Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач 5 березня 2021 року звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визначити, що частка [PERSON] , яка 1 грудня 2018 року, у належній на праві спільної сумісної власності земельної ділянки загальною площею 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 48/100 частки земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, після смерті [INFO] його матері [PERSON] відкрилась спадщина на усе належне їй майно. Він є одним із спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлені законом порядку та строки. До складу спадкового майна входять 48/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та частина земельної ділянки за вказаною адресою, кадастровий номер 4610136300:05:002:0016. Дана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності його матері [PERSON] та відповідачам. На цій земельній ділянці розташований житловий будинок, який належав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, зокрема [PERSON] належить 25/100 ідеальної частки, [PERSON] 27/100 ідеальної часткия, а [PERSON] 25/100 ідеальної частки даного будинку. Після відкриття спадщини він звернувся до Сьомої львівської державної нотаріальної контори, а саме нотаріуса Чериби З.В. із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки з покликанням на те, що не визначено частки, що належала його матері [PERSON] , у належній на праві спільної сумісної власності земельної ділянки, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053. За наведеного просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведним у позовній заяві та додатково зазначив, шо між співвласниками земельної ділянки існувала усна домовленість щодо частки кожного із співвласників земельної ділянки 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 0,1 га, згідно якої його матері [PERSON] належало 48/100 частки вказаної земельної ділянки. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, зазначивши, що її померлій [INFO] доньці [PERSON] належало на праві власності 48/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а відтак вона не заперечує, що частка [PERSON] у належній на праві спільної сумісної власності земельної ділянки загальною площею 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 48/100 частки земельної ділянки. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив, на позовну заяву в якому позов визнала та зазначила, що визнає право її померлої сестри [PERSON] на ідеальну частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у роз мірі 48/100. Представник третьої особи Сьомої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Право на судовий захист передбачається\~ст.55 Конституції України. Згідно із ст.ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1\~ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно\~ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту\~статті 89 Земельного кодексу України\~у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділення з неї окремої частини. Як встановлено судом, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить їм на праві спільної часткової власності, зокрема [PERSON] належить 25/100 ідеальних часток, [PERSON] 27/100 ідеальних часток, а [PERSON] 48/100 ідеальних часток будинку, що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 23.02.2009 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.12.2020. Також встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на 48/100 ідеальних часток будинку [ADDRESS] з усіма господарськими будівлями та спорудами та частину земельної ділянки загальною площею 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053, за вказаною адресою. Позивач після смерті матері [PERSON] звернувся у Сьому львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Державним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори 8 грудня 2020 року видано спадкоємцю [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на ј частку спадкового майна, яке складається з 48/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належала спадкодавці [PERSON] на праві власності. Проте державний нотаріус листом від 3 грудня 2020 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки з покликанням на те, що не визначена частка спадкодавця у належній на праві спільної сумісної власності земельної ділянки загальною площею 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 430334, виданого 27.02.2008 [PERSON] та додатку до нього, земельна ділянка загальною площею 0,0643га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Відповідно до ч. 2\~ст. 369 ЦК України\~розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, а відповідно до\~ст. 361 ЦК України\~розпорядження часткою у праві спільної власності співвласником може здійснюватися самостійно. Таким чином, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Аналогічно, щоб оформити перехід права власності до спадкоємця, частка спадкодавця має бути визначена. Згідно зі\~ст. 370 ЦК України, частки кожного з співвласників в праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Крім того, згідно з п. 4\~ст. 120 Земельного кодексу України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок, будівлю, споруду. Пленум Верховного Суду України у п. 21\~постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Отже, судом встановлено, що на спірній земельній ділянці зведений житловий будинок, у праві власності на який співвласникам належать різні за розміром частки. Виходячи з наведеної вище норми\~Земельного кодексу України\~право власності померлої на дану земельну ділянку має визначатися пропорційно частці в праві власності на будинок. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визначити, що частка [PERSON] у належній на праві спільної сумісної власності земельної ділянки загальною загальною площею 0,0643га, кадастровий номер 4610165500:02:002:0053, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 48/100 частки земельної ділянки, проти чого не заперечують і відповідачі. На підставі наведеного та

Outcome: approved