Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.02.2020 року звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.01.2015 року по 20.12.2017 року. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, матеріальної підтримки від батька позивач не отримує. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та добровільно аліменти сплачувати відмовився. Відповідач є фізичною особою підприємцем та має мінливий нерегулярний дохід. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь, аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи від дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позов, просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, надав суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що доводи позивача щодо ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є необґрунтованими, оскільки свої батьківські обов`язки по утриманню, вихованню та всебічному розвитку дитини він виконує з моменту її народження. Він сплачував нотаріальні послуги за видачу довіреності на виїзд дитини за кордон в червні 2019 року, оплатив святкування дня народження доньки у липні 2019 року. У серпні він запрошував дитину на відпочинок та оздоровлення, організовував поїздку до цирку в м. Дніпро, але позивач не надала своєї згоди на це. Крім того, купував дорогі дарунки від 500 грн. 00 коп., надавав допомогу в різних життєвих ситуаціях. Він сплачує за харчування дитини та утримання її в дитячому садку, приймає участь в батьківських зборах і участь в роботах по благоустрою території. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, застосувати ст. 9 СК України про врегулювання сімейних відносин за домовленості сторін, зобов`язати позивача не перешкоджати в спілкуванні, вихованні і всебічному розвитку їх спільної дитини і не передавати третім особам турботу за їх спільною дитиною. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 30.01.2015 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.01.2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 11. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружині залишено « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.07.2015 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 22.01.2018 року. Відповідно до довідки № 1898 від 23.12.2019 року та акту про проживання № 1899 від 23.12.2019 року, виданих ОСББ «Союз-112 м. Селидове», [PERSON] зареєстрована та мешкає разом із донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно дублікату квитанції № 0.0.1431512124.1 від 09.08.2019 року, [PERSON] сплачено батьківську плату за [PERSON] на користь дитячого садка «Родничек» у сумі 485 грн. 00 коп. Відповідно до дублікату квитанції № 0.0.1467970716.1 від 18.09.2019 року, [PERSON] сплачено батьківську плату за [PERSON] на користь дитячого садка «Родничек» у сумі 107 грн. 00 коп. Відповідно до дублікату квитанції № 0.0.1517064539.1 від 08.11.2019 року, [PERSON] сплачено батьківську плату за [PERSON] на користь дитячого садка «Родничек» у сумі 230 грн. 00 коп. Згідно дублікату квитанції № 0.0.1544126076.1 від 06.12.2019 року, [PERSON] сплачено батьківську плату за [PERSON] на користь дитячого садка «Родничек» у сумі 720 грн. 00 коп. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і після пологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування». Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…». Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Як зазначив позивач у позовній заяві, про що не заперечував відповідач останній має нерегулярний дохід, оскільки є фізичною особою підприємцем. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Таким чином, станом на день розгляду справи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 1779 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на вищевикладене та виходячи із засад диспозитивності цивільного процесу, суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. Таким чином, при визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання доньки на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. Доводи відповідача, щодо застосування положень ст. 9 СК України та врегулювання сімейних відносин за домовленістю (договором) сторін, не заслуговують на увагу суду, оскільки дана норма направлення на досудове чи то позасудове врегулювання виниклих сімейних правовідносин. В той самий час, позивач в позовній заяві наполягає, що відповідач у добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги та це стало підставою звернення до суду. На думку суду, доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення аліментів на користь позивача, так як він приймає участь у вихованні дитини та забезпечує її матеріально, не можуть бути прийняті судом у якості підстави для відмови в задоволенні позову, оскільки обов`язок по утриманню дитини відповідно до положень СК України покладається на обох батьків у рівній мірі. Натомість в аспекті ст. 181 СК України той з батьків з ким проживає дитина має право на отримання аліментів на її утримання. Порушене відповідачем [PERSON] , у своєму письмовому відзиві, питання щодо зобов`язання позивача не перешкоджати в спілкуванні, вихованні і всебічному розвитку їх спільної дитини і не передавати третім особам турботу за їх спільною дитиною, не може бути предметом розгляду даної справи, оскілки спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї вирішується в позасудовому порядку шляхом звернення до органу опіки та піклування (ст. 158 СК України) або в судовому порядку шляхом пред`явлення відповідного позову до суду (ст. 159 СК України). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved