Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 квітня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача, фізичної особи-підприємця [PERSON], про визнання трудових відносин припиненими. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.09.2014 року у звязку із прямою загрозою її життю була вимушена терміново виїхати з міста Донецька до міста Дніпропетровська, де проживає на сьогоднішній день. З 03.03.2014 року позивачка працювала на посаді менеджера у комерційній організації ПП [PERSON], розташованою за адресою: б-р. [PERSON], 19-а, кв. 65, м. Донецьк, Донецької області. Оскільки місце її роботи знаходиться у м. Донецьку, тобто в зоні АТО, позивачка не мала змоги фактично працювати та отримувати заробітну плату і була змушена звільнитися. З метою працевлаштування та отримання допомоги по безробіттю до фактичного працевлаштування має намір звернутися до центру зайнятості для постановки її на облік як безробітної. [PERSON] фактично звільнилася, але не має належним чином оформлених документів, що підтверджує цей факт (оригінал чи копія наказу про звільнення з підписом та мокрою печаткою; запис у трудовій книжці про звільнення, завірений підписом та мокрою печаткою), крім того, у базі Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування дані про її звільнення також відсутні.Просить припинити трудові відносини між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] з 01вересня 2014 р. за власним бажанням, у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, відповідно до\~ст. 38 КЗпП України. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву від 25.06.2015 року про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що свої позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, в установленому законом порядку повідомити його про час та місце слухання справи виявилося неможливим, оскільки на підставі наказу ДД УДППЗ «Укрпошта» №389 від 28.11.2014р. «Щодо призупинення роботи об'єктів поштового зв'язку у зв'язку з активною фазою АТО» до окремого розпорядження призупинено приймання поштових відправлень у м. Донецьк Донецької області, тому судом було направлено SMS повідомлення, яке доставлено 18.06.2015 року, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.4\~ст.36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно\~ст.38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що згідно трудового договору № 05011400753/1 від 03.03.2014 року, її було прийнято на роботу до фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаду менеджера. Відповідно до\~Постанови Верховної Ради України №254-VІІІ від 17.03.2015 р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~м. Донецьк Донецької області визнано тимчасово окупованою територією до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно довідки №1239001057 від 22.11.2014р. про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, позивач [PERSON] на теперішній час мешкає за адресою: [ADDRESS], і має статус переселенця із зони АТО (а. с. 4). Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що позивач на теперішній час позбавлена можливості продовжувати свою роботу, самостійно припинити трудові відносини через проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а тому трудовий договір № 05011400753/1 укладений 03.03.2014 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], підлягає розірванню з 01.09.2014 року на підставі\~ст.38 КЗпП України\~ за власним бажанням у звязку з переїздом на нове місце проживання. А отже, доведено факт припинення трудових відносин між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] з 01 вересня 2014 р. за власним бажанням, у зв'язку з переїздом на нове місце проживання, відповідно до\~ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивач згідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову, що випливає із трудових відносин, а позовні вимоги його задоволено, то із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст.\~36,\~38,\~232 КЗпП України,

Outcome: approved