Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.04.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2011 року мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На старшу дочку [PERSON] відповідач сплачує аліменти за рішенням Тетіївського районного суду від 11.09.2014 року, проте на меншу дочка [PERSON], яка знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. В попереднє судове засідання позивач не прибула, до суду надала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності та уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача. Відповідач в попереднє судове засідання не прибув, до суду надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме, в частині стягнення в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в попередньому судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільні діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Поскільки на старшу дочку [PERSON] відповідач сплачує аліменти за рішенням Тетіївського районного суду від 11.09.2014 року, а на меншу дочка [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач змушена звернутися до суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Встановлені судом факти підтверджуються: заявами сторін, копією свідоцтва про шлюб виданого 19.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області , [NUMBER] (а.с.-4), копією свідоцтва про народження дочки [PERSON], [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області 21.03.2012 р. [NUMBER] ( а.с.-5 ),копією свідоцтва про народження дочки [PERSON] [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області 20.03.2015 р. [NUMBER] ( а.с.-6), копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 11.09.2014 р.( а.с.-7), довідкою виконавчого комітету Тетіївської міської ради від 07.04.2015 року № 1743, із якої встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері ( а.с- 8) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в попередньому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини [PERSON], [INFO]., тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved