Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 22.07.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг, є учасником бойових дій, та користується пільгою в розмірі 75% на нарахування вартості відповідних комунальних послуг.Зокрема позивач споживає послуги з гарячого водопостачання. Проте відповідачем разом із спожитим фактично гарячим постачанням води нараховується заборгованість в сумі 9439,40 грн., яку він не визнає.Дана заборгованість виникла у зв`язку з тим, що ним не подавалось до ЛМКП «Львівтеплоенерго» інформація щодо показів приладу обліку гарячої води до відповідача, а тому йому не враховувалась відповідна пільга як учаснику бойових дій. Разом з тим, відповідно до п. 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.Так, за увесь період, за який відповідачем нараховано заборгованість за надані послуги, позивачем знімались покази встановленого у його помешканні лічильника та передавались до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», які в свою чергу мали б скеровувати до ЛМКП «Львівтеплоенерго». Таким чином, він не ухилявся від сплати наданих послуг, разом з тим, не укладав жодних договорів із відповідачем про споживання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, при цьому не заперечує, що фактично споживав такі послуги. Він визнає наявність заборгованості перед відповідачем в сумі 5520,98 грн., проте абсолютно не в розмірі, визначеному відповідачем і вважає такі дії, а саме дії по нарахуванню заборгованості незаконними. Нарахування заборгованості в сумі 3918,42 грн. вважає незаконним. Просить суд визнати дії щодо нарахування заборгованості в сумі 3918,42 грн. незаконними та зобов`язати відповідача припинити такі дії. Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач «Львівтеплоенерго» надав на позовну заяву відзив, в якому зазначив, що не визнає позовні вимоги, просив врахувати, що позивач не надавав покази приладу обліку гарячої води, а тому до вересня 20-18 року не проводилось нарахування вартості послуги за адресою позивача та не нараховувалась пільга, у вересні 2018 проведено звір інформації щодо фактичних показів приладів обліку, були виявлені розбіжності, була внесена інформація щодо фактичного споживання гарячої води станом на серпень 2018р. та було нараховано пільгу . Просив також врахувати, що згідно до заяв споживача, було проведено коригування нарахувань за послугу з горячого водопостачання, враховуючи встановлені тарифи та пільгу за 2018рік та січень-травень 2019 р. оскільки у 2017р. позивач не звертався до відповідача щодо нарахування за гарячу воду та відсутності пільги за гаряче водопостачання, підстав для проведення перерахунку пільги за вказаний період немає Просив суд відмовити у задоволенні позову. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року №45 , власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст..20 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875 -ІV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.14 Постанови КМУ №630 та п.7 Типового Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, «показання квартирних засобів обліку щомісяця знімаються споживачами та зазначаються в платіжному документі, наданому виконавцем, або надаються виконавцю будь-яким іншим способом (за допомогою телефонного зв`язку, електронних сервісів, запроваджених виконавцем, тощо). Пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг надаються в межа соціальних нормативів, встановлених Постановою КМУ від 06.08.2014р. №409 «Пр встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунальног обслуговування». Відповідно до п.3 вказаної Постанови КМУ установлено такі соціальні норматив користування житлово-комунальними послугами, щодо яких держава надає пільги і встановлює субсидії: 1) для користування послугами з централізованого постачання гарячої води - 1,6 куб.метра на одну особу на місяць. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , послуги з гарячого водопостачання надаються відповідачем, що не сокаржувалось сторонами. Згідно до посвідчення серії [NUMBER] він є учасником бойових дій та користується пільгою в розмірі 75 % на нарахування вартості комунальних послуг. Відповідно до ст..81 ч.1 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. За ст. 79 ЦПК достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Висуваючи вимоги про визнання дії відповідача щодо заборгованості в розмірі 3918,42 грн., позивач не зазначив за який період він вважає неправильним нарахуванням такої заборгованості. Разом з тим, відповідач зазначив, що до вересня 2018 року нарахування за гарячу воду не проводилось та не враховувалась пільга, а тільки у вересні при звірки інформації щодо фактичних показів приладів обліку та виявлені розбіжності було внесено інформацію щодо фактичного споживання гарячої води. Крім того, позивачем не надано доказів, що він до 2018 року щомісячно звертався до відповідача з інформацією щодо показів лічильника, що є обов`язковим, та, що він у 2017р. та у 2018 р. надавав відповідачу докази про наявність в нього пільг. Як вбачається з відповіді адвокату, наданої 6.02.2019 року, долученої відповідачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» до свого відзиву, позивач з приводу надання пільг на оплату послуг звертався 14.12.2016 року. У відзові відповідач зазначив, що у 2017 році з таким позивач не звертався. Крім того з наданої відповіді ЛМКП «Львівтеплоенерго» позивачу від 7.02.2019 року за № 08-82 вбачається що йому було роз`яснено про причину ненарахуванння пільги, а саме у зв`язку з відсутністю його звернення до відповідача з цього приводу у 2017-2018рр. Суд враховує, що перерахунок та відшкодування пільг за попередні періоди законодавством не передбачено. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову та вважає, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача.

Outcome: dismissed