Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] ,РНОКПП в матеріалах справи відсутній) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою відповідача. 17.07.2021 року вона досягла вісімнадцятирічного віку, проте, продовжує навчатися та здобувати вищу освіту на денній формі навчання в Черкаському національному університеті ім.. Б. Хмельницького за освітнім рівнем «Бакалавр», спеціальністю - початкова освіта. Виплата стипендії не передбачено, оскільки, навчання проводиться на контрактній основі, за кошти фізичних осіб з 01.09.2021, термін навчання 3 роки 10 місяців. Зазначає, що після досягнення 18 років та вступу до університету вона продовжує бути зареєстрованою та фактично проживати разом з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та повністю перебувати на її утриманні. Згідно рішення суду, на підставі виконавчого листа Придніпровського районного суду № 2-2199 від 10.05.2005 року її мама стягувала аліменти на її утримання до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. Рішення суду батько виконував. Позивач вказує, що оскільки вона сама не може працювати та отримувати дохід, вона потребує коштів на утримання. На даний час її мати самостійно не має можливості у повному обсязі забезпечити її потреби, оскільки, навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат, таких як, витрати на харчування, оплату самого навчання за контрактом, проїзд по місту, купівлю одягу, взуття, придбання особистих речей. Батько з нею не спілкується, участі в матеріальному забезпеченні не приймає, добровільно допомогу не надає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення нею 23 років. 22 листопада 2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить слухати справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК). Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , в графі «батько» вказаний [PERSON] . Відповідно до Довідки від 18 серпня 2021 року, виданої відповідальним секретарем відбіркової комісії ННІ пед.освіти, соц..роботи і мистецтва [PERSON] , [PERSON] зарахована до складу студентів першого курсу денної форми навчання на ОС «бакалавр» з 01.09.2021 року (термін навчання 3 роки 10 місяців) на місця, що фінансуються за рахунок коштів фізичних осіб спеціальності 013 Початкова освіта Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького (наказ № 428-с від 10.08.2021). Судом встановлено, що добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до с. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, слід керуватися нормами ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У випадку, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18. Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка чи син. Але, враховуючи те, що син [PERSON] є дієздатним, то аліменти мають бути стягнути на його користь, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. У випадку, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Також, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду (11 жовтня 2021 року) і продовжувати до закінчення навчання неюЧеркаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову. Також, на підставі ст.141 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір в розмірі 908 грн.00 коп.

Outcome: approved