Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.01.2019 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що відповідачі ухиляються від належного виконання батьківських обов'язків відносно неї, їх вихованням та утриманням не займаються, матеріальної допомоги не надають, не цікавляться її долею та станом здоров'я. За місцем своєї реєстрації відповідачі не проживають. З 2006 її вихованням займається дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] та вона проживає разом із ними за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має намір встановити піклування над позивачем, натомість відсутність рішення суду про позбавлення батьківським прав відповідачів унеможливлює це зробити. У зв'язку з чим, просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неї, та стягнути з відповідачів на користь особи, яка буде її виховувати дитину аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.01.2019 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.02.2019 року залучено до участі в справі у якості законного представника неповнолітньої - [PERSON]. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.02.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій просить суд слухати справу без його участі, проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради - Колісник І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що 20.09.2018 року виконкомом Селидівської міської ради було надано висновок № 02-23/5-907, яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Законний представник неповнолітньої [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що неповнолітня [PERSON] є її онукою та з 2006 року її вихованням та навчанням займається вона та її чоловік [PERSON]. Дитина проживає разом із ними за адресою: [ADDRESS], знаходиться на їх повному матеріальному забезпечені. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] жодним чином не піклуються про неї, не займаються її вихованням та не надають матеріальної допомоги, не цікавлять її успіхами в навчанні та станом здоров'я. Вона має намір далі займатися вихованням дитини та встановити над нею піклування, натомість відсутність рішення суду про позбавлення батьківським прав відповідачів унеможливлює це зробити. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, представника Органу опіки та піклування Селидівської міської ради та третьої особи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 29.06.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.06.2002 року, актовий запис № 66. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.09.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 01.09.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського суду управління юстиції в Донецькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 01.09.2008 року, актовий запис № 168. Відповідно до побутової характеристики від 05.07.2018 року, наданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Союз-4 м. Селидове», [PERSON], [INFO], мешкав за адресою: [ADDRESS], з 2004 року по 2007 рік, за час проживання за вищевказаною адресою зарекомендував себе з незадовільного боку. Зловживав спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Зі слів сусідів, [PERSON] часто знаходився в стані алкогольного сп'яніння, висловлював безпідставні претензії до сусідів, виражався нецензурною лайкою, досить часто порушував тишу у нічний час. Разом з ним на той час мешкала малолітня донька - [PERSON], [INFO], у вихованні якої він не приймав участі та постійно кричав на дитину. Місцезнаходження [PERSON] на цей час не відоме. Відповідно до побутової характеристики № 163 від 08.07.2018 року, наданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Орхідея», [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які прописані за вказаною адресою з 2011 року. [PERSON] веде легковажний спосіб життя, ніде не працює, вихованням дітей не займається, житлові умови не задовільні. В квартирі відключені газ та електропостачання за несплату послуг. Борг за квартплату складає 3500 грн. Зловживає спиртними напоями, діти неохайні та голодні. Відповідно до довідки № 1618 від 05.07.2018 року та акту про проживання, виданих Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Союз-4 м. Селидове», [PERSON] [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] та [PERSON] з 2006 року. Неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні бабусі та дідуся. Відповідно до побутової характеристики, наданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Союз-4 м. Селидове», [PERSON], [INFO] за час проживання за адресою: [ADDRESS], зарекомендувала себе з позитивного боку. Спиртними напоями не зловживає, веде здоровий спосіб життя, скарг з боку сусідів на її поведінку у побуті не поступало. Виховує неповнолітню онуку. Відповідно до побутової характеристики, наданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Союз-4 м. Селидове», [PERSON], [INFO] за час проживання за адресою: [ADDRESS], зарекомендував себе з позитивного боку. Спиртними напоями не зловживає, веде здоровий спосіб життя, скарг з боку сусідів на її поведінку у побуті не поступало. Виховує неповнолітню онуку. Згідно висновку виконкому Селидівської міської ради № 02-23/5-907 від 20.09.2018 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідачі протягом тривалого часу не займаються вихованням дитини, не цікавляться її життям та станом здоров'я, не спілкуються з нею, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючі вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими і позов в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 18.01.2019 року, суд вважає необхідним стягнути аліменти починаючи з 18.01.2019 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved