Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 січня 2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. Зазначені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 01 травня 1993 року між нею та [PERSON]. І.З. було укладено шлюб у Тернопільському міському відділі загсу міської ради, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 476. Від шлюбу у них є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З кінця 2016 року їхнє шлюбне життя не склалось і вони з чоловіком проживають окремо, хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі. Син проживає разом із нею. Всі обовязки щодо утримання та виховання дитини несе самостійно. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязку утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати свою дитину, оскільки він працює в Управлінні СБУ в Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, просп. С. Бандери, 21, і його середньомісячний заробіток становить приблизно 10000,00 грн. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак подала заяву, згідно з якою просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте подав заяву у якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 01 травня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ИД № 254621 від 01 травня 1993 року, видане відділом загсу міської адміністрації. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 063874 від 15 червня 1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому; та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АС № 000300 від 01 листопада 2005 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, син перебуває повністю на її утриманні. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм \~станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги позивача [PERSON] та судом не встановлено інших обставин, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не має можливості надавати неповнолітньому сину на його утримання аліменти, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved