Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач 29.01.2019 року звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що 14.02.2004 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що проживши разом у шлюбі майже п'ятнадцять років сімейне життя між ними поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними постійно виникають напружені відносини та конфлікти, які негативно впливають на виховання доньки на її духовний та моральний розвиток. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Строк на примирення надавати не доцільно. Позивач, посилаючись на вище викладені обставини та на ст.ст. 55 ч.2, 104 ч.3, 105, 109, 110 СК України, просить суд розірвати шлюб укладений між нею - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований виконкомом Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 14.02.2004 року зроблено запис за № 01. Після розірвання шлюбу повернути її дошлюбне прізвище « [PERSON]». Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати -768,40 грн. 31.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11:00 год. 26.02.2019 року. В судове засідання сторони не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення. На адресу суду надійшли заяви, якими сторони просили розгляд справи провести без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, вказуючи, що протягом останнього року сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинила, тому вважає примирення між ними не можливе. Відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував ( а.с.12-11, 14, 15). Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивача, відповідача викладені у відповідних заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 14.02.2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 01 (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Через відсутність порозуміння, сторони сімейно-шлюбні відносини протягом останнього року не підтримують. Про бажання примиритися сторони суд не повідомили. Своєю заявою від 25.02.2019 року позивач вказує, що примирення між нею та відповідачем не можливе ( а.с.15). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст. 112 ч. 2 СК України, зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Встановлені судом обставини вказують, що сім'я фактично розпалася, суд вважає, що подальше сумісне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої доньки. Строк на примирення надавати подружжю недоцільно. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 768 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved