Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач 25.02.2014 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 10 350 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 650 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн., та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.10.2012 року між ПрАТ «СК Уніка» та [PERSON] укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 027003/4002/0002072, предметом якого став автомобіль марки БМВХ-5, держ.номер [NUMBER], інд. держ.номер [NUMBER], кузов № [NUMBER]. [PERSON] 02.10.2013 року о 12год.40хв. керуючи своїм автомобілем та рухаючись по вул.Балківська в м.Одесі, не врахував дорожні обставини наїзд на перешкоду (яму) в результаті чого настав страховий випадок, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження у вигляді розбитого переднього бамперу та деформованого піддону кузова. З місця події позивач невідкладно повідомив ДАЇ, працівниками якої було видано довідка, і не залишаючи місця події сповістив також представника ПрАТ «СК «Уніка» про страховий випадок за телефоном вказаному в договорі. 03.10.2013 року він звернувся до страхової компанії з письмовою заявою та поясненнями про здійснення страхового відшкодування в результаті чого 02.10.2013 року був пошкоджений його транспортний засіб внаслідок події, яка носить ознаки страхового випадку. В листі № 6303 від 04.11.2013 року відповідач вказує на те, що відповідно до Договору представниками страхової компанії було зроблено запит до ТОВ «ХАВК ХОЛДІНГ» про необхідність проведення дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності і пояснень водія [PERSON] щодо заявленої пригоди. Після направлення такого запиту, страхова компанія ПрАТ «СК Уніка» посилається на те, що отримала висновок ТОВ «ХАВК ХОЛДІНГ» № 295-2013 від 31.10.2013 року, в якому встановлено, що «механізм утворення пошкоджень на його транспортному засобі суперечить фактичним дорожнім умовам і є технічно неспроможним, фактично вказані водієм [PERSON] обставини випадку слід розцінювати як надумані або сфальсифіковані…». У зв'язку з тим, що на звернення позивача страхова компанія не прийняла рішення про здійснення виплати страхового відшкодування, позивач для встановлення розміру завданої матеріальної шкоди, звернувся до незалежного оцінювача. Про призначення експертного авто товарознавчого дослідження страхова компанія була сповіщена належним чином телеграмою. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 1161/2013 вартість матеріального збитку складає 10 350 грн.63 коп. Крім того, позивач сплатив за проведення цієї експертизи суму у розмірі 650 грн. Також при здійсненні свого права на захист в судовому порядку, він скористався допомогою адвоката, уклавши угоду на загальну суму 2 000 грн., які на думку позивача повинні бути компенсовані відповідачем. В судове засідання з'явився представник позивача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі додаткової угоди № 1 від 14.10.2013р.), який підтримав позовну заяву та просив суд задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, проте на адресу суду були надіслані заперечення на позов, в яких страхова компанія позов не визнала та просила відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що факти викладені позивачем у заяві та поясненні не підтверджуються наявними пошкодженнями отриманими автомобілем за заявленими обставинами. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Уніка» було прийнято рішення про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування по випадку, який стався 02.10.2013 року, про що було повідомлено позивача листом від 04.11.2013 року вих.. №6303. Суд, у зв'язку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст.ст.. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 027003/4002/0002072, предметом якого став автомобіль марки БМВ Х5, державний номер [NUMBER] (інд.держ.номер [NUMBER]), кузов № [NUMBER]. Страхова сума 795000 грн. (а.с. 9-17) Даний вид правовідносин регулюється Законом України «Про страхування». Згідно ст. 6 Закону, загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом, а конкретні умови страхування визначаються при укладені договору страхування. Згідно ст. 16 Закону, договір страхування -це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору Відповідно до статті 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2013 року о 12 годин 40 хвилин [PERSON] рухаючись на автомобілі «БМВ» Х5, держномер [NUMBER] (інд.держ.номер [NUMBER]) по вул. Балківська в м.Одесі, не врахувавши дорожні обставини, скоїв наїзд на перешкоду (яму), в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження у вигляді розбитого переднього бамперу та деформованого піддону кузова. Згідно довідки ВДАЇ ОМУ ГУМВС № 92771552 автомобіль водія [PERSON] на перехресті вул.Балківська та вул. Маловського в м.Одесі отримав механічні пошкодження у вигляді розбитого переднього бамперу, деформовано піддон кузова.(а.с. 20-21). Також, з пояснень представника позивача встановлено, що позивач негайно, не залишаючи місця події, сповістив представника ПрАт «СУ «Уніка» про подію за телефоном, який вказано в Договорі. 03.10.2013 року позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «Уніка» з поясненнями про здійснення страхового відшкодування, в наслідок події 02.10.2013 року, яка носить ознаки страхового випадку. (а.с.84). Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 25.04.2013 року до Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 027003/4002/002136 від 02.10.2012 року, у зв'язку з перереєстрацією транспортного засобу та зміною власника транспортного засобу на підставі заяви страхувальника від 25.04.2013 року внесено зміни до вищевказаного договору, а саме вигодонабувачем є [PERSON], вказана угода № 2 є невід'ємною частиною договору від 02.10.2012 року. 15.10.2013 року до страхової компанії звернулася [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 83) Відповідно до п.6.2.4 умов Договору та ст.. 25 Закону України «Про страхування», у разі необхідності страховик може робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організації, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясувати причини та обставини страхового випадку. Як вбачається з заперечень ПрАТ «СК «Уніка» та матеріалів справи, страховою компанією було направлено запит до ТОВ «Хавк Холдінг» про необхідність проведення дослідження механізму пошкоджень та встановлення технічної спроможності пояснень водія [PERSON] щодо заявленої вимоги. Висновком ТОВ «Халк Холдінг» № 295-2013 від 17.07.2013 року, встановлено, що послідова інформація і характер пошкоджень даного автомобіля БМВ д/н [NUMBER] дає підстави експертові здійснити висновок, що вказаний водієм цього автомобіля механізм утворення пошкоджень на його транспортному засобі суперечить фактичним дорожнім умовам і є технічно неспроможнім. Механізм утворення даних пошкоджень ймовірно характерний для контактування зі слідовідтворюючим об'єктом під деяким кутом і зміщення автомобіля вліво з можливим послідуючим зворотнім рухом. Також вказана думка експерта, що фактично вказані водієм [PERSON] обставин випадку, що викликали за собою пошкодження передньої частини автомобіля БМВ д.н. [NUMBER] слід розцінювати як надумані або сфальсифіковані. (а.с. 85-89) Відповідно до п. 6.3.6 умов Договору страхувальник зобов'язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені Договором, надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків. Пунктом 11.1.3. умов Договору та п.3 ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник надав неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Листом від 04.11.2013 року вих.№6303, ПрАТ «СК «Уніка» повідомила [PERSON] про рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування . (а.с. 22-23) Позивач для встановлення розміру завданої матеріальної шкоди, звернувся до незалежного оцінювача, судовим експертом Карекс-Групп - [PERSON], було складено висновок № 1161/2013 від 23.12.2013 року експертного авто товарознавчого дослідження щодо встановлення розміру матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ», д./з. [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП 02.10.2013 року на момент складання висновку складає 10350,63 грн. (а.с. 28-45) Зазначений висновок страховиком не оспорювався та не був визнаний у встановленому порядку недійсним. За виготовлення зазначеного дослідження позивач сплатив на користь [PERSON] - СПД [PERSON], кошти у розмірі 650 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1161 від 23.12.2013 року (а.с.27). Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.09.2014 року по справі було призначено судову авто-товарознавчу експертизу і трасологічну експертизу. Згідно повідомлення № 5060 судового експерта ОНДІСЕ про неможливість дати висновок судової транспортно-трасологічної експертизи, т.як транспортний засіб «БМВ Х5 д.н. [NUMBER] до експертного огляду не наданий, оплата за виконання експертного дослідження не здійснена, тому надати висновок на поставлені судом перед експертом питання не уявляється можливим. (а.с. 104-105). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.34.1. ст. 34 Закону - Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно п.34.2. ст. 34 Закону - протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно ч.1 ст. 988 ЦК України, що також дублюється п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п.35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком, має бути детально зазначено у договорі страхування. Відповідно до п.3.1. Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 027003/4002/0002072 від 11.10.1012 року, страховим ризиками вважаються дорожньо-транспортна пригода, в т.ч. викид каменів, чи інших твердих фракцій з під коліс транспорту (п.3.1.2); стихійне лихо (повінь, буря, ураган, смерч, шторм, злива, град, обвал, лавина, зсув, вихід ґрунтових вод, сель, удар блискавки, осідання ґрунту, землетрус тощо) (п.3.1.4). Пунктом 11.1.3. умов Договору передбачено, що підставою для відмови страховиком у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей, що зазначаються в п.1.1, 1.2, та 1.11, про предмет Договору або про факт настання страхового випадку. При здійснені дослідження ТОВ «Халк Холдінг» позивача не викликали та огляду транспортного засобу не здійснювали, тобто висновок експертом був здійснений лише на підставі заяви позивача та на підставі його письмових пояснень. Згідно п. 31.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, а саме належним чином повідомив про страховий випадок, надав довідку ДАЇ, якою зафіксовано пошкодження транспортного засобу. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до п.3.1. Договору - наїзд водія [PERSON] 02.10.2013 року транспортним засобом «БМВ Х5» на перешкоду (яму)» - є страховим випадком. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Беручи до уваги, що ПрАТ «СК «Уніка» є стороною договору, то зобов'язана виконати обов'язки відповідно до умов договору та правил страхування. Враховуючи вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ», д./з. [NUMBER], пошкодженого в результаті ДТП 02.10.2013 року, у розмірі 10350,63 грн. Також, на думку суду з відповідача на користь позивача стягненню підлягають витрати на проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 650 грн., так як це передбачено страховим законодавством. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат пов'язаних з наданням правової допомоги у розмірі 2 000 грн. то суд вважає, що ці позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 84 ЦПК України встановлено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Судом встановлено, що позивач 14.10.2013 року уклав з адвокатом Курилко І.В. Договір № 1/175/13 (а.с.46-47). Відповідно до п.3.1. Договору клієнт сплачує виконавцю винагороду у розмірі 2000 грн. за виконану виконавцем роботу, вказану в п.1.1. даного Договору, протягом 10-ти днів з моменту підписання цього Договору. При цьому з боку позивача не надано суду жодних доказів про те, що він сплатив на користь адвоката кошти у розмірі 2 000 грн. за надання йому правової допомоги. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи. Отже, враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом для захисту своїх прав, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, що підтверджується квитанцією № ПН24823 від 21.02.2014 року (а.с.1). Тому, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 243,60 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial