Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що малолітній [PERSON], [INFO], є онуком позивачки, який з народження проживає разом з нею та її чоловіком [PERSON]. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], які вихованням дитини ніколи не займалися та не займаються, матеріально не забезпечують. З 2014 року по цей час ні батько, ні мати не виявляють до свого сина батьківської турботи та піклування, не цікавляться станом його здоров'я, не надають йому будь-якої допомоги, не займаються його вихованням. 20 жовтня 2018 року відповідачами були складені заяви, посвідчені державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., про їх відмову від батьківських прав та обов'язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим бабуся дитини [PERSON] звернулась із відповідним позовом до суду та просила позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково зазначивши, що вона є матір'ю [PERSON], який записаний батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Ії внук [PERSON] проживає разом з нею та її чоловіком з тримісячного віку, вони опікуються дитиною, виховують його, доглядають та матеріально забезпечують. Мати дитини - відповідачка [PERSON] привезла дитину до неї, коли [PERSON] захворів запаленням легенів, після чого матір та батько дитину не відвідують, участі у його вихованні не приймають, не цікавляться його долею та станом здоров'я, матеріальної допомоги не надають. У ході розгляду справи позивачка доповнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подачі позову. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. В матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені заяви [PERSON] та [PERSON], якою вони підтверджують, що не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав та просили розглядати справу без їх участі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі ради Колодич К.С. надала суду висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1992 р.н., та [PERSON], 1995 р.н., відносно дитини [PERSON], [INFO].». Представник третьої особи позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с. 7). Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, тобто походження дитини від батька [PERSON] визначена за заявою відповідачів, які не перебувають у шлюбі між собою (а.с. 8). На теперішній час дитина проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] та її чоловіком [PERSON]. Відповідно до довідок Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №402 комбінованого типу» Дніпровської міської ради №149 від 20.11.2018, №149/1 від 20.11.2018, малолітній [PERSON], [INFO], відвідує даний заклад із 04.08.2016 року по теперішній час. Вихованням дитини [PERSON] увесь час займалася бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON], з якими дитина мешкає за адресою: [ADDRESS]. Оплату за харчування у дитячому садочку здійснювали бабуся з дідусем, відповідально ставилися до його здоров'я, відвідували батьківські збори та святкові заходи для дітей та батьків (а.с. 19, 20). 20 жовтня 2018 року відповідачами були складені заяви, посвідчені державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Коцар І.В., про відмову від батьківських прав та обов'язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 17, 18). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпрі «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1992 р.н., та [PERSON], 1995 р.н., відносно дитини [PERSON], [INFO].», Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 43-45). Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, про обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу ст.164 Сімейного Кодексу України, про підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм та моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків відносно своєї дитини знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується матеріалами справи. Суд вважає, що ухилення відповідачів від виконання обов'язків по вихованню малолітнього сина має системний та винний характер. Надаючи оцінку встановленим обставинам, та враховуючи інтереси дитини, суд вважає позбавити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від утримання свого малолітнього сина, суд вважає стягувати з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з кожного, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09.01.2019 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі по 1152 (одну тисячу сто п'ятдесят дві) гривні 60 копійок з кожного.

Outcome: approved