Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 березня 2021 року звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі з 17.03.2004 року по 14.05.2020 року. 08 травня 2010 року під час виконання трудових обов`язків з ним стався нещасний випадок, внаслідок травмування він отримав закритий перелом 11 ребра праворуч, 10 ребра ліворуч, правосторонній посттравматичний пневмоторакс, закритий чрезацебілярний перелом тіла лівої тазової кістки, розрив лівого крестцово-подзвздошного зчленування, забій грудного, поперекового відділів хребта. За наслідками розслідування зазначеного нещасного випадку було складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт № 9 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Згідно акту огляду МСЕК від 24 грудня 2010 року йому первинно встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві. При повторному огляді МСЕК від 06 січня 2012 року було встановлено другу групу інвалідності та 80% втрати професійної працездатності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Згідно висновків МСЕК від 04 лютого 2013 року, 05 лютого 2015 року, 08 лютого 2018 року, 11 лютого 2021 року позивачу було підтверджено другу групу інвалідності та 80% втрати професійної працездатності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві. В зв`язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був здоровою, працездатною людиною, втратив 80% працездатності, визнаний інвалідом другої групи безстроково, Після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу незворотності хвороби та погіршення з кожним роком стану здоров`я, Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому та соціальному відношенні, громадянина. Заподіяну позивачу моральну шкоду він оцінює у 80000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходив з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання виробничої травми, а також незворотності значного погіршення стану його здоров`я. 04 березня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 09 березня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 12 березня 2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 березня 2021 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 29 березня 2021 року представник відповідача ПрАТ ШУ «Покровське» надав суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що 23 травня 2011 року [PERSON] вже звертався до Красноармійського міськрайонного суду з позовною заявою про відшкодуванням моральної шкоди в зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2011 року на користь [PERSON] було стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди 18000 грн. Таким чином, позивач вже отримав компенсацію моральної шкоди шляхом її стягнення в судовому порядку в 2011 році та через 10 років, зловживаючи своїм правом, вирішив повторно звернутися до суду з відповідною вимогою, що є неприпустимим. 16 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Молчанова Н.В. зазначила, що дійсно рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2011 року на користь позивача було стягнуто 18000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, але на той час йому була встановлена третя група інвалідності та 60% втрати професійної працездатності, а на теперішній час висновком МСЕК позивачу встановлена друга група інвалідності та 80% трати професійної працездатності, тобто за 11 років стан здоров`я його погіршився, тому позивач наполягає на позовний вимогах та просить їх задовольнити. Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце розгляд справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «ШУ «Покровське» з 17.03.2004 року по 14.05.2020 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 12-14). 08 травня 2010 року під час виконання трудових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок травмування він отримав закритий перелом 11 ребра праворуч, 10 ребра ліворуч, правосторонній посттравматичний пневмоторакс, закритий чрезацебілярний перелом тіла лівої тазової кістки, розрив лівого крестцово-подзвздошного зчленування, забій грудного, поперекового відділів хребта. За наслідками розслідування зазначеного нещасного випадку було складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт № 9 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (а.с. 35-39). Згідно акту огляду МСЕК від 24 грудня 2010 року позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві (а.с. 27). При повторному огляді МСЕК від 06 січня 2012 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності та 80% втрати професійної працездатності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Згідно висновків МСЕК від 04 лютого 2013 року, 05 лютого 2015 року, 08 лютого 2018 року, 11 лютого 2021 року позивачу було підтверджено другу групу інвалідності та 80% втрати професійної працездатності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві (а.с. 28-34). Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 червня 2011 року (справа № 2-1315/11) позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнуто на його користь з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» грошову компенсацію у розмірі 18000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначеним рішенням встановлено, що 08 травня 2010 року під час виконання своїх трудових обов`язків на підприємстві відповідача позивач [PERSON] був травмований, внаслідок травмування отримав закритий перелом 11 ребра праворуч, 10 ребра ліворуч, правосторонній посттравматичний пневмоторакс, закритий чрезацетабілярний перелом тіла лівої тазової кістки, розрив лівого крестцово-подвздошного зчленування, забій грудного, поперекового відділів хребта. За цією\~травмою було складено акт за формою Н-5 про розслідування нещасного випадку на виробництві та був виданий акт форми Н-1. Згідно висновку МСЕК від 24 грудня 2010 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати працездатності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві. Було встановлено, що в зв`язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 60% працездатності в зв`язку з травмою, визнаний інвалідом третьої групи. Після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач [PERSON] отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві і при цьому мала місце протиправність дій відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», пов`язаних з порушенням Закону України „Про охорону праці, «Правил безпеки у вугільних шахтах, що стало причиною нещасного випадку (а.с. 107-108). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 червня 2011 року встановлено, що позивачу вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 60% в зв`язку з травмою на виробництві та він був визнаний інвалідом третьої групи згідно висновку МСЕК від 24 грудня 2010 року. З цього часу у позивача і виникло право на відшкодування моральної шкоди внаслідок травми на виробництві. Зазначеним правом позивач скористався, звернувшись до суду з відповідним позовом, який і був частково задоволений. Моральна шкода, яка була спричинена позивачу в зв`язку з травмою на виробництві та її наслідками, була відшкодована з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово. Збільшення відсотку ступеню втрати працездатності в зв`язку з травмою на виробництві при повторному огляді МСЕК не передбачає обов`язок власника підприємства або уповноваженого ним органу повторно відшкодовувати моральну шкоду внаслідок порушення прав позивача, що привело до його моральних страждань, та порушення яких встановлено вищезазначеним рішенням суду. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних стрраждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України). Моральна шкода, завдана каліцтвом або ушкодженням здоров`я, може бити відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина 1 статті 1168 ЦК України). За змістом частин 1, 5 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з аналізу вказаних норм, подвійне стягнення моральної шкоди діючим законодавством не передбачено. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки йому за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 червня 2011 року відшкодовано моральну шкоду, завдану здоров`ю внаслідок нещасного випадку на виробництві, який мав місце 08 травня 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed