Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в травні 2015 року пред'явив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення частки майна у квартирі [ADDRESS], належної померлому на праві спільної сумісної власності. Обґрунтовує позов тим, що 26 червня 2013 року помер його батько [PERSON]. Йому на праві приватної власності належала 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася із 1/5 частини зазначеної квартири. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлого та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем в даній квартирі на час відкриття спадщини, зареєстрований в ній та проживає по даний час. Однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не в змозі через те, що розмір частки [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не визначений, а вказане майно належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру становила 1/5 частину. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву, згідно з якою позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], подали в судове засідання заяви згідно з якими позов визнали, просять суд його задовольнити, розглянувши справу в їхній відсутності. Від третьої особи Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла до суду письмова заява про розгляд справи у відсутності їх представника. При вирішенні спору покладаються на думку суду. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та представника третьої особи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини: 26 червня 2013 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І?ИД № 156184 від 26 червня 2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку квартири, що належала йому на праві спільної сумісної власності. Позивач є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 340288 від 24 вересня 1974 року, виданого Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, згідно зі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Як слідує з постанови №1792/92-31 від 20 травня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину після свого батька [PERSON], оскільки разом із ним проживав та був зарєстрований за однією адресою разом із батьком на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №1529, виданою ПП «Наш дім» 19 версеня 2013 року. Як убачається з відповіді Першої тернопільської державної нотаріальної контори від 05 червня 2015 року №1961/01-16, 10 січня 2014 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON], Першою тернопільською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 11/2014 до майна померлого 26 червня 2013 року [PERSON] Згідно матеріалів спадкової справи, після померлого 26 червня 2013 року [PERSON] державним нотаріусом було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована на території Великоглибочанської сілської ради Тернопільського району Тернопільської області та постанову про відмову у видачі відоцтва про прово на спадщину за заповітом на 1/5 частку квартири [ADDRESS]. Як слідує із постанови №1792/92-31 від 20 травня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26 червня 2013 року [PERSON] відмовлено через те, що розмір частки [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не визначений, а вказане майно належить співвласникам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 1999 року, виданого міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду. В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. Згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Отже, з метою захисту спадкових прав позивача, забезпечення реалізації його права на отримання у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину, слід у судовому порядку визначити розмір частки, належної померлому [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Беручи до уваги, що зазначена квартира була приватизована на сім'ю в складі 5-ох осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і їм видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого зазначена квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, частка кожного у цій квартирі становила 1/5. Аналізуючи в сукупності всі досліджені докази та встановлені ними обставини, суд приходить до переконання, що в [PERSON] дійсно існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому його порушені права підлягають до захисту судом. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 1226 , 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved