Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в березні 2016 р. звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору та стягнення грошових коштів, в якому просила розірвати договір від 12.11.2014 р., укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON] на придбання ПВХ конструкцій, та стягнути з відповідача на її користь сплачену суму попередньої оплати за товар в розмірі 6 000,00 грн., посилаючись на те, що в листопаді 2014 р. вона вирішила встановити у квартирі за адресою: [ADDRESS] пластикові вікна, у зв'язку з чим звернулася до фізичної особи-підприємця [PERSON] 12.11.2014 р. з відповідачем було укладено договір на придбання ПВХ конструкцій, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції за ціною Виконавця. За вказаним договором вартість ПВХ конструкцій становить 8500,00 грн. Згідно з п. 3.2 Договору Виконавець зобов'язується передати у власність Замовника виготовлені ПВХ конструкції на протязі 25 робочих днів з моменту укладання Договору. Позивач зазначає, що на виконання умов зазначеного договору нею була передана ФОП [PERSON] попередня оплата за товар у розмірі 6000,00 грн., але станом на день подання позову до суду відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором, а саме не організував роботи по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій. У зв'язку з чим, бажаючи врегулювати питання мирним шляхом, позивач неодноразово телефонувала та намагалася зустрітися з відповідачем, щоб вирішити питання повернення попередньої оплати, або виконання зобов'язань, але відповідач на її телефонні дзвінки не реагував. За адресою, яка вказана у договорі, а саме: [ADDRESS] знаходиться офіс іншої організації. Також, як вказує позивач, вона була вимушена звернутися до правоохоронних органів із заявою щодо заволодіння її грошовими коштами в розмірі 6000,00 грн. без достатньої правової підстави. Проте, постановою слідчого СВ Дніпровського району РУ ГУ МВС України в м. Києві Сегень А.Р. було закрито кримінальне провадження № 12014100040016816, відкрите за її заявою, у зв'язку з відсутністю складу злочину, та зазначено, що в діях ФОП [PERSON] відсутні ознаки кримінального правопорушення, а між останнім та позивачем виникли цивільно-правові відносини, вирішення яких відноситься виключно до компетенції суду. Таким чином, в порушення умов договору відповідач віконних конструкцій не виготовив, позивачу не передав та не повернув сплачену позивачем суму коштів, а будь-які спроби зв'язатися з ним до належних наслідків не привели. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на придбання ПВХ конструкцій. Відповідно до п. 1.1 Договору, Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується органузувати роботи по виготовленню та передачу у власність ПВХ конструкції за ціною Виконавця. Пунктами п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору визначено, що вартість ПВХ конструкцій становить 8500,00 грн., завдаток - 6000,00 грн., борг по доставці конструкцій 2500,00 грн. Згідно п. 3.2 Договору Виконавець зобов'язується передати у власність Замовника виготовлені ПВХ конструкції на протязі 25 робочих днів з моменту укладання Договору. На виконання умов Договору позивачем було передано ФОП [PERSON] попередню оплату за товар у розмірі 6000,00 грн. Позивач суду пояснила, що в обумовлений у договорі строк відповідач його не виконав, за її замовленням ПВХ конструкції за місцем її проживання доставлені не були. Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно вимог ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до п.п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене вище, умови укладеного між сторонами договору, його невиконання з вини відповідача в повному обсязі по виготовленню та доставці ПВХ конструкцій, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору та стягнення сплаченої суми попередньої оплати за договором в розмірі 6000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved