overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач 22.02.2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 26.11.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2139. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що спільне життя у сторін не склалося через постійні сварки та непорозуміння через різні погляди на сімейне життя і подружні обовязки, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 27 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 26.11.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2139, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ» №055020. Свідоцтво про народження серії «1-ЕЛ» №107638 свідчить, що у сторін за час шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн, який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач 22.02.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений 10.08.2013 року ними розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого з грудня 2015 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину : дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з відповідачкою та залишаться проживати із нею. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де представник позивача - [PERSON] ( а. с. 3 ) позов підтримала (а.с. 25), і відповідачка не заперечувала щодо розірвання шлюбу ( а. с. 24 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 10.08.2013 року в Центральному Відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ уклали шлюб ( актовий запис № 986 ) ( а. с. 18 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка проживає та залишаться проживати із відповідачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з грудня 2015 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дитини не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач 22.02.2018 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя та обов»язки. З листопада 2017 року ведення спільного господарства та сумісне проживання прпипинено. Примирення не можливе. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з позивачем. Відповідач 02.05.2018 року подав заяву про визнання позову, в якій зазначив, що погоджується на розірвання шлюбі, примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, у відносинах відсутнє порозуміння, не ведуть спільне господарство, примирення з відповідачем не можливе, мешкають окремо. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що погоджується на розірвання шлюбу, примирення не можливе, з листопада 2017 року мешкають окремо. Суд, заслушавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.05.2015 р. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач 22.02.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі рішення Нікопольського міського суду від 03.06.2003 року на праві приватної власності належить квартира № [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім неї зареєстрований колишній чоловік її доньки - [PERSON] відповідач по справі. За вказаною адресою відповідач не проживає з 2012 року, його особистих речей у квартирі немає, що підтверджується Актом ОСББ «Кольцова -19» № 78 від 13.02.2018 року. Відповідач проживає у [INFO], на її звертання добровільно знятися з реєстрації не реагує. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює їй перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди у користуванні нею належною їй квартирою, визнавши відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с. 22 а). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с. 15). До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 14.05.2018 року о 14-30 год., який не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с. 21). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 16,319,321,383,386,391 ЦК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира № [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення Нікопольського міського суду від 03.06.2003 року (а.с. 5-8). У вказаному будинку крім позивача зареєстровані її донька - [PERSON], [INFO], її онука [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 494, наданою ОСББ «Кольцова 19» 13.02.2018 року (а.с. 9). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 15). За вказаною адресою відповідач не проживає з 2012 року по теперішній час, що підтверджується Актом № 78 від 13.02.2018 року, складеного ОСББ «Кольцова-19» (а.с. 10). Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач 22.02.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом який мотивує тим, що рішенням Баришівського районного суду Київської області № 355/1414/14-ц від 15.10.2014 року з відповідача [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 01.09.2014р 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Згідно закону, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Крім того, той із батьків або інший законний представник дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Закон визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд збільшити розмір аліментів що стягуються з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 22.02.2019 року В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась її представник [PERSON] заявлений позов підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав в повному обсязі. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач 22.02.2021 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2011 року. Подружжя є батьками [PERSON] , 2011 року народження. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася. Надала суду відзив на позовну заяву, де позовні вимоги визнала у повному обсязі. Просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2011 року, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №112. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з`ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені та подружжя проживають окремо, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач 22.02.2021 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 12.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з січня 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинено, з цього часу вони спільне господарство не ведуть. Зазначає, що сімейне життя не склалося, з часом зникли почуття любові та взаємоповаги один до одного, вони стали чужими людьми. Таким чином, примирення між ними неможливе, майнового спору немає, донька після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з батьком. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 30.03.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. На адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі, на позові наполягає (а.с.19). До суду також надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згодний (а.с. 18). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 12.09.2003 року зареєстрували шлюб у виконкомі Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 23 (а.с. 2). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що з січня 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинено, з цього часу спільне господарство не ведеться. Сімейне життя сторін не склалося, з часом зникли почуття любові та взаємоповаги один до одного, вони стали чужими людьми. Таким чином, примирення між сторонами неможливе, майнового спору немає, неповнолітня донька після розірвання шлюбу, за домовленістю сторін, залишиться проживати разом з відповідачем. Виходячи з викладеного суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «про судовий збір», тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач 22.03.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 08.10.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені через те, що вони виявились різними людьми з різними характерами. З 2012 року вони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться, кожний має окремий бюджет. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. На даний час у нього склалась інша сімя. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. За їх домовленістю діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.18). Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2012 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2012 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Щегловська. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 08.10.2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року з причини несумісності характерів. Фактично, у позивача склалась інша сімя. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач 22.03.2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 10.10.1998 року Баловненською сільською радою Новоодеського району, Миколаївської області, за актовим записом № 10, - розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про підтримання нею своїх заявлених позовних вимог і, посилаючись на викладені в позові обставини і підстави, просила суд її позов задовольнити повністю, розглянувши справу у її відсутність та з можливістю заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання повторно за викликом суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надходило ніяких заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у його відсутність. У відповідності до вимог ст.ст.74, 169 ЦПК України, відповідач являється належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, а справа, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, розглянута у відсутність позивача і відповідача за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 року. Їх шлюб зареєстровано Баловненською сільською радою Новоодеського району, Миколаївської області, за актовим записом № 10. Від спільного проживання подружжя має і виховує спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з серпня 2014 року, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved