Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 листопада 2019 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від спільного проживання з відповідачем, вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2012 року справа № 2/0816/559/2012, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Так як відповідачем рішення суду про стягнення аліментів виконується не в повній мірі, станом на 24 жовтня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 2944,23 грн. Згідно розрахунків позивача, доданих до уточнених позовних вимог від 29.10.2020 року, за період з 01 жовтня 2016 року по 01 грудня 2017 року та за період з 01 червня 2019 року до 15 вересня 2019 року пеня за прострочення сплати аліментів складає 10178,00 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Від її представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Причини неявки не відомі. Представник третьої особи Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східної міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомлені. За вказаних обставин, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлено, що відповідно до рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2012 року, справа № 2/0816/559/2012, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2019 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] після реєстрації шлюбу прізвище змінено на « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 24 жовтня 2019 року, на контролі Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавчий лист № 2/0816/559/2012 від 16.11.2012 року, виданий Михайлівським районним судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.10.2012 року. Залишок боргу станом на 24.10.2019 року складає 2944,23 грн. (а.с. 9-10). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.02.2020 року припинено стягнення за рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.11.2012 року з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. на користь [PERSON] в зв`язку зі зміною місця проживання дитини, з моменту подання позовної заяви 16.09.2019 року. Рішення набрало законної сили. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Стаття 16 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно\~ст.10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.2\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні вимоги закону закріплені також у\~ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1ст.196\~Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1% х Q1)+(A2 х 1 х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зазначена правова позиція викладена також у Постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 759/9457/15-ц (провадження № 61-5305 св 18). Також, у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду підсумував, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приймає наданий позивачем розрахунок неустойки по сплаті аліментів частково, оскільки позивачем невірно застосовано суми заборгованості за вказаний період. Згідно уточненого позову, позивач зазначає що пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01 жовтня 2016 року по 01 грудня 2017 року та за період з 01 червня 2019 року до 15 вересня 2019 року складає 10178,00 грн. Судом установлено, що розмір пені за несплачені аліменти за вказаний період становить 10584,50 грн., з урахування проведених сплат, з огляду на наступне: (350грн гривень -\~сума несплачених аліментів за жовтень х 1% х 426 днів) + (350 гривень\~- сума несплачених аліментів за листопад х 1% х 395 днів) + (50 гривень -\~сума несплачених аліментів за грудень з урахуванням сплати у грудні 2017 року х 1% х 365 днів) + (350 гривень-\~сума несплачених аліментів за січень х 1% х 334 день) + (350 гривень\~ сума несплачених аліментів за лютий х 1% х 303 днів) + (350 гривень\~- сума несплачених аліментів за березень х 1% х 275 день) + (350 гривень сума несплачених аліментів за квітень х 1% х 244день) + (350 гривень - сума несплачених аліментів за травень х 1% х 214 днів) + (360 гривень сума несплачених аліментів за червень х 1% х 183 день) + (350 гривень - сума несплачених аліментів за липень х 1% х 153 днів)+ (350грн гривень -\~сума несплачених аліментів за серпень х 1% х 122 днів) + (350 гривень\~- сума несплачених аліментів за вересень х 1% х 91 днів) + (50 гривень -\~сума несплачених аліментів за жовтень х 1% х 61 днів) + 2019 рік (350 гривень-\~сума несплачених аліментів за липень х 1% х 273 день) + (350 гривень\~ сума несплачених аліментів за серпень х 1% х 47 днів) + (350 гривень\~- сума несплачених аліментів за вересень х 1% х 16 день) = 10584,50 гривень. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~196\~СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 2944,23 гривень. Вимогами\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги були судом задоволені частково, у розмірі 28,93% від заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі пропорційно задоволеним вимогам, а саме 243,24 грн., а з позивача на користь держави 597,56 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial