Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 вересня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . Фактично шлюбні відносини між нами припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають ,що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу,участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків,хто проживатиме окремо,участі у вихованні дитини того з батьків,який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. У період шлюбу ними придбане різноманітне майно ,що є їхньою спільною сумісною власністю,однак ніяких суперечок з приводу поділу майна між ними не виникає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 30 травня 2019 року ухвалою суду було відкрито загальне позовне провадження та справу призначено в підготовче судове засідання на 22 липня 2019року на 10 год.00хв. Позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі. Також, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON] надала заяву про слухання справи без її участі. Також, вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва(Серія [NUMBER] ) сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м.Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції , про що складено відповідний актовий запис № 325. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний позивач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви від відповідачки про зміну прізвища не надходило. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Outcome: approved