Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.03.2015р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказуючи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.02.1990р. йому належить житловий будинок [ADDRESS]. 06 серпня 1997р. за зазначеною адресою був зареєстрований відповідач у справі - [PERSON], який з початку серпня 2010р. забрав усі свої речі та поїхав в невідому напрямку. Зазначив, що речей відповідача за вищевказаною адресою немає, комунальні послуги останній не сплачує, будинком не цікавиться, дійсне місце перебування [PERSON] йому та його родині не відомо. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав суду пояснення, аналогічні зазначеним у ньому. Відповідач [PERSON], який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, зі згоди позивача, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Заслухав пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.1990р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-465, належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8). З довідки виконкому Ясногірської селищної ради за №313 від 05.03.2015р., видно, що в будинку за вищевказаною адресою, крім позивача зареєстровані його дружина - [PERSON] та його онук - [PERSON] (а.с.4). Згідно наданого до суду акту про факт проживання Ясногірської селищної ради від 06.03.2015р., відповідач [PERSON] у період з серпня 2010р. по теперішній час в будинку за вищевказаною адресою не проживає (а.с.7). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача з 2008р., проживає за адресою: [ADDRESS], але з цього часу вона ніколи не бачила [PERSON] і де він знаходиться їй не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідству із [PERSON] приблизно 15 років. Знає [PERSON], який раніш мешкав з позивачем за адресою прописки: [ADDRESS] Раніш, від [PERSON] він чув, що той збирався поїхати на заробітки. На теперішній час останній за вказаною адресою не проживає, і він не бачив [PERSON] приблизно 9 років, та де він знаходиться йому не відомо. Застосовуючи норми процесуального та матеріального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності у місці реєстрації без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу досліджених судом доказів у справі, судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в належному позивачу житловому будинку, не проявляє інтересу до житла, не сплачує комунальні послуги понад шість місяців без поважних на те причин, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved