Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач 17.05.2016 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 12.02.2002 року померла його бабуся [PERSON], яка на день своєї смерті постійно проживала за адресою: [INFO]. 19.08.2015 року помер його батько [PERSON], який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. 28.09.2015 року він звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в прийнятті спадщини, оскільки не було документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно, що належало померлому [PERSON] Відповідно до довідки від 26.04.2016 року із Матюшівської сільської ради, [PERSON] [INFO] прийняв спадщину протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме сплачував страхові платежі в червні-серпні 2002-2014 років, обробляв в цей період земельну ділянку, робив ремонт в житловому будинку і на день смерті спадкодавця за даною адресою був зареєстрований і проживав. Фактично [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак документально не оформив її, тому нотаріусом було відмовлено у прийнятті спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку, погреба, прибудови, гаража, сарая-літня кухня за адресою № 24, по вул. Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району в Київській області. Даний будинок був збудований 1960 року, згідно технічного паспорту та отримано свідоцтво про право власності 21.06.1988 року, яке видано Виконкомом Матюшівської сільської ради та зареєстровано на [PERSON]. На даний час він не може оформити спадщину, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності від 21.06.1988 року, в звязку з цим виникла необхідність звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на житловий будинок із прибудовами до нього за адресою № 24 по вул. Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району в Київській області, в порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON], який помер 19.08.2015 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просила визнати за [PERSON], [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Матюші, вул. Н. Левицького, 24, в порядку спадкування за законом, після померлого 19.08.2015 року [PERSON], проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі представника чи заперечення на позов до суду не надав. На підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 39/2015, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що 12.02.2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14), після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами: № 24, по вулиці Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району Київської області, що належав їй на підставі свідоцтва про право власності від 21.06.1988 року, виданого Виконкомом Матюшівською сільською радою народних депутатів (реєстрова книга № 1. реєстровий № 96) та зареєстровано в передбаченому на той час порядку, що підтверджується копією відповіді на запит Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 11.04.2016 року (а.с. 9). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON], [INFO], який прийняв спадщину протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а саме: сплачував страхові платежі в червні-серпні місяцях 2002-2014 років, обробляв в цей період земельну ділянку, робив ремонт в житловому будинку, що підтверджується копією довідки Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 26.04.2016 року № 240 (а.с. 6). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Вважається що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР (в ред.. 1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, [PERSON] відповідно до зазначених норм прийняв спадщину після померлої 12.02.2002 року [PERSON] та не відмовився від спадщини у визначений законом строк. 19.08.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами № 24 по вулиці Н. Левицького в селі Матюші, Білоцерківського району Київської області, так як дане майно ним було успадковано після смерті його матері [PERSON]. Спадкоємцем першої черги за законом, після померлого [PERSON] є позивач, син померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16), інших спадкоємців не має, що підтверджується копією спадкової справи. Позивач, у визначений законом шестимісячний строк, подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, однак 16.03.2016 року [PERSON], приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що [PERSON] не надав необхідних правовстановлюючих документів на майно, а тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості (а.с. 11). Отже, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, він позбавлений права на оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано до суду заперечень та доказів і їх підтвердження щодо неправомірності набуття позивачем права власності на спадкове майно. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності,, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув в порядку спадкування за законом право власності на майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 24 по вул. Н. Левицького в с. Матюші, Білоцерківського району в Київській області, після померлого 19.08.2015 року [PERSON]. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову до суду 960,00 грн., але представник позивача заявила клопотання про залишення судових витрат за позивачем.

Outcome: approved