Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 31.10.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №K3XRFU05000204 від 12.04.2008 року у сумі 18932,39 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 12.04.2008 року з відповідачем було укладено кредитний договір №K3XRFU05000204, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4299,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% у рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші винагороди згідно умов. В порушення умов договору, позичальник не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 06.10.2014 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 25260,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4119,31 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,98 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1633,62 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 19502,41 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 договору та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (фіксована частина), 877,73 грн. (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7705,66 грн., яка була задоволена до стягнення з відповідача на користь позивача судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 02.07.2009 року. Отже, заборгованість відповідача становить 18932,39 грн. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що змусило банк звернутися до суду. У судовому засіданні 18.02.2015 року представник позивача Лакомський Є.Ю. підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні 18.02.2015 року заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що визнає сам факт наявності заборгованості перед позивачем, проте, не погоджується з самим розміром заборгованості. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 12.04.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №K3XRFU05000204, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4299,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% у рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. (а.с. 6). Судом встановлено, що Банк виконав повністю свої зобов'язання, у відповідності до умов кредитного договору та надав позичальнику кредит. Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості яка станом на 06.10.2014 року становить 25260,32 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4119,31 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,98 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1633,62 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 19502,41 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3 договору та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (фіксована частина), 877,73 грн. (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7705,66 грн., яка була задоволена до стягнення з відповідача на користь позивача судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 02.07.2009 року (а.с. 4). Отже, заборгованість відповідача становить 18932,39 грн. (а.с. 5 - розрахунок заборгованості) Банк надсилав відповідачу повідомлення про виникнення заборгованості та необхідність її погашення, проте заборгованість погашена не була. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 17.10.2014 року (а.с. 14). На підставі наведеного та

Outcome: approved