Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.03.2020 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони з січня 2017 року по листопад 2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від даних стосунків у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Крім того, відповідач має на утриманні іншу дитину від попереднього шлюбу, є працездатним, здоровим, отримує дохід, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з березня 2020 року і до повноліття дитини. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, зазначив, що має на утриманні іншу неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач вказав на те, що має можливість тільки сплачувати 1/3 частку від всіх видів його заробітку на двох дітей, яких має на утриманні, тобто 33% від свого заробітку. Починати стягувати аліменти на користь дитини відповідач просив з квітня 2020 року, а не з дня звернення до суду 18.03.2020 року, оскільки тільки у квітні 2020 року сторони припинили спільне проживання. Заслухавши сторін\~за справою,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з січня 2017 року по листопад 2019 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Дана обставина сторонами за справою не оспорювалась. Згідно актового запису про народження №360, складеного 16.08.2019 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 30.08.2019 року вбачається, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 15.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Спірні правовідносини регулюються положеннями СК України. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, працює продавцем в ТОВ «Епіцентр», отримує заробітну плату близько 8300,00 гривень щомісячно. Проте, відповідач не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] , яка проживає разом з позивачем, у визначеному законодавством розмірі. Крім того, судом встановлено, що відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису про народження №488, складеного 27.08.2015 року, від попереднього зареєстрованого шлюбу, яка проживає разом з матір`ю. З наданої відповідачем постанови старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 24.01.2019 року ВП №53669513 вбачається, що виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини, повернуто стягувачу за її заявою, оскільки відповідач зазначений розмір аліментів відрахував в добровільному порядку через бухгалтерію за місцем роботи, заборгованості не має. Вищевстановлені обставини позивач підтвердила в судовому засіданні та не оспорювала, інших доходів, окрім заробітної плати, у відповідача судом не встановлено та позивачем не додано н а підтвердження цього будь-яких доказів, а тому суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, визначивши їх розмір 1/6 частина з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом 18.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням положень ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти підлягають стягненню з відповідача саме з 18.03.2020 року, а доводи відповідача щодо присудження стягнення з нього аліментів з квітня 2020 року суд до уваги не приймає. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial