overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 лютого 2014 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 жовтня 2004 року відділом РАЦС Довгинцівського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 497. Від спільного життя сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з грудня 2013 року, по тій причині, що сторони мають різні погляди на життя та сім»ю. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2004 року (а.с. 4), однак з грудня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою (а.с. 4). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивачки і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідачки після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 лютого 2016 року звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилалася на те, що є донькою [PERSON], який помер 08 серпня 2009 року. Вказувала, що є спадкоємцем майна померлого, але у встановлені законом строки не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України просила суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не зявилася, подавши заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], який 08 серпня 2009 року помер. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Оскільки позивач [PERSON]В, є донькою померлого [PERSON], вона в силу норм ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем його майна. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02 грудня 1999 року квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Строки для прийняття спадщини встановлено ст. 1270 ЦК України, згідно якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом та не оспорюється позивачем, що вона, будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд в силу норм ст. 1272 ЦК України, має дослідити та встановити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі викладеного, враховуючи наявність поважних причин пропуску позивачем термінів звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визначити позивачу [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлого 08 серпня 2009 року [PERSON] терміном три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з ним, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на утримання сина на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивач [PERSON] з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Суд,заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, визначає, що позовну заяву задоволено повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась дитина - [PERSON]. Відповідно актового запису № 445 від 28 жовтня 2004 року батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування сина не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 23 лютого 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем вони припинили з червня 2014 року. Чоловік пішов з родини, тому що у них склались дуже напружені відносини. У них різні погляди на життя у зв'язку з чим постійно виникали різні свари. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка [PERSON] прибула, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2005 року, про що зроблено актовий запис № 39 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 3 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюбні відношення між сторонами припинені у червні 2014 року, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 28 липня 2012 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі . [INFO] народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 28 липня 2012 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до актового запису № 135 від 01 квітня 2014 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 9 ) Згідно зі ст..180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дочки не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 28 липня 2012 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] народилась дитина - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, крім допомоги інших доходів не має. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 28 липня 2012 року, від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - дочка [PERSON]. Відповідно актового запису № 135 від 01 квітня 2014 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружкіського міського управління юстиції у Донецькій області батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 7 ) Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в наступний час відповідач [PERSON] мешкає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дружини не надає. Відповідач працює, та має матеріальну можливість допомагати дружині. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу у розмірі 1/4 частини, інших доходів не має. Таким чином,заяву задоволено повністю

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2014 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалася на те, що є власником квартири [ADDRESS], в якій на реєстраційному обліку знаходиться відповідач [PERSON] Вказувала, що відповідач [PERSON] в квартирі з липня 2013 року не проживає, за послуги не сплачує. В поданій до суду позовній заяві просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи через оголошення в засобах масової інформації. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до договору міни від 06 серпня 2004 року є власником квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що відповідач [PERSON], 1973 року народження, згідно наявних обліків відділу адресно-довідкової роботи УДВС України в Полтавській області зареєструвала своє місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач [PERSON] в спірному житловому приміщенні не проживає. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2016 року звернулася в суд з позовом до відповідача Кредитної спілки «Полтава і полтавці» про стягнення заборгованості за договором внесення внеску. В своїй позовній заяві позивач посилалася на те, що 26 січня 2015 року укладала з відповідачем договір № 24 про внесення внеску члена кредитної спілки та внесла на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 40 000 грн. Вказувала, що по закінченню строку договору сума коштів відповідачем повернута не була. Просила суд, стягнути з Кредитної спілки «Полтава і полтавці» на її користь вклад за договором про внесення внеску члена кредитної спілки в сумі 40000 грн., нараховані відсотки в сумі 8271,10 грн., всього 48271,10 грн. Позивач звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 26 січня 2015 року між Кредитною спілкою «Полтава і полтавці» та позивачем [PERSON] укладено договір № 24 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно з умовами договору позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 40000 грн., а відповідач зобов'язався повернути вклад та проценти на умовах договору. При цьому днем закінчення строку вкладу сторони визначили 26 квітня 2015 року, а процентну ставку - 27 % річних. В подальшому між сторонами 27 липня 2015 року було укладено додаткову угоду з визначенням строку дії договору до 26 липня 2016 року. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами з вказаного договору виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, по закінченню терміну дії договору сума вкладу позивачу повернута не була. Зокрема, згідно з довідкою № 776 від 26 липня 2016 року, наданою відповідачем, за договором № 24 від 26 січня 2015 року борг складає 40000 грн., нараховані відсотки в розмірі 8271,10 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач порушив умови договору та всупереч вимог чинного цивільного законодавства кошти вкладу позивачу не повернув. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, необхідно стягнути з КС «Полтава і полтавці» на користь позивача заборгованість за договором № 24 від 26 січня 2015 року в сумі 40000 грн. та 8271,10 грн. нарахованих відсотків. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], які знаходяться на її утриманні. Вказувала, що відповідач допомогу на утримання дітей не надає, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши до суду свої письмові заперечення щодо позовних вимог, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 01 листопада 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Як встановлено судом. сторони по справі проживають окремо, діти мешкають спільно з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи справу суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, такий розмір не обґрунтований. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 640 грн.

Outcome: partial