Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ГД №366906 від 12.06.1956 року видане Приморською сільською радою Першотравневого району Сталінської області. Мати [PERSON]Х померла 06.05.2013 року про що у виконкомі Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області зроблено відповідний актовий запис за №12 та видано Свідоцтво про смерть серії І-НО №681222. 07 квітня 2015 року помер батько [PERSON], про що у виконкомі Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області зроблено відповідний актовий запис за №18 та видано Свідоцтво про смерть серії І-НО №898456. Померлим батьком [PERSON] 25 червня 2012 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 46, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є позивач. Після смерті батька залишилося майно у вигляді земельної ділянки площею 1.00 га для ведення особистого селянського господарства розташована на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, кадастровий № 1423985500:03:000:2327, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №730208 від 07.04.2008 року виданий згідно розпорядження голови Першотравневої районної державної адміністрації від 20.02.2007 року №68. 27 листопада 2015 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини у вигляді зазначеної земельної ділянки до приватного нотаріуса Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №788/02-31 від 27.11.2015 року йому було відмовлено. Підстави відмови: у державному акті на право власності на земельну ділянку ЯЕ №730208 від 07.04.2008 року у графі (прізвище, ім.*я та по батькові) помилково було записано [PERSON] замість [PERSON]. Тому зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку не може розглядатися як правовстановлюючий документ який належить батькові [PERSON] як спадкодавцю, також у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1401698512015 від 21.09.2015 року власником земельної ділянки є [PERSON], а ні [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача , за дорученням [PERSON] просить визнати за [PERSON] [INFO] право власності на земельну ділянку площею 1.00 га для ведення особистого селянського господарства розташована на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, кадастровий № 1423985500:03:000:2327, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] який помер 07.04.2015 року. Представник відповідача, начальник відділу [PERSON] надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти задоволення позиву. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали і докази надані до суду , вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У суді встановлено, що позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлого [PERSON], в тому числі і земельної ділянки площею 1.00 га., для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, кадастровий № 1423985500:03:000:2327. Право власності на зазначену земельну ділянку за померлим [PERSON] виникло на підставі розпорядження голови Першотравневої районної державної адміністрації №68 від 20.02.2007 року «Про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки на території Стародубівської, Урзуфської, Бердянської сільських рад та Мангушської селищної ради» та додатку до розпорядження №68 у вигляді списку громадян «Про передачу у власність земельних ділянок на території Стародубівської, Урзуфської, Бердянської сільських рад та Мангушської селищної ради» де у п. 17 зазначений [PERSON] , площа земельної ділянки, що надається -1.00 га, для ведення особистого селянського господарства, адреса проживання [PERSON] В.О. с. Урзуф вул. Котовського 62, розташування земельної ділянки - на території Урзуфської сільської ради. Згідно довідки Урзуфської сільської ради №1773 від 27.11.2015 року підтверджено, що за [PERSON] значиться 1.00 га земельної ділянки. Згідно листа відповідача (начальника відділу) на адресу суду № 59 від 22.01.2016 року, у державному акті на право власності на земельну ділянку ЯЕ №730208 від 07.04.2008 року у графі (прізвище, ім.*я та по батькові) помилково було записано [PERSON] замість [PERSON]. Реєстрація державних актів у 2008 році проводилася Першотравневим Державним підприємством Донецької регіональної філії « Центр ДЗК» і виправити це неможливо, бо такого підприємства вже не існує. Згідно відповіді начальника Першотравневого РВ ГУ ДМС України у Донецькій області , встановлено, що за обліками Першотравневого РВ ГУ ДМС за адресою с. Урзуф вул. Котовського 62 з 16.01.1991 року зареєстровано місце проживання гр..[PERSON] [INFO]. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що документальний ланцюг досліджених документів, свідчить про допущення помилки при виписки Державного акту на імя померлого батька позивача, а саме по «батькові». Причиною допущення помилки, є людських фактор, що не є перешкодою для задоволення позову.

Outcome: approved