Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 березня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 26 серпня 1978 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] року . Рішенням Дружківської міської ради від 04 липня 1984 року за № 235-1 на підставі ордеру [PERSON] був наданий у найм житловий будинок за адресою: [ADDRESS] На той час будинок перебував у власності Дружківськой міської ради, а балансоутримувачем був ЖЕК № 1. 20 грудня 1993 року родина [PERSON] приватизувала спірний будинок та отримала свідоцтво про право власності. У подальшому ніхто не звертався до органів реєстрації права власності. Свідоцтво про приватизацію було загублено. С 1993 року родини відкрито, добросовісно і безперервно володіла будинком, надвірними забудівлями та земельною ділянкою при будинку. За цей період декілька разів у будинку було зроблено капітальний та поточний ремонт будинку та надвірних будівель, а саме: зроблено нову кровлю, пафорбована та відремонтована підлога, велось господарство, оброблялась земельна ділянка і фактично родина мешкає в даному будинку більше 10 років. Усі всі роки оплачуються комунальні послуги. Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично прийняла спадщину, проживанням у будинку, займалась його похованням, користувалася та розпоряджалась особистим майном померлого, його побутовими речами, будинком, надвірними постройками. Протягом 6 місяців після смерті [PERSON], позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на будинок не має правовстанавлюючого документу. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності за набувальної власністю на будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. С позовними вимогами погодився. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши позивача, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. У відповідності до вимог ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Зі справи вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Дружківської міської ради від 04 липня 1984 року було передано у володіння домоволодіння [ADDRESS] (а.с.11) [INFO] року року [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом № 777, зробленим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецької області (а.с. 19 ). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивачка, яка прийняла спадщину, постійним мешканням у будинку. Позивачка [PERSON] з 1984 року відкрито, добросовісно та безперервно користується будинком [ADDRESS] , що підтверджується наданими нею доказами, зокрема, технічним паспортом на будинок, де власником вказано [PERSON] від 1993 року, планом будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою, довідкою-характеристикою від 1988 року, ордером № 9286, свідоцтвом про право власності і на житло від 20 грудня 1993 року (а.с. 10-18 ) Отже, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести саме позивач, є: законність об'єкту володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність. Будинок, який розташовано по [ADDRESS] , на який претендує позивачка, є узаконеним об'єктом володіння, право власності належить [PERSON] , що помер [INFO] року року. Суд, вважає, що добросовісність та відкритість володіння домоволодінням доведена позивачкою у судовому засіданні. Будь-яких доказів на спростування такого висновку до суду надано не було. Зі справи також вбачається, що позивачка [PERSON] володіє вказаним домоволодінням безперервно з 1984 року, у тому числі, з 01 січня 2001 року, як це передбачено п.8 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, оскільки вона добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років володіє вказаним домоволодінням.

Outcome: approved