Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач 24.01.2018 звернулася до суду з указаним позовом, та в послідуючому уточнюючі позовні вимоги просила розірвати договір від 15.12.2016, укладений між сторонами та стягнути з відповідача на її користь 2560,00грн., які сплачені позивачем на виконання договору від 15.12.2016. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15.12.2016 вона уклала з відповідачем договір побутового підряду, предметом якого є обовязок відповідача по виготовленню і встановленню вхідної двері вартістю 3200, 00 гривень. Відповідно до п.1.2, роботи мають виконуватися після оплати 80% вартості договору, тобто після сплати позивачем 2560,00 гривень. При укладенні договору позивач сплатила завдаток у розмірі 320,00 гривень у безготівковому порядку, шляхом перерахування на картку відповідача, після чого позивач у готівковій формі частинами сплатила відповідачу ще 2240,00 гривень. Залишок суми, яка підлягала сплаті позивачем за Договором від 15.12.2016, станом на 09.06.2017 складає 640,00 гривень. Тобто позивачем, станом на 09.06.2017 виконаний п. 1.2. умов Договору, натомість відповідачем впродовж 45 робочих днів, як це передбачено п. 3.2 Договору, установку дверей не виконано. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, до початку розгляду справи представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 2 ч. 7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. За даних обставин, неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ Відносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» (далі по тексту Закон № 1023-XII), оскільки згідно з його преамбули, цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до пп.1-3 та 5-6\~ст. 4 цього Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Судом встановлено, що 15.12.2016 між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір на виконання певних робіт (а.с.6). Відповідно до п. 2.1 Договору (а.с.6), вартість робіт становить 3200,00 гривень. Згідно з п. 1.2 Договору (а.с.6), роботи будуть виконуватися після сплати [PERSON] 80% від вартості робіт. Як видно з матеріалів справи, додаткова угода до Договору № SPD-001 від 15.12.2016 (а.с.7) укладена між ФОП [PERSON] та [PERSON], свідчить про те, що сторони досягли згоди і вирішили п. 2.1 п.2.3, 3.1 п. 3.1.1 Договору викласти в новій редакції, а саме: -п.2.1. ціна виробу становить 3200,00 грн.; -п.2.3. до передачі у власність 2560,00 грн.; -п.3.1. замовник зобовязується оплатити вартість виробу, що складає 3200,00 грн.; -п.3.1.1. борг до передачі у власність ставить 2560,00 грн. виплачена наступним чином : 640 грн. 00 коп. 25.01.2017 640 грн. 00 коп. 25.02.2017 640 грн. 00 коп. 25.03.2017 640 грн. 00 коп. 25.04.2017 Відповідно до копій товарних чеків (а.с.8), 16.09.2016 по договору SPD 001 сплачено борг у розмірі 320,00 гривень, 27.03.2017 по договору SPD 001 сплачено борг у розмірі 640,00 гривень. Крім того, як слідує з виписки з карткового рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.9) 15.12.2016, з рахунку 4149497819422348 списані кошти в розмірі 320,00 гривень на рахунок магазина, що розташований за адресою (м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 66 (адреса розташування ФОП [PERSON], відповідно до Договору п. 2.2. ). За змістом додаткової угоди (а.с.7), відповідач розписався за отримання коштів в розмірі 640,00 грн., та зазначив що залишок боргу по Договору станом на 09.06.2017 складає 640,00 грн., тобто в загальному розмірі позивачем на виконання п. 2.4. Договору, сплачено 2560,00 грн., що повністю відповідає п.1.2. Договору, зобовязує відповідача виконати умови п. 3.2. зазначеного Договору та протягом 45 робочих днів, тобто до 17.08.2017, здійснити роботи, які були предметом зазначеного договору. Разом з тим, станом на 17.08.2017 свої зобов?язання за Договором відповідач не виконав. 19.12.2017 на адресу проживання [PERSON], представником позивача направлялася претензія, щодо не виконання Договору від 15.12.2016 (а.с.11), але жодної відповіді позивач не отримала. 03.01.2018 на адвокатське звернення від 18.12.2017 № 183, з питань перевірки неналежного виконання ФОП [PERSON] умов договору від 15.12.2016, представнику відповідача надіслана відповідь від Відділу з питань захисту прав споживачів апарату міської ради і виконкому (а.с.10), відповідно до якої, будь-якого звязку із ФОП [PERSON] немає. Станом на 03.01.2018 ФОП [PERSON] за вказаною в договорі адресою (м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 66) підприємницьку діяльність не здійснює. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, позивач виконала свої зобов'язання за договором. Натомість відповідач порушує зобов'язання, викладені в Договорі від 15.12.2016, у зв?язку з чим суд вважає за необхідне розірвати договір від 15.12.2016 укладений між\~\~сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, сплачені нею в рахунок виконання умов договору в розмірі 2560,00грн. Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved