Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач, 23 червня 2015 року звернулась до суду із зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» на її користь: 70 000 грн. заборгованості за договором строкового банківського вкладу; 2\~100 грн., як три відсотки річних від простроченої суми та 3\~000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що 12.03.2015 року між нею та ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №1/23/3m/0135, відповідно до умов якого позивачем було розміщено в установі банку 70\~000 грн., з строком повернення 12.06.2015 року. 12.06.2015 року та 15.06.2015 року вона зверталась до банку, щоб отримати свої кошти, та нараховані відсотки по вкладу, однак у видачі суми вкладу їй було відмовлено у звязку з внутрішнім розпорядженням відповідача, та лише видано нараховані відсотки по вкладу. Вона хотіла отримати письмову відповідь від банку про причини не повернення її коштів за вкладом, однак в прийнятті від неї письмової заяви було відмовлено, що є порушенням Закону України «Про звернення громадян». Вважає, що не повернення їй коштів по вкладу є порушенням умов договору, а також норм ЦК України, що порушує її законні права та інтереси. У звязку з цим вона вважає, що на теперішній час у банку виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 72\~100 грн., з яких: 70\~000 грн. заборгованість по поверненню грошового вкладу; 2\~100 грн. три відсотки річних від простроченої суми. Крім того, у звязку з протиправними діями відповідача у неї почав підвищуватися тиск, зявились переживання з приводу не отриманих коштів, у звязку з чим вона переживає моральні страждання. Також позивач просить стягнути з відповідача в дохід держави 751 грн. судового збору, так як вона звільнена від його сплати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, однак останній подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, причини його відсутності суду не відомі, заперечень або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, За таких обставин, зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про задоволення позову частково за наступних підстав. Встановлено, що 12.03.2015 року між [PERSON] та ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №1/23/3m/0135, відповідно до п. 1.1. якого банк приймає від позивача грошові кошти (вклад) у розмірі 70\~000 грн., на строк 3 місяці з 12.03.2015 року по 12.06.2015 року (включно), та зобовязався повернути вклад вкладнику та виплатити проценти за вкладом на умовах та в порядку, встановленому цим договором. Згідно п. 1.1.2. цього договору, банк нараховує вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі 22 % річних в порядку, визначеному розділом 2 даного договору. А п. 1.2. зазначеного договору, визначено, що даний договір укладається на умовах повернення вкладу із спливом встановленого в договорі у п. 1.1. Договору строку (строковий вклад), кінцевою датою якого є 12.06.2015 року (а.с. 2-3). 12 березня 2015 року [PERSON] та ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» уклали договору про внесення змін до Договору №1/23/3m/0135 від 12.03.2015 року, згідно умов якого, п. 1.1.2.1. Договору №1/23/3m/0135 від 12.03.2015 року був доповнений та викладений в ступній редакції: «З 12.03.2015 року Банк нараховує вкладнику додаткові проценти на суму вкладу в розмірі 2% річних та в порядку, визначеному розділом 2 даного договору. (а.с. 4). Згідно копії меморіального ордеру № 852 б від 12 березня 2015 року, [PERSON] перерахувала на депозит ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» кошти в сумі 70\~000 грн., згідно договору №1/23/3m/0135 від 12.03.2015 року (а.с. 5). Маючи намір отримати вклад, 12.06.2015 року позивач звернулась до ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» в особі відділення №23 з відповідною письмовою заявою, яка містить вимогу видати її вклад, згідно умов договору №1/23/3m/0135 від 12.03.2015 року (а.с. 7), чим засвідчила свій намір припинити дію договорів, однак банк відмовився прийняти її заяву, а коштів за вкладом позивач не отримала, чим відповідач порушив свої грошові зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У відповідності до вимог ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, суд вважає, що зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом. Даний висновок суду відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року,справа №6-140цс13. Судом установлено, що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Договору свої зобов'язання належним чином не виконав, депозитний вклад у розмірі 70\~000 грн. з вкладного рахунку відповідно до умов договору №1/23/3m/0135 від 12.03.2015 року, а також на письмову вимогу позивача у звязку із спливом строку встановленого цим договором не повернув та ніяких дій не вчинив, що свідчить про не надання позивачу реальної можливості отримати кошти та розпоряджатися ними. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу в розмірі 70\~000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В свою чергу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині та стягненню з банку - боржника на користь вкладника - кредитора 3 процентів річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, що відповідає висновку, який міститься і в постанові Верховного Суду України від 29 травня 2013 року, справа № 6-39цс13. Таким чином, загальна сума 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 70 000 грн. складає 2\~100 грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3\~000 грн. моральної шкоди, то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки позивачем в позовній заяві не доведено з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується, що саме протиправна поведінка відповідача спричинила погіршення стану її здоровя, що призвело до моральних страждань і в чому саме вони виражаються. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 721 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial