Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.10.2019 звернулась до суду із позовом про припинення права спільної часткової власності на будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також просила визнати за нею право власності на частину житлового будинку, як на окреме домоволодіння, по [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень: кухні 1-1, площею 13,40 кв. м., житлової кімнати 1-2, площею 16,30 кв. м., житлової кімнати 1-3, площею 10,90 кв. м., коридора 1-4 площею 2,80 кв. м., санвузла 1-5, площею 2,00 кв. м. та споруд, а саме: прибудови-а, літньої кухні - Б (площа основи 18,80 кв. м.), сараю-В (площа основи 10,00 кв. м.), погреба ? В-1(площа основи 10,00 кв. м.), вбиральні ?Г(площа основи 1,70 кв. м.), ганку ? а1, хвіртки ? 1, огорожі ? 2, воріт ? 3, загальною площею 45,40 кв.м., житловою площею ? 27,20 кв. м., підсобною площею ? 18,20 кв. м. та на земельну ділянку площею 0,0686 га під № 2 згідно Схеми розподілу і кадастрового плану земельної ділянки, складеної інженером-землевпорядником [PERSON] , що розташована по [ADDRESS] . 16.03.2020 позивач остаточно уточнила позовні вимоги та просилавизнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з таких приміщень, що позначені на плані будинку: кухні 1-1, площею 13,40 м.кв., житлової кімнати 1-2, площею 16,30 м.кв., житлової кімнати 1-3, площею 10,90 м.кв., санвузла, площею 2,00 м.кв., коридору 1-5, площею 2,80 м.кв., а також на надвірні будівлі та споруди у цьому домоволодінні: прибудову - а, літню кухню - Б (площею 18,80 м.кв.), сарай - В (площею 10,00 м.кв.), погріб - В-1 (площею 10,00 м.кв.), вбиральню - Г (площею 1,70 м.кв.), ганок - а1, огорожу, хвіртку та ворота. Також просила припинити своє право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн та витрати на проведення судово-технічної експертизи в розмірі 2 983,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 липня 2006 року вона отримала у власність 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 19.07.2006 в.о. державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області Воробей О.М., реєстр № 2013. Право власності на вказане житло було зареєстроване 17.08.2006 в КП КОР «Переяслав-Хмельницьке БТІ», номер запису 3675 у реєстраційній книзі № 19. Рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 738-13 від 27.11.2009 їй було надано дозвіл на перебудову веранди розміром 8,00 м х 3,90 м; добудову кухні - 7,80 м х 3,30 м; будівництво двох сараїв розміром 3,10 м. х 2,93 м та 4,40 м х 4,00 м в будинковолодінні по [ADDRESS] . За даними технічного паспорту, виготовленого 05.08.2019 ФОП « [PERSON] » на зазначений будинок, складовими частинами житлового будинку «А» є: прибудова «а», літня кухня Б, сарай В, погріб В1, вбиральня Г, ганок а1, хвіртка 1, огорожа 2, ворота 3. Приміщення житлового будинку мають такі призначення та площі: кухня 1-1 - пл. 13,40 кв.м, житлова кімната № 1-2 - пл. 16,30 кв.м, житлова кімната 1-3 - пл. 10,90 кв.м, коридор 1-5 - пл. 2,80 кв.м, санвузол - пл. 2,00 кв.м. Загальна площа будинку становить 45,40 кв.м, житлова - 27,20 кв.м, підсобна - 18,20 кв.м. Відповідно до довідки № 575 від 16.03.2020 ФОП « [PERSON] » встановлено, що площа будинку за адресою по [ADDRESS] змінилась: загальна з 28,20 кв.м на 45,40 кв.м; житлова з 15,70 кв.м на 27,20 кв.м, у зв`язку із реконструкцією прибудови та переобладнанням нежитлової кімнати в житлову. Дані зміни не належать до самочинного будівництва. У неї в користуванні знаходиться відокремлена частина будинку з окремим входом. У відповідача у користуванні знаходиться інша частина будинку з окремим входом. Виділ їй в натурі частини будинку за варіантом, що складається з приміщень: кухня 1-1 - пл. 13,40 кв.м, житлова кімната № 1-2 - пл. 16,30 кв.м, житлова кімната 1-3 - пл. 10,90 кв.м, коридор 1-5 - пл. 2,80 кв.м, санвузол - пл. 2,00 кв.м технічно можливий без проведення додаткових будівельних робіт, що зазначено у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1-20 від 10.01.2020. Оскільки вона не може вільно користуватись та розпоряджатись належною їй часткою житлового будинку, а також не може набути у власність конкретно визначену земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, то виникла необхідність у виділі в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, оскільки відповідач не бажає добровільно укласти такий договір. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити в підготовчому судовому засіданні та розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову відповідачем в порядку ст. ст. 200, 206 ЦПК України. Просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Переяславської міської ради в підготовче засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. Заяву про причини неявки в засідання та про розгляд справи без його участі до суду не направив, своєї позиції щодо позову не висловив. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 23, 26 Розділу І Книги третьої Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частинами 1, 3 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. На підставі вищевикладеного,враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб,проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України та про можливість визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомості, що складається із приміщень по варіанту запропонованому позивачем, оскільки цей варіант не призведе до порушення права власності та житлових умов сторін, є відокремленою частиною житлового будинку, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Питання судових витрат необхідно вирішити відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на проведення судово-технічної експертизи у розмірі 2 983,00 грн. В обґрунтування вказаних обставин позивач надала копію договору на виконання робіт від 06.12.2019, укладеного між нею та судовим експертом Бойком М.В., розрахунок № 16-19 від 06.12.2019 вартості експертизи та квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1546595812.1 від 09.12.2019 про сплату Бойку М.В. послуг на підставі розрахунку № 16-19 від 06.12.2019 вартості експертизи у розмірі 2 983,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині відшкодування витрат на проведення експертизи необхідно задовольнити на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки вони підтверджені належними доказами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved