Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач 21.09.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-5), посилаючись на наступні обставини. Вона народилася [INFO]. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебували у шлюбі з 1993 року по 2014 рік. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2014 року шлюб між ними було розірвано. На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.06.2014 року з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частити з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання до 30.06.2017 року. Вона є повнолітньою та продовжує навчання на п'ятому курсі хіміко-технологічного факультету Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», форма навчання - денна, навчається за держзамовленням. Термін навчання з 01.09.2017 року по 31.12.2018 року. Вона проживає в гуртожитку за проживання в якому її мати сплачує 1300,00 грн. Крім того, вона потребує медичного лікування, оскільки має хворобу серця - пролапс передньої стулки мітрального клапана І ступеня. Вона знаходиться на утриманні матері. Її мати працює в Нікопольському професійному ліцеї, її середньомісячний заробіток за два місяці становить 15066 грн. 66 коп., проте вказаних коштів не вистачає на забезпечення позивача ліками та забезпечити проживання та навчання в м. Києві. Тому вона потребує матеріальної допомоги відповідача під час навчання. Відповідач працює в Приватному акціонерному товаристві «Нікопольський завод технологічного оснащення», крім того отримує пенсію, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу під час навчання, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. Тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) до досягнення нею двадцяти трьох років - до [INFO]. З 15.12.2017 року діє Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження, що відповідає положенням ст.19, п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю. Суду пояснила що дочці-позивачу не вистачає коштів під час її навчання: на оплату гуртожитку, яка становить 1300 щомісяця, харчування, забезпечення одягом, канцелярським приладдям, на проїзд до учбового закладу. Стипендію дочка не отримує. Вона, як мати, одна не в змозі забезпечити дочку всім необхідним, її доходів не вистачає. Крім того, у неї на утриманні знаходиться її батько. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на період навчання позивача. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Вказав, що він платив аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання дочки до закінчення четвертого курсу, дочка з ним не спілкується, не хоче працювати. Він винаймає квартиру за 2000 грн. щомісяця, сплачує комунальні послуги, витрачає кошти на харчування. Крім того, витрачає близько 1500,00 грн. щомісяця на ліки, один-два рази на рік лікується на стаціонарі, під час лікування витрачає близько 8000,00 грн. За таких обставин вважає, що він не спроможній надавати дочці матеріальну допомогу на час її навчання. У матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача проти позову з додатками (а.с.29-37). Відповідно до яких, відповідач проти задоволення позову заперечує через його безпідставність, необґрунтованість. Посилається на те, що у нього відсутня можливість надавати допомогу на утримання дочки, стягнення аліментів погіршить його становище порівняно зі становищем позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-200 СК України підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено наступне. Позивач [PERSON] народилася [INFO], її батьками у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1993 року. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.05.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення набуло чинності 07.06.2014 року (а.с.12). Як вбачається з виконавчого листа по справі № 182/3405/14-ц, провадження 2/0182/2453/2014, виданого 28.07.2014 року (а.с13), з [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти на користь [PERSON], [INFO] на час її навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.05.2014 року до закінчення її навчання 30.06.2017 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Позивач [PERSON] продовжує навчання на п'ятому курсі в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», хіміко-технологічний факультет, форма навчання - денна, навчається за держзамовленням, згідно наказу про зарахування № 2639-с від 19.08.2017 року (а.с.9). Термін навчання - до 31.12.2018 року. Позивач стипендію не отримує. Позивач проживає в гуртожитку, витрати на оплату якого становлять 1300,00 грн. щомісяця, що підтверджується квитанціями (а.с.22,23). Крім того, під час навчання позивачу необхідні кошти на харчування, забезпечення одягом, канцелярським приладдям, на проїзд до учбового закладу. Позивач має хворобу серця - пролапс передньої стулки мітрального клапана І ступеня (а.с.19,20), у зв'язку з чим витрачаються кошти на лікування. Під час навчання позивачу матеріально допомагає лише мати [PERSON], яка працює бухгалтером у Нікопольському професійному ліцеї Дніпропетровської обласної державної адміністрації та отримує заробітну плату, що підтверджується довідками Нікопольського професійного ліцею Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19.09.2017 року № 891 (а.с.21) та від 29.01.2018 року № 96/1 (а.с.43). Її середньомісячний дохід складає 11180,00 грн. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання, не надає. Позивачу необхідна матеріальна допомога батька під час навчання, так як матеріальної допомоги матері не вистачає. Відповідач працює спеціалістом з ЦЗ та НС у Приватному акціонерному товаристві «Нікопольський завод технологічного оснащення», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства «Нікопольський завод технологічного оснащення» від 24.01.2018 року № 03/1-013 (а.с.45), його середньомісячних дохід на цьому підприємстві складає 2781,10 грн. Також відповідач працює у Приватному акціонерному товаристві «Енергоресурси», отрмує заробітну плату, що підтверджується довідкою Приватного акціонерного товариства «Енергоресурси» від 26.01.2018 року № 10-49 (а.с.46), його середньомісячних дохід на цьому підприємстві складає 4474,44 грн. Крім того, відповідач перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислу років, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 05.02.2018 року № 1105, у середньому дохід за пенсійними виплатами складає 1951,61 (а.с.44). Згідно медичних документів, наданих відповідачем, останній має гіпертонічну хворобу, страждав на ниркову кольку, періодично проходить стаціонарне лікування, лікується амбулаторно, приймає ліки (а.с.31-37). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення за іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Посилання відповідача на те, що він винаймає житло та сплачує комунальні послуги свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли, доказів цього відповідачем суду не представлено. Посилання відповідача на те, що позивач не бажає з ним спілкуватися, не хоче працювати, те, що стягнення аліментів погіршить його матеріальне становище, на думку суду, не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку по утриманню повнолітньої дочки, як продовжує навчання. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач зобов'язаний та в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу, проте у меншому розмірі ніж просить позивач. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, їх стан здоров'я, обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) на час навчання позивача у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до досягнення нею 23 років, а саме до [INFO], починаючи з 21.09.2017 року, що буде відповідати діючому законодавству.

Outcome: partial