Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.07.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває в шлюбі зареєстрованому 15 травня 2018 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області за актовим записом № 30. Від спільного сумісного проживання сторони мають сина: [PERSON] [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та своє утримання до досягнення дитиною 3 років. Просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина: [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дня подачі позову і до дня досягнення дитиною повноліття; та на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трьох років. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява в якій просить суд розглянути вимоги позовної заяви без її участі на підставі наявних в справі доказів. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти стягнення аліментів не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 15 травня 2018 року Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області за актовим записом № 30. Від спільного сумісного проживання сторони мають сина: [PERSON] [INFO] . На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів судом не встановлено. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою 141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved