Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.09.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2003 року. Рішенням Баришівського районного суду Київської області 21 січня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного сумісного подружнього життя сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Позивач проживає разом з дитиною, а відповідач не надає їй допомоги в утриманні дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , аліменти на її користь, на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дня подачі позову і до дня досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась направивши до суду клопотання в якому заявлений позов підтримує просить справу розглядати в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, завлений позов визнає в повному обсязі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved