Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.08.2017 року звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Донецька в особі Донецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді вкладу у розмірі 16 000 доларів США, який зберігається у ПАТ «КБ «Приватбанк» на рахунку № [NUMBER] на підставі договору банківського вкладу, оформленого у вигляді заяви № SAMDNWFD0070042388100 від 23.12.2013 року. 20.02.2014 року вона звернулася до Першої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим було відкрито спадкову справу. Листом від 04.01.2016 року Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повідомило позивача про те, що Перша Донецька державна нотаріальна контора не вивезла нотаріальні справи з м. Донецька, через що видати свідоцтва про право на власності на спадщину за законом немає можливості. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вклад у розмірі 16 000 доларів США з відповідними процентами та нарахованими компенсаціями, який знаходиться в ПАТ «КБ «Приватбанк» на рахунку № [NUMBER] на підставі договору банківського вкладу, оформленого у вигляді заяви № SAMDNWFD0070042388100 від 23.12.2013 року, який належав спадкодавцю [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.08.2017 року позовну заяву [PERSON] до Територіальної громади міста Донецька в особі Донецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.08.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року витребувано у ПАТ «КБ «Приватбанк» інформацію про наявність банківського вкладу, оформленого на підставі заяви № SAMDNWF0070042388100 від 23.12.2013 року відкритого у відділенні ПАТ «КБ «Приватбанк» м. Феодосія на ім'я [PERSON], [INFO], та відомості щодо залишку грошових коштів на вищевказаному рахунку. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2018 року, у зв'язку із набранням 15.12.2017 року чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, встановлено порядок продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.02.2018 року витребувано з Державної служби фінансового моніторингу України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України усі наявні в них дані про правовідносини між [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], та ПАТ «КБ «Приватбанк», в тому числі дані щодо наявності або відсутності відкритих рахунках та вкладів, залишках на рахунках, доходні та витратні операції. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.03.2018 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» та повторно витребувано у ПАТ «КБ «Приватбанк» інформацію про наявність банківського вкладу, оформленого на підставі заяви № SAMDNWF0070042388100 від 23.12.2013 року відкритого у відділенні ПАТ «КБ «Приватбанк» м. Феодосія на ім'я [PERSON], [INFO], та відомості щодо залишку грошових коштів на вищевказаному рахунку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник Територіальної громади міста Донецька в особі Донецької міської ради не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник тертої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «КБ «Приватбанк» - судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 19.11.1959 року, виданого Калінінським бюро РАЦС м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.11.1959 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1955. Після реєстрації укладення шлюбу прізвище дружині присвоєно «[PERSON]» (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 30.01.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис за № 123 (а.с. 4 на звороті). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 36682687 від 20.02.2017 року, виданого Першою Донецькою державною нотаріальною конторою, 20.02.2014 року було заведено спадкову справу № 69/2014 після смерті [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до заяви № SAMDNWFD0070042388100 від 23.12.2013 року Вклад «Стандарт», наданої [PERSON] до відділення ПАТ «КБ «Приватбанк» в м. Феодосія на його ім'я оформлено депозитний вклад у розмірі 16 000 доларів США на рахунку № [NUMBER] з нарахуванням відсотків за ставкою 9 % річних. Вклад оформлюється строком до 23.06.2014 року (а.с. 6 на звороті). Згідно листа № З-2220, З-2253 від 04.01.2016 року, Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повідомило [PERSON] про те, що Перша Донецька державна нотаріальна контора не вивезла нотаріальні справи з м. Донецька, через що видати свідоцтва про право на власності на спадщину за законом немає можливості (а.с. 8). Відповідно до наданої П'ятою Донецькою державною нотаріальною конторою інформації, всі справи тривалого зберігання, а також всі документи, які збереглися в архіві нотаріальної контори до 01.12.2014 року залишилися на непідконтрольній українській владі території, а саме в м. Донецьку (а.с. 31). Згідно Інформаційної довідки № 49079782 від 13.09.2017 року спадкову справу до майна [PERSON], померлого [INFO] року відкрито у Першій Донецькій державній нотаріальній конторі 20.02.2014 року, але хто подав заяву про прийняття спадщини не відомо та свідоцтва про право на спадщину до теперішнього часу не видавалися (а.с. 32, 33). Згідно листа ПАТ «КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0/7-20171025/4292 від 01.11.2017 року (а.с. 42), вимушене припинення діяльності банку на території АР Крим і міста Севастополя призвело до втрати можливості здійснювати банківську діяльність та незаконного вилучення майна банку, яке знаходилося на окупованій території. У зв'язку з окупацією АР Крим та міста Севастополя, та фактичної конфіскації частини майнового комплексу ПАТ «КБ «Приватбанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії «Кримське РУ ПАТ «КБ «Приватбанк», а саме приміщень банку, банкоматів, терміналів, транспортних засобів та інше, банк не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, не мав доступу до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси та готівки. У зв'язку з чим, у ПАТ «КБ «Приватбанк» відсутній первинний документ по зазначеному рахунку. Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 27-4763 від 02.03.2018 року, вкладник [PERSON] відсутній у базі даних вкладників, оскільки ПАТ «КБ «Приватбанк» не відноситься до категорії неплатоспроможних (а.с. 62). Згідно листа Державної служби фінансового моніторингу України № 842/0820-04 від 03.03.2018 року, Держфінмоніторинг не веде облік рахунків клієнтів в банківських установах (а.с. 66-67). Відповідно до листа Національного банку України № 18-0007/12754 від 03.03.2018 року, рахунки на ім'я [PERSON] в банку не відкривалися (а.с. 71). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з тим, що спадкові справи щодо спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка, що заведені та залишилися на непідконтрольній території, її право підлягає захисту в судовому порядку. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить грошовий вклад, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на грошовий вклад в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, ст. 16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved