Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач 31 липня 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не перебувала, але мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально їй та дитині не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Крім того, позивачка зазначила, що вона офіційно не працевлаштована, державної допомоги не отримує. Ухвалою від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2015 року сторони є [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 30.07.2020 року, дитина проживає разом з позивачем. Даний факт також підтверджується довідкою виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №305 від 30.07.2020 року. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.07.2020 за перший квартал 2020 року, позивачка доходу не мала. За відомостями Солонянської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості та управління соціального захисту населення Солонянської райдержадміністрації позивач у першому півріччі 2020 року як безробітна на обліку не перебувала та ніяких видів допомоги не отримувала. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного, при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивача, потребує матеріальної допомоги на утримання, становище платника аліментів, враховуючи визнання позову про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: approved