overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 квітня 2020 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 08 липня 1989 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №230. Свої вимоги мотивував тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. На даний час вони припинили шлюбні стосунки. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 липня 1989 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №230. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 липня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 14 грудня 2013 року. Шлюб зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві ,про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис № 3239 . На момент заявлення позовних вимог позивач припинив подружнє життя з відповідачем по справі і як чоловік та жінка не мешкають та не ведуть спільного господарства ,у них ріхні погляди на подружні стосунки,різні культурні інтереси,окрім точго позивач зазначає ,що відповідач по справі громадянка Японії та вона має намір залишити межі Українита повернутися в Японію, тому він вважає подальше сумісне проживання неможливим та бажає шлюб з відповідачем розірвати, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилася подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.10.2014 року, актовий запис № 3239 (а.с. 4). Шлюбні відносини сторони припинили , позивач з відповідачем ніяких сімейних відносин не підтримує,на примирення не згодні,бажають розірвати шлюб. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] до [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 липня 2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В якому прохала : стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини [PERSON],[INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON]., до суду не з»явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову . Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Октябрського райсуду м.Полтави від 17 грудня 2014 року справа №554/16184/14-ц, що підтверджується копією рішення від 17 грудня 2014 року (а.с.5). Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] Іванович-батько; [PERSON] мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №143742, зареєстроване та видане Октябрським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 25 жовтня 2011 року (а.с.4). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорту серії КО997162 на ім'я [PERSON] (а.с.2). Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір»ю. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає недостатньо. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня предявлення позову 16 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 липня 2015 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 32).Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, постійні суперечки та неповагу один до одного. Відповідач припускається аморальної поведінки, фізичних образ та рукоприкладства. З 01 травня 2014 сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Зазначила також, що проживає з іншим чоловіком, з яким бажає створити нову сім'ю, та вагітна від нього. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі. Третя особа [PERSON] вважає, що позов слід задовольнити, оскільки з позивачем вони проживають однією сім'єю і вона вагітна від нього. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ч. 3ст. 110 цього Кодексу, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, третя особа [PERSON] визнав факт свого батьківства зачатої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 листопада 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» про стягнення заборгованості за договором внесення внеску. В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що 13 жовтня 2014 року укладала договір з відповідачем про внесення внеску члена кредитної спілки та внесла на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 10000 грн. Вказувала, що по закінченню строку договору сума коштів відповідачем повернута не була. Просила суд, стягнути з [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» на її користь вклад за договором про внесення внеску члена кредитної спілки в сумі 10000 грн. та понесені судові витрати. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 13 жовтня 2014 року між [PERSON] спілкою «Полтава і полтавці» та позивачем [PERSON] укладено договір № 186 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно з умовами договору позивач внесла внесок на депозитний рахунок в розмірі 10000 грн., а відповідач зобовязався повернути вклад та проценти на умовах договору. При цьому днем закінчення стоку вкладу сторони визначили 13 січня 2015 року, а процентну ставку 27 % річних. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами з вказаного договору виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, по закінченню терміну дії договору сума вкладу позивачу повернута не була. Згідно додаткової угоди до договору № 186 від 13 жовтня 2014 року, яка була укладена між сторонами 14 липня 2015 року, сторони дійшли згоди внести зміни до договору, днем закінчення вкладу визначили 13 жовтня 2015 року з процентною ставкою 14 %. В той же час, станом на час вирішення справи судом, сума вкладу позивачу не повернута. Зокрема, згідно з довідкою № 1774 від 30 жовтня 2015 року, наданою відповідачем, за договором борг складає 10000 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач порушив умови договору та всупереч вимог чинного цивільного законодавства кошти вкладу позивачу не повернув. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, необхідно стягнути з КС «Полтава і полтавці» на користь позивача заборгованість за договором № 186 від 13 жовтня 2014 року в сумі 10000 грн. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

позивач [PERSON] 16 листопада 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 06 червня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них часто виникали сварки, які привели до втрати між ними почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. З січня 2016 року вони припинили шлюбні відносини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецької області зроблено актовий запис № 85 (а.с 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7 ). У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. З січня 2016 року вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, вважає, що неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 листопада 2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживаю з нею і знаходяться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася , надала суду заяву, в якій підтримала позов та просила слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та просив суд слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 066773, виданого 17 травня 2000 року Виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 травня 2000 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 125649, виданого 18.04.2000 року Виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] народилася 29 листопада 1999 року, її батьком зареєстрований [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 266389, виданого 14 липня 2009 року виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] народилася 11 липня 2009 року, її батьком зазначений [PERSON]. Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітніх дітей і має змогу виплачувати аліменти на їх утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 листопада 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] ; його племінник [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку з 03 листопада 2011 року, але фактично не проживає у ньому з дня реєстрації по теперішній час без поважних причин. Тому позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та свідків. Позивач в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційній сторінці Березанського районного суду Миколаївської області веб-порталу судової влади України та шляхом направлення судової повістки за фактичним місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Тузлівською сільською радою Березанського району Миколаївської області 17 жовтня 1989 року (а.с.7), технічного паспорта на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-12), [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідач з 03 листопада 2011 року зареєстрований у вказаному житлі, але фактично жодного дня не проживав у ньому без поважних причин, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.13) та довідкою Тузлівської сільської ради Березанського району №404 від 05 листопада 2018 року (а.с.14). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили викладені позивачем обставини. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за адресою реєстрації більше одного року без поважних причин, він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

позивач [PERSON] 16 лютого 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05 червня 1993 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з 2007 року. Між ними втрачено почуття любові та поваги, вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, наполягає на задоволенні позовних вимог, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася, та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить залишити їй дошлюбне прізвище. Суд, заслухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 1993 року, про що відділом запису актів цивільного стану міста Дружківка Донецької області зроблено актовий запис № 221 (а.с 7). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з 2007 року. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, виникають конфлікти з різних обставин. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved