Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.05.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудоване майно, а саме: на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] , на підставі ст.376 ЦК України. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору купівлі - продажу від 25.04.2012 року, що посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області зареєстрованим № 484 він є власником нежитлової будівлі (магазину), що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 22.05.2012 року, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав за № 34224735, виданим ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.04.2012 року, що посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області зареєстрованим № 485, він також є власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5323455100:30:001:0001. Право власності зареєстровано від 26.02.2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 157522507. Рішенням Новосанжарської селищної ради від 24.11.2015 року за № 18 вулиця Петровського була перейменована на вулицю Святотроїцька. У 2018 році він здійснив реконструкцію нерухомого майна під будівлю виробничого призначення з прибудовою додаткового приміщення по [ADDRESS] без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Дане будівництво належить до об`єктів з невизначеними наслідками. Факт проведення самовільного будівництва підтверджується Постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 19.02.2019 року за № П-12-19. Проведене самовільне будівництво є завершеним будівництвом, відповідно до технічного паспорту, що виконаний ФОП [PERSON] , інвентаризаційна справа № 4-1639-19, станом на 17.03.2019 року. З метою введення в експлуатацію самочинного об`єкту будівництва він звертався до Департаменту ДАБІ у Полтавській області. Згідно листа департаменту ДАБІ у Полтавській області № 1016-1.20/2/125 від 08.05.2019 року йому повідомили, що ввести в експлуатацію зазначене самочинне будівництво можливо лише згідно «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» затвердженого постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року шляхом реєстрації декларацій встановленої форми. Водночас зазначений порядок не передбачає введення в експлуатацію будівель, які збудовані самочинно. Звітом про проведення технічного обстеження від 05 квітня 2019 року, який виконаний ФОП [PERSON] на предмет визначення можливості надійної та безпечної експлуатації, було оглянуто несучі та огороджувальні конструкції об`єкта за адресою [ADDRESS] та встановлено їх готовність до експлуатації. Не виявлено конструкцій, стан яких оцінюється як непридатний до нормальної експлуатації або аварійний. Вказівки на порушення будівельних норм і правил у звіті - відсутні. За результатом проведення технічного обстеження об`єкта по [ADDRESS] встановлено, що проведена реконструкція відповідає діючим будівельним, санітарно - епідемологічним та пожежним нормам і правилам для даного типу будівель. Архітектурно - планувальні та конструктивне рішення відповідає вимогам ДБН. Ухвалою суду від 21 травня 2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання на 25.06.2019 року (а.с. 44-45). 25 червня 2019 року ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області замінено первісного відповідача Новосанжарську районну раду на належного відповідача - Новосанжарську селищну раду Полтавської області (а.с. 67). Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року залучено до участі у цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Джерело» Новосанжарської селищної ради (а.с. 89-90). Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час, та місце розгляду справи. Представник позивача, адвокат Ткаченко С.В., в судовому засіданні підтримувала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду направив письмову заяву № 1303/02-21 від 08.10.2019 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає (а.с. 105). Представник третьої особи - Комунальне підприємство «Джерело» Новосанжарської селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду направив письмову заяву від 08.10.2019 року про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 104). Представник третьої особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання не з`явився, до суду направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду (а.с. 73). Суд, вислухавши пояснення у вступному слові представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області, зареєстровано в реєстрі за № 485 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Імпульс» в особі директора Білича О.А. що діє в договорі як продавець, передає у власність покупця, яким згідно договору є [PERSON] , земельну ділянку площею 0,0667 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням -для роздрібної торгівлі та комерційних послуг. Кадастровий номер земельної ділянки - 5323455100:30:001:0001 (а.с. 19-20). Право власності на земельну ділянку, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 157522507, було зареєстровано 20.02.2019 року (а.с. 21). Згідно договору купівлі-продажу від 25 квітня 2012 року посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області, зареєстровано в реєстрі за № 484 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Імпульс» в особі директора Білича О.А. що діє в договорі як продавець, передає у власність покупця, яким згідно договору є [PERSON] нежитлову будівлю (магазин), що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівля магазину, загальною площею - 114,3 кв.м. ,огорожа, замощення. Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0667 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, кадастровий номер - 5323455100:30:001:0001 (а.с. 22-23). Право власності на нежитлову будівлю (магазин), згідно витягу про державну реєстрацію прав виданого приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», було зареєстровано 22.05.2012 року. На підставі рішення Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області № 18 від 24 листопада 2012 року, вул. Петровського перейменована на вулицю Святотроїцьку (а.с. 18). Звертаючись з позовом, позивач зазначив про те, що в 2018 році він здійснив реконструкцію нерухомого майна під будівлю виробничого призначення з прибудовою додаткового приміщення по [ADDRESS] . Разом з тим позивачем не зазначено, та матеріалами справи не доведено, що саме було збудовано (прибудовано, добудовано) позивачем, яка площа такого приміщення, його технічні характеристики, як й не зазначено площа виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] господарськими ( допоміжними) будівлями та спорудами по [ADDRESS] , право власності на який просить визнати позивач. За даними технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] , станом на 17 березня 2019 року, загальна площа виробничого будинку літ. З-1 складає 293,4 кв.м., й вказано рік спорудження/реконструкції 1995/2018. Що саме є самочинно збудованим, прибудованим чи добудованим в реконструйованому приміщенні, якою саме площею, дані технічної інвентаризації не містять. Згідно примітки дозвільні документи на будівництво та документи, що посвідчують прийняття в експлуатацію реконструйованого будинку літ. З-1 з прибудовами не надавалися (а.с.10-13). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження об`єкту: виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, [ADDRESS] , проведена реконструкція відповідає діючим будівельним, санітарно - епідемологічним та пожежним нормам і правилам для даного типу будівель. Архітектурно - планувальні та конструктивне рішення відповідає вимогам ДБН. Проектна та робоча документація в замовника відсутня. Попередні обстеження об`єкту не проводились. (а.с. 27-32). При цьому зазначений технічний висновок не дає підстав вважати, що виробничий будинок є таким, що завершений будівництвом та підлягає прийняттю до експлуатації, а будь-які інші докази на підтвердження цієї обставини позивачем не надано. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин першої, другої статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК Українисамочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. В даному випадку позивач здійснив будівництво спірного будинку на власній земельній ділянці проте без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). З аналізу частин третьої, четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить. Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. При цьому слід ураховувати положення частини першоїстатті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості. Як встановлено судом в судовому засіданні, на земельній ділянці по [ADDRESS] було здійснено самовільну реконструкцію нерухомого майна під будівлю виробничого призначення за відсутності проектної та робочої документації, без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту. Окремо слід зазначити, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина першастатті15 ЦК України, частина перша статті 4 ЦПК України). Згідно зі ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідності) належать до об`єктів з незначними наслідками, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно - будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року. Позивач не надав до суду жодних доказів про те, що у встановленому законом порядку звертався до компетентного органу з питань виконання будівельних робіт та прийняття реконструйованого приміщення до експлуатації, відмова компетентного органу відсутня. Лист Департаменту ДАБІ у Полтавській області від 08 травня 2019 року № 1016-1.20/2/125 (а.с. 15) не є такою відмовою компетентного органу, а містить лише роз`яснення норм чинного законодавства. Тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] та про відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed