Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє: [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.08.2015 року визнано мирову угоду, укладену сторонами - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за якою: визнано за [PERSON] право власності на наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор площею 8,8 кв.м., кімнату площею 23,2 кв.м.; господарські будівлі та споруди: сараї літ. літ. «Д», «Е», «Є», «Ж», «Й», літню кухню літ. «І», вбиральню літ. «З», погріб літ. «Ї», колодязь № 1, огорожу №2,3 - 1/2 частку, вимощення І, II, що знаходиться по вул. Влад.К.священника № 1 в с.Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON] виділено в натурі та визнано право власності за ним на наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: кухню площею 17,5 кв.м., кімнату площею 11,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: сараї літ. літ. «Б», «Г», гараж літ. «В», коптильню літ. «И», огорожу № 2,3 - 1/2 частку. Роботи по відокремленню приміщень повинна зробити кожна із сторін за власні кошти. Крім того, припинено спільну власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Проте, відповідач постійно чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні позивачкою її нерухомим майном, добровільно не звільняє приміщення, що їй належать, не забирає свої особисті речі, умисно не робить окремий вхід до своїх кімнат згідно умов мирової угоди, а користується її входом, коридором та подвір'ям, через що між ними виникають постійні сварки, в ході яких відповідач ображає позивачку. Крім того, відповідач у серпні-вересні місяці 2015 року після ухвалення судом даної мирової угоди самовільно, без дозволу позивачки, забрав собі та привласнив її приватне майно, що було виділено їй, а саме: металеві ворота та хвіртку, з будинку металопластикове вікно, з літньої кухні літ. «І» металопластикові двері та ємність з нержавіючої сталі об'ємом 1000 л., з сараю літ. «Й» - четверо дерев'яних дверей, січкарню, деревообробний фрезерний верстат. В результаті чого вона була змушена неодноразово звертатися до правоохоронних органів щодо неадекватної поведінки відповідача, проте отримала від вказаних органів пропозицію звернутися з цим питанням до суду. Тому просить суд, зобовязати [PERSON], [INFO], жителя [INFO] усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні нерухомим майном, що належить на праві власності [PERSON], [INFO], за адресою вул. Влад.К.священника № 1 в с.Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області та повернути їй металеві ворота, металеву хвіртку, металопластикове вікно, металопластикові двері, ємність з нержавіючої сталі об'ємом 1000 л., четверо дерев'яних дверей, січкарню, деревообробний фрезерний верстат. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків та, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.08.2015 року визнано мирову угоду, укладену сторонами - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за якою: визнано за [PERSON] право власності на наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: коридор площею 8,8 кв.м., кімнату площею 23,2 кв.м.; господарські будівлі та споруди: сараї літ. літ. «Д», «Е», «Є», «Ж», «Й», літню кухню літ. «І», вбиральню літ. «З», погріб літ. «Ї», колодязь № 1, огорожу №2,3 - 1/2 частку, вимощення І, II, що знаходиться по вул. Влад.К.священника № 1 в с.Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON] виділено в натурі та визнано право власності за ним на наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: кухню площею 17,5 кв.м., кімнату площею 11,8 кв.м; господарські будівлі та споруди: сараї літ. літ. «Б», «Г», гараж літ. «В», коптильню літ. «И», огорожу № 2,3 - 1/2 частку. Роботи по відокремленню приміщень повинна зробити кожна із сторін за власні кошти. Крім того, припинено спільну власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні позивачкою її нерухомим майном, добровільно не звільняє приміщення, що їй належать, не забирає свої особисті речі, не виконує умов мирової угоди, через що між сторонами виникають постійні сварки. У серпні-вересні місяці 2015 року відповідач без дозволу позивачки забрав собі її приватне майно, що було виділено їй, а саме: металеві ворота та хвіртку, з будинку металопластикове вікно, з літньої кухні літ. «І» металопластикові двері та ємність з нержавіючої сталі об'ємом 1000 л., з сараю літ.«Й» - четверо дерев'яних дверей, січкарню, деревообробний фрезерний верстат. Вказані обставини підтверджуються фото-таблицею та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що дії відповідача [PERSON] щодо створення перешкод в користуванні майном були неправомірними. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп судовий збір. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 328, 391 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ та

Outcome: approved