Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.07.2020 року звернувся до суду із позовом до Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності та визнання права забудовника внаслідок спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, розміщеного за адресою: [ADDRESS] . 12 червня 2020 року постановою державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори м.Покровськ Радочиної О.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступних підстав: у технічному паспорті на житловий будинок, виданий КП бюро технічної інвентаризації м.Покровськ 29 травня 2020 року є відмітка, що тамбур а2-1 - збудований без дозвільних документів (тамбур в 1995 році), в зв`язку з чим змінена загальна площа житлового будинку і становить 63,7 кв.м, , а була 50,8 кв.м та житлова площа житлового будинку і становить 35,6 кв.м, а була 37,0 кв.м (в 1992 році). У результаті самочинної прибудови суттєво змінились технічні характеристики житлового будинку. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок (А-1), прибудова (а-1), погріб (пг-1), літня кухня (Б-1), тамбур (б-1), сарай (В-1), гараж (Г-1), сарай (Д-1), літній душ (Е-1), убиральня (Ж-1), гараж (З-1), огорожа («1), ворота (№2), колодязь (№3), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали померлому [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] всі права забудовника, в тому числі права здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на своє ім`я, право на державну реєстрацію права власності на тамбур а2-1, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 21 липня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 22 липня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 21 серпня 2020 року. Ухвалою судді від 22 липня 2020 року зобов`язано державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори надати Красноармійському міськрайонному суду Донецької області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON] . 21 серпня 2020 року підготовче засідання відкладено на 03 вересня 2020 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 17 вересня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача - Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення вимог позивача не заперечує. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого 25 вересня 2019 року виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 21 (а.с.5 зворотна сторона). Померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що батьками позивача записані [PERSON] , як батько, та [PERSON] , як мати (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається житлового будинку з відповідними господарськими спорудами, розміщеного за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1992 року та реєстраційного посвідчення від 18.03.1993 року (а.с.6-7). 12 червня 2020 року постановою державного нотаріуса Другої покровської державної нотаріальної контори м.Покровськ Радочиної О.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступних підстав: у технічному паспорті на житловий будинок, виданий КП бюро технічної інвентаризації м.Покровськ 29 травня 2020 року є відмітка, що тамбур а2-1 - збудований без дозвільних документів (тамбур в 1995 році), в зв`язку з чим змінена загальна площа житлового будинку і становить 63,7 кв.м, , а була 50,8 кв.м та житлова площа житлового будинку і становить 35,6 кв.м, а була 37,0 кв.м (в 1992 році). У результаті самочинної прибудови суттєво змінились технічні характеристики житлового будинку (а.с.12). Частина 1 стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 зазначеної статті визначено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» пункт 6, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначається судом відповідно до положень статті 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Частиною 5 статті 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved