Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач 19.02.2020 звернувся до суду з вищеназваним позовом і просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 29.10.2012 року, та стягнути з нього на користь відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що на даний час його матеріальний та сімейний стани змінилися, зросли витрати у зв`язку з підвищенням цін, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, крім того - зменшилася заробітна плата, тому, просить змінити даний розмір. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить залишити за ним судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 29.10.2012 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 25.10.2012 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 8). Згідно положень ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частин 1-2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки про доходи № 41 від 30.01.2020 виданою ПП «ВелтаБудсервіс», [PERSON] за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 нараховано заробітну плату в загальному розмірі - 56820,73 грн., вирахувано податку з доходів фізичних осіб - 11080,04 грн., сплачено аліментів на суму - 22870,34 грн. (а.с.12). Крім того, у [PERSON] змінився сімейний стан, про що останній надав до суду копію свідоцва про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2019, згідно якого - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.11.2019 у Таращанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 98 (а.с.9). Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (Постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року справа № 6-143цс13). Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, наявність в матеріалах справи заяви відповідачки [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Проте, судові витрати по сплаті судового збору суд залишає на позивачем, відповідно до його заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved