Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, Тернівської міської ради Дніпропетровської області, як представницький орган територіальної громади м. Тернівка Дніпропетровської області, про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування\~позовної заяви\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~ВРВ 036930\~від 20\~вересня 2010\~року,\~зареєстрованого в\~реєстрі нотаріальних\~дій за\~№ 3193\~Тернівської державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області,\~ [PERSON] \~належить 1/4\~частка квартири\~ [ADDRESS] .\~Право власності\~на 3/4\~частки вказаної\~квартири належало\~брату позивача\~ [PERSON] ,\~з яких\~1/2\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 10\~жовтня 1993\~року та\~1/4\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину.\~ [INFO] [PERSON] \~помер.\~ [PERSON] ,\~як єдиний\~спадкоємець майна\~ [PERSON] ,\~24\~жовтня 2019\~року звернулась\~до державного\~нотаріуса Тернівської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області з\~заявою про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~брата.\~Нотаріус постановою\~від 28\~жовтня 2019\~року відмовила\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом з\~причини того,\~що в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно \~з відомостями\~з Єдиного\~реєстру заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна\~зазначено,\~що постановою\~від 16\~лютого 2012\~року слідчого\~СВ Тернівського\~МВ УМВС\~України в\~Дніпропетровській області\~накладено арешт\~на належне\~ [PERSON] \~майно,\~а саме:\~на 3/4\~частки квартири\~ [ADDRESS] .\~Вироком Тернівського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від \~17\~липня 2012\~року по\~кримінальній справі\~№ 440/915/12\~ [PERSON] \~був засуджений\~за ч.\~3\~ст.\~185,\~ст.\~75\~КК України\~до 3\~років позбавлення\~волі з\~іспитовим строком\~2\~роки,\~цивільний позов\~залишено без\~розгляду.\~За вказаним\~вироком суду\~конфіскація майна\~не застосована,\~оскільки санкцією\~ч.\~3\~ст.\~185\~КК України\~конфіскація майна\~не передбачена.\~Просить звільнити\~з-під\~арешту 3/4\~частки квартири\~ [ADDRESS] ,\~право власності\~на яку\~зареєстровано \~за [PERSON] ,\~на яку\~був накладений\~арешт постановою\~про накладення\~арешту \~на майно\~слідчим СВ\~Тернівського МВ\~ГУМВС України\~в Дніпропетровській\~області 16\~лютого 2012\~року [PERSON] \~по кримінальній\~справі №\~39111466.Вподальшому представник позивача надала уточнену позовну заяву до відповідачів Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, Тернівської міської ради Дніпропетровської області як представницького органу територіальної громади м. Тернівки Дніпропетровської області та просила звільнити з-під арешту 3/4 частки квартири [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , на яку був накладений арешт постановою про накладення арешту на майно слідчим СВ Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 16 лютого 2012 року [PERSON] по кримінальній справі № 39111466. Представник відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позову, оскільки під час винесення вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року питання щодо майна, описаного для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна вирішено не було, та позивач не надала суду доказів порушених чи невизнаних особистих прав, а також доказів набуття права власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити з наведених в ній підстав. Представник відповідача Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву в якому просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської області як представницького органу територіальної громади м. Тернівки Дніпропетровської області не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без його участі. \~Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори 20 вересня 2010 року, спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 1 [ADDRESS] [ADDRESS] є її дочка [PERSON] та син [PERSON] по 1/2 частці. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 14 жовтня 2010 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частка кв. [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, видане 10 жовтня 1994 року Тернівським УЖКГ Об`єднання держпідприємств по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», кв. [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 14 жовтня 2010 року, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частка кв. [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Бєлозерським бюро ЗАГС Добропольського району Сталінської області 22 травня 1961 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Маломаякською с/р м. Алушта Кримської області 27 вересня 1980 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 27 вересня 1980 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого міським бюро ЗАГС м. Тернівка Дніпропетровської області 07 лютого 1980 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 22 жовтня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до постанови про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої 28 жовтня 2019 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, спадкоємцю за законом [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] на 3/4 частки кв. [ADDRESS] , оскільки встановлено, що в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про арешт 3/4 частки кв. [ADDRESS] . Згідно Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 24 жовтня 2019 року, 3/4 частки кв. [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] перебуває під арештом на підставі постанови слідчого Тернівського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 17 лютого 2012 року. Згідно постанови слідчого Тернівського МВ ГУМВС у Дніпропетровській області Захарчук А.І. від 16 лютого 2012 року накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] , а саме на 3/4 частки кв. [ADDRESS] . Відповідно до\~вироку Тернівського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 17\~липня 2012\~року [PERSON] засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75,76 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Позовну заяву Тернівського професійного гірничого ліцею №41 до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення в солідарному порядку відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, залишено без розгляду. Питання про скасування постанови слідчого про арешт майна від 16 лютого 2012 року сторонами кримінального провадження не ставилося та судом не розглядалося. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. \~ \~ \~Згідно ч.ч.\~1,2\~ст.\~319\~ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), чинного на час накладення арешту на квартиру, забезпечення\~цивільного позову\~і можливої\~конфіскації майна\~провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно\~обвинуваченого\~чи\~підозрюваного\~або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується\~постановою\~слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Підставою подання позову у справі, що розглядається, є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної частиною першою\~статті 317 ЦК України, - права розпорядження своїм майном. Із розглядом кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закінчення розгляду кримінального провадження (кримінальної справи), втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після розгляду справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. З огляду на викладене, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Відповідну правову позицію визначено постановою Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц та в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 751/5065/19. Таким чином, оскільки санкція ч. 3 ст. 185 КК України, за якою був засуджений [PERSON] , не передбачає конфіскацію майна, заявлений по справі цивільний позов вироком суду залишено без розгляду, 3/4 частки кв. [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , перебуває під арештом на підставі постанови слідчого Тернівського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 17 лютого 2012 року, та яка на даний час не скасована, а позивач є спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню. У зв`язку\~з тим,\~що позивач\~не наполягає\~на стягненні\~з відповідача\~судового збору,\~що є\~його правом,\~суд при\~ухваленні рішення\~зазначене питання\~не розглядає. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved