Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 5 грудня 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 27.08.2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вул. Ювілейній, 20. Вона та її рідна сестра [PERSON] є спадкоємцями майна померлого за законом першої черги. При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська державна нотаріальна контора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] на підставі закону, що діяв на час створення обєкту нерухомого майна, побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володів ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Кринківської сільської ради, однак за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею, в порядку спадкування після [PERSON], право власності на ? частку вказаного нерухомого майна. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги визнає. Представники третіх осіб Кринківської сільської ради, Глобинської державної нотаріальної контори, сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В заявах до суду прохали проводити розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 27.08.2015 року помер [PERSON]. Спадкоємцями майна померлого (перша черга спадкування за законом) є дочки померлого [PERSON] та [PERSON]. Згідно дослідженої судом копії спадкової справи № 15/2016 рік, заведеної Глобинською державною нотаріальною конторою, позивач та відповідач в установлений законом строк прийняли спадщину, подавши відповідні заяви, і від неї не відмовлялися. До складу спадкового майна входить житловий будинок №20, розташований по вулиці Ювілейній в селі Великі Кринки Глобинського району Полтавської області. Довідкою № 1943/02-26 від 23.11.2016 року, виданою виконавчим комітетом Кринківської сільської ради Глобинського району , підтверджено, що згідно записів у погосподарській книзі № 3 під особовим рахунком № 0373-1 за [PERSON] на день смерті 27.08.2015 року значився житловий будинок з господарськими будівлями, 1976 року побудови, розташований по вул. Ювілейній, 20 в с. Великі Кринки Глобинського району. Згідно довідки № 1950/02-26 від 24.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Кринківської сільської ради , земельна ділянка площею 0,25 га , розташована по вул. Ювілейній, 20 в с. Великі Кринки Глобинського району не приватизована та перебуває у комунальній власності Кринківської сільської ради. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області [PERSON] постановою від 03.11.2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється в момент її смерті, а тому провести державну реєстрацію на вказане нерухоме майно на імя померлого [PERSON] неможливо. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А» побудовано у 1975 році, погріб під частиною будівлі літ «Бп», сарай гараж л. кухню літ. «Б», убиральню літ. «Д», ганок літ. «аг», колодязь питний літ. «К» - у 1976 році, сарай літ. «Г», вимощення літ. «І», огорожа №1 - у 1977 році, сарай літ. «В» - у 1990 році, прибудову літ. «а» - у 1991 році. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписом ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 331 діючого Цивільного кодексу України право власності на знов створене нерухоме майно (житлові будинки, забудови, споруди і т.і.) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено введення нерухомого майна в експлуатацію, то право власності виникає з моменту введення його в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п.2 якого дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. У 1975 році (на час завершення будівництва спадкового будинку) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку на відведеній для цих цілей земельній ділянці. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Право власності на новостворене нерухоме майно виникало з моменту завершення його будівництва. Встановивши, що [PERSON] за життя, на передбачених діючим на той час законом підставах, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Великі Кринки Глобинського району Полтавської області по вулиці Ювілейній, 20, суд дійшов висновку, що позивач, як один із спадкоємців першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на визнання за нею права власності на ? частку нерухомого майна, належного її батькові. Визнання права власності за [PERSON] на ? частку спадкового житлового будинку з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved