Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 березня 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач категорично відмовляється допомагати їй в утриманні дітей. Позивач не має змоги самостійно утримувати дітей, забезпечувати їм належні умови розвитку та життя. За станом здоровя діти потребують періодичного медичного огляду і лікування. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно. Позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглянувши справу в її відсутності. Представник відповідач [PERSON] [PERSON], подав заяву, згідно з якою позивач позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити в його відсутності та у відсутності позивача. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 18 травня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2016 року. Від даного шлюбу в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №101174 від 12 липня 2002 року, видане Відділом державної реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції, та малолітня дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №092401 від 13 березня 2009 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON]\~обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дітей не надає, а позивач не може самостійно утримувати дітей. Неповнолітній [PERSON] та малолітня [PERSON] проживають разом із позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою №138 від 07 березня 2017 року, виданою Мишковицькою сількьою радою Тернопільського району. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм\~станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання дітей. Таким чином, [PERSON] не виконує обов'язку з утримання неповнолітньої дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття відповідно до ст.\~ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст.\~184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved