Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач 26.02.2019 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3.02.2006 р, мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалась через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, що суперечить уявленням про сім`ю позивача. На цьому підґрунті між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, а тому позивач дійшла висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку із чим змушена звертатись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 1.03.2019 прийнято позовну заяву до свого розгляду та призначено по вищевказаній справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.04.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позові. Також зазначала, що тривалий час вони не підтримують шлюбно сімейні відносини, спільне господарство разом не ведуть, строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що між сторонами 03.01.2014 року було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 61, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Сторони по справі мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.10,11). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення позивача та відповідача, сторони проживають тривалий час не ведуть спільного господарства, шлюбно-сіме нйні стосунки не підтримують, намірів зберігати шлюб вони не має. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 764, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved