Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 22.12.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 20.02.2010 року помер її батько, [PERSON], який мешкав по вул. Озерній буд. 15, в с. Ставки, Подільського району Одеської області. На день смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок №15, по вул. Озерній, в с. Ставки, Подільського району Одеської області. На момент смерті батько проживав разом з нею. Заповіт по смерті батько залишив, по якому все своє майно він заповів їй. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем померлого і має першочергове право на спадкування за законом. Вона єдина, хто постійно проживала із ним на момент смерті. Від спадщини вона не відмовлялась. 20 грудня 2016 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок із господарськими спорудами, на що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність належних документів на спадковий будинок. Таким чином, склалась ситуація коли вона, як власник майна, не має можливості реалізувати своє право власності в частині його оформлення, а в подальшому і розпорядження ним. Для цього нерухомість має бути належним чином оформлена, а вона - мати відповідне свідоцтво (витяг) про право власності. Таке свідоцтво їй мають право видати органи реєстрації за місцем розташування майна на підставі документа який би підтверджував її право на нерухомість. У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 50,1 кв. м, жилою площею 37,3 кв. м, літня кухня літ. «В,», сараї літ «Б,Г,Д», погріб «в», вимощення - І, огорожа №1, огорожа №2, вбиральня - літ. «З» в с. Ставки, Подільського району, Одеської області по вул. Озерній, 15; визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за законом, право приватної власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 50,1 кв. м, жилою площею 37,3 кв. м, літня кухня літ «В», сараї літ «Б,Г,Д», погріб «в», вимощення - І, огорожа №1, огорожа №2, вбиральня - літ. «З» в с. Ставки, Подільського району, Одеської області по вул. Озерній, 15. В ході судового розгляду справи представник позивачки за довіреністю [PERSON] на позові наполягав у повному обсязі. Представник Ставківської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільради. Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з таакого. Як вбачається із матеріалів справи, 20 лютого 2010 року у віці 97 років в с. Чапаєво Котовського району Одеської області помер [PERSON] (актовий запис №03), що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖД №210991 від 22.02.2010 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на житловий будинок із відповідними господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Озерна, 15, в с. Ставки (до перейменування Чапаєво) Подільського (до перейменування Котовського) району Одеської області. Факт належності [PERSON] житлового будинку із відповідними господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Озерна, 15, в с. Ставки Подільського району Одеської області, підтверджується довідкою Ставківської сільської ради Подільського району Одеської області №496 від 14.11.2016 року, відповідно до якої згідно погосподарської книги №1 Чапаєвської сільської ради за [PERSON] дійсно значився житловий будинок та земельна ділянка загальною площею 0,50 га, розташовані за адресою: с. Чапаєво, вул. Озерна, 15. Згідно копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений 28.11.2012 року ФОП [PERSON] на імя [PERSON] в натурі є: цілий житловий будинок літ. «А», загальною площею 50,1 кв. м, жилою площею 37,3 кв. м, літня кухня літ «В», сараї літ «Б,Г,Д», погріб «в», вимощення - І, огорожа №1, огорожа №2, вбиральня - літ. «З» в с. Ставки, Подільського району, Одеської області по вул. Озерна, 15. Вартість цього складає 79042,00 грн. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 27 липня 2006 року секретарем Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №37, згідно якого заповів все своє майно [PERSON] Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачка яка є донькою померлого, прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується довідкою Ставківської сільської ради №516 від 01.12.2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно сумісно проживала в одному житловому будинку зі своїм батьком [PERSON] до дня його смерті 20.02.2010 року та проводила поховання. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, постановою державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори №5287/02-31 від 20.12.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Озерна, 15, в с. Ставки, Подільського району, Одеської області, який належав [PERSON], померлому 20.02.2010 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 396 ЦК України щодо захисту речових прав на чуже майно визначає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту права є його визнання. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved