Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

позивач [PERSON] 25.09.2020 р. звернувся в суд із позовом до [PERSON] , у якому просить зобов`язати відповідачку усунути йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом передачі ключів від квартири. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.08.2019 р. шлюб між ним та відповідачкою розірвано. У шлюбі ними придбано квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15 серпня 2013 року. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені раніше та у даній квартирі залишились проживати відповідачка із донькою, а він проживає окремо у орендованій квартирі. Після розірвання шлюбу відповідачка заборонила йому відвідувати доньку за місцем проживання та постійно чинить перешкоди у користуванні його власністю. Дитина часто залишається вдома одна, а він не має можливості бути поруч з нею, спільно проводити час, виконувати з нею домашнє завдання, тощо. На даний час ним у судовому порядку вирішується питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з донькою та визначення днів побачення з дитиною. Дана ситуація позбавляє його у вечірній час перебувати з дитиною та опікуватись нею, оскільки [PERSON] чинить йому перешкоди у доступі до квартири, а саме не дає ключі та забороняє відвідувати доньку за місцем проживання. Із покликанням на ст. ст. 355, 369, 391 ЦК України, просить позов задовольнити. 02.11.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідачки [PERSON] , у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що наведені доводи у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, відповідачка зазначає, що подружні відносини між сторонами припинені із серпня 2017 року та з цього часу вона не чинила жодних перешкод у користуванні квартирою позивачу. Більше того, позивач жодного разу не звертався до неї із вимогою надати йому ключі від спільної квартири. Вона працює касиром торгового залу в Львівській майстерні шоколаду за змінним графіком робочого часу, а саме: робочих три дні поспіль, вихідних три дні поспіль. Так, у дні, коли вона знаходиться на роботі, позивач забирає дочку із шкоди та відвозить її до квартири, де вони спільно проводять час до моменту її приходу з роботи. Таким чином позивач має безперешкодний доступ до спільної квартири та має змогу зробити дублікат ключів, які є у користуванні дочки. Факт відсутності у позивача ключів не може слугувати підтвердженням створення перешкод йому у користуванні квартирою, оскільки він разом з донькою самостійно відчиняють двері до помешкання. Вважає, що обставини чинення перешкод у користуванні квартирою не підтверджені належними та допустимими доказами, а права позивача жодним чином не порушені. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 13.10.2020 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали від 23.11.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кісь О.Р. у судовому засіданні позов підтримала з підстав, що наведені в такому, та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лопушанський І.Б. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Петришин О.І. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, вважає такий безпідставним. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно із положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, якими законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, учасники справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах з 08.06.2010 р., відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова від 12.08.2019 р. шлюб між ними розірвано. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Франківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №07. Згідно із договором купівлі-продажу квартири, укладеного 15 серпня 2013 року та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кміть Л.І., [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] . У пункті 13 вказаного договору зазначено, що квартира купується за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , викладеною у вигляді заяви. Як встановлено судом, а також не оспорюється учасниками справи, квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , однак такі не проживають разом у спірній квартирі із серпня 2017 року. Час від часу [PERSON] забирає доньку [PERSON] зі школи і відводить її у квартиру [ADDRESS] , безперешкодно заходить у дане помешкання та проводить з дитиною час. За приписами\~статті 383 ЦК України\~та\~статті 150 ЖК України\~передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання інших членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та статті\~1\~Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого\~протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Законодавством України визначені матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладено у\~статті 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту та вказує підстави позову і в силу положень\~статті 12 ЦПК України\~повинен довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Суд з власної ініціативи не може змінювати предмет і підстави позову. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, навіть у тому випадку, коли ці порушення і не поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391,\~405 ЦК України. Наявність у позивача права користування спірною квартирою, є визначальним при вирішенні спору про усунення перешкод у користування нею. Позивач [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що відповідачка [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні спільною квартирою. Разом з тим, жодного доказу у підтвердження зазначеного не надано. Більше того, позивачем не оспорюється той факт, що він безперешкодно заходить у квартиру із донькою, яку забирає із школи та заходить у помешкання за допомогою комплекту ключів доньки, зокрема з яких має змогу зробити дублікат ключів. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на недоведеність заявлених позивачем вимог, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed