overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 вересня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 28 травня 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, у даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] , проте дитина не від цього чоловіка. Шлюбні відносини між ними припинились, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 28 травня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 683 Тернопільським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що шлюб слід між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 вересня 2020 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 05 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №255. Свої вимоги мотивував тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. З середини 2020 року вони припинили шлюбні стосунки. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №255. Від шлюбу дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , 17 вересня 2020 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовною заявою про зняття арешту з майна. В обгрунтування своїх вимог, позивач вказує, що у Любашівському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходився на виконанні виконавчий лист № 507/147/15-ц від 24.02.2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . 14 серпня 2015 року постановою державного виконавця було накладено арешт на все його майно, рухоме та нерухоме. Він сплачує аміанти в повному обсязі, а станом на 31.08.2020 року по сплаті аліментів є переплата в сумі 15367 грн. 81 коп.. Однак, арешт з його майна не було скасовано. Накладений арешт на майно обмежує його права у володінні та користуванні майном, а тому він просив зняти арешт з усього його майна. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позивача підтримала повністю. Відповідач надав в судове засідання про розгляд справи за відсутності представника ВДВС. Тртетя особа не заперечує проти скасування арешту на майно позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. З копії виконавчого листа по справі № 507/147/15-ц, видного Любашівським районним судом Одеської області 24 лютого 2015 року видно, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] в сумі 500 грн. на користь [PERSON] (а.с. 7). В листа Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 18023 від 31.08.2020 року видно, що 14 серпня 2015 року на майно позивача було накладено арешт. Станом на 31.08.2020 року по сплаті аліментів позивачем рахується переплата в сумі 15367 грн. 81 коп. (а.с. 10). Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Крім того, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття арешту з майна може бути погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Враховуючи, що позивач сплатив суму заборгованості повністю, на даний час є значна переплата по сплаті аліментів, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про зняття арешту з майна підлягає задоволенню, так як накладений арешт на його майно обмежує його права у володінні, користуванні та розпорядженні ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 грудня 2013 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що 24 липня 1993 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що вони перестали розуміти один одного, у них різні погляди на життя, втратили почуття довіри та поваги. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її було повідомлено про час та місце розгляду справи, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 1993 року, про що зроблено актовий запис № 343 міським відділом запису актів громадянського стану м.Дружківка Донецької області . (а.с 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину:сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання [PERSON]. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

позивач [PERSON] 17 грудня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 06 листопада 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, відсутні між ними взаєморозуміння та довіра. З травня 2014 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо провести заочний судовий розгляд у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 139 (а.с 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З травня 2014 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , 17 грудня 2018 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який вони зареєстрували 24 листопада 2015 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, за актовим записом №645. Від шлюбу дітей не мають. Стверджував, що життя з відповідачкою не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивач у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати, та розглянути справ у його відсутність. Відповідачка у підготовче засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала, строк на примирення просила не надавати, та розглянути справ у її відсутність. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 грудня 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 06 червня 2014 року шлюб. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 23 січня 2019 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 січня 2019 року закрито підготовче провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2019 року. Позивач [PERSON] звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не подавав, з клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Хавура) [PERSON], [INFO], з 06 червня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 жовтня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги, також просила суд розірвати зареєстрований шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Макарова) [PERSON], [INFO], з 26 квітня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи надані сторонами по справі в судовому засіданні пояснення, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 17 жовтня 2017 року звернулась до суду з позовом до КПНЗ «Одеський ДОСК «Вікторія» про визнання незаконним та скасувати наказ КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» №8 від 03 січня 2017 року про призначення відповідального за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія». Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно пункту 2 частини 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: що виникають з трудових відносин. Частиною 5 статті 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON], 17 жовтня 2017 року звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обумовлює тим, що 11 липня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1027. Фактично шлюбні стосунки із відповідачем припинились з січня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Спорів про поділ майна та місце проживання дитини позивач та відповідач не мають. Після розірвання шлюбу просить суд відновити дошлюбне прізвище Величко. До судового засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. (а.с. 20) Відповідач до судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. (а.с. 21) За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований, 11 липня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 7) [PERSON], [INFO] є донькою позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved