Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.03.2019 р. звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із зазначеним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив: стягнути з відповідача суму матеріального збитку у розмірі 53868,02 грн.; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.; стягнути з відповідача витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2000 грн.; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 768,40 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ТДВ «СТ «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 26.09.2018 р. о 15 год. 25 хв., в м. Одеса, Ново-Миколаївська дорога (47 км.) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2018 р. У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , в результаті чого позивачу завдано майнової шкоди. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховою компанією: ТДВ «СТ «Домінанта» (код ЄДРПОУ: 35265086). 29.11.2018 р. відповідач був повідомлений про ДТП, що підтверджується повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду. 30.11.2018 р. відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження із визначення вартості матеріальної шкоди № 43/18, складеного за замовленням позивача, завдана позивачу матеріальна шкода у зв`язку з пошкодженням автомобіля «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , в результаті ДТП, становить: 53868,02 грн. Станом на день звернення до суду з позовом, відповідач не виплатив позивачу страхового відшкодування та не прийняв вмотивоване рішення про здійснення такого відшкодування. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та просить стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на його користь страхове відшкодування в розмірі 53868,02 грн. та 2000,00 грн. - витрати на проведення експертизи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2019 р., цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.05.2019 р., зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2019 р., прийнято цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, до провадження Солом`янського районного суду м. Києва та відкрито спрощене позовне провадження. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Третій особі роз`яснено право подати пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, протягом 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання. 27.08.2019 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відповідно до якої позивач просить розглядати справу в порядку загального позовного провадження, оскільки справа є достатньо складною та для повного і всебічного дослідження обставин справи необхідно справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.10.2019 р., в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третя особа: [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено. Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв, клопотань не заявляв, доказів щодо заперечення обставин, викладених у позовній заяві не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Від третьої особи пояснень будь-яких пояснень щодо позову до суду не надійшло. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що 26.09.2018 р. о 15 год. 25 хв., в м. Одеса, Ново-Миколаївська дорога (47 км.) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Так, вбачається, що [PERSON] , 26.09.2018 р. о 15 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом - автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , рухаючись в м. Одеса, Ново-Миколаївська дорога (47 км.), в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , який зупинився для повороту ліворуч. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2018 р., вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , [PERSON] , який вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначеною постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2018 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. в дохід держави. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. В результаті ДТП автомобіль «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , отримав пошкодження, в зв`язку з чим позивачу завдані матеріальні збитки. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «HYUNDAI SANTA FE», д/н [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом серії АК/8335273, страховою компанією: ТДВ «СТ «Домінанта» (код ЄДРПОУ: 35265086). Встановлено, що 29.11.2018 р. позивач звернувся до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 29.11.2018 р. подав заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 43/18 з оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, складеного 20.10.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] за замовленням позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «MITSUBISHI ASX», д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП, складає: 53868,02 грн. При цьому, позивачем сплачено вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується копією квитанції №СВ00730349 від 08.10.2018 р. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що на даний час страхове відшкодування йому відповідачем не виплачено та не прийнято вмотивованого рішення у здійсненні такого відшкодування. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial