overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач 17 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка навчається на 2-му курсі в Чорноморському державному університеті імені [PERSON], на денному відділенні. Вказала, що відповідач є батьком дитини, який працездатний, нікому аліменти не платить, але кошти на її утримання не надає. Посилаючись на ці обставини і статті 199 і 200 СК України просить суд стягнути з відповідача на користь дитини аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів доходів щомісячно. У судове засідання позивач цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні вимоги визнав частково, вказав, що до повноліття дитини сплачував аліменти за рішенням суду у розмірі 1/6 частки, а зараз має матеріальну змогу сплачувати аліменти в твердій сумі 250-300 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже законодавець наголосив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання пов'язаний не тільки коли ті потребують матеріальної допомоги, але й з можливістю батьків надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1996 року, який розірвали у 1999 році. У період подружнього життя, а саме, 06 вересня 1997 року у них народилася донька [PERSON], яка 11 жовтня 2013 року змінила прізвище на «Міщенко». Таким чином, на час звернення з цим позовом до суду дитина досягла повноліття. З 1 вересня 2014 року і до цього часу донька сторін [PERSON] навчається на 2-му курсі Чорноморського державного університету імені [PERSON], з денною формою навчання, за державним замовленням. Судом зясовано, що [PERSON] перебуває на утриманні матері. В той же час, у вересні місяці 2015 р. з відповідача припинилися утримання аліментів на доньку у звязку з досягненням останньою повноліття. Інших зобовязань по обовязковим платежам відповідач не має. Як вбачається зі змісту рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2012 р. з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку. Зменшуючи частку у сплаті аліментів з ? до 1/6 суд виходив з того, що на утриманні у відповідача є ще одна дитина [PERSON], [INFO], на яку він також сплачує аліменти. Вказане сторонами не оспорюється. За такого, суд вважає правові вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими, але в меншій частці ніж це заявлено нею.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач 17 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на трикімнатну квартиру. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що 10.07.2013 р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу квартири за адресою: Донецька область [ADDRESS]. Згідно вимог даного договору відповідач зобов'язалася передати їй у власність зазначену трикімнатну квартиру, допустити її до управління нею, а позивач зобов'язалася передати грошові кошти в розмірі 25000 грн. Сторони мали намір нотаріально посвідчити укладений між ними договір, однак згодом відповідач почала ухилятися від нотаріального посвідчення. При цьому позивач у своїй заяві посилається на те, що при укладенні спірного договору купівлі - продажу між сторонами було досягнуто згоди з приводу усіх його істотних умов і він був повністю ними виконаний. Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем під час укладення спірного договору купівлі - продажу було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, цей договір було виконано у повному обсязі, представник позивача просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач 17 листопада 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вступив в шлюб з відповідачкою 02 липня 1977 року. Шлюб зареєстрований Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1014. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 1995 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала. Суд, заслухавши позивача. відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02 липня 1977 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1014./а.с.15/ Від шлюбу неповнолітніх дітей немає . Встановлено також, що сторони з 1995 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач 17 листопада 2016 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, в заяві, яку направила до суду вимоги підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Зазначила в позовній заяві, що під час спільного проживання з відповідачем народилася дитина [PERSON] [INFO]. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, має мінливі заробітки та має можливість сплачувати аліменти в розмірі , визначеному позивачем. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву відповідно до якої позов визнав повністю, просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] [INFO] підтверджується , що її батьком є відповідач. ( а.с. 5). Дитина проживає з матірю. ( а.с.6). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також, що в будь якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено , що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки. Тому суд вважає що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Будь яких обставин які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач 17 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2009 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 635 /а.с.10/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», і після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися цим прізвищем. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач 17 листопада 2017 року звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1989. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка не бажає звертатись до відділу реєстрації актів цивільного стану. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обовязки, перестали бути повязані спільним побутом, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачки і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 лютого 1989 року, актовий запис №11. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з січня 2014 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач 17 лютого 2014 року звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю. Зазначив, що [INFO] померла його матір - [PERSON] , яка при життя заповідала позивачу все належне їй майно. Позивач проживає у м. Коростень та мав намір після смерті матері прийняти спадщину, однак не зміг цього зробити, оскільки захворів та у зв'язку з погіршенням стану здоров'я не зміг звернутись до нотаріуса. Представник відповідача Шевченківської сільської ради в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані ним докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування » , особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки хворів та не мав можливості вчасно подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Як встановлено судом [INFO] померла [PERSON] , яка була матір'ю позивача по справі. При життя, 17 липня 2002 року , [PERSON] склала заповіт , яким заповідав своєму сину - [PERSON] все належне спадкодавцю майно. ( арк..с. 5) З відповіді Малинської держаної нотаріальної контори від 19 лютого 2014 року на запит суду встановлено , що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. ( арк..с. 12). Постановою Малинської державної нотаріальної контори від 05 березня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] у зв'язку з пропуском строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач 17 лютого 2014 року звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, але вона залишила своє прізвище «[PERSON]». Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем по справі припинені через зловживання відповідачем спиртними напоями, його зради, та в 2010 році він поїхав на заробітки і залишив сім'ю. Вважає, що їх з відповідачем сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2008 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 58 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки між подружжям припинені з 2010 року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згодний. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач 17 лютого 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про захист прав споживачів та стягнення суми вкладу 15000 гривень 00 копійок за договором № 1000100650045 від 06 лютого 2014 року банківського вкладу ( депозиту ) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, посилаючись на те, що після закінчення строку на який був оформлений вклад, відповідач не повернув йому зазначену суму, тому він звернувся до суду з даним позовом. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Представник відповідача надав суду свої заперечення щодо позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06 лютого 2014 року між представником відповідача, який діяв за довіреністю, з однієї сторони, та позивачем, з другої сторони, був укладений договір № 1000100650045 від 06 лютого 2014 року банківського вкладу ( депозиту ) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, відповідно до якого позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 15000 гривень 00 копійок на строк з 06 лютого 2014 року по 11 лютого, включно, з нарахуванням і виплатою процентів за ставкою 22,0% річних, що підтверджується копією зазначеного договору 06 лютого 2014 року ( а. с. 4 ). Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Строк дії договору № 1000100650045 від 06 лютого 2014 року банківського вкладу ( депозиту ) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях закінчився 11 лютого 2015 року, дата повернення вкладу в договорі зазначена по закінченню строку розміщення вкладу, тобто 12 лютого 2015 року, і на дату звернення позивача до суду з даним позовом по закінченню строку вкладу, зазначеного в договорі для повернення коштів вкладу, кошти по вкладу відповідачем позивачу не повернуто ( а. с. 5, 21 - 23 ). Таким чином, суд вважає, що відповідач не повернув позивачу грошові кошти банківського вкладу після закінчення терміну, встановленого цим договором, тим самим порушив права позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення зазначених грошових коштів в сумі 15000 гривень 00 копійок. Позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, тому при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved