Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.07.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON], треті особи Піщанська сільська рада Покровського району Донецької області, Орган опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він являється власником житлового будинку № 1 а, який розташовано за адресою Донецька область, Покровський район, с.Звірове, вул.. Гагаріна на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Красноармійською райрадою 07.02.1991 року, яке зареєстровано в БТІ м.Красноармійська в реєстрову книгу 6 за реєстровим № 750. Відповідачі по справі були зареєстровані в належний позивачу житловий будинок, як далекі його родичі, хоча фактично з моменту реєстрації та до сьогоднішнього дня в будинку не проживають. Дана обставина підтверджується актами від 05.07.2016 року та 26.07.2016 року. Відповідачі [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], а також [PERSON] проживають та зареєстровані з 19.01.2016 року в агромістечку Князево по вул.. Шкільна, 1/1, республіки Білорусь. Зважаючи на те, що реєстрація відповідачів у будинку позивача позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг і те, що відповідачі в добровільному порядку не знімаються з реєстрації, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлені належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представники третіх осіб Піщанської сільської ради, Органу опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Вислухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач являється власником житлового будинку № 1 а, який розташовано за адресою Донецька область, Покровський район, с.Звірове, вул.. Гагаріна на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Красноармійською райрадою 07.02.1991 року, яке зареєстровано в БТІ м.Красноармійська в реєстрову книгу 6 за реєстровим № 750 (а.с.5). Відповідачі по справі були зареєстровані в належний позивачу житловий будинок (а.с.6), як далекі його родичі, хоча фактично з моменту реєстрації та до сьогоднішнього дня в будинку не проживають. Дана обставина підтверджується актами від 05.07.2016 року та 26.07.2016 року (а.с.7). Відповідачі [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], а також [PERSON] проживають та зареєстровані з 19.01.2016 року в агромістечку Князево по вул.. Шкільна, 1/1, республіки Білорусь. Зважаючи на те, що реєстрація відповідачів у будинку позивача позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг і те, що відповідачі в добровільному порядку не знімаються з реєстрації, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved