Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач, 26.04.2021 звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 129364 грн. 39 коп. Вимоги заяви обґрунтував тим, що постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.07.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.09.2020 вказана постанова Знам`янського міськрайонного суду залишена без змін та набрала законної сили. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 12.02.2020 о 22.15 год., керуючи транспортним засобом - Mersedes Benz 190D, державний номерний знак [NUMBER] , по вул.Ф.Горбунова в м.Знам`янка при виїзді на перехрестя з вул.Партизанська не надав перевагу в русі транспортному засобу ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався з правого боку по вул.Партизанська та скоїв з ним зіткнення. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після зіткнення з автомобілем ВАЗ 210730, автомобіль під керуванням [PERSON] , MERCEDES BENZ 1900 здійснив також зіткнення з його автомобілем Toyota Rav 4 державний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль також отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цивільно-правова відповідальність на час ДТП пов`язана з експлуатацією автомобіля марки Mersedes Benz 190D, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн, франшиза - 0 грн. У день скоєння ДТП він, як потерпілий, звернувся до страхової компанії із заявою про страховий випадок та виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК АСКО ДС» перераховано на користь ТОВ «МОТОР-ОЛВІ» в рахунок ремонту його автомобіля 100000 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 181 від 30.09.2020. Іншу частину витрат у рахунок ремонту його автомобіля в розмірі 100000 грн. він особисто сплатив на користь ТОВ «МОТОР-ОЛВІ», про що свідчить меморіальний ордер № @2PL610225 від 20.03.2020. Відповідно до звіту № 61/20 про оцінку автомобіля Toyota Rav 4 державний номер [NUMBER] вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 212340 грн. 18 коп. Вартість втрати товарної якості становить 39124 грн. 52 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 251464 грн.70 коп. Відповідно до акту виконаних робіт М-00019128 від 31.08.2020 ТОВ «МОТОР-ОЛВІ» вартість відновлюваного ремонту з урахуванням знижок склала загалом 190239 грн. 87 коп. За вказаного та відповідно до положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, винний у вчиненні ДТП водій, зобов`язаний сплатити йому як потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 129364 гривні 39 коп. Розрахунок здійснений наступним чином: вартість відновлюваного ремонту по фактично здійсненому відповідно до розрахунку становить 190239 гривень 87 коп., додати вартість втрати товарної якості 39124 гривень 52 коп. та відняти 100000 гривень страхових виплат виплачених страховою компанією. Крім того на проведення експертизи ним витрачено суму коштів 2500 грн. та за звернення до суду сплачений судовий збір в розмірі 1294,00 грн., які він бажає стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положень п.2 ч.7, п.п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання чи заяви від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.07.2020 (справа ЄУН 389/410/20, провадження 3/389/207/20) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. На вказану постанову продавалася апеляційна скарга, яка ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.09.2020 залишена без задоволення, а постанова Знам`янського міськрайонного суду залишена без змін, отже набрала законної сили. Під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] 12.02.2020 о 22.15 год., керуючи транспортним засобом - Mersedes Benz 190D, державний номерний знак [NUMBER] , по вул.Ф.Горбунова в м.Знам`янка при виїзді на перехрестя з вул.Партизанська не надав перевагу в русі транспортному засобу ВАЗ 217030, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався з правого боку по вул.Партизанська та скоїв з ним зіткнення. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після зіткнення з автомобілем ВАЗ 210730, автомобіль під керуванням [PERSON] , MERCEDES BENZ 1900 здійснив також зіткнення з автомобілем Toyota Rav 4 державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] внаслідок чого автомобіль також отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України закріплено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.02.2020 завдано з вини відповідача [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність на час ДТП пов`язана з експлуатацією автомобіля марки Mersedes Benz 190D, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДС». Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн, франшиза - 0 грн., про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.06.2019 №АО/0996958 (а.с.52). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб - автомобіль Toyota Rav 4, державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.8). Зі звіту №61/20 про оцінку автомобіля Toyota Rav 4 державний номер [NUMBER] , складеного 03.03.2020 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення [PERSON] , вбачається, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 212340 грн. 18 коп. Вартість втрати товарної якості становить 39124 грн 52 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 251464 грн.70 коп. (а.с. 15-46) Згідно з актом виконаних робіт М-00019128 від 31.08.2020 ТОВ «МОТОР-ОЛВІ» вартість відновлюваного ремонту з урахуванням знижок склала загалом 190239 грн. 87 коп. (а.с.50-51). Відповідно до платіжного доручення №181 від 30.09.2020, ПрАТ «СК АСКО ДС» перераховано на користь ТОВ «МОТОР-ОЛВІ» страхове відшкодування на суму 100000 грн. на ремонт автомобіля Toyota Rav 4, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , згідно страхового акту № 477/20 ГО від 30.09.2020 (а.с.48). Меморіальний ордер № @2PL610225 від 20.03.2020 свідчить про те, що [PERSON] на користь ТОВ «МОТОР-ОЛВІ» перераховано 100000 грн. витрат у рахунок ремонту його автомобіля згідно з рахунком на оплату вс-0000649 від 19.03.2020 (а.с. 49). У позовній заяві позивачем здійснено розрахунок суми матеріальної шкоди (різницю між фактичним розміром шкоди і страховик відшкодуванням, що становить 129364 грн. 39 коп. Розрахунок здійснений наступним чином: вартість відновлюваного ремонту по фактично здійсненому відповідно до розрахунку становить 190239 гривень 87 коп., додати вартість втрати товарної якості 39124 гривень 52 коп. та відняти 100000 гривень страхових виплат виплачених страховою компанією. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено правило, згідно з яким, при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування у передбаченому договором розмірі, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка ним одержана від страховика. При цьому п.32.7 ч.1 ст.32 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Таким чином, винний у вчиненні ДТП водій, зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 129364 грн. 39 коп. (вартість відновлюваного ремонту по фактично здійсненому відповідно до розрахунку 190239 грн. 87 коп. + вартість втрати товарної якості 39124 грн. 52 коп. - сума страхових виплат виплачених страховою компанією 100000 грн. 00 коп. = 129364 грн. 39 коп.). Згідно з частинами 1 та 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2500 грн. 00 коп. сплачених останнім за проведення експертизи (а.с. 47) та 1294 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 56).

Outcome: approved