Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.03.2017 року звернувся до суду з позовом до Ворошиловської районної в місті Донецьку ради про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що згідно укладеного спадкового договору від 29.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ушаковою Н.Д., він набув право власності на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.03.2012 року запис № 287 в книзі 8/38дк-180, реєстраційний номер майна 5347477. На теперішній час правовстановлюючі документи на нерухоме майно втрачені і відновити їх у позивача немає можливості, оскільки нотаріус, документи нотаріального діловодства до Донецького обласного державного нотаріального архіву ним не передавалися. В зв'язку з чим, просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, у вигляді: трикімнатної квартири (загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, проти винесення заочного рішення у справі не заперечували. Представник відповідача Ворошиловської районної в місті Донецьку ради у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.10.2016 року, виданого повторно Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 09.08.2011 року, [PERSON] померла [NUMBER] року, про що складено відповідний актовий запис № 714. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 48061375 від 14.06.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [NUMBER] року не заводилося, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів від імені померлої не посвідчувалось. З листа Донецького обласного державного нотаріального архіву № 97/01-12 від 01.03.2017 року вбачається, що приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Ушакова Н.Д. діяльність не припиняла, тому її документи нотаріального діловодства та архіву на зберігання не передавалися. Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № Н-363-0431 від 03.03.2017 року, приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Ушакова Н.Д. заяву про припинення приватної нотаріальної діяльності не подавала та за даними Єдиного реєстру нотаріусів, інформація щодо її перереєстрації в іншій області або призначення на посаду держнотаріуса відсутня. У зв'язку з тим, що територія, на якій знаходиться робоче місце вищевказаного приватного нотаріуса, не підконтрольна українській владі видати дублікат свідоцтва про право на спадщину на теперішній час не представляється можливим. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так на підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 96189854 від 04.09.2017 року, трикімнатна квартира (загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м.), що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], на підставі спадкового договору від 29.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ушаковою Н.Д. (реєстраційний номер майна 5347477, номер запису № 287 в книзі 8/38дк-180). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи обставини справи, те що позивач на теперішній час позбавлений можливості відновити оригінал правовстановлюючого документу на належне йому нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved