Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач 27.04.2017 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якому зазначив, що за зверненням [PERSON] від 04.08.2015 року була призначена грошова допомога на період з 04.08.2015 р. по 30.09.2015 р. та з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року у розмірі в розмірі 884,00 грн. на місяць. В ході перевірки позивачем встановлено, що з вересня 2015 року відповідачем відкрито депозитний банківський рахунок у ПАТ «КБ «ПриватБанк» на якому знаходяться грошові кошти у розмірі, що перевищує кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи. З урахуванням до п. 6 Порядку, Рішенням начальника УСЗН від 20.09.2016 року було вирішено утримати з [PERSON] занадто отримані кошти грошової допомоги за період з 01.10.2015 р. по 29.02.2016 р. та в розмірі 100%. Загальна сума нарахованої допомоги за вказаний період склала 4420 грн. 00 коп. Просить стягнути з [PERSON] на користь УСЗН Селидівської міської ради переплачену суму щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2015 р. по 29.02.2016 року у сумі 4420 грн. 00 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, просив позов задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено, що [PERSON] з 04.08.2015 року знаходилась на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням начальника УСЗН Селидівської міської ради від 18.08.2015 р. [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання з 04.08.2015 р. по 30.09.2015 року у розмірі 884,00 грн. на місяць. В подальшому, на підставі заяви [PERSON] від 29.09.2015 року, Рішенням начальника УСЗН Селидівської міської ради про призначення допомоги переміщенням особам на проживання від 20.10.2015 р. [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання з 01.10.2015 р. по 31.03.2016 року у розмірі 884,00 грн. на місяць. Згідно довідки № 411 від 17.01.2017 р., [PERSON]. за період з 01.10.2015 р. по 29.02.2016 р. нараховано щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4420,00 грн.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Порядок надання та механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, якою затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Відповідно до п. 2 Порядку, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 5 Порядку визначено, що для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. Згідно п. 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Відповідно до п. 7 Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Підпунктом 2 п. 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, зокрема коли: будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Так, як вбачається із копії заяви [PERSON] про призначення щомісячної адресної допомоги особі, що переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, від 04.08.2015 року, відповідач повідомив про відсутність у нього на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Також, згідно заяви від 29.09.2015 року [PERSON] повідомив про відсутність змін, що впливають на призначення та розмір грошової допомоги. Згідно п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Управлінням в ході проведення перевірки було встановлено, що з вересня 2015 року відповідачем відкрито депозитний банківський рахунок у ПАТ «КБ «ПриватБанк» на якому знаходяться грошові кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи. Пунктом 11 Порядку визначено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно до п.п. 4 п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Рішенням начальника УСЗН Селидівської міської ради від 20.09.2016 року вирішено припинити виплату та утримати з [PERSON] занадто отримані кошти грошової допомоги за період з 01.10.2015 р. по 29.02.2016 р. року в розмірі 100%. У правовідносинах, що виникли між сторонами, вбачається спір про стягнення з фізичної особи надміру виплачених коштів, а саме щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що фактично є спором щодо повернення безпідставно набутого майна. Статтею 1212 ЦК України визначено загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Зокрема зазначеною статтею передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Також, статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров,я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісної з боку набувача, інше майно, якщо не встановлено законом. В даному випадку, позивачем виплата щомісячної адресної допомоги проведено добровільно, разом з тим, із наданих позивачем доказів вбачається недобросовісність з боку набувача, що виразилося у наданні недостовірної інформації про наявність на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у зв'язку з чим відповідачем безпідставно було отримано щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2015 року по 29.02.2016 року у сумі 4420 грн. 00 коп.. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути переплачену суму щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за вказаний період у розмірі 4420 грн. 00 коп.. При розподілу судових витрат між сторонами, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому виходячи з вимог ст.. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь держави за ставкою визначеною ст.. 4 Закону України «Про судовий збір» для подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою у розмірі 1600 грн..

Outcome: approved