Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач 19.08.2020 р. звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного сина, в якому вказав, що він з дитинства є інвалідом 2 групи та потребує постійної сторонньої фізичної допомоги і матеріальної підтримки. Пенсія по інвалідності, яку отримує позивач, складає 1700,00 грн. та не забезпечує його мінімальних потреб, а інших джерел доходу у нього немає. Працювати позивач не має можливості, бо страждає від тяжкого захворювання, фізичні та психологічні навантаження заборонені. Позивач потребує постійного лікування. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.09.2020 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику. Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились. Позивач надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, не заперечував просити стягнення з його аліментів у розмірі 1/8 частки всіх видів доходу. Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьком є [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана 02 березня 2002 року виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області. З довідки серії 12 ААБ №415493, виданої МСЕК м. Слов`янськ, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства до 18 років. Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2021 року. Згідно з висновком про умови та характер праці зазначено, що трудова спрямованість відсутня. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити частково з огляду на наступне. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (статті 182, 200 СК України). Таким чином, розмір відповідних аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у статті 82 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на наявність у нього інвалідності, а також того факту, що він потребує постійної сторонньої фізичної допомоги і матеріальної підтримки. Пенсія по інвалідності, яку він отримує складає 1700,00 грн. та не забезпечує його мінімальних потреб, а інших джерел доходу у нього немає. Працювати позивач не має можливості, бо страждає від тяжкого захворювання, фізичні та психологічні навантаження заборонені та він потребує постійного лікування. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на повнолітню непрацездатну дитину, враховуючи стан здоров`я останнього, який є непрацездатною особою, інвалідом дитинства ІІ групи, стан здоров`я його батька, який є працездатною та офіційно працевлаштованою особою, який додатково отримує пенсію за віком, а також матеріальне становище сторін, зокрема, той факт, що на утриманні відповідача знаходиться інша дитина [PERSON] , [INFO], та з доходу відповідача здійснюється стягнення на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства, суд вважає необхідним визначити аліменти на повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання, щодо періоду стягнення аліментів, суд враховує довідку серії 12 ААБ №415493, видану МСЕК м. Слов`янськ, якою інвалідність встановлено на строк до 01 квітня 2021 року, вважає за необхідне стягнути аліменти на [PERSON] до 01 квітня 2021 року. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач 19.08.2020 року звернувся до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 19.08.2020 року. Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

Outcome: partial