіда В.О., в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без його участі та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т.В., в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час, місце розгляду справи, що вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надала суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заявку не надала. Відповідно до\~частини 1\~статті 280\~Цивільного процесуального\~Кодексу України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~ доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, з урахуванням тієї обставини, що відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами\~статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16566, яким звернуто стягнення з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 26\~092 (двадцять шість тисяч дев`яносто дві) грн. 56 коп. та 650 грн. 00 коп. плати за вчинення виконавчого напису на користь на користь ТОВ «Бізнеспозика». Згідно змісту вказаного виконавчого напису, суму боргу нараховано за Кредитним договором №136361-ПО1-001 від 29 серпня 2020 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Бізнеспозика». \~ \~ \~ \~30 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. на підставі вищевказаного виконавчого напису винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно зі\~статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88\~Закону України «Про нотаріат»\~№3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та ТОВ «Бізнеспозика», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, у своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі №405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 Цивільного кодексу України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (Провадження № 14-84цс19). Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті\~12\~та статті\~\~81\~Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки до суду не надано жодних підтверджень на те, що нотаріусом виконавчий напис було вчинено правомірно, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, водночас відповідач ТОВ «Бізнеспозика», будучи достовірно обізнаним про наявність в провадженні суду даної справи, відзиву не надав, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України та положень пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), відповідно до якого [PERSON] звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, оскільки позовні вимоги останнього задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «Бізнеспозика» в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved