Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач 18 листопада 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], померлої 08 серпня 1996 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 08 серпня 1996 року після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина: майновий пай члена КСП «Маяк», розміром 3539 грн., на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ №000442, виданого 20 жовтня 2003 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області на імя померлої. Спадщину вона прийняла, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Про належність спадкодавцеві майнового паю члена КСП «Маяк», їй стало відомо лише в жовтні 2016 року. Хоча право на майновий пай мати мала ще на час її смерті. Тобто, частина спадщини залишилась не оформленою. Як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Майновий сертифікат був виданий на імя спадкодавця сільською радою, вже після того смерті. З цієї причини нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. Вказані причини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області на підставі сертифікату про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000442, розміром 3539 грн., виданого [PERSON] сільською радою 20 жовтня 2003 року на імя [PERSON], померлої 08 серпня 1996 року. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №111228, виданого [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 09 серпня 1996 року, [PERSON] померла 08 серпня 1996 року. Згідно свідоцтва про народження серії ЯИ №421689, виданого 27 червня 1955 року Кодимським рай бюро ЗАГС, матір»ю народженої 31 травня 1948 року [PERSON] є [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР №339698, виданого 16 лютого 1966 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області, після реєстрації одруження з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Васалатій». Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Маяк»-СТОВ «Маяк», серії ОД-ХІІ-ХІХ №000442, виданого 20 жовтня 2003 року [PERSON] сільською радою, [PERSON] є власником частки майна КСП «Маяк» розміром 3539 грн.. Згідно листа Державної нотаріальної контори Одеської області №1042/02-14 від 26 жовтня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов може бути задоволеним в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що після смерті 08 серпня 1996 року [PERSON], позивач [PERSON], як дочка померлої, прийняла частину спадщини, що відкрилася. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Маяк»-СТОВ «Маяк», серії ОД-ХІІ-ХІХ №000442, воно видане 20 жовтня 2003 року [PERSON] сільською радою на імя [PERSON]. В той же час, [PERSON] померла 08 серпня 1996 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №111228). Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд вважає, що право на отримання майнового паю у спадкодавця виникло ще у 1996 році. В той же час, документальне підтвердження цього права стало можливим лише після виготовлення відповідного документа, а саме свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) «Маяк»-СТОВ «Маяк», серії ОД-ХІІ-ХІХ №000442. Тобто, право на майновий пай виникло ще у 1996 році, а його документальне підтвердження відбулося лише в 2003 році. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач на момент смерті [PERSON] відносилась до числа спадкоємців першої черги. Звернення до суду за захистом свого права позивачем суд вважає обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що майновий пай члена КСП «Маяк» Кодимського району Одеської області, с. Шершенці на підставі свідоцтва серії ОД-ХІІ-ХІХ № 000442, розміром 3539 грн., на імя спадкодавця був виданий уже після того смерті, що слугувало нотаріусу підставою відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист № 1042/02-14 від 26 жовтня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, як убачається із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ОД-ХІІ-ХІХ № 000442, [PERSON] була членом КСП «Маяк», тобто, мала право на отримання майнового паю. З огляду на викладене, суд констатує, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті [PERSON] - майновий пай члена КСП «Маяк», с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області на підставі сертифікату про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №000442, розміром 3539 грн., виданого [PERSON] сільською радою 20 жовтня 2003 року на імя [PERSON], померлої 08 серпня 1996 року. Враховуючи викладене, на підставі ст. 1261 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved