Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 серпня 2021 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] померйого дід, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,2500 га та земельна ділянка площею 0,2642 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на зазначені спадкові земельні ділянки. Позивач в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просила суд розглядати справу без її участі. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив розгляд справи проводити без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221680801:01:015:0004, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 330945 (а.с.21); земельна ділянка площею 0,2642 га, кадастровий номер 3221680801:01:015:0006, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 330943 (а.с.22). Позивач [PERSON] , [INFO] , є внуком померлого [PERSON] , що стверджено письмовими доказами в матеріалах справи, тож є спадкоємцем за законом. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] . Київським обласним державним нотаріалним архівом до суду було надано спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно не видавались. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved