Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 листопада 2018 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] року помер його дід, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,8402 га, що розташована на території Петрашівської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,8402 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] що розташована на території Петрашівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.12). Позивач [PERSON], [INFO], є внуком померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.10-11), тож є спадкоємцем за законом. Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом Дяченко Л.Є., приватним нотаріусом Клочко О.П. та приватним нотаріусом Бабак В.С., спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] - не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с.13), тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved