Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 липня 2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. 23 вересня 2015 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача Давидівську сільську раду Пирятинського району Полтавської області та залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі в даній цивільній справі. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] та [INFO] померла його мати [PERSON], яким відповідно до погосподарської книги № 12 Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області належало домоволодіння на [ADDRESS], збудоване протягом 1960-1970 років. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], у тому числі ? частину вказаного домоволодіння внаслідок спільного проживання з останнім на час його смерті в с. Гурбинцях Пирятинського району Полтавської області. У встановленому законом порядку позивач [PERSON], прийняв вказане спадкове майно після смерті останньої. Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на домоволодіння. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на домоволодіння на [ADDRESS] у судовому порядку. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, прохають визнати право власності за позивачем [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування, посилаючись на обставини, указані в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи увідомлений у встановлений законом спосіб, про що свідчить його лист, у якому відповідач позов визнає та прохає справу слухати у відсутності його представника. Суд уважає, що справа може бути розглянута на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача, оскільки його пояснення в судовому засіданні не є обов'язковими. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, що знаходяться в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] помер [PERSON] - рідний батько позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та документів, що підтверджують родинні стосунки позивача з померлим (а.с. 4-6, 8). [INFO] померла [PERSON] - рідна мати позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та документів, що підтверджують родинні стосунки позивача з померлою (а.с. 4-6, 9). Відповідно до погосподарської книги подружжю [PERSON] та [PERSON] належало домоволодіння на [ADDRESS] збудоване у 1960 - 1970 роках, розташоване на неприватизованій земельній ділянці розміром 0, 50 га (а.с. 11). Як вказано в копії технічного паспорту на вказане домолодіння (а.с. 12-14), воно складається з житлового будинку загальною площею 51,6 кв. м., житловою - 25,3 кв. м, погріба, прибудови, 2 сараїв, огорожі та колодязя вартістю 83909 грн. [PERSON], яка мала права власності на ? вказаного домоволодіння на час смерті [PERSON], прийняла спадщину після останнього, у тому числі, і його ? частину вказаного домоволодіння шляхом спільного проживання з останнім на час його смерті на [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с. 50). Таким чином, [PERSON] на час своєї смерті була власником вищезазначеного домоволодіння, проте, нотаріально своє права власності на вказане майно не оформила (а.с. 10). У встановленому законом порядку позивач [PERSON] прийняв спадкове майно в частині домоволодіння після смерті останньої (а.с. 25). Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння у зв'язку із відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на нього (а.с. 10) . Проте, ні приписами Інструкції Міністерства юстиції УРСР і Міністерства комунального господарства УРСР від 23/25 грудня 1947р. «Про порядок реєстрації будівель в містах, робітничих, дачних, та курортних селищах Української РСР», яка діяла на час будівництва домоволодіння померлих [PERSON] та [PERSON], ні Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 Міністерства комунального господарства Української РСР, реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, та інші об'єкти, споруджені в сільській місцевості, не передбачалась. Також, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до вказаного Указу і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Як передбачено ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. Приписами ч. 1 статті 1261 та ч. 1 статті 1267 ЦК, установлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до частин 2 та 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Як передбачено ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов позивача [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved