Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.04.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.02.2015 року; вказала, що від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що під час спільного проживання у подружжя постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них мав різні погляди на сімейне і спільне життя, також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Шлюбні відносини фактично припинились 07.05.2017 року, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від його представника надійшов відзив про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вбачається, що сторони 20.02.2015 року зареєстрували шлюб, актовий запис №183 (а.с.4). Згідно ксерокопій свідоцтва про народження (а.с.6) сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дитини немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та інтересам їх доньки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 704,80гривень. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved