Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач, 22.01.2018 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами в обґрунтування яких в позовній заяві вказав, що 16 листопада 2006 року помер гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 056731, виданим Ковалівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 17.11.2006 року. 16 жовтня 2001 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав усе своє майно ТОВ « Агрофірма « Ковалівка»», вказаний заповіт був посвідчений 16.10.2001 року Ковалівським сільським головою [PERSON]. Спадкове майно померлого [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,55 га, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області і належить померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія Р1 № 515623, виданого Ковалівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 23.07.2001 року за № 174. З жовтня 2001 року по 16.11.2006 року [PERSON] проживав в будинку пристарілих в с. Ковалівка Шишацького району Полтавської області, який перебував на балансі та повному утриманні ТОВ « Агрофірма « Ковалівка». Протоколом № 9 зборів учасників ТОВ « Агрофірма « Ковалівка» від 11.02.2005 року, діяльність ТОВ « Агрофірма « Ковалівка» було припинено шляхом реорганізації та приєднання до ТОВ « Агрофірма « Шишацька» і визнано останню правонаступником усього майна, прав та обовязків реорганізованого ТОВ « Агрофірма « Ковалівка». У 2008 році ТОВ « Агрофірма « Шишацька» також було реорганізовано і приєднано до ТОВ « Агрофірма імені Довженка» згідно протоколу № 14 зборів учасників ТОВ « Агрофірма імені Довженка» від 25.12.2008 року. Відповідно до статуту ТОВ «Агрофірма імені Довженка», вона є правонаступником усіх прав та обовязків ТОВ « Агрофірма « Шишацька». В березні 2017 року, генеральний директор ТОВ « АФ ім.. Довженка» [PERSON], звернувся в Шишацьку державну нотаріальну контору з заявою про відкриття спадкової справи на спадкове майно померлого [PERSON], але державний нотаріус Машівської державної нотаріальної контори, виконуюча обовязки завідувача Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 24.03.2017 року № 139/02-14 відмовила у відкритті спадкової справи у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки лише у 2016 році ТОВ « АФ ім.. Довженка» під час проведення інвентаризації документів у конторі виробничої дільниці в с. Ковалівка Шишацького району були виявлені оригінали документів на померлого [PERSON]О, саме: заповіт від 16.10.2001 року, свідоцтво про смерть від 17.11.2006 року та державний акт про право приватної власності на землю серія Р1 № 515623 від 23.07.2001 року, крім цього, оскільки померлий [PERSON] проживав у будинку пристарілих позивача з жовтня 2001 року по день смерті, знаходився на його повному утриманні, то вважав, що фактично прийняв спадщину. Вважаючи причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом надання йому судом додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання представник позивача [PERSON]Ф не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги позивача з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги позивача. Представник відповідача Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не відомі, з клопотаннями до суду не звертався, відзиву на позов не надав, тому суд розглядає справу на підставі наявних письмових доказів, наданих позивачем. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 листопада 2006 року помер гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серія І-КЕ № 056731, виданим Ковалівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 17.11.2006 року ( а.с.7). 16 жовтня 2001 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав усе своє майно ТОВ « Агрофірма « Ковалівка»», вказаний заповіт був посвідчений 16.10.2001 року Ковалівським сільським головою [PERSON] ( а.с. 8-9). Спадкове майно померлого [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,55 га, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області і належить померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія Р1 № 515623, виданого Ковалівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 25.07.2001 року за № 174 ( а.с. 10-11). З жовтня 2001 року по 16.11.2006 року [PERSON] проживав в будинку ветеранів в с. Ковалівка Шишацького району Полтавської області, який перебував на балансі та повному утриманні ТОВ « Агрофірма « Ковалівка», що підтверджується довідкою відповідача № 114 від 02.02.2018 року ( а.с. 52) Протоколом № 9 зборів учасників ТОВ « Агрофірма « Ковалівка» від 11.02.2005 року, діяльність ТОВ « Агрофірма « Ковалівка» було припинено шляхом реорганізації та приєднання до ТОВ « Агрофірма « Шишацька» і визнано останню правонаступником усього майна, прав та обовязків реорганізованого ТОВ « Агрофірма « Ковалівка». У 2008 році ТОВ « Агрофірма «Шишацька» також було реорганізовано і приєднано до ТОВ « Агрофірма імені Довженка» згідно протоколу № 14 зборів учасників ТОВ « Агрофірма імені Довженка» від 25.12.2008 року. Відповідно до статуту ТОВ « Агрофірма імені Довженка», вона є правонаступником усіх прав та обовязків ТОВ « Агрофірма « Шишацька». В березні 2017 року, тодішній генеральний директор ТОВ « АФ ім.. Довженка» [PERSON], звернувся в Шишацьку державну нотаріальну контору з заявою про відкриття спадкової справи на спадкове майно померлого [PERSON], але державний нотаріус Машівської державної нотаріальної контори, виконуюча обовязки завідувача Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 24.03.2017 року № 139/02-14 відмовила у відкритті спадкової справи у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини ( а.с.12). Зі змісту даної постанови судом встановлено, що спадкова справа щодо майна померлого 16.11.2006 року громадянина [PERSON] не заводилась, а отже інші спадкоємці померлого, що претендують на спадщину відсутні. Відповідно до ст.ст. 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин ( ст. 2 цього Кодексу). Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень, які містяться у абзаці 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На думку суду неврегульоване законодавцем питання фактичного прийняття спадщини за заповітом фізичної особи юридичною особою, на утриманні якої перебував спадкодавець і слугувало підставою для відмови нотаріусом позивачу і відкритті спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу верховенства права, а також зважаючи на те, що вимоги позивача не порушують нічиїх прав, свобод і законних інтересів, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, як законні, обґрунтовані та доведені. На підставі ст.ст. 3, 15, 16, 1217,1218, 1222, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved