Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Перший Український [PERSON]» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, та просив виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити квартиру [ADDRESS] від особистих речей. Зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати у цій справі стягнути з відповідачів у відповідності до чинного законодавства України, посилаючись на таке. 06 грудня 2007 року між [PERSON] акціонерним товариством «Перший Український [PERSON]» (коротка назва ПАТ «ПУМБ») та [PERSON] укладено кредитний договір №5919528, відповідно до умов якого ПАТ «ПУМБ» зобовязався надати Позичальнику кредит в розмірі 80158,00 доларів США (вісімдесят тисяч сто пятдесят вісім дол. США 00 цент.), а Позичальник зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором.В якості забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» 06 грудня 2007 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 4291, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ПУМБ» квартиру № 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71. У звязку із невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, на підставі положень Іпотечного договору та чинного законодавства України, 03 травня 2017 року державним реєстратором [PERSON] було зареєстроване за ПАТ «ПУМБ» право власності на предмет іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 травня 2017 року за індексним номером: 35055569, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 травня 2017 року № 87093341. Таким чином, з 05 травня 2017 року ПАТ «ПУМБ» став власником квартири № 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71, з усіма відповідними правами та обовязками.Однак, після набуття права власності на вказану квартиру, згідно Довідки (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №582 від 28 липня 2016 року, в квартирі 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71, зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 24 травня 2017 року [PERSON] за допомогою засобів поштового звязку направив відповідачам вимогу про виселення № КНО- 44.4.2/562 від 19 травня 2017 року.Проте, до сьогоднішнього дня вказана вимога відповідачами не виконана і вони продовжують порушувати права та законні інтереси ПАТ «ПУМБ».Тому, позивач, вимушений звернутися з цим позовом за захистом. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі та третя особа у судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів та третьої особи, які не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року між [PERSON] акціонерним товариством «Перший Український [PERSON]» (коротка назва ПАТ «ПУМБ») та [PERSON] укладено кредитний договір №5919528, відповідно до умов якого ПАТ «ПУМБ» зобовязався надати Позичальнику кредит в розмірі 80158,00 доларів США (вісімдесят тисяч сто пятдесят вісім дол. США 00 цент.), а Позичальник зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. В якості забезпечення виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ» 06 грудня 2007 року був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 4291, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку ПАТ «ПУМБ» квартиру № 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71. Відповідно до умов п. 1.6. Іпотечного договору, за рахунок предмету іпотеки [PERSON] має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням в повному обсязі, що визначається відповідно до Кредитного договору, цього Договору та чинного законодавства України, а також відшкодувати в повному обсязі всі свої витрати, повязані із реалізацією прав, що випливають з Іпотечного договору (зокрема, але не виключно, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, включаючи витрати на оплату винагороди залученим експертам, організацію торгів тощо). Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Право Банку звернути стягнення на предмет іпотеки передбачене ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», п. 4.1. та п. 4.2. Іпотечного договору, в тому числі шляхом набуття ПАТ «ПУМБ» права власності на предмет іпотеки на підставі застереження, яке міститься в Іпотечному договорі. Так, пунктом 4.7.1. Іпотечного договору встановлено, що у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття Предмету іпотеки у свою власність. У звязку із невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, на підставі вищевказаних положень Іпотечного договору та чинного законодавства України, 03 травня 2017 року державним реєстратором [PERSON] було зареєстроване за ПАТ «ПУМБ» право власності на предмет іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 травня 2017 року за індексним номером: 35055569, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 травня 2017 року № 87093341. Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, з 05 травня 2017 року ПАТ «ПУМБ» став власником квартири № 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71, з усіма відповідними правами та обовязками. Після набуття права власності на вказану квартиру, згідно Довідки (виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №582 від 28 липня 2016 року, в квартирі 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71, зареєстровані: [PERSON] (основний) б/р, [PERSON] (син), [PERSON] (син) та [PERSON] (дружина). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом Частинами 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець встановлює певний порядок дій Банку, а саме: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Так, відповідно до вищезазначеної норми звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканні зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання викладених вище положень чинного законодавства, 24 травня 2017 року [PERSON] за допомогою засобів поштового звязку направив відповідачам вимогу про виселення № КНО- 44.4.2/562 від 19 травня 2017 року. Вказана вимога відповідачами не виконана і вони продовжують порушувати права та законні інтереси ПАТ «ПУМБ». Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допус\-кається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судо\-вому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до п. 1.4.1 Іпотечного договору від 06 жовтня 2007 року іпотекодавець [PERSON] свідчить, що укладення цього договору не суперечить правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх т непрацездатних дітей. Відповідно до п. 1.7.4. Іпотечного договору від 06 жовтня 2007 року без попереднього письмового погодження іпотекодержателя іпотекодавець не має права реєструвати третіх осіб на житловій площі, що входить до складу предмету іпотеки, передавати предмет іпотеки в найом, оренду, інші види користування. Згідно довідки про склад сімї № 582 від 28.07.2016 р. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою предмета іпотеки [ADDRESS] з 08.12.2010 року, [PERSON], [INFO], з 10.02.2015 року, [PERSON], [INFO], з 08.12.2010 року, тобто після укладення іпотечного договору. Письмової згоди на реєстрацію місця проживання іпотеко держатель не надавав. Таким чином [PERSON] порушив умови Іпотечного договору. Згідно зі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації [PERSON]за вищевказаною адресою. Отже, у звязку із переходом до Банку права власності на квартиру № 123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, будинок 71, за адресою якої зареєстроване місце проживання відповідачів припинилися підстави для користування зазначеним житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов частково обґрунтованим, а саме: виселити [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], із квартири [ADDRESS].Зобовязати [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який діє в своїх інтерсах та в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], звільнити квартиру [ADDRESS] від особистих речей.Стягнути в рівних частках з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український [PERSON]» судові витрати у розмірі 4800,0 гривень. Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для Малиновського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області для зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: partial