Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач 24.06.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з відповідачем 10.06.2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. З 2016 року шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює на посаді майстра з ремонту устаткування цеху ЦРМО-2 у ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», регулярно отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач у судовому засіданні суду пояснила, що у вересні 2016 року відповідач пропонував їй сплачувати по 1000,00 грн. на дитину, однак такої суми недостатньо на забезпечення дитини і вона не погодилася на таку суму. Зазначила, що дитина часто хворіє, вона сама придбаває ліки. Такі витрати відносяться до витрат, пов'язаних з оздоровленням. 1000,00-1500,00 грн., які пропонує відповідач недостатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Пояснила, що вона витрачає на дитину близько 2900,00 грн. на місяць. Це та сума, яку вона може собі дозволити витрачати на дитину. Однак дитині потрібно значно більше. Відповідач регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Він придбав дитині черевики і кросівки, давав їй на придбання канцтоварів 700,00 грн. Більше нічого не купував та грошей не давав. Шлюб між нею та позивачем було розірвано, визначено місце проживання дитини з нею. Представник позивача у судовому засіданні суду пояснила, що з відповідача на користь його матері були стягнуті аліменти на утримання останньої у розмірі 1/4 частини від доходу. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання матері, хоча йому було відомо, що у провадженні суду перебуває також справа про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Вказала, що картка «Юніор», яку відповідач відкрив начебто для дитини, знаходиться у відповідача. У матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача (а.с.18,40,41,53,54), в яких позивач зазначила, що дитина має проблеми зі здоров'ям, на підтвердження чого надала довідку № 377 рішення лікарсько-консультативної комісії (а.с.42). Усі витрати по лікуванню вона несе самостійно. Вона самостійно здійснює виховання дитини, займається її розвитком та утриманням, на підтвердження чого надала копії проїзних документів, чеків та квитанцій (а.с.19-25,42а-47). У середньому кожного місяця вона витрачає на дитину близько 2000-2500 грн. Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13.07.2016 року № 503 було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], через зустрічі: вівторок, п'ятниця з 17 години до 20 години, субота з 10 години до 17 години, за попередньою домовленістю з матір'ю та враховуючи психологічний стан дитини (а.с.26). Однак відповідач здійснює такі зустрічі з дитиною не систематично. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі визначеному позивачем 1/4 частини, заперечували. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від його доходу або у твердій грошовій сумі - 1500,00 грн. на місяць. Відповідач у судовому засіданні суду пояснив, що він інколи бере дитину, одягає, взуває, дає гроші дитині. На ім'я дитини ним був відкритий банківський рахунок «Юніор». Також придбавав ліки для лікування дитини, однак чеків не зберігав. На школу давав 1500,00 грн. Купував дитині кросівки, черевики. Він намагався домовитись з позивачем про те, щоб в добровільному порядку давати їй 1500,00 грн. на утримання дитини, однак вона відмовилась. Зазначив, що придбав для дитини путівку на «Буковель», однак син не поїхав, оскільки позивач не відповідала на його дзвінки. З нього за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання матері - [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його доходу. Він і за рішенням суду, і в добровільному порядку допомагає матері купує їй ліки, так як мати інвалід другої групи і потребує лікування. Крім аліментів, що він сплачує на утримання матері, інших стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було визначено спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з сином, згідно з яким було визначено побачення з дитиною 3 рази на тиждень. Десь місяць він дитину не бачив. Коди дитина у нього, то він витрачає кошти на дитину. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.11.2016 року до участі у справі третьою особою було залучено [PERSON], на утримання якої з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини (а.с.52). Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.57-59). Вважає, що аліменти на дитину повинні бути призначені у твердій грошовій сумі. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-200 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони з 10.06.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою № 144 від 23.06.2016 року, виданою ОСББ «Наш дім-2» (а.с.6). Дитина перебуває на утриманні позивача. Позивач працює на посаді медичної сестри у ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 1302 від 23.06.2016 року (а.с.7). ЇЇ середній заробіток складає 4875,95 грн. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.09.2016 року постановленим по справі № 182/2173/16-ц, яке набуло чинності 26.09.2016 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 10 червня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 266 - розірвано, місцем проживання дитини [PERSON], [INFO], визначено з матір'ю [PERSON], [INFO] за місцем її реєстрації (а.с.35-39). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13.07.2016 року № 503 було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], через зустрічі: вівторок, п'ятниця з 17 години до 20 години, субота з 10 години до 17 години, за попередньою домовленістю з матір'ю та враховуючи психологічний стан дитини (а.с.26). Відповідач працює майстром з ремонту устаткування в ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 1593 від 15.08.2016 року (а.с.16). Його середній заробіток складає 10891,70 грн. Згідно виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 03.11.2016 року у справі № 182/4840/16-ц провадження № 2/0182/3544/2016, з [PERSON], [INFO], уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2016 року - довічно (а.с.49). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак регулярно в добровільному порядку такої допомоги не надає. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Тому, посилання відповідача на те, що з нього стягуються аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/4 частини від його заробітку, як на підставу для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини, - суд до уваги не приймає, оскільки у разі задоволення позовних вимог позивача розмір стягуваних з відповідача аліментів не буде перевищувати 50 % від його доходу, що відповідає положенням ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». З пояснень відповідача вбачається, що при розгляді справи № 182/4840/16-ц про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері він проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини не заперечував. При цьому, з матеріалів даної справи вбачається, що відповідач отримав копію позову [PERSON] та судовий виклик 26.08.2016 року, тобто під на час розгляду справи № 182/4840/16-ц він знав про вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання сина (а.с.15 - поштове повідомлення), 09.09.2016 року відповідач був присутній у судовому засіданні (а.с.29,30 - журнал судового засідання). Тому, посилання відповідача у судовому засіданні на те, що йому під час розгляду справи № 182/4840/16-ц не було відомо, що до нього позивачем пред'явлено даний позов з вимогами про стягнення аліментів на сина, суд до уваги не приймає. Посилання відповідача на те, що він надавав позивачу кошти на придбання ліків, сам купував ліки дитині, - суд до уваги не приймає, оскільки всупереч вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем суду надано не було. Окрім того, батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, в тому числі і викликаних хворобою дітей, що відповідають положенням ст.185 СК України. Посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень щодо розміру аліментів на те, що він відкрив на ім'я дитини банківський рахунок суд до уваги не приймає, оскільки дитина постійно потребує матеріальної та регулярної допомоги відповідача, а сама по собі наявність картки, яка знаходиться у відповідача, не є такою допомогою. Як вбачається з пояснень сторін, відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу, однак нерегулярно та у розмірі і у строки, які сам визначав. За іншими виконавчими листами, крім виконавчого листа, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 03.11.2016 року у справі № 182/4840/16-ц провадження № 2/0182/3544/2016, з відповідача стягнення не проводяться. Суд вважає необґрунтованими і посилання відповідача щодо сплати аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., оскільки відповідач працює, регулярно отримує заробіток, а тому підстав для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі немає. Нормами Сімейного кодексу України передбачено стягнення у твердій грошовій сумі, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід. У даному випадку таких обставин судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved