Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 серпня 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 12 грудня 2004 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,5199 га, яка розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], який помер 12 грудня 2004 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 12 грудня 2004 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-БК № 522900 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,5199 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 461564 (а.с.7). Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 357041 (а.с.6). Відповідач [PERSON], [INFO], є матірю позивача та дружиною померлого [PERSON]., що стверджено свідоцтвом про шлюб серії ІОК № 194455 (а.с.10). Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є сестрами позивача та доньками померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами. Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлого 12 грудня 2004 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено (а.с.18), тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved