Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] звернувся з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 червня 1999 року, належить житловий будинок [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в установленому порядку в Артемівському БТІ. У будинку з відома і згоди позивача був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] був зареєстрований 01.11.2013 року в будинку за проханням дружини позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку із сімейними обставинами з 01 грудня 2013 року [PERSON] по теперішній час не мешкає в спірному будинку. Місце його проживання в даний час позивачу не відоме. Таким чином відповідач фактично проживає в іншому житловому приміщенні, залишаючись зареєстрованим в будинку позивача. Особистих речей відповідача в спірному будинку немає. Позивач вважає, що якщо відповідач, який має тільки прописку в спірному житловому приміщенні, фактично проживає в іншому житловому приміщенні в тому ж або іншому населеному пункті, не може зберігати за собою право користування в його жилому будинку, так як не є членом моєї сім`ї. Наявність реєстрації [PERSON] в спірному житловому приміщенні, практично позбавляє позивача можливості використовувати дане приміщення для особистого проживання і проживання членів його сім`ї. Не проживання в житловому приміщенні без поважних причин більше шести років підтверджує факт втрати відповідачем права користування житловим приміщенням. Відповідач не вважає спірний житловий будинок своїм основним житловим приміщенням, так як байдуже ставиться до його утримання. Відмова в знятті в добровільному порядку з реєстрації [PERSON] зі спірного житлового приміщення істотно погіршує житлові умови позивача, створює перешкоди в користуванні будинком, а також порушує його право на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися житловим приміщенням. Ця обставина також примушує позивача робити оплату за комунальні послуги виходячи зі складу сім`ї по реєстрацію в міграційній службі, тобто з урахуванням відповідача, в зв`язку з чим позивачу доводиться нести невиправдані фінансові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 17.06.1999 року завідуючим Першої артемівської державної нотаріальної контори [PERSON] , [PERSON] , є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.9-11). Відповідно до довідки № 536 виданої 05.05.2020 року Головою квартального комітету Комітету мікрорайону «Центральний», з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований його онук [PERSON] , [INFO] , але з 01.12.2013 року він за даною адресою не мешкає. Місце перебування останнього невідомо (а.с.8). Згідно з актом про не проживання від 07.05.2020 року за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , фактично з 01.12.2013 року за вказаною не проживає (а.с.14). Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідач без поважних причин за місцем реєстрації не проживає з 01.12.2013 року, тож позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved