Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач 13.05.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10164,20 грн. та судові витрати, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] уклали договір без номеру від 01.05.2006 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним і банком договір. Відповідач належним чином не виконав зобов'язання за вказаним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 31.03.2014 року становить 16064,87 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3534,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12530,87 грн. Від зазначеної суми віднімається сума у розмірі 6860,87 грн., яка була задоволена судовим наказом Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.03.2009 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Тому різниця становить 9204,00 грн. А також заборгованість складається з штрафу (фіксована частина) в 500,00 грн. і штрафу (процентна складова) в сумі 460,20 грн. 30.09.2014 року до суду було подано уточнену позовну заяву, в якій зазначалося, що станом на 31.07.2014 року заборгованість [PERSON] становить 9122,49 грн. (з урахуванням попередніх стягнень). В судове засідання представник позивача не з'явися, надавши заяву, в якій просив розглядати цивільну справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити . Крім того, зазначає в заяві, що не проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач позов не визнав, так як він брав кредит в сумі 2700 грн., а судом вже було з нього стягнуто 6860,87 грн. в 2009 році, що вдвічі більше за суму кредиту. Крім того, [PERSON] пояснив, що неодноразово не з'являвся до суду, так як перебував в зоні АТО. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до ст.10, ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. 01.05.2006 року [PERSON] підписав заяву (а.с. 8), яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним і банком договір, згідно якої банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 2700,00 грн., з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Позивач виконав умови кредитного договору в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.526 ЦК України, зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 6860 (шість тисяч вісімсот шістдесят) грн. 87 коп., яка була стягнута з [PERSON] 03.03.2009 року, згідно судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області (а.с.4) та погашена відповідачем за рахунок відрахувань з його заробітної плати, відповідно до довідки №НОР-1-4/1349 від 23.07.2014 року (а.с. 53). На підставі викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Зважаючи на положення ч.1 ст.88 ЦПК України, сума сплаченого позивачем судового збору не може бути стягнута з відповідача.

Outcome: dismissed