Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач 11 грудня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську. Після смерті батька позивач фактично вступив в права володіння майном, оскільки проживав разом з батьком до моменту його смерті. 05.04.2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва, оскільки за померлим згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 березня 2009 року було визнано право власності на ? частину домоволодіння, однак через свій похилий вік та скрутне фінансове становище не встиг зареєструвати у встановленому законом порядку майно. Позивач просив визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську з надвірними будівлями та спорудами а саме, житловий будинок літ. А-1, ЦП - цокольний поверх, а - ганок, а1 - сходи, Б - сарай, В - навіс, Г - сарай, Д - вбиральня, К - колонка, З/Я - заливна яма, № 1 - хвіртка, № 2, №3, №4 - огорожа, I - змощення, житловою площею 44,4 кв.м., загальною площею 94,4 кв.м., яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року . Представник позивача в судовому засідання позовну заяву підтримав та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву не визнала в повному обсязі та заперечувала проти її задоволення. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, письмово просили слухати справу у відсутність їх представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Так, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2009 року, яке набрало чинності, встановлено факт належності домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку, капітальної споруди паркану, туалету, на праві спільної сумісної власності, подружжю: [PERSON] та [PERSON], померлій [INFO] року; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], померлої [INFO] року (а.с.11-12). Встановлено, що [INFO] року [PERSON] помер (а.с.6). Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON] (а.с.9). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 83 за підписом голови квартального комітету № 29 (а.с.10). Згідно матеріалів спадкової справи № 257/2014, заведеної Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, з заявою про прийняття спадщини 05 квітня 2014 року звернувся син спадкодавця [PERSON] (а.с.32-45). Так, згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Проте, позивач на даний не має можливості отримати свідоцтво про спадщину на ? частину домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську після смерті батька, оскільки згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що право власності померлого на ? частину домоволодіння, підтверджується рішенням суду від 02.03.2009 року, однак право власності на нерухоме майно не було зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно, який діяв до 01.01.2013 року (а.с.8). Разом з тим, встановлено, що [PERSON] фактично набув право власності на вказану частину домоволодіння, а тому відповідно вказане нерухоме майно увійшло до спадкової маси після його смерті. Допитані в судовому засідання свідки, підтвердили обставини на які посилається позивач в позовній заяві. Тобто, аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року та успадкував ? частину домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську і тому вважає, що позовні вимоги є законними і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved