Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 10.02.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що в 2000 році його матір з метою забезпечення його житлом в майбутньому вирішила придбати йому будинок за адресою: [ADDRESS] у [PERSON], якій завжди допомагали матеріально та фактично утримували, оскільки остання не мала ані постійної роботи, ані на той час пенсії. Так у липні 2000 року, він перевіривши правовстановлюючі документи на вказаний будинок, та впевнившись, що [PERSON] є власницею вказаного будинку, сплатив останній 70 000 гривень за вказаний будинок та з метою переоформлення документів почав готувати їх до нотаріальної угоди купівлі- продажу. Але побачивши паспорт [PERSON], ще радянського зразку, зрозумів, що посвідчити угоду жодним чином йому не вдасться. Його неодноразові прохання, вимоги тощо до [PERSON] розбиваються о стіну непорозуміння з обґрунтуванням релігійними переконаннями не отримувати паспорт з ідентифікаційним кодом. Весь час, він проживає у вказаному будинку, доглядає за ним та робить в ньому поточні ремонти. Вказана обставина підтверджується довідкою голови квартального комітету від 25.12.2016 року. У 2012 році ним було зроблено капітальний ремонт будинку, влаштовано подвір'я будинку, та зроблено всі умови для комфортного проживання у будинку. В грудні 2016 року він в черговий раз звернувся до відповідачки, з проханням отримати паспорт громадянина України та навіть відвіз її до Котовського РВ ГУДМС, але остання почувши, що для оформлення нового паспорта - карти ІД треба надати відбитки рук, навідріз відмовилась від його отримання. Загалом з серпня 2000 року він проживає у вказаному будинку майже 17 років. Крім того, протягом всього терміну володіння він утримує вказаний будинок за власні кошти, регулярно повністю сплачує комунальні платежі та витрати на втримання будинку та прибудинкової території. Позивач просить суд визнати за ним, [PERSON], іпн [NUMBER], в порядку набувальної давності, право приватної власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 75,4 кв. м, житловою площею 40,6 кв. м, з господарськими спорудами та будівлями: погріб з шиєю літ. «Б», прибудови літ. «а, а1, а2 », сараї літ. «Б1, В, И», навіс літ «З», вимощення І, колодязь II, огорожа №1, №3, ворота №2, що розташований у [ADDRESS]. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просив їх задовольнити з викладених у позові обставин. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала у його задовленні. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім відсутності заперечень з боку відповідача стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як вбачається з копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 18.01.2017 року КП «Інвентаризатор» на ім'я [PERSON] в натурі є: житловий будинок літ. «А», загальною площею 75,4 кв. м, житловою площею 40,6 кв. м, з господарськими спорудами та будівлями: погріб з шиєю літ. «Б», прибудови літ. «а, а1, а2 », сараї літ. «Б1, В, И», навіс літ «З», вимощення І, колодязь II, огорожа №1, №3, ворота №2, що розташований у [ADDRESS]. Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, оціночна вартість житлового будинку у [ADDRESS], складає 71480,00 грн. Житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 травня 1998 року державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М. М., зареєстровано у реєстрі за №1783. Факт правомірного заволодіння та безперервного відкритого володіння позивачем спірним будинком з 2000 року не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою голови квартального комітету від 25.12.2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно проживає у [ADDRESS] з січня 2000 року. За час проживання проводив поточний ремонт будинку та надвірних споруд та будівель, підтримує будинок у належному стані. Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами у [ADDRESS], суд вважає за можливе визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved