Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , коштів на утримання (аліментів на час навчання) у твердій грошовій сумі 4000 грн щомісячно з дати звернення в суд і до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 08.02.2001 вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориславського міського суду від 11.06.2019. Вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Бориславського міського суду від 21 січня 2019 року з відповідача проводилося стягнення аліментів на користь позивачки на утримання обох синів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17 січня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчання в Дрогобицькій філії ТОВ «Медичне училище «Медик» на четвертому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Акушерська справа» на платній формі навчання без отримання стипендії, вартість навчання за четвертий рік становить 17310 грн. Позивач працювала покоївкою в смт. Східниці, її дохід з січня 2020 року становив мінімальну заробітну плату. У зв`язку з карантином з квітня 2020 року позивач не працює, перебуває на обліку як безробітна в Бориславській міській філії Львівського обласного центру зайнятості. Відповідач [PERSON] працює, позивач вважає, що його доходи є достатніми для утримання обох синів. Ухвалою судді від 17.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] за допомогою поштового зв`язку направив на адресу суду відзив від 10.09.2020 на позовну заяву, в якому вважає, що позов слід залишити без розгляду з тих підстав, що з позовом про стягнення аліментів на користь сина звернулася позивач, яка не має повноважень на ведення справи від імені сина, оскільки той має повну цивільну дієздатність. Крім цього, виходячи з вартості навчання сина за четвертий курс, в місяць це становить 1442,50 грн, а тому кожен з батьків повинен заплатити за навчання по 721,25 грн щомісячно. Відповідач працює водієм в ТОВ «Кам Транс», де отримує заробітну плату в розмірі 4850 грн щомісячно. Аліменти на двох дітей він сплачує належно, у розмірі не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить половину його заробітної плати. Крім того, він старається допомагати дітям у інший спосіб, крім аліментів. Відтак вважає, що розмір аліментів у сумі 4000 грн щомісячно є необґрунтовано завеликий, покладає тільки на відповідача тягар утримання сина, становить більше як половину його доходу, в той час як позивач є здоровою та працездатною особою, яка у відповідності до законодавства повинна в рівній участі утримувати сина на час навчання. Відтак просить задовольнити позов частково та стягувати з нього на користь сина кошти в сумі 1000 грн щомісячно на час навчання. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що вона не погоджується з посиланнями відповідача, зазначеними ним у відзиві. Так, син [PERSON] у зв?язку з денною формою навчання не може офіційно працювати та отримувати доходи, а тому потребує матеріальної допомоги на час навчання. Позивач повністю несе витрати на утримання сина [PERSON] , здійснює оплату за його навчання, харчування, покупку одягу, проїзду до місця навчання, купівлю підручників, та інші витрати, пов?язані з навчанням. Посилання відповідача про те, що він добровільно фінансово підтримує дітей поза межами аліментів, не відповідає дійсності. [PERSON] є матеріально забезпеченим, його заробітна плата є більшою 20 тисяч гривень. В свою чергу він долучив довідку з місця роботи, з якої вбачається, що останній ніби-то отримує мінімальну заробітну плату. Минулого року, до розірвання шлюбу, позивачу відомо, що відповідач отримував більше п`яти тисяч гривень кожного тижня, що за місяць виходило більше 20 тисяч гривень. На той час вказані кошти він отримував не офіційно. Відповідач часто вихваляється перед сусідами, що отримує заробітну плату в розмірі більше 20 тисяч гривень. Також відповідач користується автомобілем, на який потрібно нести фінансові затрати, для представництва своїх інтересів в судах користується допомогою адвокатів, що вважається дороговартісними послугами. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінив автомобіль, проте така обставина не може бути позивачкою підтверджена, оскільки транспортний засіб зареєстровано на іншу особу. Позивач у зв?язку з карантином не має змоги працевлаштуватися, в утриманні дітей їй допомагає її мати. У відповідача на праві власності є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,12 га, а також на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 53,8 кв.м. у м.Бориславі. [PERSON] є здоровим чоловіком, дітей від іншого шлюбу в нього нема. Враховуючи те, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітньому сину [PERSON] , вважає свої позовні вимоги підставними та такими, які підлягають до задоволення. Відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь позивачки на відзив, у якому зазначив, що земельну ділянку у 2018 році він набув у власність безоплатно. Твердження позивачки, що його дохід становить 20000 ґрунтуються лише на її припущеннях та спростовуються письмовими доказами, зокрема, довідками про його заробітну плату. Жодних доказів, які б підтверджували розмір витрат на сина в розмірі 4000 грн щомісячно, позивачкою не було надано, що свідчить про необґрунтованість її вимог. Тому у випадку, якщо суд прийде до переконання про відсутність підстав про відмову в позові, просить задоволити позов частково, стягувати з нього на користь сина [PERSON] , кошти на утримання на час навчання в сумі 1000 грн щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, його представник адвокат Гирич О.В. у судовому засіданні просить задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно на час навчання [PERSON] . Крім цього, дав пояснення, аналогічні змісту відзиву на позовну заяву та заперечення. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1-ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі доказів,\~поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками третьої особи [PERSON] , [INFO] , який на цей час є повнолітнім. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бориславського міського суду від 11 червня 2019 року, яке набрало законної сили 19.07.2019. Суд встановив, що повнолітній [PERSON] (третя особа), який продовжує навчання, зареєстрований та проживає з матір`ю позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Щодо посилання відповідача у відзиві на те, що позивач не має права на звернення до суду з даним позовом, - суд зазначає таке. Право на подання позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину одним із батьків передбачено у частині третій статті 199 СК України. Суд встановив, що повнолітній [PERSON] зареєстрований за однією адресою з позивачем, що стверджується копією довідки про склад сім`ї від 05.08.2020. Даний позов [PERSON] подала в інтересах сина, зокрема, про стягнення аліментів на його утримання на час навчання, відтак [PERSON] є належним позивачем у вказаній цивільній справі. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд встановив, що повнолітній [PERSON] (третя особа), навчається на денній формі навчання на четвертому курсі в Дрогобицькій філії ТОВ «Медичне училище «Медик» на четвертому курсі денної форми навчання на відділенні «Акушерська справа» на платній формі навчання, термін навчання триває з а01.09.2017 до 01.03.2021. Вартість навчання за четвертий рік становить 17310 грн, про що свідчить копія довідки Дрогобицької філії\~ТОВ «Медичне\~училище «Медик» від 09.07.2020, копія, укладеного 25.07.2017 між Дрогобицькою філією ТОВ «Медичне училище «Медик» та [PERSON] . У зв`язку з навчанням [PERSON] на денному відділенні, він потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідні кошти на харчування, транспортні витрати, придбання необхідної літератури, одягу тощо. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та утримувати себе самостійно в повному обсязі. Позивач мати [PERSON] до квітня 2020 року працювала та отримувала мінімальну заробітну\~плату;\~з квітня\~2020\~року позивач\~не працює,\~перебуває на\~обліку як\~безробітна в\~Бориславській міській\~філії Львівського\~обласного центру\~зайнятості. Відтак, позивач не може самостійно утримувати сина, [PERSON] , який навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав доказів того, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у зв`язку з навчанням сина, [PERSON] , несе витрати, - суд вважає, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а тому є підстави для стягнення аліментів з відповідача. Щодо розміру аліментів та можливості їх сплати суд зазначає наступне. З відзиву та доданих до нього документів вбачається, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує стабільний дохід. Проте, з довідок про доходи відповідача за період з березня 2020 року по липень 2020 року вбачається, що щомісячний дохід відповідача становить 4850 грн (копія довідки від 05.08.2020, копія довідки про доходи від 10.04.2020, виданої ТОВ «КАМ-ТРАНС»). При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, суд враховує також те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання іншого сина сторін: [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Бориславського міського суду від 21.01.2019 у справі №438/52/19. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, суд не може взяти до уваги посилання позивача про отримання відповідачем заробітної плати у розмірі більше 20 тис. гривень, оскільки наведене спростовано довідками, виданими за місцем роботи відповідача щодо розміру його доходу. Також суд критично оцінює твердження позивача про придбання відповідачем іншого автомобіля, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами. Суд враховує, що в загальному порядку в разі стягнення аліментів за виконавчими документами із заробітної плати боржника може бути утримано 50 відсотків до погашення у повному обсязі заборгованості (ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак враховуючи\~наявність у\~відповідача на\~утриманні,\~крім повнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ ще\~неповнолітньої дитини\~ -\~сина [PERSON] ,\~2009\~р.н.,\~а також\~ розмір\~заробітної плати\~відповідача,\~який перебуває\~на межі\~розміру мінімальної\~заробітної плати,\~визначеної законом\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» \~(з\~1\~січня -\~4723\~гривні,\~з 1\~вересня -\~5000\~гривень)\~ - суд вважає, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, у розмірі 4 000 грн щомісячно, є завищеним. Виходячи з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, беручи до уваги обставини, визначені в ч.1 ст.182 СК України,\~враховуючи вимоги\~розумності та\~справедливості,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам позивача, не порушить прав відповідача. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до задоволення. При цьому суд враховує, що відповідач є працездатний, працевлаштований, має стабільний\~заробіток та\~може надавати\~матеріальну допомогу\~сину,\~який досягнув повноліття та продовжує навчання. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням\~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст. 141 ЦПК України\~в розмірі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Outcome: approved