Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач 19.06.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 37 770,53 грн. за кредитним договором №SAMDN50ОТС003003404 від 08.04.2010 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08.04.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 30.05.2018 року, виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 37\~770,53 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. До суду 26.06.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що боржник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04.07.2018 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 04.09.2018 року представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи є її клопотання про розгляд справи за його відсутності та згодою з заочним розглядом справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Також зазначив, що на теперішній час після ДТП тривалий час лікувався, не міг ходити, тільки нещодавно зміг знайти роботу, також у нього хвора дружина на психічний розлад, тому сплачує кошти як має змогу, оскільки багато коштів витрачає на його лікування та лікування жінки. Просив зменшити суму пені. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 05 вересня 2018 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 08.04.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», базова відсоткова ставка в місяць відповідно до тарифів картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» становить 2,5%, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Факт зарахування\~\~коштів\~\~на рахунок відповідачки\~\~підтверджується розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що відповідачка отримала кредитні кошти, користувалась ними. Зазначене також не спростовано відповідачем. Підставою звернення до суду з відповідним позовом стало те. що відповідач не виконував належним чином свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість, яка за розрахунком банку станом на 30.05.2018 року складає 37\~770,53 грн. та складається з наступного: - 1\~264,30 грн. тіло кредиту; - 19\~403,91 грн. -\~ нараховано відсотків за користування кредитом; -\~14\~827,53 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1\~774,79 грн. штраф (процентна складова). Розрахунок заборгованості зазначений в позові додано до матеріалів справи. Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку. За змістом ст. 526 ЦК Україні, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Статтею 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку щодо правової природи договору, укладеного між сторонами даного спору, а саме, що він є змішаним договором банківського рахунка та кредитного договору згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно п.1.1.7.11 Договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строк жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно п.1.1.7.42 договору, цей договір діє без обмеження строку. Пунктом 1.1.7.43 Договору сторони встановили, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/вкладу/клієнта, відкритого у рамках Договору або Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення заборгованості. Постановою Верховного суду України від 19.03.2014 року було встановлено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. З розрахунку заборгованості, наданого банком, суд вбачає, що останній платіж позичальником було здійснено 03.04.2018 року на суму 200 грн.. Зазначене спростовує твердження відповідача з приводу пропуску банком строку позовної давності, оскільки з даним позовом банк звернувся до суду 19.06.2018 року. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є частково обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та\~ст.1050 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.\~551\~ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення . З представленого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені нарахованої позивачем складає 14\~827 грн. 53 коп. та перевищує розмір збитків позивача, а тому суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 1\~264 грн. 30 коп., тобто до розміру заборгованості за кредитом (тілом). Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів у відповідності до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині їх стягнення, з огляду на наступне. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми позову. Разом з тим, умовами договору передбачена сплата пені у разі прострочення виконання зобов`язання, чим у свою чергу і скористувалась сторона позивача, звернувшись до суду із вказаним позовом. За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відтак їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, не відповідає положенням, передбаченим у статті 61 Конституції України. А відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових штрафів не підлягають задоволенню судом. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання Відповідачем умов кредитного договору, Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~762,00 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 08.06.2018 року, на зазначену суму. На підставі викладеного,

Outcome: partial