overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач 23 грудня 2020 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09 вересня 2009 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, а спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різні погляди на сімейні обов`язки. Між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття взаємоповаги і подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. Розгляд справи проведний у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач і відповідач у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач зазначила про визнання позову, позивач - про підтримання позову, просив судовий збір з відповідача не стягувати. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1011. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, перебування у шлюбі носить формальний характер та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач 23 жовтня 2013 року звернувся до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 571. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені за причини того, що між ними втрачено почуття кохання та взаєморозуміння через постійні сварки. За таких обставин я вважаю, що їх родина розпалась остаточно та зберегти її неможливо, їх брак носить формальний характер. На примирення вона не згодна, спору про розділ майна вони не мають. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати по справі покласти на неї. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2008 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 571 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні стосунки між подружжям припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і інтересам їх неповнолітньої дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, примирення між подружжям не настало, незважаючи на строк для примирення, який був наданий ухвалою суду. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач 23 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та в розмірі 1000 грн. щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що сторони остаточно припинили ведення спільного господарства у зв'язку із різністю їхніх характерів, втратою почуття любові; примирення та відновлення сім`ї неможливо, шлюб має формальний характер. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання її та малолітньої дитини сторін, однак ухиляється від цього. Відповідач визнав позовні вимоги частково - у частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у розмірі 500-600 грн., щодо стягнення аліментів на дружину заперечив проти задоволення позову через відсутність коштів. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2011 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. З урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає за можливе стягувати з нього лише 700 грн. аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісяця. Доказів, що відповідач [PERSON] може сплачувати щомісяця 1500 грн. на дитину, позивачем не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідачем не надано доказів неможливості стягнення з нього аліментів на дружину. Суд, з урахуванням матеріального становища відповідача, вважає, що стягненню підлягають аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно на дружину до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач 23 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2003 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з листопаду 2013 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2003 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за №119 /а.с.9/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з листопаду 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач 23 жовтня 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що шлюб між сторонами був розірваний. Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач частково допомагає утримувати дитину, але цих коштів не вистачає на виховання 10 річної доньки. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позив визнав частково, пояснивши, що він і так надає гроші позивачу, однак більше тисячі грн. він сплачувати не може, оскільки не має постійного достатнього заробітку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). 29 червня 2006 року, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6,7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не може сплачувати по 2000 грн. щомісячно, оскільки не має постійного доходу, який би дозволив йому це робити, тому просить стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Враховуючи майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають сплаті у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач 23 жовтня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, постійні конфлікти та суперечки. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя понад чотирнадцять років проживає окремо. Відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу в органах РАЦС. В звязку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №191. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Прізвище змінювати не бажає. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 червня 1987 року, актовий запис №191. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тривалий час (з 2004 року) разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не повязані, будь-які ознаки сімї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В звязку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач 23 квітня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 450 грн. В судовому засіданні вимоги змінила та просить стягувати аліменти в розмірі ? частки заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно, оскільки останній офіційно працевлаштований та працює водієм в ПАТ « МКДЗ » [PERSON] в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню 3 років та щомісячно отримує кошти на дитину в розмірі 1400 грн. Інших доходів не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є відповідач. ( арк.с. 6). Дитина проживає з позивачем. ( арк..с. 7) Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює водієм в ПАТ « МКДЗ », тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими. Будь - яких обставин які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини, в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач 23 квітня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що сімейні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з лютого 2014 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, турботи про сина не проявляє. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний, аліменти нікому не виплачує. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги до нього [PERSON]. визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактично шлюбних відносинах, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні (а.с.5-6). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 23 квітня 2014 року, аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення ним повноліття, оскільки з пояснень позивача і доданих до позовної заяви матеріалів судом встановлено, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи, аліменти нікому на сплачує. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач 23 квітня 2015 року звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши, що сторони 30 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 97. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач не поважає її як дружину позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.16). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, за зареєстрованою адресою не проживає (а.с.19), в силу положень частини п'ятої статті 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час і місце засідання належним чином. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 97, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). В силу статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки установлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати, а позов задовольнити. Судові витрати необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved