Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 1410,85 грн. та судових витрат в сумі 1218 грн., мотивуючи тим, що 05.04.2014 року в м.Києві на Голосіївському проспекті відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль марки Geeli отримав механічні ушкодження; постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.06.2014 року у справі № 752/7321/14-п відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП; оскільки цивільно-правова відповідальність фізичної особи, яка настає внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу марки Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована позивачем на підставі полісу № АС/4518272, власник пошкодженого автомобіля марки Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON]. звернувся до позивача з письмовою заявою від 28.11.2014 року про виплату страхового відшкодування, на підставі якої, а також страхового акту № 103689 від 11.12.2014 року позивач відповідно до виписки з банківського рахунку платіжним дорученням № 9585 від 15.01.2015 року перерахував потерпілій особі страхове відшкодування в сумі 1410,85 грн.; з метою вирішення питання в позасудовому порядку позивачем надіслано відповідачу письмову вимогу про сплату боргу (регресна вимога) в сумі 1410,85 грн., однак останній претензійної вимоги не виконав, страхове відшкодування в порядку регресу не відшкодував, відтак, позивач просить на підставі п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 1410,85 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позивач участі представника в судовому засіданні не забезпечив, натомість заявив письмове клопотання про здійснення судового розгляду за відсутності його представника, при цьому повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно двічі надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним у наданих на вимогу суду відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачу; про причини неявки позивач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Дослідивши і оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про задовлення позову з огляду на наступне. 05.04.2014 року м.Києві на Голосіївському проспекті відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобіль марки Geeli отримав механічні ушкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Голосіївського району ГУ МВС України в м.Києві № від 06.04.2014 року, виданою [PERSON], який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], є власником автомобіля. Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.06.2014 року у справі № 752/7321/14-п [PERSON], визнаний винним у ДТП і скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленими обставини того, що шкода, завдана автомобілем Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди іншому автомобілю марки Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], належному [PERSON], заподіяна з вини відповідача [PERSON]. Останній керував транспортним засобом Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], з порушенням правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та залишив місце ДТП, до якого він причетний. Відповідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Проте цивільно-правова відповідальність фізичної особи, яка настає внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована позивачем (страхувальник [PERSON]) на підставі полісу № АС/4518272, який діяв з 20.07.2013 року до 19.07.2014 року. У звязку з наведеною обставиною, власник пошкодженого автомобіля марки Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] звернувся до позивача з письмовою заявою від 28.11.2014 року про виплату страхового відшкодування, отриманого в результаті ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], згідно полісу АС/4518272. На підставі цієї заяви, відповідно до страхового акту № 103689 від 11.12.2014 року, виходячи із акту огляду транспортного засобу № 103689 від 19.11.2014 року та ремонтної калькуляції № 103689 від 24.11.2014 року, відповідно до ст.ст.22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем платіжним дорученням № 9585 від 15.01.2015 року було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки Geeli, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] в розмірі 1410,85 грн., що підтверджується випискою ПАТ «ВТБ-Банк» з банківського рахунку АТ «Просто-страхування» від 15.01.2015 року. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобов'язання щодо оплати страхового відшкодування потерпілій особі. Стеттею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути старахувальником життя здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно з ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «в», «г» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Положення ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу Mitsubishi Grandis, реєстраційний номер [NUMBER], - відповідач у справі, самовільно залишив місце ДТП, до якої він причетний, що встановлено постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.06.2014 року у справі № 752/7321/14-п, ДТП та не повідомив ПрАТ «Просто-страхування» про настання страхового випадку, позивач має право регресної вимоги до відповідача. З метою вирішення питання в позасудовому порядку позивачем надіслано відповідачу письмову вимогу про сплату боргу (регресна вимога від 23.02.2015 року) в сумі 1410,85 грн. Однак відповідач претензійної вимоги не виконав, страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 1410,85 грн. позивачу не відшкодував. Доказів протилежного матеріали справи не містять та сторонами суду не подано. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в сумі позову 1410,85 грн. Позивачем при пред'явленні позову до суду понесено витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 1218 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід присудити з відповідача на користь позивача. Відтак,

Outcome: approved