Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач 18.02.2019р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальному розмірі 8 581,88 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 21.08.2012р. між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом та [PERSON] було укладено договір № БТ-102 про підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації фахівця або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському державному аграрно - економічному університеті (далі - Договір), за спеціальністю «технологія виробництва і переробки продукції тваринництва». Відповідним наказом відповідача було зараховано студентом 1 курсу університету. Відповідач, як замовник, був зобов`язаний своєчасно, до початку навчального року (семестру), вносити оплату за освітню послугу у розмірі 4 500,00 грн. щорічно. Дана умова Договору не виконувалась, оскільки, за період проходження його навчання, було нараховано суму до сплати у розмірі 9 000,00 грн., а сплачено лише - 6 750,00 грн. Наказом № 1953 від 29.08.2014р. відповідача відраховано з числа студентів за невиконання вимог навчального плану за умов договору. Представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 21.08.2012р. між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом та [PERSON] було укладено договір № БТ-102 про підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації фахівця або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському державному аграрно - економічному університеті (далі - Договір) (а.с.6). Відповідності до п.1.1 зазначеного Договору, університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку фахівця [PERSON] , з навчання за напрямом підготовки (спеціальності) 6.090102 «технологія виробництва і переробки продукції тваринництва» тривалістю навчання (4,9 років) з 01.09.2012 року по 31.05.2017 року, з зарахуванням (поновленням, переведенням) на 1 (перший) курс за заочною формою навчання в обсягах навчального навантаження. Згідно з п.5.1 даного Договору вартість освітньої послуги становить 4 500,00 грн. щорічно. Відповідно до п.5.2 Договору розмір плати за весь строк надання освітньої послуги становить 21 375,00 грн. При цьому п. 5.3 цього Договору встановлено, що замовник здійснює оплату освітньої послуги при вступі (на момент укладання договору) за перший рік навчання не пізніше 14 -ти календарних днів після рекомендації до зарахування. Подальшу оплату проводить до 1-го вересня за один рік навчання або посеместрово на умовах, визначених виконавцем. Така оплата є пропорційно частиною від вартості освітньої послуги за весь час навчання. Умови такого договору, у тому числі і умови оплати, були погоджені сторонами та в подальшому примірники таких договорів були скріплені підписами ректора університету та замовника. Відповідно до витягу з Наказу № 1835 від 23.08.2012р. було зараховано з 01.09.2012р. студентом першого курсу заочної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб згідно з додатком (а.с.7). Згідно з ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього ж кодексу. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач не в повному обсязі виконав свій обов`язок щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за Договором, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по оплаті за освітні послуги за Договором БТ-102 про підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації фахівця або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському державному аграрно - економічному університеті від 21.08.2012 року у розмірі 2 250,00 грн. (а.с.4). Наказом № 1953 від 29.08.2014р. [PERSON] було відраховано за невиконання навчального плану та невиконання умов контракту (а.с.8). З метою досудового врегулювання спору, університетом до [PERSON] надіслано Претензію про сплату заборгованості від 21.12.2017 року № 46-11-1527 про добровільне погашення заборгованості у розмірі 2 250,00 грн. (а.с.9). Стаття 610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Крім того, відповідно до ч.6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із змісту ст. ст. 525, 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Із змісту ст. 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору позивачем також відповідно до розрахунку нараховані [PERSON] пеня у розмірі 3 785,56 грн., 3 % річних у розмірі 332,32 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 214,00 грн. (а.с.4-5). Відповідач всупереч ст.81 ЦПК України не надав суду жодних доказів на спростування вказаної заборгованості. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved