Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач 28 листопада 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів за несвоєчасне виконання рішення Кодимського районного суду Одеської області від 14 березня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В судовому засіданні представник позивача (на підставі довіреності) пояснив, що 14 березня 2014 року рішенням Кодимського районного суду Одеської області яке набрало чинності, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжі задоволено, виділено у власність [PERSON]: ? частину магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів в [ADDRESS] без поділу в натурі; легковий автомобіль марки CHERY JAGGI, 2008 року випуску. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 268607 грн. - половину вартості господарських товарів і будівельних матеріалів, що перебувають в магазині. Стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON] 28410 грн. грошових вкладів. На підставі виконавчого листа, виданого Кодимським районним судом, зазначене судове рішення виконувалось і 02 грудня 2014 року виконане, про що державний виконавець виніс відповідну постанову. Тобто, [PERSON] все визначене судом виконав. В той же час, вважає, що відповідач належним чином свої зобов»язання не виконав, не сплативши всі свої борги своєчасно, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 37642,12 грн., індекс інфляції у розмірі 35102,87 грн., три відсотки річних у розмірі 5365,37 грн.. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 781,10 грн.. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 14 березня 2014 року (справа №503/211/14-ц) по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, у власність [PERSON] виділено ? частину магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів в [ADDRESS] без поділу в натурі; легковий автомобіль марки CHERY JAGGI, 2008 року випуску. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 268607 грн. - половину вартості господарських товарів і будівельних матеріалів, що перебувають в магазині. Стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON] 28410 грн. грошових вкладів. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №45043333 від 02 грудня 2014 року, державний виконавець відділу ДВС Кодимського районного управління юстиції Одеської області [PERSON] закінчив виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №503/211/14-ц від 25 березня 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 268607 грн. - половини вартості господарських товарів та будівельних матеріалів, які перебувають в магазині по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів в [ADDRESS]. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 14 березня 2014 року рішенням Кодимського районного суду Одеської області (справа №503/211/14-ц) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволені в повному обсязі, виділено у власність [PERSON]: ? частину магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів в [ADDRESS] без поділу в натурі; легковий автомобіль марки CHERY JAGGI, 2008 року випуску. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 268607 грн. - половину вартості господарських товарів і будівельних матеріалів, що перебувають в магазині. Стягнуто з [PERSON]. на користь [PERSON] 28410 грн. грошових вкладів. На виконання зазначеного рішення суду 25 березня 2014 року був виданий виконавчий лист №503/211/14-ц і державним виконавцем ДВС Кодимського районного управління юстиції відкрите виконавче провадження №45043333. 02 грудня 2014 року зазначене виконавче провадження закінчене у зв»язку із повною сплатою заборгованості боржником (постанова про закінчення виконавчого провадження від 02 грудня 2014 року). Тобто рішення Кодимського районного суду від 14 березня 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 268607 грн. виконане в повному обсязі. Позивач [PERSON], у своєму позові вимагає стягнути з відповідача грошові кошти за несвоєчасне виконання зобов»язання, яке на її думку, виникло саме з рішення Кодимського районного суду про поділ майна подружжя. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути пеню у розмірі 37642,12 грн., індекс інфляції у розмірі 35102,87 грн., три відсотки річних у розмірі 5365,37 грн. Таку позицію позивача суд вважає хибною з огляду на таке. Вимагаючи стягнення грошових коштів з відповідача, позивач посилається на невиконання останнім свого зобов»язання. В той же час, на думку суду, правовідносини, що виникли між сторонами не регулюються зобов»язальним правом. Так, згідно статті 509 ЦК України (ч.1,2) зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов2язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди інші особі; інші юридичні факти. Сторонами у зобов»язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Отже, суд констатує, що основою зобов»язального правовідношення є договір. Правовідносини, що виникли між сторонам регулюються Сімейним кодексом України (ст.ст. 69-71) та Цивільним кодексом України (ст.372). Відтак, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не грунтуються на законі, оскільки положення статті 625 ЦК України застосовуються лише до договірних правовідносин, а тому в їх задоволенні повинно бути відмовлено. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed