Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Акінчіна Ірина Григорівна, звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, державний виконавець Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проценко Ксенія Дмитрівна. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 16.06.2021 року на адресу позивача надійшов лист від державного виконавця виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), датований 13.05.2021 року № 1727-17691. До листа додано постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2021 року ВП № 65400520 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 22275,99 грн. Також, у листі зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена при примусовому виконанні виконавчого напису № 15589 від 14.08.2016 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 65400520 від 13.05.2021 року, відкритого державним виконавцем Добропільського МВДВС Проценко К.Д., позивачу було надано копії матеріалів справи, а саме копія кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року, роздруківка погашення кредиту, копія виконавчого напису нотаріуса. Позивач підтверджує, що ним було укладено кредитний договір № 257-07 від 24.05.2007 року з Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) строком до 23.05.2014 року. За цим договором йому було надано грошові кошти в розмірі 46880 грн. Позивач стверджує, що грошові кошті сплачував згідно графіку погашення. Останній внесок було зроблено 22.04.2014 року. Вважає, що він повністю розрахувався за взятий кредит. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2021 року по справі 227/2600/21 було забезпечено позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 14.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 15589, щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в розмірі 22275,99 грн. Заборонено вчиняти будь які дії відносно виконання виконавчого напису нотаріуса. Позивач має переконання, що приватний нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що нотаріусом виконавчий напис був виданий безпідставно, з порушенням норм діючого законодавства України, а саме посилався на те, що приватним нотаріусом, при вчиненні виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчинити виконавчі написи за кредитними договорами, укладених у простій письмовій формі визнанні не чинними, з дня їх прийняття, тож має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: жодних кредитних договорів з відповідачем заявник (позивач) не укладав, жодного розрахунку на підтвердження того, що заявник (позивач) має борг перед відповідачем на адресу заявника (позивача) не надходило. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати виконавчий напис №15589 від 14.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 22275,99 грн., таким, що не підлягає виконанню. 11.08.2021 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати строки позовної давності та ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в обґрунтування відзиву зазначив, що про існування спірного виконавчого напису позивач знав, принаймні із липня-листопада 2016 року, коли йому направлялась вимога/повідомлення про погашення боргу перед зверненням банку за вчиненням виконавчого напису. І безперечно знав з моменту відкриття виконавчого провадження № 52536977 виконавчою службою в листопаді 2016 року, яке тривало до липня 2019 року. Отже, дата вчинення виконавчого напису 14.08.2016 року, тому строк позовної давності сплив 14.08.2019 року, а якщо відрахувати строк позовної давності з моменту відкриття виконавчого провадження, то він сплинув 11.11.2019 року. Щодо безспірності заборгованості, що представник відповідача зазначив, що позивач був обізнаний про те, з якого періоду перестав погашати кредит належним чином, про умови кредиту, користується ним неправомірно вже тривалий час. Крім того, сам позивач в своєму позові наголошував, що сплачував кредит до 2014 року (хоча за даними відповідача тільки до 2013 року), відступлення права вимоги до ТОВ «КІ» відбулося в 2012 році, і за два роки позивач з його слів сплачував кредит, але вже на нові реквізити новому кредитору, про що об`єктивно не міг не знати. Документи, надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідали вимогам законодавства. Невирішені спори в суді з приводу даного кредитного договору на момент вчинення виконавчого напису були відсутні, кредитний договір не був визнаний недійсним чи припиненим, як і договір відступлення права вимоги. Крім того, зазначено, що позивач, маючи свій екземпляр договору, був обізнаний про свої зобов`язання і обов`язки перед кредитором, та про те, що в нього виникла заборгованість. Вважає, що позивачем не надано жодного належного доказу своїх позовних вимог, а навіть навпаки всі докази надані до позовної заяви підтверджують факт існування заборгованості, її розмір та обізнаність позивача про наявність в нього заборгованості перед відповідачем. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі та без участі позивача [PERSON] . Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», у судове засідання також не з`явився, але надіслав заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника відповідача. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання відповідного виклику поштовим повідомленням, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за відсутності нотаріуса до суду не надходило. Проте, на виконання вимог ухвали суду від 30.07.2021 року надіслав до суду лист, в якому повідомив, що на підставі Додатку № 45 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 року № 3253/45, ним 20.01.2020 року було складено Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом № 4 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2020 року. На підставі такого Акту відбулося знищення документів, на підставі яких вчинялись у 2016 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання. (а.с. 114-119) Третя особа, Державний виконавець Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проценко Ксенія Дмитрівна, також в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи без представника відділу. Рішення просила ухвалити на розсуд суду. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», про визнання виконавчого напису №15589, вчиненого 14.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. таким, що не підлягає виконанню, оскільки зроблений з порушенням вимог законодавства та без дотримання ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Судом встановлено та не заперечується позивачем, що 24.05.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 257-07, згідно умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 46880,00 грн, зі сплатою за користування кредитом 17,00 % річних, з кінцевим строком повернення не пізніше 23.05.2014 року, або 30 днів з моменту отримання від банку вимоги про повернення кредиту у зв' язку з настанням одного із випадків, вказаних в п. 5.3.2 цього договору. (п.п. 2.1.-2.4.) Погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 1) який є невід`ємною частиною даного Договору. Кредит надається на позичальнику для придбання автомобіля. (п. 2.4. Договору) Згідно з умовами вказаного договору, у випадку порушення позичальником строку погашення кредиту (п. 2.4. договору), він сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 30 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України; порядок нарахування та сплати процентів визначається п.п. 3.2., 3.3. Договору (п.п. 3.4., 6.5.); банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати в повному обсязі заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, а також суму штрафних санкцій, передбачених договором (п. 5.3.2.); а позичальник зобов`язаний достроково погасити заборгованість з такою вимогою банку (п. 5.2.7.); у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання він зобов`язаний відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити суму заборгованості, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу (п. 5.2.8.); строк позовної давності встановлюється тривалістю у 10 років (п. 6.10.). У Додатку № 1 до Кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року визначено Графік погашення кредиту з останнім платежем у травні 2014 року, про ознайомлення та погодження з яким [PERSON] поставив особистий підпис. (а.с. 84-85) 19.02.2009 року між первісними сторонами Кредитного договору було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року, яким п. 2.4. цього Договору викладено в наступній редакції: погашення кредиту, процентів та комісії за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 2), який є невід`ємною частиною договору. (а.с. 86) У Додатку № 2 до Кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року визначено умови кредитування, в тому числі розмір щомісячних платежів, з яких останній не пізніше 23 травня 2014 року. (а.с. 87-88) Договором від 27.03.2009 року про внесення змін до кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року внесено зміни до паспортних даних [PERSON] (а.с. 89) Договором від 01.04.2009 року про внесення змін до Кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року внесено зміни до п. 4.1. Договору, та викладено в наступній редакції: виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується договором поруки № П-257-09 від 27.03.2009 року. (а.с. 90) 12.09.2011 року між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та [PERSON] укладено Договір № 257/1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 257-07 від 24.05.2007 року, згідно якого до п. 3.4. додано п. 3.4.1. - для нарахування процентних доходів Банк відкриває рахунок № [NUMBER] ; в п. 3.5. Договору додано п. 3.5.1. - для комісійних винагород банк відкриває рахунок № [NUMBER] ; викладено п. 2.2. Договору в наступній редакції - проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи з встановленої банком процентної ставки 17% відсотків річних; пункт 3.6. - для сплати відсотків та комісії за управління кредитом позичальнику відкривається рахунок [NUMBER] . Крім того, п. 5.3 Договору доповнено пунктом 5.3.7 - банк вправі укладати з третіми особами договори на отримання послуг щодо повернення позичальником заборгованості за отриманими кредитними коштами, а також передавати свої права по даному Договору іншій особі шляхом продажу прав вимоги або укладення договору відступлення права вимоги, з передачею оригіналу цього Договору, інших документів та інформації, необхідних такій особі для набуття та реалізації прав Нового кредитора. (а.с.94) Також, розділ 7 «Інші умови» викладено в новій редакції, та відповідно до п. 7.3. - цей Договір діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь яких інших грошових зобов`язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору. (а.с. 91-95) 17.12.2012 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким відступило новому кредитору право вимоги за Кредитним договором від 24.05.2007 року № 257-07. (а.с. 52-60) З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві, вбачається, що про виконавчий напис нотаріуса він дізнався з листа державного виконавця виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), датованого 13.05.2021 року № 1727-17691, який на адресу позивача надійшов 16.06.2021 року, в якому було повідомлено про відкриття виконавчого провадження № 65400520 на підставі виконавчого листа №15589 від 14.08.2016 року. З метою встановлення істини [PERSON] звернувся до вищевказаного відділу ДВС, для надання йому документів на підставі яких було відкрито виконавче провадження, відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином позивач додав до позовної заяви документи, які отримав від Добропільського МВ ДВС Східного МУМЮ (м. Харків), з яких судом встановлено наступне. 14.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 15589 на підставі статей 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що проживає за адресою: Донецька область, м. Добропілля, РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Добропільським МВ УМВС України в Донецькій області 21 березня 2001 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ 35326253; адреса місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21) заборгованість, що виникла по Кредитному договору № 257-07 від 24.05.2007 року, строк плату же за яким вже настав, та право вимоги за яким було відступлено публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь стягувача на підставі Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, за період з 31.10.2013 року по 15.07.2016 року в розмірі 22275,99 грн. Заборгованість складається з: заборгованості за кредитом - 7406,68 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 12006,28 грн.; заборгованості по комісії - 2863,03 грн. (а.с. 9). Судом встановлено, що 29.04.2021 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до Добропільського МВ ДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) із заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису. (а.с. 76-78) 13.05.2021 року державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проценко Ксенією Дмитрівною, на підставі виконавчого напису № 15589, виданого 14.08.2016 року та заяви про відкриття виконавчого провадження, було відкрито виконавче провадження серії ВП № 65400520, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , заборгованості в розмірі 22275,99 грн. із зазначенням адреси останнього: [ADDRESS] . (а.с. 74) Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем у листі було повідомлено, що на підставі Додатку № 45 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 року № 3253/45, ним 20.01.2020 року було складено Акт про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, який погоджено протоколом № 4 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2020 року. На підставі такого Акту відбулося знищення документів, на підставі яких вчинялись у 2016 році виконавчі написи, за закінченням терміну зберігання. (а.с. 114-119) Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону, визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з пакету документів виконавчого напису, наданого відповідачем до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) разом із заявою про примусове виконання, дані матеріали не містять ані розрахунку заборгованості за період з 31.10.2013 року по 15.07.2016 року, за який проводиться стягнення, та з якого б нотаріус міг встановити та перевірити наявність заборгованості. Крім того, через відсутність такого розрахунку, суд позбавлений можливості перевірити, чи не порушено строки нарахування відсотків та їх розмір, враховуючи, що заборгованість стягується як до закінчення строку дії договору (23.05.2014 року), так і після. Крім того, вищевказаний пакет документів не містить повідомлення, яке б надсилалося стягувачем боржнику про наявність заборгованості та про початок процедури стягнення в безспірному порядку. Отже, відсутній документ, що підтверджує безспірність заборгованості. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис № 15589 від 14.08.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., визнанню таким, що не підлягає виконанню. Що стосується клопотання відповідача у відзиві на позовну заяву про застосування строку позовної давності, в обґрунтування якого зазначено, що боржник знав про наявність заборгованості із липня-листопада 2016 року, коли йому направлялась вимога/повідомлення про погашення боргу перед зверненням банку за вчиненням виконавчого напису, і безперечно знав з моменту відкриття виконавчого провадження № 52536977 виконавчою службою в листопаді 2016 року, яке тривало до липня 2019 року. Однак, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що позивач отримував повідомлення про наявність заборгованості або останньому було відомо про відкрите виконавче провадження відносно нього суду надано не було. А наданий витяг з програми банку не містить жодної інформації про те, що [PERSON] знав про наявність відкритого виконавчого провадження. Тому, в даному випадку суд не може застосувати строк позовної давності. Таким чином, матеріалами справи доведено лише той факт, що [PERSON] дізнався про винесення нотаріусом виконавчого напису, після отримання постанови державного виконавця Добропільського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Проценко К.Д. від 13.05.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65400520 на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. З практики ЄСПЛ слідує, що §1 ст. 6 конвенції зобов`язує суди наводити обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів та відмінності у правових системах держав-учасниць, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання про те, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені судом обставини та докази в їх сукупності, суд має переконання, що нотаріус не мав належних і достатніх підстав вважати, що вимоги стягувача і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірними. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved