Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2017 р. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 07.02.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 160, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З огляду на те, що вони з відповідачем протягом певного часу спільно не проживають як подружжя, не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини припинені, проживають окремо один від одного, позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливе. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 р., цивільну справу № 755/15909/17 (провадження № 2/755/5787/17) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було направлено за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 р., за клопотанням представника відповідача, надано подружжю [PERSON] та [PERSON] строк на примирення тривалістю 3 (три) місяці. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 р., провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, було закрито. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2018 р., ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 р. скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розірвати шлюб укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 160, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони втратила почуття любові. Між ними часто виникали сварки. Вони з відповідачем мешкають окремо з серпня 2017 року. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть, а тому примирення позивач вважає не можливе. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з відповідачем. Крім того, позивач вказав, що з березня 2018 р. з нього стягуються аліменти на утримання дітей за судовим наказом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялася належним чином. 10.01.2019 р. від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, зареєстрована в канцелярії суду за Вх. № 2245, відповідно до якої відповідач погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглядати без її участі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, врахувавши заяву відповідача про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 07.02.2007 р., зареєстровали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 160, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають двох неповнолітній дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Позивач посилається на те, що з серпня 2017 р. вони з відповідачем проживають окремо один від одного, припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. Вважає примирення з відповідачем неможливим. 10.01.2019 р. від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, зареєстрована в канцелярії суду за Вх. № 2245, відповідно до якої відповідач погоджується на розірвання шлюбу з позивачем Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, на підставі яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved