Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.11.2019 р. звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: - зняти арешт з будинку, частини будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] ; - виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 03.11.2004 р. за № 1435315, зроблений Першою київською державною нотаріальною конторою про накладення арешту на будинок, частини будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом позивач посилається на наступне. [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06.03.2017 р. Після її смерті П`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 402/2017. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її рідний батько [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] - позивач по справі. [PERSON] своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1131 відмовився від належної йому частки спадщини за законом на користь позивача, яка своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1130 прийняла спадщину. Спадкове майно складається з 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] та нажала померлій на праві власності. Інша частина спірного будинку (1/4) належить на праві власності позивачу, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2018 р. № 150107690. Під час оформлення спадщини позивачу стало відомо, що на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д на 3/4 частини спірного житлового будинку накладено арешт. Оскільки її рідна сестра [PERSON] була визнана недієздатною (інвалід першої групи з дитинства), про що свідчить довідка № Д-71 № 244391, тому задля захисту майнових прав недієздатної, підставою накладення арешту на спірну частину житлового будинку міг бути лист Опікунської ради Жовтневої районної державної адміністрації. Проте, відповідно до спільного наказу Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 р. № 34/166/131/88 «Про затвердження правил опіки та піклування», опікунська рада не наділена повноваженнями накладати арешт на нерухоме майно. Зважаючи на відсутність документа на підставі якого було накладено арешт на спірний будинок та неможливість іншим чином зняти накладений арешт, позивач вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права на володіння своєю власністю. У зв`язку із вищевикладеним просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.11.2019 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 15.11.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про зняття арешту з майна та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.03.2020 р. до суду від представника відповідача Солом`янської РДА надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Києва від 28.05.1998 р. [PERSON] , 1965 р.н. визнано недієздатною. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 09.10.1989 р. № 556 призначено [PERSON] піклувальником над дочкою [PERSON] . Розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва від 23.05.2000 р. № 698 [PERSON] було звільнено від обов`язків піклувальника та призначено [PERSON] опікуном над [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2010 р. [PERSON] призначено опікуном над недієздатною [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2011 р. [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] . Згідно Витягу про державну реєстрацію прав КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 11.08.2011 р. № 30940484 у недієздатної [PERSON] перебувала у власності 1/4 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах неповнолітніх та опікунської ради Жовтневої райдержадміністрації м. Києва було направлено лист від 28.03.2000 р. № 130/д начальнику БТІ м. Києва про заборону вчиняти будь-які дії з житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була знята з обліку органу опіки та піклування повнолітніх осіб Солом`янської РДА у зв`язку зі смертю. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2020 р. на 1/4 частину майна позивача на підставі договору довірчого утримання від 18.12.2018 р. було накладено арешт, до якого Солом`янська РДА не має відношення З урахуванням вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 28.08.2020 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги, а твердження представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, позивач вважає безпідставними. 13.10.2020 р. ухвалою суду до участі у справі було залучено Управління соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як співвідповідача та [PERSON] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідач - Управління соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та третя особа - [PERSON] , відзив на позов та пояснень суду не надали. В судовому засіданні позивач та представник позвача підтримали позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Представник Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог. Третя особа [PERSON] , позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Управління соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06.03.2017 р. Після смерті [PERSON] . П`ятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 402/2017, копія якої була витребувана та досліджена судом. З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її рідний батько [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] - позивач по справі. [PERSON] своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1131 відмовився від належної йому частки спадщини за законом на користь позивача, яка своєю заявою від 27.07.2017 р. № 1130 прийняла спадщину. До складу спадкового майна входить частина житлового будинку [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на праві власності. Позивач є власником 1/4 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2018 р. № 150103623. Як встановлено з матеріалів справи, 03.11.2004 р. за № 1435315 Першою київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д внесено обтяження у виді арешту 3/4 частки будинку [ADDRESS] . Як вбачається з копії листа від 28.03.2000 р. № 130/2-Д та з урахуванням копії листа від 28.03.2000 р. № 130/д, наявних в матеріалах справи, служба у справах неповнолітніх та опікунська рада Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва, звернулась до завідувача Першої київської нотаріальної контори Якименко В.О. з проханням заборонити будь-які дії без їхнього дозволу на приватний будинок [ADDRESS] , в якому прописана недієздатна [PERSON] , 1965 р.н. При цьому, як вбачається з даного листа, така заборона була необхідна для збереження майнових та житлових прав недієздатної та її старшої сестри, прописаної за іншою адресою. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2010 р. встановлено опіку над [PERSON] , призначено [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . В рішенні суду зазначено, що [PERSON] визнано недієздатною рішенням Жовтневого районного суду сіста Києва від 28.05.1998 року. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2011 р. [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, беручи до уваги, що Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі листа Держадміністрації Жовтневого району від 28.03.2000 р. № 130/2-Д було накладено арешт на 3/4 частки будинку [ADDRESS] , з метою збереження майнових та житлових прав недієздатної [PERSON] , яка померла [INFO] , що позбавляє права позивача на оформлення прав власності в порядку спадкування, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved