Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Чорний Потік про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 13.08.2018 року помер його дід [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 1, розташованого по вул. Гагаріна, в с. Чорний Потік Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповіту від 13.12.2017 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чорнопотіцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, та зареєстрованого в реєстрі №54 заповів йому. Інших спадкоємців за заповітом не має. Позивач [PERSON] вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представники позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с.Чорний Потік Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.08.2018 року в с.Чорний Потік Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №193807 від 13.08.2018 року (а.с.13). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок № 1, розташований по вул. Гагаріна в с. Чорний Потік Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чорнопотіцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 13.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі №54, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповів позивачу [PERSON] Інших спадкоємців за заповітом не має. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину вчасно прийняв, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №53132473 від 30.08.2018 року (а.с.28) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.02.2018 року (а.с.31). З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №53132473 від 30.08.2018 року (а.с.28), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 31). Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул.Гагаріна.1 в с. Чорни Потік Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], який помер 13.08.2018 року, що підтверджується довідкою виконкому Чорнопотіцької сільської ради №5 від 28.01.2019 року (а.с. 25), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №239 від 04.09.2018 року (а.с.18), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.14-18). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Згідно довідки виконкому Чорнопотіцької сільської ради №5 від 28.01.2019 року (а.с. 25), довідки-характеристики Заставнівського РБТІ №239 від 04.09.2018 року (а.с.18), житловий будинок розташований в с. Чорний Потік Заставнівського району Чернівецької області по вул. Гагаріна,1 побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 14-18). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №239 від 04.09.2018 року (а.с.18) його вартість становить 251316(двісті п'ятдесят одна тисяча триста шістнадцять ) гривень 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved