Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що їй на підставі державного акту серії [NUMBER] на праві власності належить земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6849 гектарів (рілля), яка розташована на землях Кам'янської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Позивач як орендодавець 16 березня 2007 року уклала з відповідачем як орендарем договір оренди землі на 10 років. Позивач 20 травня 2016 року одержала орендну плату за користування належною їй земельною ділянкою, про що поставила підпис у відомості про отримання зазначених коштів. Попри те, що відповідно до п. 9 договору оренди земельної ділянки, що належить їй на праві власності було зазначено 1,5 відсотки орендної плати, позивачу сплатили кошти в розмірі 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При видачі цих коштів працівники відповідача приватного підприємства «Рассвєт Агро» надали позивачу для підписання бланк Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки (без зазначення всіх істотних умов), пояснивши, що згідно з цією угодою оренда плата буде підвищена до восьми відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, про зміни щодо строку дії договору не йшлося. Позивач вказує, що її запевнили, що коли вона поставить підпис на 4 сторінці Додаткового договору оренди земельної ділянки, вони самостійно напишуть (кульковою ручкою) всю необхідну інформацію. Інших додаткових умов сторони не обговорювали і домовилися, що після укладення та реєстрації доповнень у серпні - вересні місяці позивачу виплатять додаткові 2 відсотки. Позивач вказує, що загалом вона повинна була отримати орендну плату за користування своєю земельною ділянкою в розмірі 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. З метою здійснення державної реєстрації позивач передала оригінал належного їй правовстановлюючого документа (державного акта серії [NUMBER]), і їй пообіцяли його повернути, як тільки всі необхідні реєстраційні дії будуть виконані. У серпні 2016 року позивач звернулася до відповідача з проханням повернути їй оригінал належного їй державного акту, оскільки остання вважала, що минуло вже достатньо часу для здійснення державної реєстрації. Позивачу відповіли, що документи зараз перебувають на реєстрації і повернути їй оригінал правовстановлюючого документа неможливо. При цьому позивач дізналася, що підписавши Додатковий договір до Договору оренди землі від 16 березня 2007 року вона погодилася пролонгувати даний договір ще на 20 років, а орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 6-ти відсотків від нормативної грошової оцінки. Зазначені факти обурили позивача, і через це вона відреагувала на них письмовим зверненням до директора відповідача, на яке відповіді не отримала. У жовтні 2016 року позивачу повернули оригінали документів разом із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Додатковий договір, який пролонгує основний Договір оренди земельної ділянки на 20 років, розмір орендної плати становить 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивач вважає, що працівниками відповідача приватного підприємства «Рассвєт Агро» було введено її в оману, шляхом умисного приховування справжніх істотних умов, що були фактично внесені до Додаткового договору оренди земельної ділянки. Позивач вказує, що не мала наміру подовжувати договір оренди земельної ділянки на 20 років, орендна плата була домовлена в розмірі 8 - ми відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Додатковий договір до Договору оренди позивачем було підписано лише на 4 сторінці «Реквізити сторін», після підписання додаткового договору до договору оренди 1, 2 та 3 сторінки договору були не заповнені (відомості які заповнюються від руки у тому числі і строк дії договору і відсоткова ставка). На думку позивача, відповідач розумів, що в тому разі коли б її правдиво повідомили про всі доповнення, що були внесені в Договір оренди, належної позивачу, земельної ділянки, то остання не погодилася і доповнення не були б зареєстровані. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати недійсним Додатковий договір від 22 серпня 2016 року до Договору оренди землі від 16 березня 2007 року зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України, про що у держаному реєстрі земель було вчинено запис від 18.06.2007 року за №040763503103. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що 20 квітня 2016 року приїхали до с.Кам'янка працівники ПП «Рассвєт Агро» платити орендну плату, зібралось близько 30-50 власників землі, серед яких була і позивач, їх попередили, щоб вони з собою принесли документи та державні акти на землю. У приміщенні колгоспної контори їм пояснили, що їм пропонують підписати договір про збільшення орендної плати на 2%, ті хто погоджується спочатку підписують договір, а потім одразу отримують орендну плату. [PERSON] вказала, що вона, як і багато інших, підходили по черзі з документами, поряд з нею стояла [PERSON], працівники вказували у договорі їх прізвище і перевертали договір для підпису. Договір складався із двох аркушів з печатним текстом і деякими пустими графами. Позивач визнала, що не читала договір, який підписувала, стверджувала, що не було у ньому вказано умов про строк дії договору оренди та інших дописаних від руки умов, чому рядки пусті позивач не питала, при цьому [PERSON] визнала, що їй ніхто не забороняв ознайомитись з договором, її не примушували підписувати, їй нічого не перешкоджало відмовитись від його підписання, як зробили деякі інші власники землі, які брали читати і не підписали. Позивач визнала, що поставила підпис у спірному договорі через те, що їй запропонували одразу отримати підвищену орендну плату та через власну неграмотність, довірливість. [PERSON] вважала, що працівники ПП «Рассвєт Агро» мали їй все пояснити про умови договору. Позивач стверджувала, що отримала 4% орендної плати при підписані спірної угоди, вважала, що їй відповідач так і не виплатив обіцяних 6% орендної плати. Про виплату орендної плати у розмірі 8 % мова не йшла. [PERSON] не питала нічого, оскільки вважала, що основний договір ще діє і коли прийде час, то до них представники орендаря приїдуть, обговорять подальші умови оренди. Представник позивача [PERSON] підтримав позов, просив задовольнити, указав, що відповідач увів позивача в оману, надавши на підпис договір, який не містив всіх умов, у тому числі щодо строку дії договору, дати договору, відсотків, прізвища орендаря, що підтверджується зверненням позивача, у тому числі, і до правоохоронних органів, і що є підставою для визнання його недійсним. Представник позивача зазначав, що підписання спірного договору відбулось у лютому 2016 року, а датою його укладання вказано 22.08.2016 року, акт приймання-передачі земельної ділянки не підписувався як передбачено договором. Якби позивачу роз'яснили всі умови, остання б його не підписувала. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, що мотивував тим, що у 2016 році позивачеві та іншим особам, які виявили бажання продовжити договірні відносини з відповідачем щодо передачі в оренду належних їй на праві власності земельних ділянок, було надано для ознайомлення додаткові договори до діючих договорів оренди землі з зазначенням в них нового строку оренди землі та розміру орендної плати. При цьому позивач погодилася на продовження договірних відносин з відповідачем, підписавши додатковий договір до договору оренди землі від 16 березня 2007 року, в тому числі про підвищення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою та про продовження строку дії договору ще на 10 років. Представник відповідача стверджував, що додатковий договір від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі, наданий позивачеві для підписання містив всі відомості, зазначені у ньому, в тому числі щодо строку оренди земельної ділянки. Позивачем не доведено факт надання їй на підпис незаповненого договору та уведення в оману. Недбальство з боку позивача не є підставою для визнання правочину недійсним. Факту вчинення фізичного чи психологічного впливу на позивача остання не довела і з цього приводу нічого не повідомляла, ніхто їй не перешкоджав ознайомитись з текстом договору, уточнити незрозуміле, а тому представник відповідача вважав, що в силу частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення позивача як учасника правочину щодо укладення додаткового договору від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року було вільним і відповідало його внутрішній волі. Про виконання сторонами договору оренди землі з урахуванням додаткового договору від 22 серпня 2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року свідчить і факт отримання позивачем в 2016 році орендної плати у розмірі 6 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується платіжною відомістю на виплату грошей № 000000000005, виплата здійснена на підставі видаткового ордеру №16 від 24.02.2016 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів. Позивач на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] є власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], що надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6849 га (рілля), і розташована на території Кам'янської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с. 8). Сторонами 16 березня 2007 року укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.06.2007 року № 040763503103. За умовами договору відповідачем як орендарем було прийнято в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кам'янської сільської ради, загальною площею 2,6849 гектари, у тому числі ріллі 2,6849 гектари. Відповідно до пунктів 8 та 9 указаного Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у формі натуральної зарплати і послуг протягом року в розмірі 361-38 грн., що становить 1,5 % від нормативної грошової оцінки. Договір укладено на 10 років (а.с. 9-12). Відповідно до Додаткового договору від 22.08.2016 року до договору оренди землі від 16 березня 2007 року, укладеного між [PERSON] та приватним підприємством «Рассвєт Агро» в особі Сторожевої Т.М. сторони погодилися на збільшення строку оренди земельної ділянки на 10 років, і дійшли взаємної згоди викласти Основний договір в новій редакції, яка повністю викладена у спірному Додатковому договорі, що складається із двох аркушів та містять текст із обох боків кожного аркуша. Текст договору друкований, але у преамбулі, розділах 1-4 та «Реквізити сторін» містяться рядки, які заповнені рукописним текстом, зокрема у такий спосіб указано найменування сторін договору, умову про збільшення строку оренди земельної ділянки (на 10 років), місце її розташування (адміністративні межі Кам'янсько сільської ради Тростянецького району), її категорія (пайова), кадастровий номер ([NUMBER]), площа (2,6849 га), нормативна грошова оцінка (79566,07 грн.), загальний строк дії Основного договору (20 років), розмір орендної плати (6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на дату укладання цього Договору складає 4773 грн. 96 коп. на рік) (а.с.13-14). Речове право відповідача - право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 16 березня 2007 року та Додаткового договору від 22.08.2016 року строком на 20 років з розміром орендної плати 6% зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.09.2016 року з індексним номером № 31638038 (а.с.17-18). Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним Додаткового договору від 22 серпня 2016 року до Договору оренди землі від 16 березня 2007 року зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України, про що у держаному реєстрі земель було вчинено запис від 18.06.2007 року за №040763503103 на підставі статті 230 ЦК України, тобто як такого, що укладений позивачем під впливом обману суд виходить з такого. Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину (активний обман), або якщо сторона замовчує їх існування (пасивний обман). За змістом пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. При цьому на позивача у цій справі, який вважає себе особою, яка діяла під впливом обману, покладається тягар доказування сукупності таких обставин: 1) наявність умислу в діях відповідача; 2) істотність значення обставин, щодо яких позивача введено в оману; 3) сам факт обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Установлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману іншу сторону, щоб спонукати її до вчинення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України. Відповідно до вимог статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статті 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши подану сторонами сукупність доказів, суд дійшов висновку, що всупереч вимогами статей 10, 60 ЦПК позивач не надала належних та допустимих доказів, які у сукупності давали б підстави для кваліфікації недійсності спірного договору за статтею 230 ЦК України, оскільки не доведено сам факт обману (тобто активного заперечення наявності обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, чи замовчування (приховування) існування певних обставин) та не доведено умислу відповідача на уведення позивача в оману. Виходячи із заявлених підстав позову, які викладені у позовній заяві, позивач вважає, що обман з боку відповідача полягає в умисному приховуванні справжніх істотних умов, що були фактично внесені до Додаткового договору оренди землі, зокрема щодо продовження строку оренди та розміру орендної плати, яка за домовленістю між сторонами мала складати 8% від нормативної грошової оцінки землі. Оцінюючи доводи позивача щодо уведення її в оману в частині умов спірного Додаткового договору про розмір орендної плати, який відповідно до позову мав складати 8% звертає на себе увагу, що в судовому засіданні позивач повідомила інші обставини, ніж викладено нею у позовній заяві, зокрема [PERSON] визнала, що про підвищення розміру орендної плати до 8% мова не йшла, вона розраховувала на підвищення орендної плати з 4% до 6%, при цьому вважала, що при підписанні спірного договору їй виплатили лише 4% від нормативної оцінки землі за 2016 рік, а 2 % за її твердженнями, так і не сплатили, що не відповідає установленим судом обставинам справи. Зокрема, відповідно до умов спірного Додаткового договору розмір орендної плати складає 6 % від нормативної грошової оцінки землі, яка на дату укладання цього Договору складає 4773 грн. 96 коп. на рік. Тобто у день підписання спірного Додаткового договору до договору оренди землі від 16.03.2007 року [PERSON] отримала 3843,04 грн. згідно з платіжною відомістю № 000000000005 про погашення орендної плати за паї за 2016 рік приватного підприємства «Рассвєт Агро», про що свідчить її особистий підпис, і що нею у судовому засіданні не заперечувалось. За змістом указаної відомості кошти видані на підставі видаткового касового ордеру № 16 від 24.02.2016 року (а.с.27). Ураховуючи зазначену у спірному договорі суму нормативної грошової оцінки землі 79566,07 грн., сума орендної плати у розмірі 6 % складає 4773,96 грн., що ураховуючи суму податку на доходи, військового збору та інших утримань, на які підлягає зменшенню указана сума орендної плати, фактична сума орендної плати належної до виплати у розмірі 6% складає саме ту суму, яку отримала позивач відповідно до платіжної відомості в сумі 3843,04 грн. Отже, у спірному договорі указаний саме той розмір орендної плати (6%), який позивач вказала у судовому засіданні як такий, що їй повідомляли працівники відповідача перед підписання договору і який їй було фактично виплачено, що спростовує доводи позивача, викладені у позовній заяві. Також суд вважає помилковими посилання позивача у позовній заяві, що внаслідок підписання спірного договору строк дії Основного договору оренди землі від 16.03.2007 року було збільшено на 20 років. Виходячи зі змісту пункту 1 Додаткового договору від 22.08.2016 року сторони у справі погодились на збільшення строку оренди земельної ділянки на 10 років, при цьому виклавши Основний договір від 16.03.2007 року в новій редакції зазначили загальний строк його дії тривалістю 20 років, що свідчить про те, що сторони збільшили строк оренди землі з 10 до 20 років (до 2027 року), а не на 20 років, тобто не з 10 до 30 років. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що працює фахівцем з обліку землі у ПП «Рассвєт Агро». У лютому 2016 року вона, разом з іншими двома працівниками підприємства приїхала до с.Кам'янка Тростянецького району для підписання додаткових договорів з власниками земельних ділянок, які орендуються відповідачем з 2007 року з метою продовження строку такої оренди. З цією метою в одній з кімнати приміщення, належного Кам'янській сільській раді були зібрані жителі села - власники земельних ділянок, серед яких була і [PERSON], яким повідомили про те, що пропонується збільшення строку договору на 10 років та збільшення розміру орендної плати з 4% до 6%. З тими, хто погоджувався на такі умови, була підписана додаткова угода і одразу виплачена була сума орендної плати у розмірі 6% нормативної грошової оцінки землі. Оскільки всі особи були попереджені про те, щоб вони з собою мали паспорти та державні акти, при підписанні до бланку додаткової угоди вносились всі дані земельної ділянки, і розмір орендної плати, і збільшений строк договору. Ні позивача, ні інших не обмежували у можливості ознайомитись з договором, з'ясувати відповідні дані, мати час обдумати його умови. Були такі особи, які брали на ознайомлення договір, потім розпитували, деякі власники землі відмовились від його підписання та гроші не отримали. Дата договору при підписанні не була зазначена, внесена була пізніше свідком. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показала, що разом з позивачем була присутня при підписання додаткової угоди, яку також підписала слідом за нею. Працівники ПП «Рассвєт Агро» приїхали наприкінці квітня 2016 року до села Кам'янка Тростянецького району виплачувати орендну плату. Повідомили про збільшення оренди на 2 % і ті хто погоджувалася отримувати підвищену орендну плату мав підписати бланк договору з умовою про таке підвищення. Інших умов, які будуть змінюватись їм не повідомляли. Позивач у черзі була попереду, працівник ПП «Рассвєт Агро» взяли зі стопки бланк договору, заповнила прізвище і перегорнула аркуш паперу де позивач поставила свій підпис. Свідок вказала, що особисто не мала змоги бачити повністю примірник договору, який підписала позивач, але враховуючи, що всім давали однаковий бланк договору з однієї стопки з деякими пустими рядками, в якому були відсутні умови про строк договору, то свідок вважала, що і позивач також у такому вигляді підписувала договір. Свідок [PERSON] вказала, що людей не обмежували у можливості читати договір, отримати час на його ознайомлення, свідок вважала, що їм мали повідомити і роз'яснити всі умови, оскільки вони юридично не обізнані і саме через те, що видавали гроші багато жителів села підписали, не читаючи договір. Допитаний в судовому засідання як свідок [PERSON] суду показав, що при підписанні додаткових договорів з ПП «Рассвєт Агро» стояв у черзі за три чоловіка від позивача [PERSON], що було спереду нього він не бачив, йому було погано через те, що він неодноразово переніс інсульт, є собою похилого віку, він багато часу не провів у приміщенні, вказав, що на підпис давали договір з прізвищем, коштів він особисто не отримав, інші гроші отримували, він швидко пішов додому. Оцінюючи показання указаних свідків суд виходить з того, що свідки [PERSON] та [PERSON] не підтвердили, що особисто бачили якого змісту Додатковий договір підписала позивач. [PERSON] виходила з припущення, що він мав бути аналогічним, який вона підписала слідом за [PERSON] Позивач у позовній заяві зазначає, що після підписання додаткового договору були заповнені 1, 2 та 3 сторінки договору (відомості які заповнюються від руки у тому числі і строк дії договору і відсоткова ставка), проте рукописний текст спірного договору розміщено лише на 1 та 4 сторінці, 2 та 3 сторінки тексту договору виконані друкованим шрифтом і рукописний текст відсутній. Ураховуючи викладене, та те, що і позивач, і свідки підтвердили, що при підписанні спірного Додаткового договору до договору оренди землі від 16.03.2007 року [PERSON] з його умовами не знайомилась, у праві на його ретельне ознайомлення їй перешкод ніхто не створював, не примушував до підписання, не обмежував у часі на прийняття рішення, позивач таким чином, діяла на свій страх і ризик,

Outcome: dismissed