Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач 25.05.2015 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 138802,75 грн., що виникла за кредитним договором №038-08-232к від 25.06.2004 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем, 25.06.2004 року було укладено кредитний договір №038-08-232к, відповідно до умов якого, відповідач отримав у АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» кредит в сумі 15000,00 доларів США, строком користування до 24.06.2019 зі сплатою 15,00% річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими договором. 14.06.2010 року на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» найменування АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 доларів США. Відповідач ж свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідачу була надіслана претензія - про порушення зобов'язання за кредитним договором, та запропоновано повернути у повному обсязі кредитні кошти, проте, в установлений строк заборгованість за кредитом не погашена. Станом на 19.03.2015 року за відповідачем числиться заборгованість перед банком у розмірі 5958,02 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 138802,75 грн., яка складається: 5187,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 120855,81 грн. - заборгованість за кредитом; 579,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 13499,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 121,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 2825,39 грн. - заборгованість пені за несвоєчасне повернення кредиту; 69,62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 1621,82 грн. - заборгованість пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом. Таким чином, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У судовому засіданні 17.11.2015 року представник позивача - Рогожкіна М.І. підтримала позовні вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач до суду тричі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 60, 64, 68), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанком» та відповідачем 25.06.2004 року було укладено кредитний договір №038-08-232к, відповідно до умов якого, відповідач отримав у АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» кредит в розмірі 15000,00 доларів США, строком користування до 24.06.2019 зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитними коштами, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими договором (а.с. 18-22). 14.06.2010 року на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» найменування АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 доларів США. (а.с. 25). Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. У зв'язку з невиконанням позивальником умов кредитного договору, непогашенням заборгованості, відповідачам була надіслана претензія - повідомлення про порушення зобов'язання за кредитним договором, та запропоновано повернути у повному обсязі кредитні кошти, проте в установлений строк заборгованість за кредитом не погашена (а.с. 13-14,17-17). Судом встановлено, що позивач звертався до відповідачів з вимогою про оплату заборгованості та попереджав про наслідки невиконання умов зазначеного договору, однак, відповідачами кошти не були повернуті. Станом на 19.03.2015 року за відповідачем числиться заборгованість перед банком у розмірі 5958,02 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 138802,75 грн., яка складається: 5187,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 120855,81 грн. - заборгованість за кредитом; 579,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 13499,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 121,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 2825,39 грн. - заборгованість пені за несвоєчасне повернення кредиту; 69,62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 1621,82 грн. - заборгованість пені за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом (а.с. 5-10 - розрахунок заборгованості). Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості яка станом на 19.03.2015 року існує у розмірі 5958,02 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.03.2015 року становить 138802,75 грн. Враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а отже такими, які слід задовольнити. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст.4 цього ж закону, ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України. «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату в розмірі 1218,00 грн. Як вбачається з даного позову він є позовом майнового характеру, ціна позову становить 138802,75 грн., тобто судовий збір за подання позову до суду становить 1 відсоток ціни позову, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 1388,03 грн. Як вбачається з платіжного доручення позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 1388,03 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved