Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.02.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, а саме неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак даний шлюб було розірвано 20.05.2013 року, від даного шлюбу в них народились діти, а саме: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В даний час позивач з відповідачем проживають окремо, діти перебувають на її утриманні і вихованні. Старший син [PERSON], [INFO] є повнолітнім. Діти проживають з позивачкою та потребують матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу дітям, участі у вихованні дітей не приймає, здоров'ям не цікавиться. Позивачці самостійно важко утримувати дітей, однак як батьки позивач та відповідач повинні нести одинакові витрати по вихованню дітей. На підставі наведеного, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. В судове засідання 30.04.2014 року представник позивача [PERSON] не з'явився та подав до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.. Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомленим (а.с. 16, 22), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.1994 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (сторонами по справі) однак даний шлюб 20.05.2013 року розірвано за рішенням суду (а.с.3). Від згаданого шлюбу в сторін народились діти, а саме: син [PERSON], [INFO] (а.с. 4), та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтями 180,181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], та малолітній син [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою, відповідач з ними не проживає, життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не проявляє батьківської уваги до дітей, не цікавиться їх станом здоров'я, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, розмір яких суд визначає в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) і до повноліття дітей, щомісячно, починаючи з 08.02.2014 року - з моменту подачі позову до суду, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти за один місяць в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) негайно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо позивачка при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial