Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.11.2015 року звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила , до Публічного акціонерного товариства «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 843,50 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі, яка з урахуванням уточненого розрахунку від 17.12.2015 року складає 33703,30 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала в трудових відносинах з підприємством з 10.10.2001 року по 03.09.2015 року. На час звільнення за п.1\~ ст. 36 КЗпП України\~ відповідач не виплатив позивачеві\~заборгованість із заробітної плати за березень вересень 2015 року у сумі 30075 грн. 55 коп. На суму 29232 грн. 05 коп. Жовтневим районним судом м. Харкова 16.09.2015 року було видано судовий наказ № 639/8180/15-ц, який передано на виконання до Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції, але станом на 30.11.2015 року він не виконується. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи відповідач ПАТ «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення обґрунтованого позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працювала з 16.11.2004 року по 03.09.2015 року на ПАТ «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» (а.с.4-5). Згідно з записами, які містяться в трудовій книжці [PERSON], остання 16.11.2004 року була прийнята юрисконсультом в АТЗТ ХЛФЗ «Червоний хімік». 01.05.2010 року [PERSON] була призначена на посаду начальника юридичного відділу. 01.06.2011 року АТЗТ «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» перетворено в Публічне акціонерне товариство «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік». 12.03.2012 року позивач була призначена за сумісництвом начальником відділу кадрів. [PERSON] звільнена з ПАТ «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» 03.09.2015 року на підставі п. 1\~ст. 36 КЗпП України\~за згодою сторін (а.с.5). В день звільнення розрахунок з позивчкою ПАТ «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» не здійснив. Згідно\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У відповідності до положень ст.ст.\~94,\~115 КЗпП України\~та ст.ст.\~21,\~24 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У відповідності до положень ч. 1 ст.\~47, ч. 1 ст.\~116 КЗпП України\~виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Як вбачається з довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату № 39 від 22.09.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік», заборгованість підприємства станом на 03.09.2015 року, тобто на день звільнення, перед [PERSON] по заробітній платі складає: за березень 2015 року 1040,91 грн., за травень 2015 року 5813,66 грн., за червень 2015 року 6727,73 грн., за липень 2015 року 6436,68 грн., за серпень 2015 року 9213,07 грн., за вересень 2015 року 843,5 грн. (а.с.4). Відповідно до ч. 3\~ ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Жовтневим районним судом м. Харкова 16.09.2015 року було видано судовий наказ, який набрав законної сили 09.10.2015 року, та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік» на користь [PERSON] нараховану, але невиплачену заробітну плату за квітень-серпень 2015 року у розмірі 29232 (двадцять девять тисяч двісті тридцять дві) грн. 05 коп. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що судовий наказ є різновидом судового рішення. Обставини встановлені судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2015 року, який набрав законної сили 09.10.2015 року,\~ не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Таким чином, оскільки судом встановлено, що з відповідача вже стягнуто заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати за квітень-серпень 2015 року у розмірі 29232 (двадцять девять тисяч двісті тридцять дві) грн. 05 коп., то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача нарахована, але не виплачена заробітна плата за вересень 2015 року у розмірі 843 грн. 50 коп. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно правової позиції Верховного Суду України , викладеної у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено,\~ що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином,\~ непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Відповідна правова\~ позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 29.01.2014 року\~ у справі № 6-144цс13,\~ від 18 липня 2012 року у справі № 6-14417св12, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог, передбачених\~ ст. 360-6 ЦПК України. Абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Порядок) передбачено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюються нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчисляється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Як вбачається з довідки про нараховану та невиплачену заробітну плату № 39 від 22.09.2015 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Харківський лакофарбовий завод «Червоний хімік», середньоденний розмір заробітної плати позивача за два останні повні календарні місяці становить 455 грн. 45 коп. (а.с.4). При визначенні кількості днів, які повинні бути оплачені позивачеві на підставі ст.117 КЗпП України при п'ятиденному робочому тижні, суд враховує число робочих днів\~з 04.09.2015 року по 17.12.2015 року, що складає\~74 дні. Таким чином, з 04.09.2015 року по день\~ ухвалення\~ судом рішення, число робочих днів у розрахунковому періоді буде становити 74 днів. Сума середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні станом на 17.12.2015 р. складає 33703,30 грн. (455,45 х74 = 33703,30). З огляду на вищевикладене суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.\~ підлягає стягненню з відповідача\~ в дохід\~ держави.

Outcome: approved