Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.02.2017 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 10.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 10.10.2014 року зроблено відповідний актовий запис №2952. Позовна заява мотивована тим, що протягом останнього часу відносини між подружжям погіршилися, вони перестали розуміти та любити один одного, зявилися розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. Між подружжям постійно виникали конфлікти, непорозуміння, сварки, внаслідок чого стався розлад сімейних стосунків. Подружні відносини між подружжям припинено з січня 2017 року, з того ж часу ними не ведеться спільне господарство. Позивач дійшла переконання, що сімя фактично перестала існувати, її відновлення неможливе, шлюб існує формально. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам спільної з відповідачем дитини. Під час шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно у встановлений законом спосіб, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved