Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

позивач 12 червня 2014 року звернулася до суду з заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої доньки [PERSON] без згоди її батька, вказавши, що з 02.10.2002 року по 11.03.2008 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] До реєстрації шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON] На теперішній час донька проживає разом з нею, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач ніякої участі у житті доньки не приймає, після відбуття строку покарання у вигляді позбавлення волі з 2007 року не виявляв та не виявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною, не цікавиться розвитком доньки, її вихованням та утриманням. Рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дитини, однак після цього відносини між нею та відповідачем тільки погіршилися. Крім того, їх доньки [PERSON] часто хворіє, у неї виявлена перша ступінь анемії, є проблеми з щитовидною та підшлунковою залозами. Тому з метою оздоровлення дитини вона має намір повезти її на лікування за кордон для діагностики її хвороби та належного лікування та відпочинку. Крім того, виїзд дитини за кордон буде сприяти розширенню її світогляду та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Однак для виїзду за кордон відповідно до Правил перетинання державного кордону громадян України, які не досягли 16-річного віку, їй потрібно отримати дозвіл батька дитини - [PERSON], однак такий дозвіл вона не має змоги отримати, оскільки відповідач по справі ніяк не реагує на її прохання, в телефонному режимі він пообіцяв надати такий дозвіл, однак обіцянка залишилася невиконаною. Вона вважає, що позиція відповідача перешкоджає інтересам дитини, її оздоровленню, не сприяє гармонійному та всебічному розвитку, порушує права дитини та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими обов'язками, тому просить надати їй дозвіл на виїзд їх доньки [PERSON] за кордон без дозволу батька дитини [PERSON] з 01.08.2014 р. по 01.11.2014 р. та дозволити їй без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON] за межі України за кордон з 01.08.2014 р. по 01.11.2014 р. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Сакса ганської районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.10.2002 року по 11.03.2008 рік перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8,9,10 - копії свідоцтв про одруження, про розірвання шлюбу, про зміну імені). До реєстрації шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON] (а.с. 11 - копія свідоцтва про народження). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с. 7- довідка), згідно довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 113 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] не бере участі у вихованні доньки [PERSON], не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не цікавиться життям та навчанням дочки (а.с.12 - копія довідки). Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на оформлення документів із перетинанням державного кордону України на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved