Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач 17 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного 25 вересня 2007 року кредитного договору № NKXRRX11150167 позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9360грн. на строк до 26.09.2009року, відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1% в місяць (12% річних) на залишок заборгованості по кредиту. Позивач вказує, що банком свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого за період з 03.03.2013року по 03.03.2018року у відповідача за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 52712 грн. 99 коп., яка повністю складається з відсотків які нараховано на прострочену заборгованість. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету позичальника, заяву позичальника № NKXRRX11150167 від 25 вересня 2007 року, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (далі Умови), розрахунок заборгованості) судом встановлено, що 25 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приват Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKXRRX11150167 згідно умов якого відповідач отримала від банку кредит у сумі 9360грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості. Кінцевий строк повернення кредиту встановлений договором - 25.09.2009року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів позикодавцем у тимчасове платне користування . Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України та умовами договору передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено порядок повернення кредиту, щомісячними платежами у сумі 685,98грн. до повного погашення кредитної заборгованості. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 26 серпня 2008року ЗАТ КБ «Приват Банк» звернулося до Новоодеського районного суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про дострокове стягнення з [PERSON] всієї заборгованості за кредитним договором № NKXRRX11150167 від 25 вересня 2007 року. 27 серпня 2018року Новоодеським районним судом Миколаївської області за вищевказаною заявою було видано судовий наказ №2-1368/2008 за яким з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» стягнено заборгованість за кредитним договором № NKXRRX11150167 від 25 вересня 2007 року станом на 30.07.2008року у сумі 9404,31грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 7664,91грн.; заборгованості за відсотками 764,69грн.; заборгованості за комісією 898,56грн.; пені 76,15грн. Таким чином 26 серпня 2008року ЗАТ КБ «Приват Банк» предявив відповідачу вимогу повного дострокового погашення кредиту (у звязку з простроченням), чим змінив строк виконання зобовязання по кредитному договору, а відповідно кредитний договір припинив свою дію достроково. Тому кредитор втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором після направлення вказаної вимоги, тим паче після ухвалення судом рішення про повне дострокове стягнення заборгованості. Вищевказану правову позицію висловив Верховний Суд у Постанові від 14.02.2018 по справі 564/2199/15-ц і в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що відсотки про стягнення яких просить позивач нараховані безпідставно, а отже у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed