Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

позивач 21.06.2019 р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 2500,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у неї не склалося, вони тривалий час спільно не проживають, діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Вона самостійно змушена нести всі витрати по утриманню дітей, хоча відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки являється працездатним, здійснює підприємницьку діяльність та отримує регулярні доходи. На підставі наведеного, посилаючись на положення ст.ст. 180 -182 СК України. 25.07.2019р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони 21.06.2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке серії [NUMBER] . За час подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки виконавчого комітету Пустомитівської міської ради № 1464 від 11.06.2019 року слідує, що позивач проживає разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS] , які перебувають на її утриманні. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.06.2019 року, дохід [PERSON] за перший квартал 2019 року становить 647,07 грн. Згідно інформації ДПІ Городоцького управління ГУ ДПС у Львівській області № 2803/9/52.13 від 22.11.2019 року, відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Пустомитівській ДПІ Городоцького управління ГУ ДПС у Львівській області як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа. Згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку за 2018 рік він отримав дохід від здійснення підприємницької діяльності в сумі 33990,00 грн., за перше півріччя 2019 року - 17300,00 грн. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.4 ст. 182 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, оскільки сторони не проживають разом, діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, являється працездатним, інших утриманців не має, та має постійне місце праці та постійні доходи, та не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей. Враховуючи стан здоров`я дітей та їх вік, відсутність даних про наявність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років, розмір гарантованого державою матеріального забезпечення дітей відповідного віку, відсутність відзиву відповідача на позов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково в розмірі 1500,00 гривень, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Крім того судом враховано, що позивачем не доведено достатність заробітку (доходу) відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі, про який вона заявила. З відповідача в користь держави у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial