Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.06.2021 р. звернулася у суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Ці обставини призвели до того, що між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, шлюб їх носить формальний характер. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне, дочку залишити проживати з нею. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримала, просила його задоволити та розглянути справу за її відсутності (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у поданій суду заяві позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10 лютого 2018 року у Івано-Франківському міському Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 227, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка [PERSON] просить змінити їй прізвище на дошлюбне, то після розірвання шлюбу слід позивачці прізвище змінити на « [PERSON] ». Що стосується вимоги позову щодо залишення малолітньої дитини проживати із позивачкою, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, та у своїй заяві не заперечував щодо залишення дочки проживати із матір`ю, тому слід залишити проживати малолітню [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112, 113, 160, 161 СК України,

Outcome: approved