Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач 22.07.2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити судове рішення про зобов`язання відповідача провести перерахунок боргу за опалення зменшивши борг на суму по зобов`язанням, що перевищують 3-річний термін давності, виключивши зі суми заборгованості по опаленню квартири за адресою: [ADDRESS] вказані послуги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що наявність заборгованості за теплопостачання перешкоджає йому в повному обсязі скористатись житлово-комунальною субсидією. При цьому, не зазначив норми чинного законодавства, які б дозволяли з зазначених ним підстав зменшити заборгованість за зазначеними ними обставинами, пояснивши, що вказані обставини є загально відомими та випливають з загально відомих положень про строк позовної давності. Представник позивача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засіданні не з`явився. У відзові на позов зазначив наступне. Як випливає з позовної заяви, предметом позовних вимог по справі є зобов`язання Товариства вчинити дії на користь позивача, а саме, здійснити перерахунок заборгованості позивача за послуги Товариства з централізованого опалення приміщення за адресою [ADDRESS] (далі також - приміщення), зменшивши суму боргу на суму по зобов`язанням, що перевищують трирічний термін давності. Станом на дату подання відзиву у позивача відсутня заборгованість за послуги гарячого водопостачання, заборгованість за послуги з централізованого опалення приміщена складає 5447,99 грн., заборгованість з абонплати складає 1 888,65 грн. Проте Товариство відзначає, що не має жодних правових підстав для проведення перерахунку розміру заборгованості Позивача за спожиті послуги з централізованого опалення. У позовній заяві не зазначено ні обставини, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги що до проведення перерахунку, ні доказів, що підтверджували відповідні вимоги. Позивачем у позовній заяві також не наведено жодних посилань на положення нормативно-правових актів, на підставі яких Товариство мало б провести відповідний перерахунок. Товариство також повідомляє, що ним не подавалося жодних заяв чи звернень до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради стосовно Позивача. Сторонам правовідносин з надання та позбавлення особи пільг та субсидій є виключно споживач та відповідний орган соціального захисту населення, тож Товариство як виконавець комунальних послуг не має жодного відношення до вказаного питання. Крім того, механізм проведення перерахунку вартості послуг з централізованого опалення є законодавчо регульованим, та реалізується у відповідності до вимог Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 та Порядку проведення перерахунків розміру план за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затверджені постановою КМУ від 17 лютого 2010 р. № 151. Підстав для проведення перерахунку вартості послуги з централізованого опалення передбачених вказаними нормативно-правовими актами, Позивачем не наведено. Не надано Позивачем і обґрунтування помилковості розміру проведених Товариством нарахувань за послугу з централізованого опалення, якщо відповідні обставини, на думку Позивача, мали місце. Крім того, Товариство відзначає, що твердження Позивача щодо того, що існуюча заборгованість за послуги з централізованого опалення виникла у нього більш ніж як за три роки па дати подання позовної заяви, не відповідає дійсності. У відповідності до даних обігової відомості по особовому рахунку 110258, що додана самим Позивачем до позовної заяви, та дані якої повністю відповідають інформації, наявній у Товариства Позивачем протягом останніх трьох років періодично проводилося погашення заборгованості з послугу з централізованого опалення. Станом на 01.07.2016 заборгованість Позивача за послугу централізованого опалення складала 5434,78 грн. За період з липня 2016 року по червень 2019 року Позивачем було сплачено 6191,15 грн. (що більше ніж існувала заборгованість станом на травень 2016 року) за послуги з централізованого опалення навіть без урахування сум субсидій. Враховуючи викладене, Товариство вважає, що у Позивача відсутня заборгованість, що виникла більш ніж як за три роки до дати подання позовної заяви по даній справі Крім того, навіть якщо така заборгованість і існувала б, у Товариства були б відсутні законодавчі підстави для перерахунку суми відповідної заборгованості. Чинне законодавство не передбачає обов`язку особи списувати заборгованість контрагента у разі спливу трирічного терміну з дня її виникнення. Враховуючи викладене, Товариство вважає, що вимоги Позивача по даній справі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідач відзначає, що у разі, якщо Позивач бажає отримувати субсидію у наступному опалювальному сезоні навіть без повного погашення існуючої заборгованості за спожиті послуги товариства, він не позбавлений права звернутися до відповідача з пропозицією про укладення договору реструктуризації існуючої заборгованості. Укладення відповідного договору у відповідності до пункту 13 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» є підставою для призначення споживачу житлової субсидії. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства стосовно надання та оплати житлово-комунальних послуг. Позивач всупереч принципу змагальності сторін визначеному в ст 12 ЦК України не надав суду будь-яких безсумнівних доказів стосовно порушення відповідачем його прав та законних інтересів при наданні послуг з опалення його житлового приміщення за адресою [ADDRESS] , в тому числі і передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів» та законодавчого врегулювання питання списання заборгованість контрагента у разі спливу трирічного терміну з дня її виникнення. Крім того, судом достовірно встановлено, що за три роки, що передували зверненню позивача з позовом до суду, ним сплачено коштів за спожиті послуги з опалення в сумі, що перевищувала суму заборгованості, існуючу на початок цього строку, що свідчить про визнання позивачем факту існування заборгованості та відповідно до приписів ст.264 ЦК України переривання перебігу позовної давності на яку як на підставу своїх позовних вимог посилався позивач. Виходячи з вищезазначеного суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed