Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач 28.10.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 06.07.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені у червні 2020 року з причини різних поглядів на сімейне життя, протилежні характери, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що виникають постійні сварки. Відновлювати шлюбні відносини вона не має наміру, примирення з відповідачем неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », судові витрати в сумі 865 грн. 80 коп. стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06.01.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи наявна заява позивача про те, що вона наполягає на розірванні шлюбу у повному обсязі та просить справу розглядати без її присутності (а.с. 12). В матеріалах справи також наявна заява відповідача про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 13). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 06.07.1996 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис за № 301 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені у червні 2020 року з причини різних поглядів на сімейне життя, протилежні характери, відсутність взаєморозуміння. Між сторонами виникають постійні сварки, відновлювати шлюбні відносини позивач не має наміру. Примирення між сторонами неможливе, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та комісію банку у розмірі 25 грн. 00 коп. (а.с.1). Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому сума судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає = 840,80 грн. Стягнення з відповідача розміру комісії банку при сплаті судового збору законодавством не передбачено, тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved