Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач 15.02.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (19.04.2019 року) просив стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів на його користь на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду в розмірі 166920,00 грн. Позов мотивований тим, що постановою старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області про притягнення як обвинуваченого від 31.07.2012 року [PERSON] по кримінальній справі №500011-12 було притягнуто як обвинуваченого та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127 КК України, цього ж дня йому обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд та накладено арешт на майно. Вказана кримінальна справа розглядалась судами та ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року була повернена прокурору Херсонської області для проведення додаткового розслідування у зв`язку з допущеними недоліками під час досудового слідства. На підставі ухвали суду 30.01.2015 року за інформацією з кримінальної справи №500011-12, відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальному провадженню присвоєно номер №42015230000000015. Постановою від 10.12.2015 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події злочину, передбачених ст. 127 ч. 2, ст. 364 ч. 3, ст. 366 ч. 1 КК України. Вказує, що у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та кримінальним переслідуванням йому було завдано сильного душевного болю та страждань. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ігнатенко О.Й. від 09 березня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 22.08.2017 року у зв`язку з тим, що суддя Ігнатенко О.Й. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із звільненням у відставку, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/2841/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2017 р., головуючим у справі визначений суддя Гаврилов Д.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Гаврилова Д.В. від 23 серпня 2017 року справу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд. 25 вересня 2017 року представником Державної казначейської служби України подано заперечення на позовну заяву, згідно яких позовні вимоги вважають такими, що не підлягають задоволенню. Зазначено, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Позивачем не доведено ні факту наявності шкоди, ні в чому вона полягає у відповідності до ст. 23 ЦК України, ким та в якій мірі вона була завдана, наявність причинного зв`язку між протиправними діями Прокуратури Херсонської області та можливим завданням такої шкоди. Сам факт закриття кримінального провадження в справі з відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. 19 лютого 2018 року представником позивача подано до суду заяву про зібльшення позовних вимог. 28 лютого 2018 року Прокуратурою Херсонської області подано заперечення на позовну заяву, згідно яких просили відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що кримінальне провадження стосовно позивача було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події злочину, позивач має право ставити питання про відшкодування завданої йому шкоди. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди саме внаслідок дій (бездіяльності) органу досудового розслідування. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2018 року у зв`язку з тим, що суддя Гаврилов Д.В. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/2841/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2018 року, головуючим у справі визначена суддя Хайдарова І.О. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 10 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 20.02.2019 року у зв`язку з тим, що суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи, у зв`язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/2841/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.02.2019 р. справу прийнято до провадження судді Ус О.В. та призначено підготовче засідання. 19 квітня 2019 року представником позивача подано до суду заяву про зібльшення позовних вимог. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням останнього збільшення позовних вимог, просив їх задовольнити. Представник Державної казначейської служби України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити, з урахування поданих раніше заперечень на позовну заяву. Представник Прокуратури Херсонської області в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини не явки суд не повідомляла. Суд, заслухав, пояснення представника позивача, представника Державної казначейської служби України, дослідив матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 31.07.2012 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області радником юстиції Сосновським М.В. пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 127 КК України, що підтверджується постановою про притягнення як обвинуваченого від 31.07.2012 року (арк. справи 7-17). Крім того, 31.07.2012 року стосовно [PERSON] прокуратурою Херсонської області обрано запобіжний у вигляді підписки про невиїзд із смт. Козацьке Бериславського району Херсонської області, що підтверджується постановою про обрання запобіжного заходу від 31.07.2012 року та самою підпискою про невиїзд підозрюваного (обвинуваченого) від 31.07.2012 року (арк. справи 19-20). Постановою про накладення арешту на майно від 31.07.2012 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області накладено арешт на майно обвинуваченого [PERSON] , де б воно не знаходилось (арк. справи 21). Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області кримінальне провадження №42015230000000015 від 30.01.2015 року за ст.ст. 127 ч. 2, 364 ч. 3, 366 ч. 1 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події злочинів передбачених ст. 127 ч. 2, ст. 364 ч. 3, ст. 366 ч. 1 КК України. Вказаною постановою встановлено, що під час проведення досудового слідства у кримінальному провадженні №42015230000000015 від 30.01.2015 за ст.ст. 127 ч. 2, 364 ч. 3, 366 ч. 1 КК України виконані всі вказівки Апеляційного суду Херсонської області, викладені в ухвалі від 23.12.2014 про направлення кримінальної справи №500011-12 на дослідування, але додаткових доказів вини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не встановлено, натомість встановлені докази, які спростовують покази потерпілих про застосування до них фізичного насильства. У кримінальному провадженні докази вини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у висунутих обвинуваченнях у кримінальній справі №500011-12, крім показів потерпілих, відсутні, а покази потерпілих, спростовуються показами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , висновком судово-медичних експертиз, показами свідків, працівників ІТТ Великолепетиського РВ УМВС області та працівниками прокуратури Херсонської області, які приймали участь в розслідуванні кримінальної справи №500011-12. Проведеним досудовим слідством встановлено відсутність доказів винуватості [PERSON] , [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ст. 127 ч. 2 КК України та [PERSON] і [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ст. 127 ч. 2, 366 ч. 1 КК України (арк. справи 22-25). Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено статтею 56 Конституції України. Згідно частин першої, другої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Згідно пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян . У випадках, зазначених у частині першій вищевказаної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові, відшкодовуються (повертаються), зокрема: 5) моральна шкода. Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї самої, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 2 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування, як запобіжного заходу, тримання під вартою. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди за час перебування позивача під слідством здійснюється, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на час ухвалення судом рішення (4173,00 грн). Враховуючи період перебування [PERSON] під слідством та судом з 31 липня 2012 року по 10 грудня 2015 року (повних 40 міс.) розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим 166920,00 грн. (41730,00 грн х 40 місяців). Враховуючи фактичні обставини справи, встановлені обставини перебування позивача під слідством та судом, закриття відносно нього кримінального провадження, що свідчить про беззаперечне завдання позивачеві моральної шкоди (сильний душевний біль та страждання) через незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що визначений законодавством мінімальний розмір на відшкодування шкоди, завданої позивачу незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягає відшкодуванню у мінімально визначеному законодавством розмірі. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 № 215, казначейство, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому Законом порядку, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.25 Бюджетного Кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.25 Бюджетного Кодексу України передбачено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Таким чином, безспірне списання коштів Державного бюджету України на підставі рішення суду здійснюється саме Державною казначейською службою України. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 02 серпня 2019 року.

Outcome: approved