Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач 24.05.2019 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла її рідна бабка, [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою - [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою - [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишила, єдиним спадкоємцем за законом після її смерті була її мати, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. 26 червня 1995 року, за реєстровим № 1-2866, Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, на майно [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою - [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,780 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.08.2002 року та на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою - [ADDRESS] . Вказаний будинок було прийнято померлою у спадщину після смерті [PERSON] , але не оформлено на себе. За життя [PERSON] заповіту не склала, єдиним спадкоємцем за законом після її смерті є вона, позивач по справі, інших спадкоємців немає. У березні 2016 року вона звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.05.2018 року на земельну ділянку площею 2,780 га, що належала [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] через відсутність правовстановлюючих документів. Зазначає, що під час оформлення спадщини після смерті [PERSON] вона не змогла надати правовстановлюючі документи на будинок, оскільки його не знайшла. За життя [PERSON] їй сказала, що цей житловий будинок їй перейшов у спадок після смерті [PERSON] , про що вона отримала відповідне свідоцтво видане Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою. Згідно довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.12.2017 року житловий будинок, що розташований за адресою - [ADDRESS] . належить на праві власності [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради. Враховуючи викладене, її померла мати спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але оформити належним чином та провести його державну реєстрацію не встигла. Таким чином, вона, як спадкоємець за законом, не має можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку після смерті її матері через зазначені вище обставини. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею - 43,8 кв.м. і житловою площею - 26,7 кв. м., підвалу літ. «Б», літньої кухні літ. «В», літньої кухні літ. «Г», вбиральні літ. «Д», спорудження 1-5, І, який розташований за адресою - [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 03.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 62). В матеріалах справи також наявна заява сільського голови Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, Р. П . Гаркавенко (а. с. 63), згідно якої виконком приміської сільської ради не заперечує проти позову та просить розглядати справу без їхньої відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1276, 1296 ЦК України. У судовому засідання встановлено, що [INFO] померла рідна бабка позивача, [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою - [ADDRESS] (а.с. 6, 9-11). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою - [ADDRESS] , що належав їй на підставі Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Менжинської сільської ради депутатів трудящих Дніпропетровської області (а.с. 12). За життя [PERSON] заповіту не залишила, єдиним спадкоємцем за законом після її смерті була мати позивача, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] яка фактично вступила в управління та володіння її майном, у відповідності до вимог ЦК Української РСР, що діяв на той час. [INFO] [PERSON] , мати позивача, померла (а.с. 5,6,11). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,780 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.08.2002 року та на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою - [ADDRESS] . Вказаний будинок було прийнято померлою у спадщину після смерті [PERSON] , але не оформлено на себе. Згідно повідомлення державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за вих. № 776/01-16 від 14.05.2019 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була заведена спадкова справа № 375/1994 року. 26.06.1995 року, за реєстровим № 1-2866,Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою, на майно [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с. 15). За життя [PERSON] заповіту не склала, єдиним спадкоємцем за законом після її смерті є позивач по справі, інших спадкоємців немає. Згідно повідомлення Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за № 976/02-14 від 12.06.2019 , після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 160/2016 (а.с. 52-59), з якої вбачається наступне. 06.04.2016 року та 03.05.2018 року [PERSON] зверталася із заявами видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 53,55). 03.05.2018 року Чубенко І. С. , державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 2,780 га, розташовану на території Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 56). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.05.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 13). В обґрунтування позову позивач посилалася, що під час оформлення спадщини після смерті [PERSON] не змогла надати правовстановлюючі документи на будинок, оскільки його не знайшла. Згідно довідки КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.12.2017 року житловий будинок, що розташований за адресою - [ADDRESS] . належить на праві власності [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.1987 року, виданого виконкомом Менжинської сільської ради (а.с. 14). Враховуючи викладене, померла мати позивача, [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але оформити її належним чином та провести його державну реєстрацію за життя не встигла. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач, як спадкоємець померлої [PERSON] , має право на спадкування житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою - [ADDRESS] , що залишився після її смерті, яка настала [INFO] , однак не має можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку через викладені вище обставини. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повному обсязі.

Outcome: approved