Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 березня 2015 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів. Посилався на те, що з відповідачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюб, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказував, що шлюб з відповідачем розірвано, за рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання малолітніх доньок. Також посилався на те, що у нього є обґрунтовані сумніви в тому, що дочка [PERSON], [INFO], походить не від нього, а підставою для таких сумнівів є сварка, яка відбулася з відповідачем, в ході якої остання повідомила йому про те, що [PERSON] не є його донькою. В своїй позовній заяві просив суд виключити відомості про нього як батька [PERSON], [INFO], з актового запису про її народження. Просив також припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Вважає, що належним доказом відсутності його кровного споріднення з [PERSON], [INFO], є письмова заява відповідача, адресована суду, в якій остання визнає вимоги в частині виключення його як батька з актового запису про народження доньки. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилася, хоча кожного разу повідомлялася про час та місце розгляду справи, зверталася в суд з заявами про розгляд справи без її участі. Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 21 червня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2013 року, яке вступило в законну силу. Сторони [PERSON] та [PERSON] мають двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Аналіз зазначених норм свідчить, що правовою підставою для задоволення позову про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження є доведення саме відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Ці дані з урахуванням норм ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України можуть бути встановлені на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції в книзі реєстрації народжень 05 грудня 2008 року зроблено актовий запис за № 1155 про народження 28 листопада 2008 року [PERSON]. Батьком та матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], в актовому записі та у свідоцтві про народження дитини записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON], які перебували в зареєстрованому шлюбі. Реєстрація народження дитини [PERSON], [INFO], проведена відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України. Ухвалою суду від 27 квітня 2015 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Згідно з повідомленням державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 22 червня 2015 року № 20-663 для відбору порівняльних зразків як позивач [PERSON], так і [PERSON] та дитина [PERSON] до ДНДЕКЦ УМВС України не з'явилися. В судовому засіданні 01 жовтня 2015 року при вирішенні судом питання про відновлення провадження в справі, позивач [PERSON] пояснив, що на проведенні експертизи не наполягає, оскільки наявна заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог в частині виключення його з актового запису як батька. Просив суд відновити провадження в справі та проводити розгляд справи на підставі наявних в справі доказів та матеріалів. За змістом ст.ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Предметом доказування у цій справі, згідно із роз'ясненнями п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною, чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертизи, від проведення якої позивач фактично відмовився, посилаючись на аналогічну позицію відповідача. Як в судовому засіданні 01 жовтня 2015 року, так і в судовому засіданні 20 жовтня 2015 року судом роз'яснювалися позивачу наслідки невчинення процесуальних дій, але жодні клопотання [PERSON] заявлені не були з посиланням на фактичне визнання відповідачем позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено жодними доказами відсутність його кровного споріднення з дитиною [PERSON], [INFO], тому позовні вимоги про виключення відомостей про позивача як батька дитини з актового запису про її народження не підлягають задоволенню. Фактичне визнання відповідачем [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві позовних вимог в цій частині не може бути прийняте судом, оскільки відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною не підтверджене будь-якими доказами, порушує права та інтереси малолітньої дитини, батько якої відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний виховувати її, піклуватися про її здоров'я, всебічний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, а також утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також судом встановлено, що згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Оскільки позивач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], він в силу норм ст. ст. 150, 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину. При цьому рішення суду про стягнення аліментів є обов'язковим до виконання, а правові підстави для припинення стягнення аліментів відсутні. Тому в цій частині вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed