Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до відповідача з позовом про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачкою перебуває у шлюбі зареєстрованому 26.10.1991 року міським відділом ЗАГС м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис за №269. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Проте, подальше подружнє життя у них з дружиною не склалося. Починаючи з 2002 року вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, стосунків не підтримують. Спільно нажитого майна у них не має. Примирення з метою подальшого спільного життя вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. У звязку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про розгляд справи була повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія ІV-КИ №315488 виданого 26.10.1991 року міськвідділом РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №269. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Також, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. На\~підставі викладеного\~та ст.ст.\~7,\~110-113\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved