Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 грудня 2003 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло на посвідчення того, що приміщення квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка складається з двох кімнат, загальною площею 63,30 кв.м., однак у даному Свідоцтві не вказані долі власників, а лише зазначено, що квартира належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , після чого відкрилась спадщина на яку вона має право за законом, однак на даний час не має можливості набути право власності на частку квартири, яка належала померлому, оскільки такі частки не визначені. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] до суду не з`явилася, натомість подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги визнає та просить визначити частки у праві спільної власності, а саме: зазначити квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить кожному із співвласників - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 2003 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) - [PERSON] помер [INFO] у віці 67 років (а.с.9). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Нормою частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до частини 1,2 статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З урахуванням наведеного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] підлягають до задоволення. Судові витрати по справі у сумі 908,00 грн. (а.с. 4) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved