Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач, 13.08.2018 року, посилаючись на приписи ст.365 ЦК України, звернулась до суду з позовом в якому просить суд: - визнати за нею право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими спорудами та 1/8 частину земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS] які належать [PERSON] згідно спадкової справи №181/2010 Чернігівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] дійсну вартість 1/8 частини земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] Позов обґрунтовується наступним. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.04.2011 року визнано за [PERSON] право власності на 7/8 частин матеріалів та обладнання, що були використані у процесі будівництва житлового будинку з господарськими спорудами та права забудовника на 7/8 частин незданого у експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], а за [PERSON] право власності на 1/8 частину матеріалів та обладнання, що були використані у процесі будівництва житлового будинку з господарськими спорудами та права забудовника на 1/8 частину незданого у експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2014 р., виданого Чернігівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області за позивачем визнано право власності на 7/8 частин земельної ділянки, яка розташована за вищезазначеною адресою. Позивачем оформлено право власності на належну їй частину у спільному майні, вона постійно проживає в спірному домоволодінні та несе витрати по утриманню домоволодіння в належному стані. Відповідач спірним майном після розподілу не цікавилась, ніяких витрат по утриманню майна не несла і не несе. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу отримати грошову компенсацію, виходячи з того, що її частка є незначною і вона не може бути виділена у натурі, однак та висунула непомірні грошові вимоги. В зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду. Для визначення вартості спірного майна, а також можливості виділення спірної частки в натурі позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи і витребування спадкової справи, яка на підставі ухвали суду від 3.08.2018 року була задоволена. Ухвалою від 15 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 12 жовтня 2018 року провадження у справі було зупинено на час проведення комплексної будівельно-технічної товарознавчої експертизи призначеної на підставі ухвали суду від 2.08.2018 року у межах цивільної справи №748/1981/18 за заявою [PERSON] до [PERSON] про забезпечення доказів. 13 листопад 2018 року суд поновив провадження у справі, у з в'язку з надходженням на адресу суду висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а позивачем, на депозитний рахунок суду, 19.11.2018 року було перераховано 28964 грн, що становить ринкову вартість 1/8 частини спірного майна. 06.02.2019 року від представника відповідача від центру БВПД Хоменка Я.В. надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та відзив, в якому сторона відповідача вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки доводи позивача не містять всіх підстав, передбачених ст.365 ЦК України, для припинення права спільної часткової власності. Так, згідно вимог статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо окрім іншого таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Оскільки, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, на час розгляду справи відповідач [PERSON] не має у власності іншого нерухомого майна, крім 1/8 частини спірного житлового будинку, а отже, припинення частки [PERSON] у спільній частковій власності завдасть істотної шкоди інтересам останньої, як співвласника спільної часткової власності, що позбавить її права власності на єдине житло, що у неї залишилось. Також позивачем не доведено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні її часткою житлового будинку. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви, виклала факти зазначені у позові, просила суд задовольнити позов повністю, та додатково пояснила, що між нею та відповідачем склалися неприязнені відносини, разом використовувати житловий будинок та спірну земельну ділянку вони не можуть, [PERSON] взагалі самоусунулась від утримання своєї частини нерухомого майна. Вона проживає у [ADDRESS] це квартира, яка була їй надана колишнім радгоспом, а тому вона має власне житло. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, з підстав та мотивів, що викладені у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Згідно положень частини 1-3 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, крім іншого, визнання права, припинення дії, яка порушує право, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 365 ЦК України передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За змістом норми цивільного права, що викладена вище, згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання компенсації за його частку не вимагається, позивачу лише необхідно внести вартість частки, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду. Судом установлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2011 року по справі №2-10/2011, за [PERSON] було визнано право власності на 7/8 частин матеріалів та обладнання, що були використані у процесі будівництва житлового будинку з господарськими спорудами і права забудовника на 7/8 частин незданого у експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] В свою чергу, за [PERSON] визнано право власності на 1/8 частину матеріалів та обладнання, що були використані у процесі будівництва житлового будинку з господарськими спорудами і права забудовника на 1/8 частину незданого в експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Дане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та 27.04.2011 року набрало законної сили. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 5.07.2012 року та Витяг про державну реєстрацію прав №34727909 від 5.07.2012 року свідчать, що [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності на 7/8 частки житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10) З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що 7/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.11-14) Крім того, [PERSON] має у власності 7/8 частин земельної ділянки площею 0,1116 га в межах згідно з планом, розташованої на території Хмільницької сільської ради у селі Рівнопілля Чернігівського району Чернігівської області по [ADDRESS] наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Таке право вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.11.2014 року. (а.с.8) Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7407006222018 від 3.07.2018 року свідчить, що [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності на 7/8 частин у спільній власності на земельну ділянку площею 0,1116 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15) Матеріали спадкової справи №181/2010 свідчать, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON], подавши 24.03.2010 року відповідну заяву до Чернігівської районної державної нотаріальної контори і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 7/8 частин земельної ділянки площею 0,1116 га, розташованої у [ADDRESS] Дочка спадкодавця [PERSON] також 13.01.2011 року подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька, однак за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса не звернулась та свідоцтва не отримала. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №155028775 від 5.02.2019 року свідчить, що відомості в реєстрах відносно [PERSON] відсутні. (а.с.68) Однак як свідчить довідка №333 від 7 червня 2018 року Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області відповідач є зареєстрованою та проживає у [ADDRESS] (а.с.76) З висновку №4003-4005/18-24 від 30.10.2018 року судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, проведеної в рамках цивільної справи №2-з/748/9/18 за заявою [PERSON] про забезпечення доказів встановлено, що ураховуючи такі фактори, як об'ємно-планувальне рішення, технічний стан житлового будинку, його розташування на земельній ділянці, частки співвласників в одиницях площі, зіставляючи їх з вимогами нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, виділення в натурі 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS] не вбачається можливим. В разі відповідного рішення суду, можлива грошова компенсація [PERSON] за 1/8 частину в домоволодінні [ADDRESS] що становить - 28964,00 грн, в тому числі:1/8 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (без врахування вартості земельного компоненту) - 24554 грн; 1/8 частина земельної ділянки - 4410 грн. (додаток ц/с №2-з/748/9/18 а.с.49-62) Даний висновок експерта є належним та допустимим доказом, який підтверджує ту обставину, що розподілити спірний будинок між сторонами, у відповідності до їх часток, з технічної точки не можливо, як і не можливо виділити відповідачу в натурі 1/8 частину. Пленум Верховного Суду України у постанові №20 від 22.12.1995 року зазначив, що вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Оскільки оцінка спірного об'єкту нерухомості проведена порівняльним підходом, з врахуванням цін на аналогічні об'єкти продажу в Чернігівському районі Чернігівської області, то суд погоджується з визначеним експертом розміром компенсації за 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яка становить 24554 грн та 1/8 частину земельної ділянки, яка становить 4410 грн. Дослідивши надані сторонами докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд, виходив із того, що позивачем надані належні та допустимі докази наявності у неї права вимагати припинення права власності відповідачки на її частку в спірному домоволодінні, на підставі ст.365 ЦК України. Зокрема, між сторонами у справі склались неприязні стосунки, які унеможливлюють спільне користування та володіння спірним майном, відповідач не претендує на свою частку в будинку, адже вона хоча і є власником 1/8 його частини за рішенням суду, однак до цього часу не здійснила жодних дій щодо державної реєстрації права власності на успадковане майно та не несе витрат на його утримання у належному стані, і припинення права власності на частку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки вона має зареєстроване місце свого проживання. Як суд зазначив вище, частку відповідачки в натурі неможливо виділити, як і не можливо розподілити спірний будинок між сторонами, у відповідності до їх часток, оскільки частка є незначною. Натомість відповідач не надала належних та допустимих доказів можливості порушення її прав з боку позивача. Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд дійшов об'єктивного висновку щодо наявності підстав, визначених ч.1 ст.365 ЦК України, для припинення права [PERSON] на 1/8 частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника [PERSON] При цьому, суд ураховує, що за змістом ч.1 ст.365 ЦК України для припинення права власності на частку у спільному майні достатньо однієї з чотирьох умов, передбачених цією статтею, а згідно з ч.2 ст.365 ЦК України, обов'язковою умовою задоволення позову є попереднє внесення особою вартості частки майна на депозитний рахунок суду, що безпосередньо і було здійснено позивачем по справі. (а.с.49) Згідно вимог ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Оскільки суд прийшов до висновку про припинення права власності відповідачки на 1/8 частину спірного домоволодіння, то згідно вимог ЗК України має бути припинено і право власності відповідачки на 1/8 частину земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, а відповідно до приписів статті 328 ЦК України таке право необхідно визнати за позивачем. Так як позов [PERSON] задовольняється судом повністю, то з [PERSON], у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 7921,20 грн, пов'язані зі сплатою судового збору та проведенням експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved