Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 листопада 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення в її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, по 600 гривень на кожну дитину, починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 27 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 2205. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років вони не проживають як сім'я, постійно сперечаються та принижують один одного. Сварки та скандали неодноразово відбувалися у присутності їхніх дітей. Відповідач залишив сім'ю, не відвідує ні позивача, ні їхніх дітей, матеріально не забезпечує та не бере участі у їх вихованні. Їх діти проживають та будуть проживати з позивачем, однак остання не має можливості сама утримувати їхніх дітей, оскільки її заробітна плата становить близько 3000 гривень, а інших доходів в неї немає. Інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має, аліментів нікому не платить. Позивач просить врахувати, що протягом останніх років відповідач не підтримує з нею та їхніми дітьми ніяких відносин, у неї немає достовірних відомостей про місце роботи відповідача, однак відомо, що його офіційний розмір заробітної плати є незначним порівняно з його дійсними доходами, за останні роки він неодноразово змінював місце своєї роботи. Відповідач не має постійного заробітку, доходи є мінливими та нерегулярними, отримує доходи з неофіційних джерел заробітку. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] та доньки - [PERSON] у твердій грошовій сумі - по 600 гривень на кожну дитину. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст.225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 27 листопада 2003 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 2205 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя є син - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та дочка - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, сімейні стосунки з відповідачем не склались через постійні суперечки та приниження один одного, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів суд виходить із таких обставин: Позовні вимоги в частині стягнення аліментів [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, зокрема протягом останніх років відповідач не підтримує з нею та їхніми дітьми ніяких відносин, матеріально не забезпечує дітей. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дітей, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно викладених у позовній заяві обставин, відповідач отримує мінливий, нерегулярний дохід, інших утриманців, крім дочки та сина не має. Станом на дату розгляду справи відповідачем не представлено, а судом не здобуто жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей слід визначити в розмірі по 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу та в користь держави судовий збір за позовні вимоги в частині стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, 115, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved