Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.01.2015р. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь в рахунок матеріальної шкоди - 3 815,94 грн. та моральної шкоди - 20 000 грн. В суді підтримав свої вимоги в повному обсягу та пояснив, що 25.05.2014р. приблизно о 12.15 годині в с.Борисівка Приморського району Запорізької області сталося дорожньо-транспортна пригода, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Ухвалою суду кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито. До часу звернення до суду вона відшкодувала йому лише частину витрат на лікування в сумі 2000 грн., іншу частину до теперішнього часу не виплатила. Крім того внаслідок дій [PERSON] йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що він тривалий час знаходився на лікуванні 103 дні, витрачав на лікування кошти, переживав фізичний біль та психологічний стан, бажав продовжити кар'єру у Збройних силах, але з таким пошкодженням - це неможливо. Представник відповідача з позовом згоден частково, вказуючи, що матеріальна шкода не підтверджена належними доказами, а моральна завищена, та визнається відповідачем лише в 2000 грн., за перенесені страждання від травми. Інші доводи моральної шкоди належно не доведені. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим. Так, за ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 10.11.2014р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу ПСП «Альянс-Агро», провадження по справі закрито (а.с. 6-7). Цією обставиною в повному обсягу підтверджено вину [PERSON] у ДТП, під час керування нею автомобілем «Форд Куга» д/н [NUMBER] 25.05.14р. в 12-15 год. по вул.Леніна в с.Борисівка Приморського району Запорізької області, під час чого вона не виконала вимоги пунктів 10.4, 10.1 ПДР і допустила зіткнення з мопедом, яким керував [PERSON] В наслідок ДТП йому спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості,, тобто такі що не становлять небезпеку здоров'ю, але викликали тривалий розлад здоров'я (понад 21 дня) Витрати на лікування підтверджуються квитанціями, але позивач цю суму ( 1927,28 грн.) виключив з позовних вимог, так як вже отримав від відповідачки 2 000 грн. на їх відшкодування. (а.с. 8-41). Оцінюючи надані позивачем квитанції про придбання АН різних АЗС в м.Приморську в травні - липні 2014р. палива, та квитки на поїздки на автобусі між АС Приморськ-Запоріжжя, то суд враховує, що позивачем не надано підтвердження підстав витрачання цих коштів, у зв'язку з отриманими травмами. З довідок, виписки з історії хвороби та тексту судово-медичної експертизи № 503 від 14.07.2014р. (а.с. 40,36, 65-66 з кримінального провадження № 12014080340000387), які дослідив суд, вбачається, що [PERSON] знаходився в стаціонарі Приморської ЦРЛ з 25.05.2014р. по 11.06.2014р., а потім був виписаний та проходив амбулаторне лікування. З історії хвороби, йому рекомендовано нагляд у травматолога та невропатолога поліклініки. Рекомендацій про направлення до інших медичних закладів - немає. Тому, суд не може прийняти це як доказ понесених витрат внаслідок дій [PERSON] Щодо суми в 3 000 грн. за відновлення пошкоджень мопеду «Дельта», яким керував позивач, то суд дослідив протокол огляду транспортного засобу від 25.05.2014р. (а.с. 20-24 з кримінального провадження № 12014080340000387), де зазначено, що було пошкоджено внаслідок ДТП: передню фару зі склом, зірвано сидіння, пошкодження ободу переднього колеса, та його кріплення. Загальний вигляд мопеду сфотографовано. Позивач пояснив, що не цей час відновив мопед, але не має підтвердження суми, яку він на це витратив. В попередньому засіданні суд роз'яснив йому право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи на встановлення суми відновлювального ремонту мопеду, але позивач не заявив такого клопотання, суд за власною ініціативою таку експертизу не призначає. Так як на це питання можливо відповісти тільки спеціалісту, в межах судової експертизи, то ж суд позбавлений можливості оцінити вимогу позивача про витрачені ним 3 000 грн. і в цій частині позов не є доведеним належними доказами. Щодо моральної шкоди, то суд бере до уваги тяжкість заподіяних моральних страждань та їх тривалість з огляду на зазначені обставини в медичної документації Приморської ЦРЛ, зокрема пережив операцію на нозі, тощо. Посилання на інші обставини моральної шкоди, позивач належними доказами не довів. Тому, за ст.1167 ЦК моральна шкода підлягає задоволенню, але з огляду на часткове доведення підстав позову, сума в 20 000 грн. належно не обґрунтована та підлягає зменшенню до 7 000 грн. Покладаючи відповідальність на [PERSON], хоча вона і була на час ДТП неповнолітньою, суд виходить з норми ст. 1180 ч.1 ЦК, так як на час розгляду справи вона є повнолітньою особою та згідно характеристики ПСП «Альянс-Агро» з вересня 2014р. працює на підприємстві бухгалтером, має самостійний заробіток. На час ДТП [PERSON] та [PERSON] не мали полісу обов'язкового страхування водія, хоча автомобіль «Форд Куга» не належить відповідачці, а належить [PERSON] (а.с. 32 з кримінального провадження № 12014080340000387), однак вона використовувала його самостійно, без присутності власника та з його дозволу, до якого позов взагалі не було заявлено, тому вся шкода яка заподіяна водієм транспортного засобу, що скоїв злочин, покладається на нього, а не на власника автомобіля, згідно норми статей 1177, 1187 ч.2 ЦК. Сума судового збору покладається на відповідача, так як позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial