Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 серпня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 20 червня 2015 року помер її брат [PERSON], який проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 8,35 га, що належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР №003831, земельної ділянки площею 0,0200 га, що належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №129304, земельної ділянки площею 0,5067 га, що належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №129471. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємицею другої черги за законом, однак в нотаріальному порядку позивач отримати спадщину на земельні ділянки не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тобто оригінали державних актів, в звязку з чим звернулася до суду з позовом про визнання права на земельні ділянки. У відкрите судове засідання представник позивача, що діяв на підставі довіреності, не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд цивільної справи без її присутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника Відділу, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №501469, виданого 22 червня 2015 року виконавчим комітетом Вязівської сільської ради, [PERSON] помер 20 червня 2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, що складається із земельної ділянки площею 8,35 га, що належала померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХР №003831, земельної ділянки площею 0,0200 га, що належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №129304, земельної ділянки площею 0,5067 га, що належала померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №129471. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Окрім позивача, спадкоємцем за законом є їхня мати, відповідач по справі [PERSON]. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.11.2016 року №1677/01-14 після померлого [PERSON] заяви про прийняття спадщини не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Факт, що позивач являється сестрою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження позивачки та померлого [PERSON], де в графі батьки зазначені [PERSON] та [PERSON], а також свідоцтвом про укладення шлюбу, в якому зазначено, що [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спад\-щини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, оскільки вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved