Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 липня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 25 % від заробітку відповідача або в розмірі 1500 грн. щомісячно. Також просила стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 1539,80 грн. Посилалася на те, що вона є непрацездатною, потребує сторонньої допомоги, має повнолітнього сина, який не надає їй допомоги. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в поданій до суду заяви. Уточнили розмір позовних вимог та просили суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 25 % від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Відповідач та представник відповідача в судове засідання 01 жовтня 2014 року не з'явилися, будучи належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є пенсіонером за віком, інвалідом другої групи загального захворювання, у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання в [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивача [PERSON]. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Як встановлено судом, позивач [PERSON] дійсно є непрацездатною, пенсіонером, отримує пенсію за віком. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, працевлаштований, має постійне місце роботи та отримує стабільний заробіток. Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], будучи сином позивача, допомоги не надає, при цьому має достатній рівень доходів та має можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача коштів на утримання непрацездатної матері. Разом з тим, відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальний стан позивача, як одержувача аліментів, в тому числі рівень пенсійного забезпечення, забезпеченість житлом, отримання субсидії. Враховуючи встановлені судом обставини, а також розмір заробітної плати відповідача, стабільність одержання ним доходу, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в частці від заробітку відповідача, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто, з 17 липня 2014 року. При винесенні рішення суд керується принципом побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення коштів в розмірі 1539,80 грн. суд виходить з наступного. Статтею 203 СК України визначено обов'язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків. Зокрема, зазначеною нормою передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. В порядку, передбаченому ст. 203 СК України, суд вправі зобов'язати дітей прийняти участь у фактично понесених витратах батьків, що були викликані перерахованими у даній статті обставинами, і у витратах, що необхідно буде здійснити в майбутньому. Таким витратами можуть бути, зокрема, витрати по здійсненню майбутньої операції, направлення для лікування у відповідний санаторій тощо. Сторона, яка звертається в суд з вимогою до дітей, про понесення нею додаткових витрат на утримання, зобов'язана надати докази, що підтверджують суми фактично понесених витрат, або надати обґрунтований висновок щодо майбутніх витрат. Жодних належних та допустимих доказів, щодо понесених витрат, а також щодо необхідності майбутніх витрат, позивач до суду на підтвердження не надала. Надані до суду чеки на придбання ліків судом оцінюються критично. Як встановлено судом, такі чеки видані майже одночасно різними відділеннями аптечних установ, при цьому придбані за ними ліки не є рекомендованими позивачу. Тому вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів в сумі 1539,80 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. Також з відповідача [PERSON] відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial