overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач 11 вересня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON] 03 вересня 2011 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №474. Від шлюбу вони мають сина : [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з січня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 вересня 2011 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №474 (а.с.7). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO].(а.с.8). Встановлено також, що з січня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач 11 вересня 2015 року звернувся до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. Просить визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини у звязку з пропуском строку з поважної причини. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву в якій позов підтримав повністю , просить розглянути справу без його участі. Пояснив, що 16 листопада 2012 року померла його матір [PERSON]. Вчасно прийняти спадщину після померлої не зміг, оскільки хворів, а саме в кінці строку для прийняття спадщини з позивачем стався нещасний випадок і він переніс операцію. Інших спадкоємців після смерті матері не має. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій позов визнав повністю, просить провести розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 16 листопада 2012 року померла [PERSON], яка була матірю позивача по справі. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] та копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.7,8). Шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини на спадкове майно [PERSON] сплинув 16 травня 2013 року. До цієї дати позивач, як спадкоємець за законом не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через поважні причини, оскільки хворів та перебував на лікуванні. Дана обставина підтверджується довідкою міської клінічної лікарні м. Одеси від 20 травня 2013 року № 15501 , якою встановлено , що позивав в період часу з 09 травня 2013 року по 20 травня 2013 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу колото різаної рани шиї. ( а.с. 15). Постановою державного нотаріуса Малинської нотаріальної контори від 11 вересня 2015 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. ( а.с. 16). Виходячи з наведеного суд вважає, що позов є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач 11 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час вона і дочка проживають від відповідача окремо. Відповідач добровільно надає матеріальну допомоги на утримання дитини за усною домовленістю, проте вона, позивач, самотужки не має можливості створити дитині нормальні умови для утримання і виховання, у звязку з чим звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, до досягнення дочкою повноліття, оскільки відповідач працездатний, аліменти нікому не виплачує. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.11,13). У судове засідання належним чином повідомлений про явку до суду відповідач надав письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.10,14). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2014 року (а.с.5), від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає разом з позивачем. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 11 вересня 2015 року, аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дочкою повноліття, оскільки з позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що відповідач працездатний, аліменти нікому на сплачує. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» ( з внесеними змінами і доповненнями до нього) з відповідача на користь держави суд стягує 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач 11 вересня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зареєстрував шлюб з відповідачем 08 серпня 2009 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 339. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з травня 2016 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 339. (а.с. 8) Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з травня 2009 року внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а також те, що позивач не ставить питання про відшкодування їй судових витрат, суд вважає за можливе не відшкодовувати їх за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач 11 грудня 2013 року звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] міської ради, в якому просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті чоловіка [PERSON], визнати за ним в порядку спадкування після смерті її чоловіка, померлого 08 серпня 1994 року , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: м. Горлівка, вул. Вілюйська, 16 , в м. Горлівка, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що після смерті чоловіка , він не оформив належним чином спадкові права на спірний будинок, незважаючи на те, що фактично прийняв його у спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця мешкав у будинку і продовжує у ньому проживати по теперішній час. В судове засідання позивач та її представник надали суду заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність, наполягали на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] міська рада в наданому до суду клопотанні позов визнала та просила справу розглянути у відсутність її представника. Суд , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивачка [PERSON] знаходилась у шлюбі з [PERSON] з 01 березня 1946 року (а.с.6). 08 серпня 1994 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 22.12.1969 року [PERSON] на праві власності належить домоволодіння 16 по вул. Вілюйській в м. Горлівка (а.с.8), що підтверджено також копією технічного паспорту на будинок (а.с.11-13). У відповідності до довідки СК «ШМІДТ» на час смерті чоловіка [PERSON] була зареєстрована у [INFO] разом з чоловіком (а.с.10). Довідкою Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті [PERSON] 08.08.1994 року спадкову справу не відкрито. Таким чином, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] прийняла спадщину на підставі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки фактично на момент смерті чоловіка проживала в спірному будинку. Позивачка, як дружина померлого [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка згідно ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги , та вчинивши дії , що свідчать про прийняття спадщини, має право на спадкування спірного нерухомого майна, належного чоловіку, тому заява обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач 11 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2006 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2006 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 423 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. /. Сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач 11 грудня 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На час звернення до суду шлюбні стосунки припинено, у зв*язку з тим, що в них різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, на теперішній час мешкають окремо. Вона прийшла до висновку, що шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позові, просила справу розглянути за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач допитаний згідно доручення суду адміністрацією Жданівської виправної колонії №3 Донецької області, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 21.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 21.02.2012 року, за №89 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, зберегти неможливо з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітних сферах подружнього життя, що свідчить про те, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 114,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач 11 грудня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2012 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2014 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2012 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №874 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з червня 2014 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач 11 грудня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 24 вересня 2010 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №767, серія [NUMBER]. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з лютого 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 вересня 2010 року. Шлюб був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №767, серія [NUMBER]. /а.с.6/ Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]./а.с.7/. Встановлено також, що з лютого 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved