Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.1983 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі рай ЗАГСУ м. Шпола Черкаської області, актовий запис № 183. Від шлюбу мають спільних дітей дочку [PERSON] , 1984 р.н. та [PERSON] , 1988 р.н. Протягом останніх п`ятнадцяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. А останні два роки вони проживають в одній квартирі як сусіди. Кожен з них має свої погляди на життя сім?ї і на цьому ґрунті у них виникають сварки, які приводять до психічної напруги їх обох. Все це робить їхнє спільне життя нестерпним і неможливим в подальшому. Тому, за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе, а тому, просить суд термін на примирення не надавати. Також зазначив, що майновий спір між ними існує. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05.11.1983 року у відділі райЗАГСу м. Шпола Черкаської області, актовий запис № 183. 06 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.Також зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 05 листопада 1983 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у м. Шпола рай ЗАГС Черкаської області, про що складено актовий запис № 183. Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка погодилася із розірванням шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, не проживають як подружжя більше двох років. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved