Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.11.2016 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS], який остання зі своїм сином [PERSON] фактично прийняла в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. З метою прийняття спадщини за законом позивач звернулася до приватного нотаріусу Авдіївського міського нотаріального округу, але постановою від 31.10.2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на будівлю від 08.10.1964 року виданого на ім'я [PERSON] адреса житлового будинку зазначена: Донецька область, [ADDRESS] але станом на 31.10.2016 року [ADDRESS] відсутня. Та з огляду на той факт, що архів знаходиться на непідконтрольній території та території проведення АТО, надати документи про перейменування вулиці фактично неможливо . Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS], загальною площею 51,80 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.08.1960 року, виданого Авдіївським міським бюро РАЦС Сталінської області, [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.12.2014 року., виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 24.10.1980 року, виданого Авідївською міською радою Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.10.1980 року, актовий запис № 306. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 08.10.1984 року, виданого виконкомом Авдіївської міської ради Донецької області, [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS] від осоті внесено в реєстрову книгу за № 3299. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис № 586. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.08.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON]. помер [INFO] року, актовий запис № 352. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис № 307. 31.10.2016 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON], постановою № 67/02-31 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на будівлю від 08.10.1964 року виданого на ім'я [PERSON] адреса житлового будинку зазначена: Донецька область, [ADDRESS] але станом на 31.10.2016 року [ADDRESS] відсутня. З огляду на той факт, що архів знаходиться на непідконтрольній території та території проведення АТО, отримати документи про перейменування вулиці фактично неможливо . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу, що [PERSON] та [PERSON] були спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], і фактично прийняли спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки відповідно до домової книги проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: [ADDRESS], тобто у спірному житловому будинку. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з тим, що є наявні розбіжності у назві вулиці, на якій розташований житловий будинок, у зв'язку із її перейменуванням, право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved