Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

позивач 22.10.2019 р. звернулася до суду з позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім цього просить стягувати з відповідача кошти на її утримання у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що з 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем під час якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком у неї не склалося, у зв`язку з чим вона разом з сином проживає у батьків, які їх повністю матеріально забезпечують. Відповідач, як батько дитини отримує допомогу при народженні дитини, яку використовує не за призначенням, та не бажає добровільно надавати кошти на утримання сина, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та утримує регулярний дохід. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.02.2020 року позивач подав відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем на підтвердження викладених у позовній заяві обставин не надано належних доказів, а її твердження про те, що він отримував кошти в якості допомоги на дитину та витрачав їх не за призначенням не відповідають дійсності. Він регулярно надавав та надає допомогу на утримання дитини як у фінансовому еквіваленті так і продуктами харчування. Звертає увагу на те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною внаслідок чого він звернувся в Пустомитівську РДА та йому встановлено графік побачень з дитиною. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак повністю заперечує щодо надання коштів на утримання позивача, оскільки у нього відсутня матеріальна можливість надавати таку. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Козій А.В., подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Кіндзера І.Я., подав заяву про розгляд справи у їх відсутності в якій зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги частково, зокрема в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення коштів на утримання дружини, позовні вимоги заперечує. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони в період з 04.07.2017 року по 07.08.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області № 450/485/20 від 14.04.2020 року розірваний. У шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно довідки Мурованської сільської ради № 1331 від 02.09.2020 року дитина проживає з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою від 11.09.2019 року № 2038 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Пустомитівської РДА та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини, які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дітей відповідного віку, з врахуванням того, що утримувати дітей зобов`язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду з 22.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на її користь, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.12, частин 1,5,6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що передбачено ч.1 ст.76 ЦПК України. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи вище вказані норми закону, слід дійти висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Такий правовий висновок, вказаний і Верховним Судом в постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 202/712/17, провадження № 61-28943св18, які є обов`язковими для врахування всіма судами України. Однак позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачу, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена ч.4 ст.84 СК України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у зв`язку з тим, що з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років. На підставі наведеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років. З відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень. Крім того, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial