Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17 квітня 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, про що Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в книзі реєстрації актів про одруження вчинено відповідний актовий запис № 413. Вказує, що за час тривання їхнього шлюбу, відносини між ними як у подружжя не склалися через різні погляди на життя, в зв`язку з чим у них часто виникали сварки та непорозуміння, які стали підставою для втрати любові і поваги одне до одного, як подружжя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинено у листопаді 2020 року, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Майнові спори між ними відсутні, постійне місце проживання дитини визначено з матір`ю. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] 20 вересня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що в судове засідання з`явитися не має можливості в зв`язку з територіальною віддаленістю місця роботи від суду. А тому, просить справу розглядати за його відсутності. Також зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності. Також вказала, що не заперечує проти задоволення позову, разом як подружжя не проживають з листопада 2020 року, після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище [PERSON] Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 17 квітня 2003 року, відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб в Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що складено актовий запис № 413. Неповнолітніх дітей сторони не мають. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка погодилася на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають з листопада 2020 року, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved