Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 липня 2021 року звернулась до суду із позовом до Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на усе належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0.25 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку 0.60 га, для ведення особистого селянського господарства ( ріллі) за цією ж адресою. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті брата, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на вказаний житловий будинок та земельні діялнки. Ухвалою суду від 09 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду відзив (заяву), згідно якого позов визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, правовідносини щодо набуття права власності на спадкове майно виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент. У відповідності до п.п.4 та Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За таких умов, при розгляді даного спору суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин. У відповідності до ст. ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.530 ЦК УРСР (1963 року), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Що стосується даного випадку, в судовому засіданні встановлені наступні факти. Копією витягу з погосподарського книги № 5 за 2003 роки Зимнівської (Хмелівківської) сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області стверджується, що по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , належав [PERSON] . З витягу рішення вісімнадцятої сесії сільської ради народних депутатів двадцять першого скликання від 01.02.1994 року за №18/2 вбачається, що [PERSON] належали земельна ділянка площею 0.25 га, для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка 0.60 га, для ведення особистого селянського господарства ( ріллі) за цією ж адресою Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про одруження серії [NUMBER] підтверджується факт, що позивач [PERSON] є рідною сестрою тепер покійного [PERSON] , а отже його спадкоємцем другої черги за законом. Згідно довідки Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 16.06.2021 року № 252, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Заповіт від імені Українець В.П. Зимнівською ( Хмелівківською) сільською радою не посвідчувався. У відповідності до заведеної Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 264/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла його сестра [PERSON] , яка 02 липня 2021 року подала нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини за законом. Відповідно до постанови державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори від 02.07.2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, земельні ділянки за законом після померлого його брата [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.524-525, 529, 548-549 ЦК Української РСР (1963 року - в редакціях часу правовідносин, на момент їх виникнення та існування), ст.ст.15, 328, 392, 1217-1218, п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.116, п.17 Розділу Х Земельного кодексу України,

Outcome: approved