Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 04 травня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2008 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Вказувала, що з часу ухвалення судового рішення в її житті склалися такі зміни, які суттєво впливають на матеріальне становище її сімї. Зокрема, посилалася на те, що має іншого малолітнього сина, якого утримує сама, значно зросли споживчі ціни на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, ліки, окрім того, син [PERSON] став часто хворіти. В своїй позовній заяві просила суд змінити розмір аліментів, які стягнуті за судовим рішенням на її корить з відповідача [PERSON] з 1/6 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судовому засідання щодо задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не має можливості надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Зокрема, вказував, що має на утриманні сина [PERSON], [INFO], на утримання якого за судовим рішенням сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, окрім того, має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2008 року, яке вступило в законну силу, позовні вимоги [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, до досягнення повноліття, починаючи з 03 жовтня 2008 року. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу норм ст. 192 СК України визначений розмір аліментів може бути змінений як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення у зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінювалися, тобто, з урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України. Встановлено, що з часу ухвалення судового рішення на користь [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у позивача змінився сімейний стан. Станом на час вирішення даної справи судом позивач також має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який також знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, має постійне місце роботи та отримує стабільний заробіток. Дана обставина є такою, що не змінювалася за часу виникнення аліментного обовязку. Відповідач [PERSON] окрім сина [PERSON], [INFO], на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, має малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого згідно з рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2004 року також стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Також встановлено, що [PERSON] 12 лютого 2011 року зареєстрував шлюб з Попик (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Отже, у відповідача змінився сімейний стан з часу виникнення аліментних обовязків на користь позивача та з'явилися у нього інші особи, яким він за законом зобов'язаний надавати утримування і які фактично знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї. Тому суд, вирішуючи питання щодо матеріального становища платника аліментів, в даному випадку враховує розмір його заробітної плати, склад його сімї, що впливає на величину витрат на утримання відповідачем себе та членів своєї сім'ї, наявність аліментних зобовязань за двома судовим рішеннями та приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст. 192 СК України для звільнення розміру аліментів, які стягнуті на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. При вирішення справи суд також виходить з того, що сама по собі обставина росту споживчих цін на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, ліки, на що посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, в силу норм ст. 192 СК України, не може бути оцінено як правова підстава для збільшення розміру аліментів, що стягнуті за судовим рішенням. Твердження позивача про те, що з часу виникнення аліментних зобовязань погіршився стан здоровя малолітнього сина [PERSON], [INFO], не підтверджено дослідженими в справі доказами. За матеріалами справи [PERSON], [INFO], має статус дитини, що постраждала від Чорнобильської катастрофи, з 2006 року, тобто, дана обставина існувала на час виникнення аліментних зобовязань. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про збільшення розміру аліментів на утримання дитини є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. Судові витрати за розгляд справи судом суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed