Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.09.2016 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 25.11.1999 року № 27099, виданого агентством по приватизації державного житлового фонду, їй та бабусі [PERSON], яка померла 16.08.2012 року, діду [PERSON], який помер 11.11.2015 року та матері [PERSON], яка померла [INFO], на праві спільної часткової власності належить квартира, що розташована за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченко, 3/12 по 1/4 частці кожному. У звязку з чим, вона як єдиний спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріусу Донецького нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно та надала оригінали про смерть родичів, оригінал правовстановлюючого документу на квартиру нотаріусу. У звязку з початком антитерористичної операції та бойових дій в м. Донецьку, приватний нотаріус [PERSON] зупинила свою діяльність, свідоцтво про право на спадщину не видано, право не зареєстровано, оригінали документів не повернуто та іншому нотаріусу чи то державному нотаріальному архіву не передано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2016 року, за нею встановлено право власності на спадщину на 1/4 квартири адресою: м. Донецьк, бул. Шевченко, 3/12 після смерті дідуся [PERSON] Натомість нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та бабусі, оскільки спадкові справи щодо них вже заведено іншим нотаріусом. Крім того зазначила, що після смерті бабусі [PERSON] залишилася також спадщина у вигляді грошових коштів на рахунку відкритому у Ворошиловському відділенні № 25 Ощадбанку, разом з нарахованими відсотками. Просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири що розташована за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченко, 3/12 в порядку спадкування за законом, яка залишилася після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 16.08.2012 року та 1/4 частку вищевказаної квартири, яка залишилася після смерті її матері [PERSON], яка померла 22.08.2006 року, встановити що всі частини 4/4 квартири належать їй на праві власності, визнати за нею право власності в порядку спадкування на грошові кошти на рахунку відкритому [PERSON] у Ворошиловському відділенні № 25 Ощадбанку, разом з нарахованими відсотками. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник Ворошиловської районної ради м. Донецька в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши надані докази й матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про одруження серія ЯФ № 128753 від 29.01.1955 року, виданого Октябрсьським ВРАЦС м. Дніпропетровська, [PERSON].С. та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.01.1955 року, актовий запис № 139. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Орешкіна». Відповідно до свідоцтва про народження серія V-УР № 1002080 від 12.09.1962 року, виданого Куйбишевським ВРАЦС м. Донецька, [PERSON] народилася 05.08.1962 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 25.11.1999 року № 27099, виданого агентством по приватизації державного житлового фонду, квартира, що розташована за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченко, 3/12, належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 частці кожному. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 302256 від 05.01.2013 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.01.2013 року, актовий запис № 6. Після реєстрацію шлюбу прізвище дружині присвоєно «Мелешко». Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 142288 від 23.08.2006 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] померла 22.08.2006 року, актовий запис № 1048. Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 651980 від 16.08.2012 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 16.08.2012 року, актовий запис № 749. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 929569 від 20.11.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 11.11.2012 року, актовий запис № 440. Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36917256 від 19.03.2014 року, приватним нотаріусом [PERSON] 19.03.2014 року було заведено спадкову справу № 55868568 після смерті [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36917450 від 19.03.2014 року, приватним нотаріусом [PERSON] 19.03.2014 року було заведено спадкову справу № 55868567 після смерті [PERSON] Судом встановлено, що відповідно до наданої позивачем копії ощадної книжки, у Ворошиловському відділенні № 25 Ощадбанку відкрито грошовий рахунок на імя [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2016 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за [PERSON] встановлено право власності на спадщину на 1/4 квартири адресою: м. Донецьк, бул. Шевченко, 3/12 після смерті дідуся [PERSON] Постановами від 01.10.2016 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON], відмовляє [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] та бабусі [PERSON], оскільки в спадковому реєстрі міститься інформація про заведення іншим нотаріусом спадкових справ. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у звязку з тим, що спадкові справи щодо спадщини, яка залишилася після смерті її матері та бабусі, що заведені та залишилися на непідконтрольній території, її право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно та грошовий вклад, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру та грошовий вклад в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial