overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.06.2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 23.06.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що 23.06.1998 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1091. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через відмінність поглядів подружжя на уклад подружнього життя, різні інтереси, у кожного подружжя різне уявлення про обов'язки подружжя в веденні домашнього господарства, проведення вільного часу, відношення до сімейних обов'язків. Позивач переконаний в тому, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, сторони стали чужими людьми, у кожного з них своє життя та інтереси. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, на примирення та відновлення подружніх відносин не згоден, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Майнових спорів між подружжям немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановлений законом спосіб, надала до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін по справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.07.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.06.2005 року в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району, Харківської області, актовий запис №29. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Вони з відповідачем проживають окремо один від одного, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Шлюбні відносини фактично припинені. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилася. Надала заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві позов не визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За заявою відповідача про надання терміну для примирення , яка ухвалою суду від 17.08.2016 року була задоволена, сторонам був наданий строк для примирення терміном 2 місяці та провадження у справі було зупинено до його закінчення (а.с.24). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №008814, виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2005 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими копіями свідоцтв про їх народження (а.с.8,9). Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Наданий сторонам строк на примирення позитивного результату не дав. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.07.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про продовження терміну для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 07 квітня 2013 року помер її батько [PERSON], яка проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, в звязку з чим звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через те, що позивач пропустила шестимісячний термін прийняття спадщини та одночасно було рекомендовано звернутись до суду для продовження терміну прийняття спадщини. Позивач зазначає, що в дійсності, в шестимісячний строк, вона не зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не володіє достатніми юридичними знаннями. З вищевказаних підстав позивач звернулася до суду з позовом. Позивач в судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву де просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить продовжити строк для прийняття спадщини. Відповідач представник Качалівської сільської радиХарківської області в судове засідання не прибув, надав суду заяву де просить суд слухати справу у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2013 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 397172, виданим Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області року. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно, яку позивач має намір успадкувати, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в звязку з чим звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через те, що позивач пропустила шестимісячний термін прийняття спадщини та одночасно було рекомендовано звернутись до суду для продовження терміну прийняття спадщини. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такий позов являється обґрунтованим та законним, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.07.2021 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Просила розірвати зареєстрований 08.10.2005 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, клопотань до суду не подавав, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 08.10.2005 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2015 року, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивував тим, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2009 року. Шлюб зареєстровано 01.10.2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 986. Від спільного шлюбу дітей не має. З грудня 2012 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований 01.10.2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 986. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.07.1989 року, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05.05.2015 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вучанського міського управління юстиції у Київській області, номер актового запису № 986. Від спільного шлюбу дітей подружжя не має. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року. Від спільного шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, але фізично здоровий і має змогу її надавати. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія І-НО № 338662 від 05.11.2013 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 139, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.10.2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Куземська». Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 610152 від 09.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 02.07.2014 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Желаннівської селищної ради Ясинуватського району Донецької області, [PERSON] [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, смт. Желанне, вул. 50 річчя СРСР, буд. № 95 «б»[ADDRESS]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну малолітню дитину, не працює, але фізично здоровий, інших утриманців відповідач не має, в звязку з чим, має змогу сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком № 38 по вул.Молодіжній в м.Приморську Запорізької області, внаслідок її відсутності за зазначеною адресою понад один рік. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач на позові наполягає, відповідач проти позову заперечень не має. Згідно ст.ст. 130, 174 ЦПК України суд розглядає справу у попередньому судовому засіданні, без участі сторін та без технічної фіксації процесу. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є невісткою позивача, та з її дозволу з 23.06.2006р. вона зареєстрована у вказаному будинку. Син позивача разом зі своєю сімєю проживали до 2007 року в будинку позивача, а потім виїхали на інше місце проживання. У червні 2015 року відповідач розірвала шлюб з її сином, проте добровільно виписатися з будинку відмовляється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданого Приморським КПТІ, [PERSON] є власником будинку № 38 по вул.Молодіжній в м.Приморську Запорізької області (а.с. 5), що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с. 6). Згідно домової книги для прописки громадян, які проживають в [INFO], [PERSON] зареєстрована 23.03.2006 року (а.с. 11-13). За довідкою про склад родини, наданою виконкомом Приморської міської ради, [PERSON] має склад родини: [PERSON], [INFO] син; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За ст.72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Суд вбачає, що відповідач [PERSON] не є власником будинку, фактично не проживає за цією адресою з 2007 року, тому суд вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу, і повинна бути визнаною такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. Таким чином позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Про стягнення судових витрат позивач не заявляє вимог, то ж суд не вирішує це питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року. Шлюб зареєстровано 25.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 139. Від спільного шлюбу в них є неповнолітня дитина, син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони з 08.01.2015 року проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 25.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 139. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, згідно свідоцтва про шлюб серія І-НО № 338662 від 05.11.2013 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 139. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved