Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON], 11 грудня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 15 квітня 2009 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої 15 квітня 2009 року. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що перебувала в скрутному матеріальному становищі. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов поновити строк позовної давності та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 15 квітня 2009 року, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №184788, виданого [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 17 квітня 2009 року, актовий запис №04. Згідно з досліджених з досліджених в судовому засіданні: свідоцтва про народження серії І-ЖД №271187, виданого 22 грудня 2009 року Кодимським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого, матірю народженої 23 січня 1961 року [PERSON] є [PERSON]; довідки [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області №02-16/466 від 26 грудня 2017 року, відповідно до журналу реєстрації актових записів громадянського стану за 1979 рік, за №13 від 19 серпня 1979 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого [PERSON] присвоєно прізвище «Малюта». Тобто, суд констатує, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з тої причини, що перебувала в скрутному матеріальному становищі. Отже, ту обставину, що позивач не мала змоги звернутися до нотаріуса у строк, визначений законом в силу скрутного матеріального становища, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved