Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.09.2015 року, звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення часток в спільному частковому майні, в якому вказала, що 09.12.2013 року Ворошиловським районним судом м. Донецька було прийнято заочне рішення, яким було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та виселено [PERSON] Вказане рішення набрало чинності 20.12.2013 року. 28.04.2014 року помер один із співвласників квартири [PERSON] Зареєструвати право власності на спірну квартиру у реєстрі нерухомого майна. Співвласники квартири не встигли у звязку з початком проведення антитерористичної операції у м. Донецьку. 24.10.2014 року позивач звернулася до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] Вона є єдиним спадкоємцем, оскільки інші спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Постановою від 12.08.2015 року державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовив у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва документів на спадщину. Крім того, зазначила, що у звязку з тим, що у процесі приватизації спірної квартири у 1993 році та при винесенні заочного рішення 09.12.2013 року Ворошиловським районним судом Донецької області не було визначено частки кожного власника у праві власності на квартиру. Таким чином, частки у праві власності на вищевказану квартиру повинні бути розподілені порівну по 1/5 кожному співвласнику, але враховуючи той факт, що [PERSON] помер, а його єдиною спадкоємицею є позивач, то частки у праві власності на квартиру повинні бути розподілені наступним чином: [PERSON] частки в розмірі 2/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5. Просила суд визнати нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно: частину квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві [PERSON], а також визначити частки у спільному частковому майні: квартирі [ADDRESS] наступним чином, за [PERSON] частки в розмірі 2/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду уточнення позовних вимог, в яких просила позовні вимоги в частині виділу часток в спільній сумісній власності, щодо часток третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишити без розгляду. Просила суд слухати та закінчити розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] районної в м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Треті особи у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви з підтримання позову та просили суд слухати та закінчити розгляд справи без їх участі. Третя особа державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно заочного рішення Ворошиловським районним судом м. Донецька від 09.12.2013 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], визнано право власності на квартиру [ADDRESS], а також виселено [PERSON] з вищевказаної квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 18873 від 10.11.1993 року, виданого фондом комунальної власності Донецької міської ради, квартира, що розташована за адресою: м. Донецьк. проспект Дзержинського, 2/163 належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки про приватизацію квартири від 10.11.1993 року, виданої Бюро технічної інвентаризації житлового фонду Ворошиловського району м. Донецька, [PERSON] приватизувала займане нею житло, що розташовано за адресою: м. Донецьк. проспект Дзержинського, 2/163 Постановою від 12.08.2015 року державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивачем було вичерпано всі можливі заходи для встановлення свого права на прийняття спадщини після смерті чоловіка. Вирішуючи позовні вимоги в частині визначення частки позивача у вищевказаній квартирі суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Таким чином, частка у праві власності на вищевказану квартиру повинна дорівнювати 2/5 частки. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved