Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 травня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 травня 1991 року відповідно із актовим записом за № 04 зробленим відділом державної реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України . В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок його аморального способу життя . З цих підстав вона та відповідач понад двадцять років вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків . За таких обставин просить шлюб розірвати, проти примирення категорично заперечує, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді від 04 червня 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 04 липня 2018 року . 04 вересня 2018 року ухвалою суду цивільна справа призначена до розгляду по суті 26 вересня 2018 року, який було відкладено на 30 жовтня 2018 року. Позивач [PERSON] у судове засідання , будучи належно повідомленою не прибула , попередньо надіслала на адресу суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності. Вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить винести рішення про задоволення вказаного позову. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено : позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Лучків ) Г. З. та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 04 травня 1991 року, про що зроблено актовий запис за № 04 відділом державної реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, яким 24 грудня 1999 року , повторно, видане Свідоцтво про одруження серії І-ИД № 053521. Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін не склалося, внаслідок погіршення взаємовідносин , впродовж тривалого періоду часу сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає , що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання , а позов [PERSON] до задоволення . Також вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved