Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого діє представник [PERSON], звернулась із позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. №720/95, [PERSON] здобула право на отримання в приватну власність, шляхом розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства, в якому працював на момент розпаювання, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Внаслідок цього, на підставі рішення сесії Захарівської сільської ради Новоукраїнського району від 19 грудня 2002 року №72, [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до вказаного акту, [PERSON] отримала у приватну власність 7,00 га землі, що розташована на території Захарівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя, а саме 05 жовтня 1998 року в Захарівській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно, остання заповіла своєму синові - [PERSON]. Оскільки правовідносини щодо прийняття спадщини виникли за час дії ЦК УPCP (1963 p.), слід зазначити, що відповідно до ст.548 зазначеного Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В свою чергу, ч.1 ст.549 вказаного Кодексу передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. По смерті своєї матері, [PERSON] не звертаючись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, на підставі складеного на його користь заповіту, передав у фактичну оренду земельну ділянку площею 7,00 га ФГ «Світанок». Після передачі в оренду зазначеної земельної ділянки, [PERSON] на протязі 10-ти років, а саме за 1997-2007 роки отримував орендну плату, що підтверджується відповідною довідкою господарства. Ці обставини дають підставу стверджувати про те, що [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном, таким чином прийнявши спадщину по смерті [PERSON] в порядку п.2 ч.1 ст.549 ЦК УPCP. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке було видане 11 липня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. На день смерті [PERSON] його доньці [PERSON]. виповнилося повних 15 років, а за таких обставин, на момент, відкриття спадщини, позивач являлась неповнолітньою особою. Відповідно до норм ч.ч. 4,5 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, [PERSON] прийняла спадщину, що лишилась по смерті її батька [PERSON] На момент смерті [PERSON] проживала з [PERSON], шлюб яких було зареєстровано відповідно до довідки та витягу з актового запису, 09 квітня 1988 року. Отож, на момент відкриття спадщини по смерті бабусі позивачки, спадкоємцями стали [PERSON] (син померлої), та [PERSON] (чоловік померлої). [PERSON] фактично розпорядився земельною ділянкою, а [PERSON] розпорядився житловим будинком, в якому він проживав разом з померлою [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Згодом, спадщину по смерті [PERSON] було прийнято його донькою [PERSON]. Просить встановити факт прийняття [PERSON], [INFO], спадщини, що відкрилася [INFO] по смерті [PERSON], а також визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на 6,9998 га земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району, яку прийняв у спадщину [PERSON] по смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують і просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] і представник відповідача Захарівської сільської ради Новоукраїнського району в судове засідання не з'явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, суд ухвалив про розгляд справи у їх відсутності, згідно положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]), [INFO], уродженка м. Кропивницький (а.с.7-8), уклала шлюб з [PERSON] і взяла його прізвище (а.с.10). [INFO] р. помер [PERSON] (а.с.9), після смерті якого спадкова справа не заводилась (а.с.13-16). 09.04.1988 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON], остання взяла прізвище - [PERSON], померла [INFO] (а.с.11,12,18). [PERSON] 05.10.1998 року уклала заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.20,24). [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 7,00 га, яка розташована на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.23). Після смерті [PERSON] орендну плату за земельний пай отримував її син [PERSON] (а.с.22), згідно довідки сільської ради (а.с.21), спадщина після смерті [PERSON] відумерлою не визнавалась. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. В свою чергу ч.5 цієї статті Кодексу визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 цієї статті Кодексу). Відповідно до норм ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією із підстав набуття права власності є спадкування майна померлого його родичами за заповітом чи законом, або ж іншими особами, які не є родичами особи, але підстави для спадкування яких закріплено заповітом. Нормами ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцям з за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За нормами ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В свою чергу, ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи той факт, що [PERSON] прийняв спадщину по смерті [PERSON] шляхом вчинення дій пов'язаних із фактичним управлінням та володінням спадковим майном, а [PERSON] шляхом нотаріального оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] позбавлена можливості отримати нотаріальне Свідоцтво про право на спадщину за законом. За таких умов, для позивача по справі, єдиною можливістю реалізації своїх спадкових прав, є звернення до суду із позовною заявою визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, встановивши при цьому факт належності правовстановлюючого документу. Оскільки в позовній заяві мова йде про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що безпосередньо пов'язано з необхідністю встановлення факту прийняття спадщини, за наявності двох спадкоємців, а саме [PERSON] та [PERSON], цей факт, що має юридичне значення для особи, встановлюється у позовному провадженні. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що позов є підставним і підлягає до задоволення, суд переконаний, що позивач [PERSON] на момент смерті батька [PERSON] була неповнолітньою, який в свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном - земельною ділянкою. За таких обставин, позивач вважається такою, що прийняла спадщину у порядку представлення. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачкою.

Outcome: approved