Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.12.2018 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 22 вересня 1995 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району міста Києва, актовий запис № 1119, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, протягом останніх семи років сімейне життя та стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносин між ними припинено з цього часу, проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їхніх дітей. Примирення позивач вважає неможливе. Ухвалою суду м. Києва від 10.01.2019 р., у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 вересня 1995 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району міста Києва, актовий запис № 1119, стягнути з відповідача судовий збір. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 2011 р. вони мешкають окремо, з цього часу не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство, а тому примирення позивач вважає не можливе. Неповнолітня донька, [PERSON], [INFO], проживає разом з нею. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, погодився на розірвання шлюбу з позивачем, про що надав відповідну заяву. Пояснив, що спільне життя з позивачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, з 2011 р. вони з позивачем припинили шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство. Примирення відповідач вважає неможливе. Зазначив, що неповнолітня донька за спільною згодою буде проживати разом з позивачем. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 вересня 1995 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, актовий запис № 1119, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved