Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.04.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом із ним, батьком дитини, за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що 28.01.2012 року він та [PERSON] уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. 16 липня 2014 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб було розірвано. В даний час їх син знаходиться на повному вихованні батька, він зареєстрований та проживає з ним в приватному будинку за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності його матері [PERSON], [INFO], в даному житлі проживають його батьки: [PERSON] та [PERSON] та сестра [PERSON]. В будинку створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, є окрема кімната для сина, щоб він міг мати здоровий сон, навчатися та гратися. Малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Комунальному закладі Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», з дати народження по теперішній час, на прийоми до лікаря він з'являється в його супроводі та супроводі своєї бабусі [PERSON], мати дитини на прийоми до лікаря з дитиною не приходить. Крім того, син має проблеми із здоров'ям, а саме: він перебуває на «Д» обліку в лікаря алерголога з діагнозом - респіраторний алергоз, поліноз, на прийоми до лікаря дитина приходить з ним та своєю бабусею [PERSON], мати дитини на прийоми до лікаря з дитиною не приходить. Також, малолітній відвідує Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 2 «Берегиня», відповідно до довідки з даного навчального закладу - навчанням дитини займається [PERSON] та бабуся дитини [PERSON], мати дитини, відповідач у справі, дитину приводить до дошкільного закладу дуже рідко, у 2016-2017 р.р. остання була відсутня на святкових ранках та батьківських зборах. На думку позивача син, як і будь-яка інша дитина його віку, потребує додаткового навчання, з цією метою на його прохання бабуся домовилася з репетитором [PERSON], яка приходить до них додому та додатково займається із сином, матір дитини репетитор жодного разу не бачила та не спілкувалася з нею. Відповідач власного житла не має, проживає весь час десь на квартирах в м. Біла Церква, адресу свого проживання вона переховує. Будь-які умови для проживання дитини в неї відсутні, через свій графік роботи вона не може заводити дитину до дитсадка та забирати дитину з нього. Гроші на навчання, виховання та на лікування дитини вона не надає, одяг дитині не купує. В березні 2017 року він звертався із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини до Органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради, однак це не призвело до бажаного результату, тому був вимушений звертатися з даним позовом до суду. Таким чином, позивач вважає, що проживання сина - малолітнього [PERSON], [INFO], разом з ним відповідає його інтересам. Він має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не має можливості. Разом з тим, він ні яким чином не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином та готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.06. 2017 року до спільного розгляду з первісним позовом було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір'ю, яка мотивована тим, що дійсно 28.01.2012 року було зареєстровано шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], рішенням суду від 16.07.2014 року шлюб було розірвано. Під час вирішення справи про розлучення питання місця проживання дитини не вирішувалось, оскільки вони дійшли згоди, що дитина буде проживати з нею і вона в свою чергу не буде перешкоджати зустрічам батька і дитини. На момент розлучення син був зареєстрований за адресою проживання батька у будинку який належить його матері. Коли в неї виникла необхідність в тимчасовому працевлаштуванні за кордоном, вони з позивачем вирішили, що син деякий час поживе із батьком, а коли вона повернеться, син знову буде проживати з нею. Коли закінчився договір працевлаштування і вона прибула до місця свого проживання, то позивач повідомив, що вона дитину не побачить і син буде проживати з ним та його матір'ю і в квітні 2017 року подав до суду відповідний позов. До теперішнього часу вони з позивачем не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Відповідач вважає, що саме в інтересах сина проживати з нею, оскільки вона його рідна мати і має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатись вихованням дитини, чого відповідач як чоловік , який не має власного житла, забезпечити не в змозі. Разом з тим, хоче зазначити, що за час проживання сина з батьком, як він так і члени його родини налаштовують сина проти неї, як матері, чинять перешкоди в зустрічах з ним. Коли вона приходила до садочка, щоб забрати сина, відповідач із матір'ю вчинили сварку в присутності дитини, спричинивши сину психоемоційний розлад, та була викликана поліція. Вона спиртними напоями не зловживає, не палить, добре відноситься до сина, працевлаштована, проживає з матір'ю в трикімнатній квартирі в якій влаштована кімната для сина, вона хоче давати дитині освіту та добробут, тому сину краще буда проживати з нею. Разом із тим, вона не буде чинити перешкоди батьку спілкуватись із сином та готова зі свого боку сприяти тому щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька. Вона вважає, що не можна передавати дитину для проживання з тим із батьків хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами та своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвитку дитини. Перевага в матеріально - побутовому стані одного із батиків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі дітей, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Тому, відповідач просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з нею, матір'ю дитини, за адресою: [ADDRESS], та стягнути з позивача на її користь судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] первісний позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позові відмовити. Представник позивача, адвокат за договором, Семенюта Руслан Анатолійович в судовому засіданні просив задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала, а зустрічну позовну заяву підтримала в повному обсязі. Представник відповідача, адвокат за договором, Білоус Олег Володимирович в судовому засіданні просив у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічним позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі, Поліщук Віра Миколаївна покладається на розсуд суду при прийнятті рішення з урахуванням інтересів дитини, та зазначила, що підстав для зміни місця проживання дитини не має. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2012 року, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2014 року, яке набрало законної сили 26.07.2014 року, шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 8-10). Згідно із довідкою управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 03.03.3017 року № 1347 ( а.с. 11), позивач [PERSON], [INFO], з 05.04.2002 року та його малолітній син [PERSON], [INFO], з 03.07.2012 року зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS], вказана квартира належить на праві власності [PERSON], [INFO], матері позивача, яка проживає за вказаною адресою, що також підтверджено копією договору дарування ( а.с. 12-13) та не заперечується відповідачем. 21.03.2017 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради із заявою про визначення місця проживання сина разом із ним. 12.04.2017 року вказана заява була розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради в присутності обох батьків. Комісія рекомендувала Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради направити малолітнього в центр соціально - психологічної реабілітації дітей «Злагода» для психологічної реабілітації, а матері рекомендували налагодити стосунки із сином за допомогою спеціалістів центу «Злагода». Батькові та членам його сім'ї було рекомендовано не чинити перешкод для спілкування матері з дитиною. Рішення органу опіки та піклування по даному питанню не приймалось. В ході розгляду справи було встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено поясненнями сторін та поданою відповідачем зустрічною позовною заявою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Забороняється будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняється фізичне покарання дитини батьками, а також застосування інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно із ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, при цьому суд бере до уваги що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], з липня 2014 року по липень 2016 року за домовленістю між батьками проживав періодично і з мамою і з батьком по тижню з кожним, з липня 2016 року постійно проживає з батьком, що підтверджено матеріалами справи, показами свідків та не заперечується сторонами. Дитина відвідує Дошкільний навчальний заклад ( ясла - садок) комбінованого типу № 2 «Берегиня» його вихованням займаються батько - [PERSON] та бабуся [PERSON], які беруть участь в освітньо - виховному процесі, відвідують ранки, батьківські збори групи, мати [PERSON] дитину приводить до дошкільного закладу дуже ріко, у 2016 - 2017 навчальному році була відсутня на святкових ранках та батьківських зборах групи, що підтверджено довідкою ДНЗ від 24.02.2017 року за № 11 ( а.с. 14) та не заперечується відповідачем. Також, з матеріалів справи ( а.с. 15-18) вбачаєтьсь, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Центрі первинної медико - санітарної допомоги № 1 з 08.06.2012 року, з 21.05.2015 року обслуговується лікарем [PERSON] на прийом до якого з'являється у супроводі бабусі [PERSON]; стоїть на обліку в лікаря алерголога з 13.10.2016 року з діагнозом респіраторний алергічний алергоз ( епідермальна і грибкова сенсибілізація), поліноз на лугові трави та отримує курсами препарати: мілукант та антигістамінні препарати при загостренні, на прийом до лікаря алерголога дитина приходить з бабусею. В підтвердження обставин того, що позивач турбується про стан здоров'я дитини та здійснює усі необхідні, призначені лікарем, дії щодо обстеження та підтримки стану дитини, до суду подано направлення, довідки та результати медичних досліджень ( а.с. 90-103) та підтверджено показами свідків. З акту обстеження умов проживання від 04.04.2017 року ( а.с. 88), проведеного за адресою: [ADDRESS], вбачається, що житло розміщене в частині приватного одноповерхового будинку з усіма комунальними зручностями, складається з трьох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати і туалету, належить на праві приватної власності матері позивача; кімнати зручно умебльовані згідно із функціональним призначенням та чисто прибрані, кухня окрема та умебльована кухонними меблями і необхідною електропобутовою технікою; ванна кімната та туалет обладнані сантехнікою; житло підтримується в належному санітарно - гігієнічному стані. Для виховання та розвитку дитини створені наступні умови: малолітній проживає в одній кімнаті з батьком, у нього є окреме ліжко, шафа для речей, кімната обладнана спортивною стінкою, на поличках складені дитячі іграшки та книжки. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] за вказаною адресою створені належні умови для проживання його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] за місцем роботи у ФОП [PERSON], характеризується позитивно, з урахуванням, що він займається вихованням сина, йому розроблено індивідуальний графік роботи з 08:00 до 17:00, вихідні дні: субота та неділя, у разі хвороби сина та у свята в дитячому садку на дається додаткова відпустка ( а.с. 41), згідно із довідкою ФОП [PERSON] ( а.с. 42), у якого позивач працює з 03.04.2017 року на посаді фарбувальника приладів і деталей, дохід [PERSON] за період з 03.04.3017 року по 31.05.2017 року склав 6500,00 грн. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], офіційно не працевлаштована, на обліку під наглядом лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 53,60). З акту обстеження умов проживання від 26.06.2017 року ( а.с. 87) проведеного за адресою: [ADDRESS] вбачається, що житло розміщене в частині приватного одноповерхового будинку без комунальних зручностей, складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору; 1/3 частина будинку належить на праві власності матері відповідача [PERSON]; кімнати умебльовані ліжками, диванами, є шафи для речей; кухня - веранда умебльована столом та тумбами; вода підведена у веранду; вбиральня будується на дворі; житло підтримується в задовільному санітарно - гігієнічному стані. Для виховання та розвитку дитини створені наступні умови: в будинку проживають рідні брати відповідача: неповнолітній [PERSON], [INFO], малолітній [PERSON],[INFO], повнолітні [PERSON] та [PERSON], для кожного із дітей виділене окреме спальне місце; відповідач разом із співмешканцем проживає в окремій кімнаті, умебльованій двоспальним ліжком, шафою, диваном - малюткою. Комісія дійшла висновку, що за вказаною адресою створені задовільні умови для проживання. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 268 від 25.07.2017 року ( а.с. 85), було розглянуто висновок служби у справах дітей від 05.07.2017 року та встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], який проживає з батьком [PERSON]: перша і третя субота, друга і четверта неділя місяця з 10:00 год. до 18:00 год., 2 будні дні за попередньою домовленістю між батьками з 16:00 до 19:00 год., та попереджено обох батьків про обов'язковість виконання ними батьківських обов'язків в інтересах дитини та про правову відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. З витягу з протоколу № 9 від 29.06.2017 року ( а.с. 84) вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради, заслухавши сторони,

Outcome: approved