Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO],\~ звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, погляди на спосіб подружнього життя та відносини у сімї діаметрально протилежні, що перешкоджає нормальному продовженню шлюбу, виникали сварки, що вкрай негативно впливало на психічний стан сина. Сімя практично розпалася, окреме проживання з відповідачем унеможливлює подальше збереження шлюбу. Позивачка вважає, що збереження юридичного шлюбу з відповідачем суперечить її особистим інтересам та інтересам неповнолітнього сина. Згода про утримання сина між сторонами досягнута, майнових спорів теж немає. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В судове засідання, позивачка не зявилася, проте надала заяву слухати позов без її участі, наполягає на позові, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає у повному обсязі (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу. У відповідності до вимог\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Відповідно до частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 листопада 2000 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-НО № 115814\~ від 04 листопада 2000 року, актовий запис № 1110 зроблено міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецькій області /а.с. 9/. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-НО № 263022 від 26 вересня 2001 року, актовий запис № 398 зроблено відділом реєстрації актів громадянського стану Гірницького районного управління юстиції м. Макіївка Донецької області /а.с. 8/. Діти перебувають на утриманні і вихованні позивачки. Питання з ким буде проживати син вирішено подружжям в досудовому порядку, суперечок щодо виховання немає. На даний час подружжя мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде, стосунки не підтримують, шлюб не бажають зберегти, клопотань щодо строку для примирення не надходило. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та дітей. Суд не вбачає за необхідне застосовувати строк для примирення між подружжям, оскільки його застосування не призведе до збереження сімї. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, а тому підлягає розірванню. Неповнолітнього сина [PERSON] суд вважає за необхідне залишити з матірю [PERSON], бо питання про його місце проживання вирішено сторонами в добровільному порядку, суперечок між сторонами з цього приводу немає. Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, надала суду клопотання про залишення прізвища «Гордєєва», з боку відповідача заперечень з цього питання не надходило Суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище «Гордєєва». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved