Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач 26.03.2013 року звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, укладений між Фермерським господарством «Скорук Максим Анатолійович» та [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію; перевести права та обов'язки орендаря за договором оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, укладеного між Фермерським господарством «Скорук Максим Анатолійович» та [PERSON] на Приватне підприємство «Пектораль»; стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати. В обґрунтування свої вимог посилається на наступні обставини. 31.10.2007 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва між ПП «Пектораль» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га терміном на п'ять років, починаючи з моменту його державної реєстрації. Вказаний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ центру ДЗК 03.04.2008 року, а отже термін його дії закінчувався 03.04.2013 року. Відповідно до п.3.2. договору оренди земельної ділянки від 31.10.2007 року по закінченню терміну дії договору орендар ПП «Пектораль» має право на поновлення договору на новий термін. Як стало відомо позивачу, у порушення вимог чинного законодавства України, умов договору оренди земельної ділянки від 31.10.2007 року та до закінчення його строку дії, [PERSON] уклала з ФГ «Скорук Максим Анатолійович» договір оренди земельної ділянки площею 1,0000 га, яка на той час знаходилась у його-позивача користуванні. При цьому [PERSON] не повідомила позивача про намір укласти договір оренди земельної ділянки з новим орендарем, чим порушила його переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. Крім того, відділ Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області, при реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON]та ФГ «Скорук Максим Анатолійович», порушив вимоги Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174, та протиправно повторно здійснив державну реєстрацію права користування на одну і ту саму земельну ділянку. Тому, запис про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ФГ «Скорук Максим Анатолійович», є неправомірним. Оскільки ПП «Пектораль» має переважне право на поновлення договору оренди землі з [PERSON] на новий термін, вважає, що на нього необхідно перевести права та обов'язки орендаря за договором оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON]та ФГ «Скорук Максим Анатолійович». До того ж, вважає, що укладання договору оренди на окремі ділянки з новим орендарем, а саме, ФГ «Скорук Максим Анатолійович», є протизаконним та порушують вимоги ст. 26 Земельного кодексу України та Закону України «Про меліорацію земель», оскільки всі меліоративні системи належать ПП «Пектораль». Крім того, даний договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки був укладений без виділення в натурі земельної ділянки, яка належить [PERSON], та встановлення її меж в натурі (на місцевості). Тому, згідно із ч.3 ст. 125 ЗК України ФГ «Скорук Максим Анатолійович» не може використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), отримувати документ, який засвідчує право на неї, та проводити державну реєстрацію. Відповідно до ч.4 ст.15 ЗК України невід'ємною частиною договору є акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В порушення Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 за № 376, ПП «Пектораль», як орендар суміжних земельних ділянок, не запрошувалося для закріплення межовими знаками вищезазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, акт визначення меж земельної ділянки [PERSON] в натурі (на місцевості), є незаконним. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 215 ЦК, ч.1 ст.203 ЦК України, ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ФГ «Скорук Максим Анатолйович», повинен бути визнаний недійсним, а державна реєстрація цього договору підлягає скасуванню. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі. Від фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.63). Від Управління Держземагентства у Нікопольському районі Дніпропетровської області до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.31). Представник ТОВ «Дніпропетровська обласна земельна агенція» в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. У судовому засідання встановлено, що 31.10.2007 року між [PERSON] та ПП «Пектораль» був укладений Договір оренди земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116, що належить позивачу на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 069330 від 26.11.2003 року (а.с.7-8,10). Відповідно до п. 3.1. вищевказаного договору, він укладений строком на 5 років і починає діяти з моменту державної реєстрації договору оренди, яка була проведена у ДП «ДРЦ ДЗК» та вищевказаний договір зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 03.04.2008 року за № 040812501420 (а.с.8 на звороті). Тобто, строк дії даного договору оренди земельної ділянки до 03.04.2013 року. Земельна ділянка площею 1,0000 га була передана ПП «Пектораль» за актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В той же час, 01.11.2012 року, до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 31.10.2007 року та в порушення вимог ст. 526 ЦК України, [PERSON] уклала з ФГ «Скорук Максим Анатолійович» договір оренди належній їй на праві власності земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116, яка знаходилась у користуванні орендаря ПП «Пектораль», строком на 10 років (а.с.64-67). До договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 року додається акт відновлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.69). Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Скорук М.А.», була проведена відділом Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області, та зареєстрована у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 29.12.2012 року за № 122290004009783 (а.с.66). Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ст.125 ЗК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що на день державної реєстрації права ФГ «Скорук М.А.» на оренду земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ДП № 069330 від 26.11.2003 року, тобто на 29.12.2012 року, спірна земельна ділянка перебувала у користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки від 31.10.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Пектораль», який був чинним та відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» не був припиненим шляхом його розірвання. Отже, під час укладення договору оренди земельної ділянки з ФГ «Скорук М.А.» власник земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116, [PERSON] порушила умови раніше укладеного з ПП «Пектораль» договору оренди земельної ділянки від 31.10.2007 року, ст. 24 Закону України «Про оренду землі», ч.1 ст.202, ст. 526 ЦК України, а тому позивач, захищаючі своє право орендаря на орендовану земельну ділянку, правомірно звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Скорук М.А.». Крім того, відділ Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області, правонаступником якого є Управління Держземагентства у Нікопольському районі Дніпропетровської області, в порушення Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженогонаказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174, протиправно повторно здійснив державну реєстрацію права користування на одну і ту саму земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116, що суперечило вимогам земельного законодавства і порушило право ПП «Пектораль» на користування даною земельною ділянкою під час дії договору оренди земельної ділянки від 31.10.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Нормами ст. 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, в тому числі: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Враховуючи те, що в момент укладення договору оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116 між [PERSON] та ФГ «Скорук М.А.», сторонами договору недодержані вимоги ч.1 ст.203 ЦК України, а саме: зміст правочину суперечить ЦК України, цивільному законодавству та Закону України «Про оренду землі», суд приходить висновку про його недійсність. Тому, також підлягає скасуванню його державна реєстрація, яка була проведена відділом Держкомзему у Нікопольському районі Дніпропетровської області, правонаступником якого є Управління Держземагентства у Нікопольському районі Дніпропетровської області, та зареєстрована у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 29.12.2012 року за № 122290004009783. В той же час, позовні вимоги ПП «Пектораль» про переведення на нього прав і обов'язків орендаря за договором оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116, укладеного 01.11.2012 року між [PERSON] та ФГ «Скорук М.А.», задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.33 Закону України «Про оренду землі», орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. ПП «Пектораль» не повідомляло [PERSON] про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Доказів протилежного позивачем суду надано не було. Враховуючи те, що позивач не надав суду листа-повідомлення про поновлення з [PERSON] договору оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер 1222983900:01:151:0116 на новий строк з доданим до нього проекту додаткової угоди, суд приходить висновку, що факт того, що позивач скористався переважним правом на укладення договору оренди землі не може вважатися доведеним. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 114,70 грн. (а.с.1). На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів [PERSON] та ФГ «Скорук М.А.» в рівних частках слід стягнути судовий збір в розмірі 114,70 грн., з кожного по 57,35 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial