Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (далі ПАТ «АКБ «Капітал») звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28.01.2014 року між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/17/317/20-01-14/0056, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 11737,27 гривень зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,75% від первісної суми кредиту. У звязку з тим, що відповідач, скориставшись наданими банком коштами, належним чином зобовязання щодо їх повернення не виконує, станом на 18.02.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 22084,04 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 8436,50 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1561,95 гривень, заборгованості по сплаті комісії по кредиту у розмірі 1232,42 гривень, пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 3613,91 гривень, пені за несплачені проценти у розмірі 1370,63 гривень, штрафу у розмірі 5868,84 гривень. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не зявилась до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв\~ ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що 28.01.2014 року між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/17/317/20-01-14/0056, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 11737,27 гривень зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,75% від первісної суми кредиту. Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки передбачені договором. У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, станом на 18.02.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 22084,04 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 8436,50 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 1561,95 гривень, заборгованості по сплаті комісії по кредиту у розмірі 1232,42 гривень, пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 3613,91 гривень, пені за несплачені проценти у розмірі 1370,63 гривень, штрафу у розмірі 5868,84 гривені. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Заяв про застосуванням наслідків пропуску строку позовної давності, а також про зменшення розміру неустойки в порядку ст. 551 ЦК України до суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «Капітал» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 22084,04 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ «АКБ «Капітал» та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 1378,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved