Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.03.2017 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 26 жовтня 2005 року в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області у віці 76 років помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з домоволодіння № 303 по вулиці Обуховського в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області, яке належить померлому на праві приватної власності, що розташований на приватизованій земельній ділянці. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги як донька. За життя 25.08.2005 батько склав заповіт, посвідчений Розсошівською сільською радою Великописарівського району, реєстровий номер 115, який не змінювався та не відмінявся, в частині домоволодіння № 303 в с. Розсоші Великописарівського району на користь його співмешканки [PERSON], а в частині всього іншого майна на її користь. Спадкоємець за заповітом [PERSON] померла 15 квітня 2016 року у віці 86 років в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області. Позивач спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріуса на підставі рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 14.09.2007 про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, реєстрації спадкової справи та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2007 на земельну ділянку. Так як [PERSON] спадщину юридично не прийняла, спадкоємці після її смерті відсутні, вважає, що вона має право на спадкування домоволодіння в порядку спадкування за законом. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений оригінал правоустановчого документу на домоволодіння. На даний час спадщина на домоволодіння ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Нотаріус відмовив їй в письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правоустановчого документу на спадкове майно. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.3/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.32/. Суд вважає за можливе розглянути справу без сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 26 жовтня 2005 року в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області у віці 76 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.5/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку з надвірними будівлями за № 303 по вул. Обуховського в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 28.05.1992 Великописарівським райвиконкомом, зареєстрованого в Охтирському МБТІ 15.10.1992 , вартість будівель становить 19\~480 гривень /а.с.8, 10-14/ . Відповідно до довідки Розсошівської сільської ради земельна ділянка загальною площею 0, 71 га в тому числі для будівництва і обслуговування 0, 11 га, для ведення особистого селянського господарства 0, 60 га за адресою: с. Розсоші Великописарівського району, вул. Обуховського, № 303 згідно рішення № 31 від 19.08.1993 приватизована за [PERSON]. Державний акт за життя не видався /а.с.18/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Розсошівською сільською радою Великописарівського району Сумської області 25.08.2005, реєстровий номер 115, який не змінювався та не відмінявся. Крім неї спадкоємцем за цим заповітом є [PERSON] на домоволодіння № 303 в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області /а.с.7/, а також спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька, родинні стосунки підтверджені /а.с.16-17/. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса 02.11.2007, в результаті чого зареєстрована спадкова справа за № 355 за її заявою як спадкоємця за заповітом, 18.12.2007 вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. № 2441 на земельну ділянку /пай/ площею 4, 96 га, що знаходиться на території Розсошівської сільської ради, 01.02.2018 - свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. № 167 на грошові внески /а.с.18-19, 35-46/. Інша спадкоємиця за заповітом [PERSON] спадщину не прийняла, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок не видавалося /а.с.9, 20, 37-40/. Державний нотаріус [PERSON] відмовив у письмовій формі позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу правоустановчого документу на домоволодіння /а.с.22/. [PERSON] померла 15.04.2016 у віці 86 років в с. Розсоші Великописарівського району Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/. Відповідно до довідки Розсошівської сільської ради померлий 26.10.2005 [PERSON] був постійним мешканцем с. Розсоші, на момент його смерті разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON], яка померла 15.04.2016 та на день смерті проживала одна. Відомості про її родичів /спадкоємців/ у сільської ради відсутні /а.с.19/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після її смерті не реєструвалася /а.с.35-36/. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.21/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 26.10.2005 року, позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги, спадщину прийняла відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, але спадщина у нотаріальному порядку на домоволодіння не оформлена в звязку з тим, що втрачений оригінал правоустановлюючого документу. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved