Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.05.2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] Цей будинок належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину № 982 від 17.07.1998 року та зареєстрованим в БТІ м.Красноармійська за реєстраційним номером 3585. В цьому будинку разом з позивачкою зареєстровані та мешкають її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. 14.04.2015 року позивачка зареєструвала в своєму будинку свого знайомого [PERSON], [INFO], який проживав разом з ними до 30.05.2015 року. 30.05.2015 року [PERSON] покинув будинок і став мешкати за адресою [ADDRESS]. На неодноразові прохання позивачки знятися з реєстрації відповідач ніяк не реагував та до міг раціонної служби з відповідною заявою не звертався. У зв»язку з цим вона не може отримувати субсидію на оплату комунальних послуг. [PERSON] не є членом сім»ї позивачки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с.7). Цей будинок належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину № 982 від 17.07.1998 року та зареєстрованим в БТІ м.Красноармійська за реєстраційним номером 3585 (а.с.8). В цьому будинку разом з позивачкою зареєстровані та мешкають її чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с.9-10). 14.04.2015 року позивачка зареєструвала в своєму будинку свого знайомого [PERSON], [INFO], який проживав разом з ними до 30.05.2015 року. 30.05.2015 року [PERSON] покинув будинок і став мешкати за адресою [ADDRESS]. На неодноразові прохання позивачки знятися з реєстрації відповідач ніяк не реагував та до міг раціонної служби з відповідною заявою не звертався. У зв»язку з цим вона не може отримувати субсидію на оплату комунальних послуг. [PERSON] не є членом сім»ї позивачки. Відповідно до ст.. 319 ЦК України: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». Згідно ст.. 391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». З абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved