Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач 22.05.2015 року звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що з17.07.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Білоцерківського міського суду з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. За період з 01.08.2013 року по 01.03.2015 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини складає 11 988,00 грн. За її розрахунками за період з 01.08.2013 року по 01.03.2015 року сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь на утримання дитини складає 26 818,10 грн. В добровільному порядку вирішити спір не можливо в звязку з цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період 01.08.2013 року по 01.03.2015 року в сумі 26 818, 10 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи заперечення на позов до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. 01.04.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено рішення у цивільній справі № 357/1107/13-ц, яким стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 28.01.2013 року. (а.с. 21-23). За положеннями ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач зобовязаний рішенням суду сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно з 28.01.2013 року і до повноліття дитини та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зобовязаний вчиняти дії щодо належного виконання зобовязання, в тому числі повідомляти державного виконавця про місце проживання, місце роботи та доходи. Як вбачається з матеріалів справи, (а.с. 7), а саме з довідки-розрахунку по аліментах від 13.03.2015 року відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження, він частково сплачував аліменти, однак не в повній мірі і не кожного місяця. Доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача до суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, тому позивач має право на отримання від відповідача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу № 357/1107/13-ц на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] утворилась за період з 01.08.2013 року по 01.02.2015 року і складає 11 988 грн. 00 коп. Суд прийшов до висновку, що сума неустойки (пені) складає: 22 525 грн. 00 коп. виходячи з наступного розрахунку: Місяць року: Сума не сплачених 1% від суми несплачених дні прострочення: пеня: аліментів: аліментів: 01.08.2013 691,00 грн. 6,91 577 3987,07 01.09.2013 691,00 грн. 6,91 546 3772,86 01.10.2013 691,00 грн. 6,91 516 3565,56 01.11.2013 162,00 грн. 1,62 485 785,70 01.12.2013 0 0 0 0 01.01.2014 672,00 грн. 6,72 424 2849,28 01.02.2014 144,00 грн. 1,44 393 565,92 01.03.2014 0 0 0 0 01.04.2014 391,00 грн. 3,91 334 1305,94 01.05.2014 391,00 грн. 3,91 304 1188,64 01.06.2014 391,00 грн. 3,91 273 1067,43 01.07.2014 291,00 грн. 2,91 243 707,13 01.08.2014 191,00 грн. 1,91 212 404,92 01.09.2014 591,00 грн. 5,91 181 1069,71 01.10.2014 0 0 0 0 01.11.2014 0 0 0 0 01.12.2014 709,00 грн. 7,99 90 638,01 01.01.2015 709,00 грн. 7,99 59 418,31 01.02.2015 709,00 грн. 7,99 28 198,52 Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач не надав до суду доказів, щодо зміни сімейного стану та матеріального становища після стягнення аліментів, та заперечення на даний позов. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи вище зазначені факти, інтереси дитини,

Outcome: partial