Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач 15 травня 2014 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути на її користь із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення дочкою повноліття. Крім того, просить стягнути на її користь із відповідача також аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, і стягувати їх у такому розмірі до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони із відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON], однак з часу народження останньої [PERSON] матеріальної допомоги ні на утримання доньки, ні на її утримання, як матері дитини, що не досягла трирічного віку не надає. При цьому, на даний час подружніх відносин вони не підтримують і вона разом із донькою, а також неповнолітнім сином, стосовно якого є матір'ю-одиначкою, проживає окремо від відповідача. Утриманням, доглядом та вихованням неповнолітніх дітей, вона займається самостійно. За таких обставин, просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування позову. Також додала, що відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а вона займається доглядом та утриманням останньої. При цьому, вказала що також на утримані має неповнолітнього сина, стосовно якого є матір'ю-одиначкою, не працює, оскільки донька не досягла трирічного віку і вона вимушена постійно опікуватись останньою, перебуваючи поряд. Представник відповідача [PERSON], що діє відповідно довіреності від 25 вересня 2014 року, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. При цьому, зазначив, що діючи в інтересах відповідача, не заперечує проти стягнення із [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також матері до досягнення донькою трирічного віку. Однак, зважуючи на те, що відповідач на даний час не працює, перебуває на обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості, як шукаючий роботу, просить визначити аліменти у меншому розмірі ніж зазначено у позовній заяві. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 03 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 241 (а.с. 4, 5-6). Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьками якої являються позивач та відповідач відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 8). На даний час сторони припинили підтримувати шлюбні відносини і вести спільне господарство. Неповнолітня дитина сторін проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою ЖРЕД № 2 (а.с. 15). При цьому, саме позивач займається доглядом і вихованням доньки, що не досягла трирічного віку, піклується про неї. Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання дружини із якою проживає донька, що не досягла трирічного віку, як і на утримання самої дитини не надає. Крім того, на утримані позивача також знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 9). За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. А також аліменти на утримання доньки до досягнення останньою повноліття. У матеріалах справи міститься довідка № 3393 від 23.09.2014 року, згідно якої [PERSON] зареєстрований у Жовтоводському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу з 25 червня 2014 року, має статус безробітного. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов'язків (ч.2 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, статтею 75 СК України встановлено обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного. Відповідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, також і в разі розірвання шлюбу, що передбачено ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України. Особливості визначення розміру аліментів одному з подружжя судом встановленні статтею 80 СК України, де передбачено присудження їх у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, якщо у частковому відношенні до заробітку, стягнення аліментів неможливе або утруднене. При цьому, критеріями якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів є матеріальний і сімейний стан платника та одержувача аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Встановивши, що сторони перебувають у шлюбі, проживають окремо, від них як подружжя походить дитина [PERSON], [INFO], проте відповідач утримання матері своєї дитини, як і безпосередньо дитині не надає, суд зважає на положення ч. 2 ст. 84 та ч. 2 ст. 85, ст. 180, ст.181 СК України, які є спеціальними до виниклих між сторонами за цим позовом правовідносин, та відповідно до закону у даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. При ухваленні рішення для суду є визначальним те, що дитина не досягла трьох років, дитина мешкає разом із матір'ю, матір дитини нею опікується, при цьому батько не забезпечує їх матеріально. З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, а також на утримання неповнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги, що [PERSON] має статус безробітного, у зв'язку із чим отримує кошти від держави і має матеріальну можливість надавати позивачу допомогу, платником аліментів на користь інших осіб не являється, ненадання ним даних щодо незадовільного стану здоров'я, відсутність доходів у позивача (крім соцвиплат) у зв'язку із доглядом нею за дитиною до трьох років, відтак, суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у вигляді 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, а також на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до повноліття останньої. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.ст. 81,88 ЦПК України судові витрати у розмірі 243,60 грн. належить віднести на рахунок відповідача.

Outcome: partial