Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач 13.10.2016 року звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, відповідно до якого просив стягнути з [PERSON] в розмірі 1\~869 230 гривень, з них: 164 000 грн. сума основного боргу, 123 492 грн. сума індексу інфляції, 1\~427 398 грн. проценти за користування коштами, 154 340 грн. 3% річних., стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача. 13.01.2017 року позивач звернувся в суд з заявою про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача 2\~077 435 гривень, з них: 164 000 грн. сума основного боргу, 133 348 грн. сума індексу інфляції, 1\~604 195 грн. проценти за користування коштами, 175 892 грн. 3% річних. В обґрунтування позову зазначив, що 5 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON]було укладено нотаріально посвідчений договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальнику готівкові грошові кошти, а останній зобов'язався використати таку позику на власний розсуд і повернути її позикодавцеві з урахуванням інфляції до 5 грудня 2013 року. Відповідно до п. 1 договору, розмір отриманої позики становить 164 000 гривень. Позивач\~та його представник до суду не зявились, повідомлялись належним чином; представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомила, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслала, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що5 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON]Вбуло укладено нотаріально посвідчений договір позики, за яким позикодавець передав у власність позичальнику готівкові грошові кошти, а останній зобов'язався використати таку позику на власний розсуд і повернути її позикодавцеві в порядку та у строк визначений цим договором. Відповідно до п. 1 Договору, розмір отриманої позики становить 164 000 гривень. Відповідно до п.1 Договору, позика надається строком до 5 грудня 2013 року. На сьогоднішній день жодних доказів часткової або повної сплати позики суду не надано. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції: за грудень 2012 - 100,2%, за 2013 рік - 100,5%, за 2014 рік- 124,90%. за 2015 рік - 143,31%, за 2016 рік - 112,4% , загалом за період - 181,31 відсотків, сума інфляції за період: 164000*181,31/100-164000=133348,4 грн., сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період становить 164000* 181,31/100 = 297 348,4 гривень. Відповідно до п. 1 Договору позики від 05.12.2012 року сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 297 348 гривень. Облікова ставка Національного банку України за період грудень 2013 року по грудень 2016 року включно становить 639,5%, а саме (6,50 * 4 +9,50 * 3 +12,50 *4 +14,00 *3 +19,50 +30,00 *5 +27 +22,00 *7 +19 +18 +16,50 +15,50 *2 +15*2 + 14*2) = 26 +28,5 +50 +42 +19,50 +-150 +27 +154 +53,5 +31 +30 +28) = 639,5 %. Сума боргу з урахуванням суми індексу інфляції та процентної ставки НБУ за період грудень 2013 року по грудень 2016 року включно становить 297348,4 *639,5% /100 = 1901543,02 гривень, сума процентів за користування коштами: 1\~901\~543 297\~348 = 1\~604 195 гривень. Період прострочення з 5 грудня 2013 року по 5 січня 2017 року становить 9,25% річних (3%*3 роки + за 1 місяць 0,25%) від простроченої суми станом на 5 січня 2017 року, що становить 1\~901 543,02 *9,25/100 = 175 892,73 гривень. Загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції, процентної ставки НБУ за період та 3% річних становить 1\~901 543,02 +175892, 73 = 2\~077 435 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, при цьому на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Outcome: approved