Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач 20.09.2019 звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» борг за послуги теплопостачання квартири в сумі 12 523 гривні 99 копійок. Також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати в розмірі 1921,10 грн. Посилається на те, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання. У зв`язку з невиконанням нею обов`язку щодо щомісячної оплати послуг борг відповідача перед позивачем за період з 02.11.2016 до 01.09.2019 складає 12523,99 гривень. Ухвалою від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за її клопотанням. У встановлений судом строк відповідачка не надала відзиву на позов та не подала жодних заяв чи клопотань, поштову кореспонденцію суду ігнорує та не отримує, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справив їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач - Комунальне підприємство КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа»є постачальником централізованого опалення багатоквартирних будинків міста. У місті Переяславі Київської області балансоутримувачем у житловому фонді комунальної власності та виконавцем (надавачем) послуг є Комунальне підприємство «Управляюча компанія Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області. Відповідно до договору № 8 відступлення права вимоги від 29.12.2018 Комунальне підприємство «Управляюча компанія Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області безоплатно передає, а Комунальне підприємство Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» приймає на себе право вимоги боргів дебіторів перед першою за надані комунальні послуги. За цим договором позивач набуває право замість «Управляючої компанії Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вимагати від споживачів житлово-комунальних послуг належного виконання зобов`язань по сплаті за надані послуги теплопостачання. Квартира [ADDRESS] забезпечена централізованим опаленням та до неї здійснюється теплопостачання. Згідно відомостей з відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області у вказаному житловому приміщенні зареєстрована [PERSON] . На ім`я [PERSON] Комунальне підприємство КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа»відкрило особовий рахунок № [NUMBER] для фіксації коштів, що надходять за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS]. Нарахування за надання послуг з теплопостачання здійснюється щомісяця в розмірі, який встановлений на підставі тарифів, затверджених рішеннями Переяслав-Хмельницької міської ради «Про погодження тарифів на послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Окремий письмовий договір між позивачем чи балансоутримувачем з відповідачем не укладався. З розрахункового листа абонента [PERSON] , наданого позивачем вбачається, що заборгованість за послуги теплопостачання по особовому рахунку споживача, за період з 02.11.2016 по 01.09.2019 становить 12523 грн 99 коп. Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року з [PERSON] на користь Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» за період з 01.09.2014 по 01.11.2016 стягнуто борг за послуги теплопостачання в розмірі 3144 грн 27 коп. Рішення набрало законної сили 11.05.2017. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту першого частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача відповідних послуг від укладення договору в такому разі є неправозгідною, оскільки суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року за результатами розгляду справи № 210/5796/16-ц. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач або суб`єкт теплопостачання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконує свій обов`язок щодо оплати послуг теплопостачання квартири, борг за період з 02.11.2016 по 01.09.2019 перевірений судом та становить 12523 грн 99 коп. Питання розподілу судового збору суд вирішує у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України та покладає його на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved