Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

позивач 13.09.2019 р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з 25.10.2008 року перебуває у шлюб з відповідачем, сімейне життя не склалося, на даний час вона звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, так як їй стало відомо, що у відповідача народилася друга дитина від іншої жінки. За час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вихованням сина та догляд за ним вона здійснює одна. Відповідач не бажає добровільно надавати кошти на утримання сина, який інтенсивно росте, тому такому потрібно щосезонно придбавати новий одяг та взуття, щорічно придбавати підручники та шкільне приладдя, розвиваючі ігри, повноцінно харчуватися, розвивати його духовні та фізичні здібності. Крім того дитина страждає проблемами зору, а також у дитини викривлення стоп, у зв`язку з чим необхідно придбавати спеціальне ортопедичне взуття, на що потребуються значні витрати. Їй відомо, що відповідач працездатний та має постійне місце праці, здоровий та є особою молодого віку, тому вважає, що такий має можливість сплачувати на утримання дитини зазначений нею розмір аліментів. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 180 -184,191 СК України. 17.10.2019р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив не подав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю та просять його задовольнити, надали пояснення , аналогічні викладеним в позові. Додатково пояснили, що на даний час сторони проживають окремо, однак спільного господарства не ведуть з січня 2019 р. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що незважаючи не стосунки, які склалися з позивачем із-за народження другої дитини іншою жінкою, вони проживають в одній квартирі, і він несе витрати по сплаті комунальних послуг та утримання дитини. Зокрема, купляє для дитини одяг, взуття, продукти харчування, займається вихованням та розвитком сина, піклується про нього. Йому відомо, що дитина хворіє та потребує спеціального взуття, і такі потреби він теж оплачує. Заслухавши пояснення позивача ,його представника і відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 25.10.2008 р. зареєструвала шлюб, що підтверджується свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина [PERSON] , проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та зареєстрована за її місцем проживання за адресою [ADDRESS] . Згідно довідок про доходи, позивач [PERSON] працює , її середньомісячний дохід за період травень-серпень 2019р. становить 11 540,00 грн. Відповідач [PERSON] підтвердив, що має постійне місце праці та доходи, однак даних щодо розміру таких, не надав. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року -2027,00 грн. , з 1 липня -2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними, оскільки сторони не ведуть спільне господарство, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач визнав позов, і таке визнання суд приймає, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема відповідач є працездатним, має постійне місце праці та постійні доходи. Враховуючи стан здоров`я дитини та її вік, визнання відповідачем позову повністю, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частку від заробітку (доходу). При тому суд виходить з того, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того, з відповідача у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України , слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 768,4 гривень. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved