Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], [INFO], була дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР № 227102 від 25.02.1965. [PERSON] помер 14.02.2016, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 340053 від 16.02.2016. Згідно з постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.07.2017 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 76 по вул. Миру в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області. В постанові нотаріусом зазначено, що право власності на зазначений будинок не зареєстровано у встановленому порядку за [PERSON] З матеріалів спадкової справи № 31/2016 вбачається, що позивач та відповідач є спадкоємцями [PERSON] за законом, які прийняли спадщину. Згідно з довідкою виконавчого комітету Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 12.07.2016 № 217 позивач та [PERSON] проживали за адресою: [INFO], з 1963 року по день смерті [PERSON] Право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: вул. Миру, 76, с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області, з цільовим призначенням: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» було набуто [PERSON] за життя, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.07.2015. 25.11.2016 між сторонами у даній справі було укладено договір про розподіл спадщини, відповідно до якого, зокрема житловий будинок № 76 по вул. Миру в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області та вищезазначена земельна ділянка площею 0,25 га, переходить позивачу. Згідно з технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок № 76 по вул. Миру в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області, цей будинок було збудовано у 1962 році. Згідно з витягом з погосподарської книги головою домогосподарства та власником будинку, розташованого за адресою: вул. Миру, буд. 76, с. Нововолодимирівка, був [PERSON] Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та виходячи з додатків № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, якими було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок, підтвердженням приналежності будинку, що знаходиться в сільському населеному пункті, на час дії цих актів могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З огляду на викладене, [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Миру, буд. 76, с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області, а тому цей будинок входить до складу спадщини. Виходячи з наведеного, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 07.08.2017 № 33, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 1035,05 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved