Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], звернулась 18.11.2015 року в суд з цим позовом та просила ухвалити рішення суду, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу цілого житлового будинку, зазначеного у плані під літ.«А» з верандою літ. «а», загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: погребом з шийкою літ. «б», навісом літ. «а-1», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», убиральнею літ. «Г», вимощенням І, огорожею №1,2, що знаходяться за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Коси, вул. Садова, 67, укладений між нею, [PERSON], та [PERSON] 11 червня 2015 року та визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на цілий житловий будинок зазначений у плані під літ.«А» з верандою літ. «а», загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: погребом з шийкою літ. «б», навісом літ. «а-1», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», убиральнею літ. «Г», вимощенням І, огорожею №1,2, що знаходяться за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Коси, вул.Садова, 67. Підставою цьому зазначала те, що 11.06. 2015 року між нею та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу цього будинку. За умовами вищевказаного договору вона повністю сплатила [PERSON] вартість 38 000,00 ( тридцять вісім тисяч) гривень, придбаного за договором купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами. На виконання умов договору [PERSON] передала їй правовстановлюючі й технічні документи та ключі від вхідних дверей житлового будинку. З вказаного часу вона фактично володіє та користується вищезазначеним нерухомим майном. Також, відповідач [PERSON] запевнила її, що зобов'язується посвідчити угоду по відчуженню їй цілого житлового будинку з відповідними господарськими будівлями у приватного нотаріуса 15 червня 2015 року. Однак, починаючи з 15 червня 2015 року по теперішній час [PERSON] безпідставно й неодноразово ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Тому змушена звернутись в суд з цим позовом. В судове засідання позивач не зявилась, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій на позові наполягала та не заперечувала у заочному рішенні у справі. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій позов визнала. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи [PERSON] є одноосібним власником спірного будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Коси, вул. Садова, 67 та належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого секретарем Косівської сільської ради Котовського району Одеської області 10 жовтня 1992 року і зареєстровано в реєстрі за №28. Згідно технічного паспорту на цей будинок в натурі є: цілий житловий будинок зазначений у плані під літ.«А» з верандою літ. «а», загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., з відповідними господарчими будівлями та спорудами, зазначеними у плані: погребом з шийкою літ. «б», навісом літ. «а-1», літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», убиральнею літ. «Г», вимощенням І, огорожею №1,2, що знаходяться за адресою: Одеська область, Котовський район, с.Коси, вул.Садова, 67. Вартість всього цього складає 63337 грн. Згідно довідки виконкому Косівської сільради Котовського району Одеської області від 01.09.2015 року №645 відповідач [PERSON] числиться власником вказаного будинку з господарськими будовами згідно погосподарського обліку №0114/1, також за цим будинком числиться земельна ділянка площею 0.33 га з яких 0,25 га. для обслуговування житлового будинку й господарських будов і 0,08 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже, відповідач, являючись належним власником будинку, розпорядилась ним на свій розсуд, уклавши 11.06.2015 року з позивачем угоду договору купівлі-продажу. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами справи зазначених обставин справи, ці обставини також підтверджуються письмовою розпискою відповідача від 11.06.2015 року про отримання від позивача за продажу будинку коштів у розмірі 38 000 грн. та розпискою позивача від 11.06.2015 року про отримання від відповідача документів на будинок, ключів від нього тта самого будинку із неприватизованою земельною ділянкою площею 0,33 га. з кадастровим номером згідно Державного земельного кадастру. Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Отже, наявність у справі письмової розписки відповідача про отримання коштів від позивача за проданий будинок у сумі 38000,00 грн. та розписки позивача про отримання від відповідача цього будинку, ключів від нього, документів на будинок з земельною ділянкою площею 0,33 га. з кадастровим номером згідно Державного земельного кадастру, підтверджує факт укладання між сторонами договору купівлі-продажу цього будинку 11.06.2015 року. Частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається. Згідно положення ч.4 ст.174 ЦПК україни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved