Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач 23.03.2017 року звернувся в Краматорський міський суд Донецької області з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], який обґрунтовує тим, що відповідачка відповідно до укладеного договору б/н від 31.01.2012 р. отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В порушення умов договору відповідач свої зобов?язання належним чином не виконував. Станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість в розмірі 14784,54 грн., яка складається з: 1936,10 грн. - заборгованість за кредитом; 11668,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 680,22 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.01.2012 р. у розмірі 14784,54 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, та пояснила, що відповідачка підписала заяву, та таким чином приєдналася до Правил та тарифів банку. Відповідно до Умов та правил, банк має право на зміну тарифів. Сам боржник зобов'язаний слідкувати за зміною тарифів та станом боргового зобов'язання. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що вона визнає тіло кредиту, в іншій частині позовні вимоги не визнає. Ніякого договору вона не підписувала, підписала анкету та отримала кредитну картку, якою дійсно користувалася. Представник відповідача проти стягнення процентів та штрафів заперечив, бо відповідачка мешкає в зоні АТО, а отже вважає, що проценти та штрафи не стягуються. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК Україна, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У судовому засіданні встановлено, що 10.01.2013 року відповідачка підписала заяву на отримання кредитного ліміту, із базовою процентною ставкою за кредитом 2.5% на місяць (а.с.6-7) На вказаній заяві мається підпис відповідачки та уповноваженої особи банку, тобто підписи обох сторін за договором. Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 31.01.2017 року становить 14784,54 грн., яка складається з: 1936,10 грн. - заборгованість за кредитом; 11668,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1180,22 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.4-5). Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по судовим штрафам в сумі 1180,22 грн. задоволенню не підлягають, бо відповідачка мешкає в зоні проведення АТО та зазначені штрафи нараховані після 14.04.2014 року. Також в судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачкою у письмовій формі 31.01.2012 року було підписано кредитний договір із розміром процентів 2,5% в місяць (а.с.6,7). 10 січня 2009 року набрав чинності Закон України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ, яким ЦК України доповнено ст. 1056-1, якою передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; установлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку; умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, враховуючи, що кредитний договір повинен укладатися письмово із зазначенням розміру процентної ставки, суд прийшов до висновку, що стягненню за кредитним договором підлягають тіло кредиту, бо відповідачка не заперечувала, що отримувала кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту та проценти у розмірі 30,0% річних, бо саме такий розмір процентів письмово було закріплено сторонами із підписанням таких умов обома сторонами, дана процентна ставка є фіксованою, а отже зміна банком розміру процентів безпідставна. Разом з тим, враховуючи, що позивач не надав розрахунку заборгованості по процентам, виходячи з базової процентної ставки 2,5% в місяць (30,0% річних), розмір процентів за кредитним договором, які утворилися станом на 31.01.2017року дорівнює: 11668,22 грн. - 13,2% (різниця між 43,2% та 30,0%), тобто мінус 3565,29 грн. = 8102,93 грн. Суд не приймає пояснення та доводи позивача про те, що Умови та Тарифи є письмовим договором, в якому встановлена можливість збільшення процентної ставки банком в односторонньому порядку, бо у зв'язку з відсутністю на зазначених Умовах та тарифах банку підпису позичальника, не можна вважати такі Умови та Тарифи частиною укладеного між сторонами кредитного договору. При підписанні заяви - анкети була встановлена фіксована процентна ставка у розмірі 2,5% на місяць, а отже відповідно до ст.1056-1 ЦК України, зміна розміру процентної ставки банком в односторонньому порядку є нікчемною та до уваги судом не береться. Враховуючи, що відповідачка є інвалідом 2 групи та звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір з відповідачки не стягується., та залишається на позивачеві. З огляду на викладене,

Outcome: partial