Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], звернувся 03.08.2016 року в суд з цим позовом, стверджуючи, що 13 травня 2013 року в с.Гидерим Котовського району Одеської області померла його мати [PERSON]. Він прийняв спадщину матері у вигляді земельної ділянки і житлового будинку, але оформити спадщину в нотаріальному порядку не може через втрату державного акту на земельну ділянку та відсутність належних правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], яка померла 13 травня 2013 року право приватної власності на: -земельну ділянку площею 2,0169 га на території Великофонтанської сільської ради Подільського (до перейменування - Котовського) району Одеської області, державний акт серії ІУ-ОД № 002246, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 13 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації від 16 грудня 2003 року № 505/03, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3 №00149; - житловий будинок, що розташований по вул.Західна, 13 в с.Гидерим Подільського району Одеської області та складається з: житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «г», літньої кухні літ «Б»,сараю літ. «В», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «Ж», убиральні літ. «З», ганку літ. «а», огорожі літ. «№1», «№4», «№5», воріт літ «№2», «№3», вимощення літ. «№І». В ході розгляду справи позивач та його представник за довіреністю [PERSON] на позові наполягали у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував у позові. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Як вбачається з матеріалів справи 13 травня 2013 року в с.Гидерим Котовського району Одеської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД № 336106. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,0169 га на території Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області, державний акт серії ІУ-ОД № 002246. виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 13 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської райдержадміністрації від 16 грудня 2003 року № 505/03. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3 №00149 та житловий будинок, що розташований по вул. Західна, 13 в с.Гидерим Подільського району Одеської області. Позивач є спадкоємцем першої черги та постійно проживав зі спадкодавцем та вів спільне господарство, про що свідчить довідка Великофонтанської сільської ради №844 від 16.06.2016 року Як спадкоємець, що проживав постійно разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини та в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки . що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз'ярень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про його право власності на землю. За змістом ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем док\\мента. що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.І ст. 81 ЗУ України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Листом управління Держгеокадастру у Котовському районі № 34-1504-0. 12-2759/0/2-15 надана інформація про вартість земельної ділянки, яка складає 53120.86 грн. Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ОД № 002246, який є документом, що посвідчує право спадкодавця на спадкову земельну ділянку, втрачений. Про втрату оригіналу вказаного документа ним зроблена об'ява в газеті «Эхо недели» №29 від 20.07.2016 року. Відповідно до розділу 3.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», справи про спадкування підлягають вирішеню в судах у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відповідачами можуть бути органи, які уповноважені видавати такі документи. Що стосується реєстрації права власності на житловий будинок то в сільської місцевості реєстрація здійснювалась у вигляді запису до по господарський книги виконкому сільської ради. Відповідно до наказу №95 від 19.03.2013 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2013 року за № 612/23144 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них. громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Технічна інвентаризація проведена та складений технічний паспорт. Відповідно до ч.ч.3.4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Діючим законодавством встановлено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину до складу якої входять земельні ділянки та інші обєкти нерухомого майна. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку та житловий будинок в судовому порядку.

Outcome: approved