Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] вона уклала шлюб з [PERSON] .Під час всього подружнього життя їхні відносини складались не найкращим чином. Чоловік систематично її бив та морально знущався. Це призвело до того, що у 1990 році вони розірвали шлюб. Але, потім 21.01.1993 року, зважаючи на наявність малолітніх дітей, вмовляння чоловіка зберегти сім`ю, вони повторно уклали шлюб в Мінському відділі загсу м. Черкаси, про що був складений відповідний актовий запис № 85. Через деякий час знущання продовжились, але життєві обставини та відсутність власного житла змусили її все терпіти. Наразі діти виросли і віднайшли свій шлях в житті, а у неї з`явилась можливість докорінно змінити своє життя. Постійні знущання, приниження та образи щодо неї з боку чоловіка призвели до того, що вона втратила почуття любові, поваги, вони з чоловіком стали один одному чужими людьми та фактично припинили шлюбні відносини. Їхні відносини носять формальний характер. За таких обставин вважає, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 24\~вересня 2020\~року ухвалою\~суду відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено її\~до розгляду\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. Призначено судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. Також зазначила, що просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 січня 1993 року, згідно Свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі загсу м. Черкаси, про що складено актовий запис № 85. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved