Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.02.2018 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON], третьою особою вказаний [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в зв'язку з продовженням навчання у навчальному закладі. У позовній заяві [PERSON] вказано, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який на даний час є студентом третього курсу Лубенського лісотехнічного коледжу за денною формою навчання на основі державного замовлення. Позивач зазначає, що з відповідача на утримання сина [PERSON] стягувалися аліменти. Після досягнення сином повноліття, відповідач припинив виплату аліментів на його утримання та добровільної допомоги не надає. Позивач вказує, що відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні своєї дитини, не несе витрат у зв'язку з навчанням сина. Відповідач отримує стабільний дохід, має задовільний стан здоров'я, інших непрацездатних та малолітніх, неповнолітніх осіб на своєму утриманні не має, аліментні платежі іншим особам не сплачує. Посилаючись на те, що витрати на навчання [PERSON] потребують значних витрат (оплата проживання в гуртожитку, оплата проїзду в громадському транспорті, витрати на харчування, одяг, витрати на забезпечення навчального процесу) та те, що при удорожчанні рівня життя позивач не має фізичної можливості самостійно в повному обсязі нести витрати пов'язані з навчанням сина та забезпечувати належний рівень його життя, позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно до закінчення ним навчання, а саме до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов [PERSON] є необґрунтованим, заявлені до нього позовні вимоги він не визнає. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не надала достовірних та правдивих джерел своїх доходів з тією метою, щоб зменшити свій матеріальний достаток та звертає увагу суду на те, що [PERSON], навчаючись в учбовому закладі за державним замовленням стипендію не отримує через свій низький рівень успішності. Відповідач вказує, що він хоч і працює, але на відрядній формі оплати праці, розмір його заробітної плати є меншим, ніж встановлено законодавством, власного господарства він не має, а тому не має і додаткових джерел доходу. Також, відповідач вказав, що він має незадовільний стан здоров'я, наявні захворювання вимагають постійного підтримання стану здоров'я та періодичного лікування. [PERSON] заперечив проти стягнення з нього судових витрат, що понесені позивачем та вказав, що пред'явлення таких витрат не ґрунтується на законі, їх розмір є невиправдано завищеним. Представник позивача направив відповідь на відзив відповідача, в якому вказав, що син позивача має середній бал успішності за перший семестр 2017-2018 навчального року 4,15, і не отримує стипендію лише через те, що не займає високих місць у рейтингу вищого навчального закладу; відповідач не надає відомостей про свої доходи та доходи жінки з якою проживає в даний час; відповідач має у приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2401 га, яку здає в оренду та отримує відповідний прибуток. Відповідач направив заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому зазначив, що доводи та надані стороною позивача докази у відповіді на відзив від 02.04.2018 року не спростовують його доказів на користь заперечень щодо даного позову, документи, долучені до відповіді на відзив в значній мірі носять загальний характер і не містять конкретної доказової інформації. В судовому засіданні 17.04.2018 року представник позивача позов підтримав повністю, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні 17.04.2018 року позов не визнав, підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в зв'язку з продовженням навчання у навчальному закладі підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], яка до одруження мала прізвище «[PERSON]» та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття (а.с. 3, 7-9). На підставі виконавчого листа, виданого Оржицьким районним судом Полтавської області 18.03.2002 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягувалися аліменти на утримання [PERSON], [INFO], до досягнення останнім повноліття (а.с. 6). [PERSON] є студентом третього курсу Лубенського лісотехнічного коледжу денного відділення за державним замовленням денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30.06.2019 року (а.с. 4). [PERSON] сплачуються кошти за проживання у гуртожитку Лубенського лісотехнічного коледжу, про що суду надані відповідні квитанції від 01.09.2017 року 350 грн. та від 26.09.2017 року на суму 3000 грн., (а.с. 10). Стороною позивача надано квитанцію про сплату [PERSON] коштів в рахунок відшкодування витрат на виготовлення документів про освіту від 12.01.2018 року на суму 25 грн. Син сторін перебуває на бюджетній державній формі навчання, однак, згідно довідки не отримує стипендії, відомостей про отримання ним самостійного доходу суду не надано. Позивач, станом на 24.01.2018 року не перебувала на обліку в центрі зайнятості як безробітна (а.с. 5). Позивач має земельну ділянку, розміром 3,25 га, яку орендує СТОВ «Селецька» Оржицького району Полтавської області, орендна плата за 2017 рік становить 6104 грню. 03 коп. (а.с. 49). Відповідач працював з вересня 2017 року по лютий 2018 року водієм у СТОВ «Селецьке», за цей час йому була нарахована заробітна плата у сумі 5994 грн. 39 коп. (а.с. 45). В даному господарстві відповідач працює водієм на відрядній формі оплати праці (а..с 46). Відповідач має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,2401 га, яку орендує СТОВ «Селецька», орендна плата становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 56-57). Відповідач проживає у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, що не заперечувалося стороною позивача, та узгоджується зі змістом довідки Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області (а.с. 44). Як вбачається зі змісту довідок (а.с. 47-48) відповідач потребує лікування. Інші докази не стосуються предмету справи. Згідно ст. ст. 198-200 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітній син сторін, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги батьків, зокрема, у зв'язку з необхідністю оплати проживання у гуртожитку, оплати проїзду у громадському транспорті, у зв'язку з необхідністю витрат на харчування, одяг, витрат на забезпечення навчального процесу. Стороною відповідача не заперечувалось, що [PERSON] проживає з позивачем, стороною відповідача також не заперечувалось, що позивач надає сину матеріальну допомогу у зв'язку з продовженням навчання, однак, стороною відповідача вказувалося в судовому засіданні, що відповідач також надає матеріалу допомогу сину у зв'язку з продовженням ним навчання, навіть у більшому розмірі ніж це робить позивач, однак, належних та допустимих доказів про надання такої матеріальної допомоги та про її розмір сторона відповідача суду не надала. Надання інших коштів у добровільному порядку відповідачем не доведено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальної допомоги сину до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Те, що відповідач потребує лікування, а також те, що відповідач має обов'язки матеріального характеру перед іншоюособою, з якою проживає сім'єю, не свідчить про те, що відповідач об'єктивно позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу сину, що продовжує навчання, однак ці обставини суд приймає до уваги при визначенні частки заробітку (доходу), яку необхідно стягувати з відповідача у якості аліментів. Не приймає до уваги суд і посилання відповідача на низьку успішність сина, у зв'язку з чим він не отримує стипендію, оскільки законодавством не пов'язано успішність особи, що продовжує навчання, з можливістю стягнення аліментів з батьків у зв'язку з продовженням особою навчання. З урахуванням викладеного, та з урахуванням вимог ст.ст. 182, 200 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у зв'язку з продовженнями ним навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів потрібно проводити щомісячно, починаючи з 14.02.2018 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Чинним законодавством не передбачена така можливість. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак детальний аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що дана гарантія стосується лише випадків стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цій нормі термін «дитина» вжитий у розумінні ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, відповідно до якої правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, а не у розумінні кровного споріднення з відповідними особами. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial