Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач 23.09.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідачів про звільнення іпотечного майна з-під арешту. Після уточнення позову просив зняти арешти, накладені ВДВС Тисменицького районного управління юстиції на нерухоме майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2625855600:01:001:0048 за цією ж адресою, що належить на праві власності майновому поручителю - відповідачці [PERSON] і знаходиться в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк». Заявлений позов обґрунтовував тим, що 03.12.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 368К, згідно якого останній отримав 117000 доларів США кредиту. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] як іпотекодавцем - майновим поручителем і позичальником [PERSON] укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 04.12.2007 р., згідно якого [PERSON] передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2625855600:01:001:0048. 04.12.2007 р. нотаріусом накладена заборона відчуження предмету іпотеки та внесено реєстраційний запис до Державного реєстру іпотек про укладення іпотечного договору. Відповідачі за згодою позивача вирішили самостійно реалізувати предмет іпотеки та погасити заборгованість за кредитом. При цьому виявилось, що ВДВС Тисменицького РУЮ наклав арешти на предмет іпотеки при примусовому виконанні виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь юридичних та фізичних осіб. Вказані обтяження зареєстровані у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна після державної реєстрації іпотеки. Клопотання позивача про зняття накладених на предмет іпотеки арештів ВДВС Тисменицького РУЮ залишив без задоволення. Накладення арешту на іпотечне майно порушує пріоритетні права позивача як іпотекодержателя, який відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, та перешкоджає задовольнити його вимоги по основному зобов'язанню за рахунок іпотечного майна. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, уточнений позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача - ВДВС Тисменицького РУЮ у судове засідання не з'явився повторно, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не повідомив суду про причини неявки свого представника в судове засідання. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов визнала, не заперчувала щодо його задоволення, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення в газеті «Галичина» від 22.11.2014 р. № 179 (4932), у судове засідання не з'явився, не повідомив суду про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 03.12.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 368К, згідно якого останній отримав 117000 доларів США кредиту. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором між банком та відповідачкою [PERSON] як іпотекодавцем - майновим поручителем і позичальником [PERSON] укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір від 04.12.2007 р. за реєстровим № 1-1531, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2625855600:01:001:0048 (а.с.9-15). 04.12.2007 р. нотаріусом накладена заборона відчуження предмету іпотеки, а саме домоволодіння та земельної ділянки, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційні номери обтяжень 6159776, 6159843, та тоді ж 04.12.2007 р. нотаріусом внесено відомості про іпотеку до Державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 6159896 (а.с.56-57, 59-61). Після цього на предмет іпотеки накладались арешти ВДВС Тисменицького РУЮ згідно постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.10.2009 р., а саме накладено арешт на належне відповідачці [PERSON] на праві власності домоволодіння по [ADDRESS] реєстраційний номер обтяження 9815702 від 12.05.2010 р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, та накладено арешт на належну відповідачці земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 2625855600:01:001:0048, реєстраційний номер обтяження 9815888 від 12.05.2010 р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.59-60). На даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] за згодою позивача вирішили самостійно реалізувати предмет іпотеки та погасити заборгованість за кредитом. Однак, перешкодою в цьому є накладений ВДВС Тисменицького РУЮ арешт на домоволодіння і земельну ділянку, що є предметом іпотеки. Накладення арешту на іпотечне майно порушує пріоритетні права позивача як іпотекодержателя, який відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку» ( у редакції ЗУ від 04.07.2013 р.) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, та перешкоджає задовольнити його вимоги по основному зобов'язанню за рахунок іпотечного майна. У відповідності з вимогами ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, відповідно до вимог ч.4 вказаної статті заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку», ст.54 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved