Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач 28.12.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі по 2 650 грн до досягнення останньою віку 23 - х років та за умови продовження навчання, а також - стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату за навчання вказаної вище повнолітньої дочки сторін за третій рік навчання у Національному університеті «Острозька академія» в розмірі 9 295 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони уклали шлюб 01.09.2 000 р.. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.04.11 р. у справі № 2 - 17/11 шлюб було розірвано. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає спільно з нею та перебуває на повному її утриманні. Остання на даний час є студенткою 3 - го курсу денної форми навчання факультету міжнародних відносин Національного університету «Острозька академія» за контрактом. Спільна повнолітня дочка сторін потребує необхідних коштів на оплату навчання, проїзду до місця навчання у м. Острог Рівненської області, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Відповідач допомоги дочці не надає. Вона не в змозі самостійно надати дочці сторін необхідне матеріальне забезпечення. Відповідач не має постійної роботи, хоча має випадкові заробітки в галузі будівельних робіт; не має аліментних зобов`язань. Покликаючись на ч. 1 ст. 199 СК України, зазначає, що середня зарплата штатних працівників підприємств, установ і організацій будівельної галузі у Волинській області за жовтень 2020 р. склала 10 585 грн за даними офіційного сайту ГУ статистики у Волинській області ДСС України. Розмір аліментів на рівні ј частки такої зарплати складе 2 646 грн, 25 коп.. Крім аліментів спільна повнолітня дочка сторін потребує додаткових витрат, пов`язаних з навчанням. Покликаючись на ст. 185 СК України, зазначає, що розмір витрат на оплату навчання за третій рік навчання становить 18 590 грн згідно з договором № 25 - МВ/2018 про надання освітніх послуг, укладеним між Національним університетом «Острозька академія» та фізичною особою 30.08.18 р.. Відповідач має сплатити Ѕ вказаної вище суми плати за навчання, що складає 9 295 грн. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 25.01.21 р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (письмового). Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві було судом надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 02.03.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.09. 2 000 р.. На даний час шлюб розірвано за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 07.04.11 р., що стверджується копією виписки з рішення суду у справі № 2 - 17/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання. Як стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , сторони є її батьками; вона досягла повноліття [INFO] .. Та обставина що спільна повнолітня дочка сторін продовжує навчання і на даний час навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання за контрактом та термін навчання з 01.09.18 р. по 30.06.22 р., стверджується копією довідки № 236 від 21.10.20 р., виданої Національним університетом «Острозька академія». Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд враховує, що позивачем не надано суду жодних доказів того, чи спільна повнолітня дитина сторін проживає спільно з нею, має вона як мати [PERSON] доход, який його розмір; чи має вона утриманців; чи має доход спільна повнолітня дитина сторін, та який його розмір; чи має доход відповідач, та який саме розмір доходу останнього, чи отримує він несталий доход саме у галузі будівництва; чи має він у власності нерухомість чи цінне рухоме майно, транспорті засоби та чи наявна у відповідача можливість надавати таку допомогу повнолітній дочці сторін, яка продовжує навчання, про яку зазначає позивач у своїй позовній заяві. Це позбавляє суд можливості проаналізувати майновий стан сторін та спільної повнолітньої дочки сторін, інші обставини їх життя, що мають значення для справи, прийти до висновку про наявність у відповідача матеріальної можливості надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання та, відповідно, про обґрунтованість такої вимоги позивача. А тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання спільної повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання, слід відмовити за їх недоведеністю. Відповідно до копії договору № 25 - Мв/2018 від 30.08.18 р., укладеного між Національним університетом «Острозька академія» та [PERSON] , за надання освітньої послуги [PERSON] вузом позивач сплачує за, зокрема, 3 - й рік навчання [PERSON] у вузі - 18 590 грн двічі на рік рівними частками суми, встановленої до оплати за навчальний рік до початку навчального року не пізніше 01 вересня кожного року, та до початку другого семестру - не пізніше 01 лютого кожного року. За змістом ст. 185 СК України «Участь батьків у додаткових витратах на дитину», той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання спільної повнолітньої дитини сторін, що полягають у оплаті за 3 - й рік навчання [PERSON] у вузі, то суд враховує, що дійсно, позивач має за договором, укладеним із вузом, сплачувати за навчання [PERSON] узгоджену суму. Перший рік навчання [PERSON] розпочався 01.09.18 р.. [PERSON] досягла повноліття [INFO] .. Другий рік навчання [PERSON] у вузі розпочався 01.09.19 р..Третій рік навчання [PERSON] у вузі розпочинається з 01.09.20 р.. Таким чином, на початок навчання дочки сторін третій рік у вузі, дочка сторін є повнолітньою. За умовами договору позивач ще до 01.09.20 р. мала сплатити Ѕ частину суми річної оплати за 3 - й рік навчання дочки. З огляду на те, що дочка сторін навчається за станом на 21.10.20 р. на третьому курсі вузу, що стверджується копією довідки вузу, проплата мала б бути здійсненою позивачем на дату звернення з розглядуваним позовом до суду. Суд зауважує, що витрати позивача на оплату 2 - ї частини суми за навчання [PERSON] у вузі у 3 - й рік навчання, позивачем не підтверджено попри те, що вона за договором, дійсно, має сплатити її до 01.02.21 р., та яку вона і просить стягнути з відповідача на свою користь. Однак вирішуючи спір у цій частині позовних вимог, суд спирається на інше: відсутні правові підстави для задоволення таких вимог, оскільки позивач просить стягнути зазначену суму за навчання за ст. 185 СК України, тобто, обґрунтовуючи це як обов`язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а витрати на проживання, придбавання підручників, харчування, проїзд до місця навчання повнолітньої дочки сторін, на думку суду, не відносяться до таких витрат. Крім того, слід зауважити, витрати на оплату навчання за договором несе не дочка сторін, а саме позивач. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються гл. 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. До такого правового висновку прийшов ВС України у постанові ВС України від 24.02.16 р. у справі № 6-1296цс15. Тому у задоволенні таких позовних вимог позивача як стягнення додаткових витрат слід відмовити за їх безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed