Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Бондаренко А.О. звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є власником житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , в якому з 24.02.2004 зареєстрований та проживає відповідач. Поряд з тим зазначила, що будинок належав її матері, яка була бабою відповідача. Мати за життя зареєструвала відповідача у своє господарство, коли він був ще 7 річною дитиною. Після смерті матері, вона прийняла спадщину, та успадкувала зазначений будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями. На даний час відповідач зареєстрований та проживає в такому без її згоди, не даючи їй можливості навіть заходити в житлове приміщення. Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись на власний розсуд спадковим майном житловим будинком та господарськими будівлями та надвірними спорудами навколо нього, а також земельною ділянкою, яка не використовується відповідачем. Крім того вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у його матері сестри позивачки, є своє житло, і її син може там проживати, а не займати чуже житло без згоди на це його власника. А тому, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання, при цьому було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. У визначений в ухвалі суду строк, відповідач відзив на позов не подав, у підготовче судове засідання не з`явився, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав. Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року справу призначено до розгляду по суті на 28 вересня 2021 року. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Бондаренко А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, крім того зазначили, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Поряд з тим, додатково зазначили, що позивач неодноразово намагалася домовитись відповідачем щодо користування спірним майном, проте, останній на її пропозиції не реагував, поводив себе зухвало. Більше того разом з ним у житловому будинку проживає невідома їй жінка разом з двома неповнолітніми дітьми. Відповідач та особи, які з ним проживають, на її вимоги щодо звільнення належного їй будинку згоди не дають, від будь-яких коментарів відмовляються. Останні утриманням будинку та придмової території не займаються, що призводить до їх занедбання. А тому, не бажає, щоб відповідач та його співмешканка проживали у належному їй будинку, та має намір їх виселити, відповідача, крім того, зняти з реєстрації за спірною адресою. Зважаючи на родинні відносини з відповідачем, небажання щоб про спірну ситуацію було відомо сусідам та односельцям, з приводу неправомірної поведінки відповідача у жодні органи, в тому числі місцевого самоврядування не зверталася, з огляду на що не може надати суду будь-які докази неправомірної поведінки відповідача, того, що він чинить їй перешкоди у коистуванні спірним будинком. Відповідач [PERSON] ще за життя її матері поводив себе аналогічним чином, тому мати склала заповіт у її користь. Чому за життя мати не вживала заходи щодо виселення відповідача не знає. Право власності на будинок оформила у лютому місяці 2021 року. На даний час має намір проживати у належному їй будинку, через обставини, які склались у її житті. Зареєстрована та проживає разом з сім`єю за іншою адресою, проте, в сім`ї склались обставини, які змушують її проживати окремо. Проте, що це за обставини вказати суду не могла. При цьому, ні позивач, ні її представник, не змогли навести суду обставини, за яких про факти, які були повідомлені ними в ході судового розгляду, не зазначили у поданій до суду заяві. Відсутність доказів, які б стверджували ці обставини обгрунтували виключно сором`язливістю позивача, небажанням останньої надати розголосу тим неативним відносинам, які склались між сторонами. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав. У визначений судом строк відзиву на позов не надіслав. Представник третьої особи Янчик Я.Є. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, за згоди сторони позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторону позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено\~судом,\~що сторонами\~не оспорювалося, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами [ADDRESS] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.Я. 19 лютого 2021 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №245219938. Крім того, із зазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що позивачка успадкувала зазначене будинковолодіння після смерті матері, яка померла [INFO] . Як слідує з довідки Мельнице Подільської селищної ради №1169 від 11 червня 2021 року, витягу будинкової книги станом на 11.06.2021 в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , з 24 квітня 2004 року зареєстрований та проживає [PERSON] , племінник [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Як встановлено судом, що стороною позивача оспорено не було відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірному помешканні у неповнолітньому віці, за згоди власників такого, які були членами його сім`ї. Зокрема, баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Поряд з тим, встановлено, що відповідач [PERSON] проживав у спірному помешканні як до моменту офіційної реєстрації так і після такої. У вказаний період в іншому помешканні не проживав. Позивач [PERSON] право власності на спірний житловий об`єкт набула 19 лютого 2021 року, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] . Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , з моменту реєстрації та по даний час постійно проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , куди був вселений за годи власників такого, а своїх діда та баби [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] , що з 19 лютого 2021 року належить на праві власності позивачу, є безпідставні, грунтуються на вільному тлумаченні вимог закону, а тому до задоволення не підлягають. При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що позовні вимоги щодо зняття [PERSON] \~\~з реєстраційного обліку за місцем знаходження спірного помешкання, задоволенню не підлягають, оскільки до компетенції суду не відносяться, підлягають виконанню спеціальними органами на підставі відповідного судового рішення, в тому числі щодо визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed