Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.12.2018 року звернувся у Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 100 000 грн. штрафної неустойки за інвестиційним договором № 46 від 09.03.2018 року та 18 050 грн. 50 коп. в якості відшкодування інвестицій за вищевказаним договором, а всього - 118 050 грн. 50 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення даного позову, у розмірі 1 180 грн. 51 коп., позивач просив покласти на відповідача. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я., постановленою 21.01.2019 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Заочним рішенням, ухваленим 19.04.2019 року у цій справі, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування вартості інвестицій та стягнення штрафної неустойки за інвестиційним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 118 050 грн. 50 коп. на відшкодування вартості інвестицій та штрафної неустойки за інвестиційним договором. Вирішено питання судових витрат у справі. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я., постановленою 10.06.2019 року, прийнято до розгляду належно оформлену заву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою, постановленою 22.07.2019 року у цій справі, заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення, ухвалене 19.04.2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування вартості інвестицій та стягнення штрафної неустойки за інвестиційним договором, скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 06.08.2019 року від уповноваженого представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (зареєстрований за вх. 3512). 06.09.2019 року від позивача надійшла заява про повідомлення щодо зміни адреси для листування (зареєстрована за вх. № 4020/2019). 23.09.2019 року від уповноваженого представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (зареєстроване за вх. № 4291/2019). У судовому засіданні 24.09.2019 року постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи у зв`язку із неналежним повідомленням сторін. 04.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (зареєстрована за вх. № 4512/2019). Ухвалами, постановленими 18.10.2019 року у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання уповноваженого представника відповідача про витребування доказів. Витребувано від позивача у належно засвідчених копіях документи на підтвердження понесення ним транспортних витрат та витрат на оформлення візи відповідачеві, оформлення йому полісу страхування здоров`я від нещасних випадків, витрат з орендної плати за проживання, а також витрат з проходження курсів. Розгляд справи відкладено за клопотанням уповноваженого представника відповідача на 12.11.2019 року, для надання можливості ознайомитись із відповіддю на відзив на позовну заяву та долученими до неї документами, а також для одержання судом витребуваних документів. 05.11.2019 року від позивача на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла письмова відповідь, а також документи (зареєстрована за вх. № 4987). У судовому засіданні 12.11.2019 року розпочато розгляд справи по суті за участі уповноваженого представника відповідача, досліджено письмові докази у справі, після чого оголошено перерву до 16.12.2019 року. Судове засідання, котре було призначене на 16.12.2019 року, не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого у справі - судді Микитина В.Я. на лікарняному. Призначено нову дату судового засідання у справі - 04.02.2020 року. 04.02.2020 року від уповноваженого представника відповідача надійшло клопотання про продовження перерви у судовому засіданні у зв`язку із неможливістю брати участь у такому за станом здоров`я (зареєстроване за вх. № 569). Враховуючи, що відсутні належні докази на обґрунтування незадовільного стану здоров`я уповноваженого представника відповідача, а також неповідомлення про причин неявки безпосередньо відповідачем, суд, виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, не мав правових підстав для продовження перерви у судовому засіданні, у зв`язку з чим визнав причини неявки їх обох у судове засідання 04.02.2020 року неповажними та постановив ухвалу про продовження розгляду справи по суті, відмовивши у задоволенні клопотання про продовження перерви у розгляді справи. При цьому судом враховано також й тривалий розгляд даної справи, як і дослідження судом письмових доказів у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового засідання 04.02.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що 09.03.2018 року між ним та [PERSON] було укладено інвестеційний договір № 46, за умовами котрого він як інвестор, на добровільних засадах, здійснив інвестування у діяльність відповідача як реципієнта та його розвиток, а останній зобов`язувався використовувати вкладені інвестиції лише для здійснення своєї діяльності, визначеної цим договором, а також виконувати пов`язані з цим обов`язки на умовах, передбачуваних договором. Згідно з п. 1.3 договору об`єктом інвестування є діяльність відповідача з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою в організації «Bomei Global Education», головний офіс якої знаходиться за адресою: Китайська Народна Республіка, провінція Гуандон, м. Шеньчьжень, р-н Бао`ан, Шаджін , буд. Шінге Меншн, офіс № 707. Згідно з п. 2.1 договору інвестиція здійснюється шляхом понесення позивачем витрат на підготовку та організацію діяльності відповідача та може надаватися у формі грошових коштів, майна (речей) майнових прав в обсязі, визначеному позивачем та необхідному для задоволення мети здійснення інвестицій. У свою чергу, перелік інвестицій було встановлено у протоколі здійснення інвестицій № 1 від 09.03.2018 року, котрий є невід`ємним додатком до договору. У серпні 2018 року позивач від «Bomei Global Education» отримав лист, датований 24.07.2018 року, про те, що відповідач з 16.03.2018 року порушив укладену між ним та «Bomei Global Education» угоду і покинув освітній центр. Відповідно до п. 5.3 договору у випадку порушення відповідачем одного з обов`язків, встановлених пунктами 4.2.2 - 4.2.9 договору, за кожен факт такого порушення та/або обґрунтоване повідомлення організацією, визначеною в п. 1.3 цього договору про порушення реципієнта та припинення (нездійснення) діяльності, що є об`єктом інвестування за цим договором, інвестор має право вимагати у реципієнта сплати штрафної неустойки у розмірі 100 000 грн. протягом 5 банківських днів з моменту направлення претензії (вимоги) про це. Позивач зазначає, що цінним листом з описом вкладення 17.12.2018 року він відправив на адресу відповідача письмову претензію про відшкодування вартості інвестицій і сплату штрафної неустойки, що підтверджується квитанцією ПАТ «Укрпошта» та Описом вкладення у цінний лист № 0405340512596, однак на момент подачі позову до суду відповіді на претензію від відповідача не було отримано, а заборгованість не погашено. Відтак, просить на підставі положень ст. ст. 525-526, 549, 611, 626, 629 ЦК України позов задовольнити. Позивач, будучи кожного разу належно повідомленим про дату, час та місце судових засідань у справі, у такі не з`явився, однак у матеріалах справи наявна отримана судом від нього ще 01.02.2019 року заява про розгляд справи без участі позивача (зареєстрована за вх. № 500), в якій позивач також підтримав свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Уповноважена представник відповідача - адвокат Павкович О.В. у судових засіданнях 18.10219 року та 12.11.2019 року проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заперечення відповідача проти позову, зокрема ґрунтуються на недобросовісності позивача та свідомому введенні ним в оману відповідача щодо істотних умов договору, так як такий, на переконання останнього, є нічим іншим як договором щодо посередництва між відповідачем та освітньою організацією «Bomei Global Education», у котрій він мав здійснювати свою діяльність з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою. Також посилається на необхідність виготовлення йому робочої візи, а не туристичної, на виготовлення котрої ним власне й отримані кошти від позивача, оскільки від цього залежала кількість днів для можливості перебування у Китайській Народній Республіці та здійснення обумовленої у договорі діяльності й розвитку. Натомість, в силу відсутності робочої візи, відповідач був змушений завчасно покинути Китайську Народну Республіку, оскільки був незадоволений працевлаштуванням та умовами для здійснення навчання. Крім того, зазначає про відсутність належних доказів щодо понесення позивачем витрат на відповідача, обумовлених договором, на кшталт транспортування, оформлення полісу страхування, винайм житла чи проходження курсів. Відтак, уповноважений представник відповідача просить у позові відмовити. У свою чергу, позивач у відповіді на відзив на позовну заяву зазначає про те, що ніколи не пропонував і не надавав відповідачеві послуги з працевлаштування, а сам відповідач невірно трактує умови укладеного між ними інвестиційного договору, предметом котрого є інвестування у діяльність відповідача як реципієнта у спосіб понесення витрат на підготовку та організацію діяльності останнього. Позивач наполягає на тому, що не зобов`язувався оформляти відповідачеві візу у Китайську Народну Республіку, у тому числі й робочу, а лише зобов`язався оплатити можливість його виїзду для здійснення діяльності з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою в освітній організації «Bomei Global Education». Свої зобов`язання за інвестиційним договором він виконав, натомість відповідач, очевидно знайшовши якесь місце праці, самостійно та без погодження покинув організацію з навчання англійською мовою, а, відтак, порушив взяті на себе зобов`язання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами процесуальні документи, заслухавши уповноваженого представника відповідача у судовому засіданні 12.11.2019 року, давши належу оцінку усім письмовим доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, виконуючи приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перевіряючи порушення прав позивача цивільного характеру, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до умов укладеного між сторонами у справі 09.03.2018 року інвестиційного договору № 46 (копія міститься у справі, а. с. 7-11), позивач як інвестор, на добровільних засадах, здійснив інвестування у діяльність відповідача як реципієнта, а той, у свою чергу, зобов`язувався використовувати вкладені інвестиції лише для здійснення діяльності реципієнта, визначених цим договором та виконувати пов`язані з цим обов`язки на передбачених ним умовах. Об`єктом інвестування є діяльність відповідача з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою в освітній організації «Bomei Global Education» з місцезнаходженням головного офісу у Китайській Народній Республіці, провінція Гуандон, м. Шеньчьжень, р-н Бао`ан, Шаджін, буд. Шінге Меншн, офіс № 707. Інвестиція здійснювалась шляхом понесення позивачем витрат на підготовку та організацію діяльності відповідача й могла надаватися у формі грошових коштів, майна (речей), майнових прав в обсязі, визначеному позивачем, та необхідному для задоволення мети здійснення інвестиції. При цьому, перелік можливих здійснених інвестицій встановлювався сторонами у Протоколі здійснення інвестицій № 1 від 09.03.2018 року (копія міститься у справі, а. с. 12), котрий є невід`ємним додатком до вищевказаного інвестиційного договору. Зокрема, сторонами було погоджено покриття витрат відповідача на транспорт, куди входили квиток на потяг та/або авіаквиток з Києва до Китаю, супутні транспортні витрати та, за умови успішного завершення контракту, зворотній авіаквиток з Китаю до Таїланду або Малайзії; оформлення усіх необхідних віз на період дії контракту; поліс страхування здоров`я від нещасних випадків; орендна плата за проживання в умебльованій квартирі у Китаї протягом усього період дії контракту, за виключенням оплати комунальних послуг; проходження підготовчих курсів TEFL, організованих британською освітньою радою, із подальшим отриманням відповідачем сертифікату міжнародного зразка, який надає йому право викладати англійську мову як іноземну. Встановлено, що до обов`язків відповідача, визначеним інвестиційним договором, належали, з-поміж іншого, після прибуття на місце призначення вчасно та належним чином підписати із організацією «Bomei Global Education» контракт (угоду), ідентичну за змістом трудовому договору, що вже був укладений 09.03.2018 року; дотримання та не порушення умов цього контракту (угоди); вчасний початок виконання своїх обов`язків; здійснення навчання англійською мовою належним чином (п. п. 4.2.4 - 4.2.7 Договору). У матеріалах справи наявна належно засвідчена копія договору про працевлаштування, укладеного 09.03.2018 року між відповідачем та освітньою організацією «Bomei Global Education» (а. с. 23-27), предметом котрого було здійснення відповідачем у зазначеній організації діяльності, для чого власне, й було здійснено позивачем інвестування згідно вимог інвестиційного договору № 46 від 09.03.2018 року. Аналогічний за змістом трудовий договір мав бути укладений між відповідачем та освітньою організацією «Bomei Global Education» у подальшому,після прибуття на місце призначення. Як встановлено судом, відповідач, на виконання умов укладеного інвестиційного договору, 16.03.2018 року прибув до місця призначення, оселився та приступив до здійснення обумовленої у цьому договорі, а також у договорі про працевлаштування від 09.03.2018 року діяльності. При цьому, відповідач оформив туристичну візу, а візовий збір за останнього у сумі 650 доларів США 16.03.2018 року поніс позивач (квитанція № 743806, копія міститься у справі, а. с. 14). З 18.07.2018 року відповідач перестав здійснювати діяльність в освітній організації «Bomei Global Education», вивіз з наданого останньою житла свої речі та поїхав. Зазначені обставини визнаються сторонами, а, отже, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають, а суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За змістом глави 6 «Поряок розгляду спорів» (п.п.6.1. - 6.3) укладеного між сторонами інвестиційного договору, у разі недосягнення ними згоди усі спори вирішуються відповідно до діючого законодавства України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і у разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. На переконання суду, переставши без будь-якого узгодження та попередження здійснювати з 16.07.2018 року обумовлену контрактом з освітньою організацією «Bomei Global Education» діяльність з виконання робіт та надання послуг щодо навчання англійською мовою, як і не уклавши після прибуття на місце призначення необхідний контракт, відповідач порушив також й зобов`язання, взяті на себе за умовами інвестиційного договору з позивачем. У свою чергу, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язнь за інвестиційним договором, віповідач несе обумовлену у ньому відповідальність, зокрема сплачує позивачеві штрафну неустойку у розмірі 100 000 грн. протягом п`яти банківських днів з моменту направлення вимоги про це. Встановлено і те, що 17.12.2018 року відповідачеві цінним листом з описом вкладення скеровано позивачем претензію (вимогу) про відшкодування вартості інвестицій і сплату штрафної неустойки відповідно до інвестиційного договору № 46 від 09.03.2018 року (копія разом із доказами на підтвердження відправлення поштою міститься у справі, а. с. 28-31), в якій позивач просив протягом п`яти банківських днів з моменту направлення претензії сплатити на рахунок позивача 100 000 грн. штрафної неустойки та протягом десяти банківських днів сплатити 18 050 грн. 50 коп. в якості відшкодування витрат позивача, сплачених на отримання візи до Китайської Народної Республіки. Така претензія (вимога) залишилася відповідачем без належного реагування. З огляду на те, що відповідач не виконав взятих на себе за інвестиційним договором зобов`язань, суд дійшов висновку, що права [PERSON] як інвестора та сторони у зобов`язанні підлягають захисту. При цьому, суд не приймає до уваги твердження уповноваженого представника відповідача про недобросовісну поведінку позивача при укладенні договору з її довірителем та застосовану позивачем нечесну, на її переконання, практику, а також створення нерівних між сторонами умов, оскільки відповідачем не оспорено такий договір з наведених вище підстав у спосіб пред`явлення зустрічного позову, а, отже, суд позбавлений можливості детально перевірити порушення прав відповідача у межах даної справи. Щодо посилань відповідача на неможливість виконання договору в силу оформлення ним туристичної замість робочої візи і, як наслідок, відсутності правових підстав для перебування у Китайській Народній Республіці протягом строку дії контракту з працевлаштування та навчання англійською мовою, то такі суд відхиляє як неспроможні поряд із зібраними у справі доказами, оскільки, на переконання суду, на наслідки оформлення туристичної візи у даному, конкретному випадку, слід було зважити саме відповідачеві переш, ніж брати на себе зобов`язання за укладеним з позивачем договором та приймати від нього кошти на виконання цього договору у виді інвестицій. Натомість, як уже йшлося вище, позивач за умовами укладеного з відповідачем договору, зобов`язаний лише покрити витрати з оформлення необхідних віз, а не безпосередньо вживати заходів для їх оформлення. Визначальним для суду у даному випадку є й те, що позивач після того як покинув освітню організацію «Bomei Global Education», залишився на території Китаю, а, отже, очевидною була можливість надалі там перебувати, у т ому числі й ймовірно оформити робочу візу. З наведених міркувань суд також дійшов переконання про необхідність відшкодування позивачеві вартості інвестицій у виді оплати візового збору за відповідача, незалежно від того, була ця віза туристичною чи робочою. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема з відповідача на корить позивача, у межах пред`явлених вимог, слід стягнути 650 доларів США (що станом на дату скерування позивачем претензії відповідачеві було еквівалентно 18 050 грн. 50 коп.) в якості відшкодування інвестицій за інвестиційним договором № 46 від 09.03.2018 року, а також 100 000 грн. штрафної неустойки за інвестиційним договором № 46 від 09.03.2018 року, а всього разом - 118 050 грн. 50 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у справі у розмірі 1 180 грн. 51 коп. (квитанція № 0.0.1221033443.1 від 22.12.2018 року).

Outcome: approved