Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач 15 серпня 2018 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в період з вересня 2010 року по березень 2012 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] року у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею. На підставі рішення Шевченківскього районного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року, [PERSON] визнано батьком дитини та відомості про нього внесені у свідоцтво про народженя дитини. Окрім того з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини прибутків, щомісячно але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання [PERSON], починаючи з 8 лютого 2017 року та до її повноліття. Зазначає ,що відповідач також сплачує аліменти на утримання іншої дитини у розміру ? частини від усіх видів прибутку ,що обмежує її дитину у правах.Вона вважає, що розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач занадто низьким та підлягає збільшенню. Крім того, дитина потребує коштів на лікування, навчання та розвітку. Відповідач офіційно працює та може збільшити розмір аліментів. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків. Між нею та відповідачем на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання доньки.Тому вона звернулась до суду та просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки з 1/5 частини на ? частину усіх прибутків відповідача, щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник позивача, який діє на підставі довіреності в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог позивача. В судовому засіданні, відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог позивача заперечував пояснив, що він працює у ГУ ДСНС України у Харківській області № 54 державній пожено - рятувальній частині, пожежним рятувальником та отримує встановлену державою заробітню платню близько 7000.00 грн. на місяць, інших доходів (прибутків) не має . Ним сплачуються аліменти на утримання доньки [PERSON] ,2002 року народження , яка окрім того має хронічне захворювання і він приймає участь у витратах щодо її лікування. Також , ним сплачуються аліменти на рішенням суду на утримання доньки [PERSON] у розмиру 1/5 частини, тобто майже 70% від його заробітної плати він щомісячно віддає. Окрім того, він сам стоїть на обліку в Шевченківській ЦРЛ та періодично потребує проходження стаціонарного лікування на що потрібні значні кошти. Тобто на теперішній час його матеріальне становище не змінило , і тім більше не збільшилось . Він немає можливості сплачувати більше ніж сплачує. Вважає що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача в попередніх судових засіданнях вважала, що позовні вимоги є безпідставними , надуманими, такими ,що не підлягають задоволенню. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача та його представника , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2017 року, відповідача за справою - [PERSON], [INFO], визнано батьком [PERSON], [INFO] та в актовий запис внесені відомості в графі батько - [PERSON]. Також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини прибутків, щомісячно але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання [PERSON], починаючи з 8 лютого 2017 року та до її повноліття. За виконавчим листом №2-140/2004 року виданого Шевченківським районним судом Харківської області [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку ,щомісячно. Починаючи з 4 лютого 2004 року та до її повноліття. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER], виданого Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 01 грудня 2017 року) вбачається, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками дитини вказано відповідно: [PERSON], [PERSON]. Довідка №3101 виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області від 15 серпня 2018 року, засвідчує ,що [PERSON], [INFO], зареєстрована разом з донькою - [PERSON], [INFO] за адресою: Харківська область с.м.т.Шевченкове [ADDRESS], за даною адресою також зареєстровані: батько позивача - [PERSON], [INFO]; мати позивача - [PERSON], [INFO]. З відповіді №01-17/1274 наданої головним лікарем Шевченківської ЦРЛ Харківської област івід 17 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку у дільничого лікаря педіатра КНП «ЦПМСД Шевченківського району» з діагнозом: ВПС:функціонуюче овальне вікно, та лікаря фтизіатра Шевченківської ЦРЛ з діагнозом: інфікування мікобактеріями туберкульозу. Отримала курсхіміопрофілактичного протитуберкульозного лікування. Довідка про доході № 594 від 12 вересня 2018 року засвідчує ,що [PERSON], [INFO], працює у ГУ ДСНС України у Харківській області в 54 державній пожжено -рятувальній частині, пожежним рятувальником та отримав заробітною платню за 6-ть місяців з березеня по серпень 2018 року в сумі - 52 905.25 грн.; в тому числі - 1000.00 грн. наградна премія, яка носить разовий характер, зних 52905.25 грн. х 70% = 37033.68 грн.; утримано за вказаний період - 37921.30 грн., в тому числі аліментів - 17873.09 горн. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №7953 неврологічного відділення від 11 вересня 2017 року, виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4289 від 05 березня 2018 року, також №6648 від 12 липня 2017 року, виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №17760 від 07 липня 2017 року, медичного висновку від 17 вересня 2018 року, консультаційного висновку спеціаліста №533 від 31 серпня 2017 року, супровідного листа №3901/288 від 14 лютого 2018 року вбачається, що донька відповідача від першого шлюбу - [PERSON], 24 лютого 2002 року постійно хворіє, страждає від ішемічних атак (приступів), перебуває на обліку з діагнозом: нестабільність ШОП з синдромом позвоночної артерії і ТИА в басейні ТА, органічна потологія ЦНС, перехідне порушення мозкового кровообігу з похідними зоровими, мовними порушеннями, діфузний зоб ІІ ступеня. В судовому зсіданні відповідачем зазначено , що старша донька має хронічне захворювання та потребує постійного медичного втручання, які є непередбачуваними, і потребують значних фінансових витрат, що підтверджується відповідними квитанціями. Окрім того зазначив ,що сам має хронічне захворювання: вертеброгенна правобічна люмбоішалгія, стійкий больовий синдром, яке потребує постійного лікування . З відповіді №01-17/1342 наданої Шевченківською ЦРЛ Харківської області від 02 жовтня 2017 року, вбачається ,що [PERSON] звертався до лікарні та встановлено діагноз: вертеброгенна правобічна люмбоішалгія, стійкий больовий синдром. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Змінами в законодавстві стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Але при застосуванні даного порядку судом повинно бути врахована ціла низка підстав. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначаються обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів , визначений за рішенням суду або домовленості між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за розміром суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках передбачених законом. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодекса України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За ч.1,2 ,3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Ані позивачем , ані його представником доказів того, що матеріальний стан відповідача змінився та став більше або він має інші прибутки суду не надано. З наданих доказів вбачається ,що з відповідача на теперішній час відраховується понад 50 % його заробітної плати у тому числі , відрахування на утримання двох дітей. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку ,що позовні вимоги [PERSON] є не доведеними та такими ,що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч.7 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed