Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.11.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 2 вересня 2004 року в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 72 років померла його рідна мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки загальною площею 2,279 га, розташованої на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після її смерті він є спадкоємцем за заповітом, складеним 04.08.2004 року та посвідченим Добрянською сільською радою, реєстровий номер 345, який не змінювався та не відмінявся. Нещодавно він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено в усній формі в звязку з пропуском строку прийняття спадщини. Він помилково вважав, що наявність письмового заповіту на його імя беззаперечно надає йому право вступити у спадкові права шляхом звернення до нотаріуса в будь-який зручний для нього час після смерті спадкодавиці, оскільки він здійснив поховання матері, розпорядився її речами. На даний час спадщина відумерлою не визнана, інші спадкоємці відсутні. Прохає визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. 23.12.2015 року позивач подав заяву про доповнення позовних вимог, вказавши, що існують ще перешкоди в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, так як у тексті заповіту, посвідченого Добрянською сільською радою 04.08.2004 року, реєстровий номер 345, вказано, що [PERSON] заповідає йому державний акт на право приватної власності на землю серії СМ № 02473, виданий Добрянською сільською радою від 29.10.2001 року. Таким чином, в заповіті повинна бути вказана земельна ділянка, що належить [PERSON] на підставі вказаного державного акту. За таких бставин отримати від нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо. Тому прохає визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку /а.с.29-30/. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності /а.с.6/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.18, 41/. Суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 2 вересня 2004 року в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 72 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.7/. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,279 га, що складається із двох земельних ділянок площею 2,055 га /ріллі/ та 0,224 га /кормових угідь/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добрянської сільської ради і належить померлій на праві власності згідно до державного акту на право приватної власності на земл. Серії СМ № 02473, зареєстрованого за № 374 від 29.10.2001 /а.с.8/, вартість земельної ділянки складає 18\~086, 35 гривні / а.с. 31-39/. [PERSON] заповіла державний акт на право приватної власності на землю серії СМ 02473 виданий Дорянською сільською радою Великописарівського району Сумської області від 29 жовтня 2001 року синові [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого секретарем Добрянської сільської ради 04.08.2004 року, реєстровий номер 345, який не змініювався і не відмінявся, спадкоємець є рідним сином позивачки, родинні стосунки підтвердженні /а.с.9,10,11/. Відповідно до довідки Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області [PERSON], померла 02.09.2004 року, постійно проживала і зареєстрована в [INFO]. На день смерті проживала одна. Заповіт посвідчений в сільській раді за № 345 від 04.08.2004 року не змінювався і не відмінявся /а.с.11/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом 6-ти місяців не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який протягом 6-ти місяців не подавав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. Проте ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 02.09.2004 року, позивач є спадкоємцем за заповітом, строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин. На даний час спадщина ніким не прийнята. Оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо в звязку з допущеною в заповіті неточністю щодо спадкового майна. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved