overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач 18.12.18 р. подала до суду вказаний вище позов, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 17.07.10 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: сини: Тимофій, 14 р. н., Кирило, 10 р. н.. Зазначає, що сторони не можуть знайти спільного вирішення сімейних проблем, мають різні характери та погляди на сімейне життя. Між ними немає взаємопорозуміння. Неодноразові спроби примирення і налагодження сімейних стосунків не дали бажаних результатів, що призвело до фактичного розпаду шлюбу. На даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків. Тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Підстав для примирення не вбачає. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що шлюб сторін розпався остаточно, так як вона створила фактично іншу сім»ю після звернення до суду з розглядуваним позовом, так як між сторонами були сварки. Категорично заперечує проти примирення. Примирення nа збереження шлюбу вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суду пояснив, що позивач 01.01.19 р. пішла жити до іншого чоловіка, з яким мала стосунки вже два роки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але не бажають збереження шлюбу і позивач фактично створила іншу сім»ю; відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17.07.10 р. виконкомом Облапської сільради Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 17.07.10 р., актовий запис № 03. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище спільні неповнолітні діти, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач 18.12.2013 року звернулася до суду з даним позовом покликаючись на те, що з 2012 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народилася дочка [PERSON]. Зазначає, що більше року вони з відповідачем перестали проживати однією сімє»ю та підтримувати сімейні відносини. Протягом спільного проживання відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, вихованням та розвитком дитини не цікавився. На даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між ними не можливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому вона змушена звернутися в суд, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення від 04.01.2014 р. з невiдомих причин не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечила проти такого вирішення справи. З»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.12.2012 р. у Містківській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 11 . Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька, [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яка на час розгляду справи проживає разом з позивачкою. Факт неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як відсутність бажання зберегти шлюб. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Встановлені в судовому засіданні обставини унеможливлюють перебування у шлюбі позивача та відповідача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому шлюб необхідно розірвати . Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач 18.12.2018 звернувся\~\~до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2016 року по 01.09.2018 року в сумі 16985,74 гривень. Боржником було частково сплачено суму боргу в розмірі 1843, 09 грн. Отже загальна сума заборгованості за вказаний період склала 15142,65 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO] місце проживання: [INFO], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2016 року по 01.09.2018 року в сумі 15 142 (п'ятнадцять тисяч сто сорок дві) гривні 65 копійок та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 600105455, відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його ім*я особового рахунку за період з 01.02.2016 року 01.09.2018 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 15 142,65 гривень. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 18.12.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила дитину залишити на подальше проживання при ній. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив дитину залишити на подальше проживання з матір'ю. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшла до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згодна. В зв'язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач 18 березня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2015 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2008 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 639 /а.с.4/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні відповідачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з січня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач, 18 березня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 21 вересня 2002 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №808. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з лютого 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON]. не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 вересня 2002 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №808./а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]./а.с.5,6/. Встановлено також, що з лютого 2014 сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач 18 березня 2016 року звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судове засідання позивач не зявився, в заяві, яку направив до суду позов підтримав повністю, просить розглянути справу без його участі. Зазначив в заяві , що 20 грудня 2004 року померла його матір [PERSON] , яка при життя заповідала позивачу все належне їй майно. [PERSON] мав намір після смерті матері прийняти спадщину, однак не зміг цього зробити, оскільки захворів та у звязку з погіршенням стану здоровя не зміг звернутись до нотаріуса. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 « Про судову практику у справах про спадкування », особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки хворів та не мав можливості вчасно подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Як встановлено судом 20 грудня 2004 року померла [PERSON], яка була матірю позивача по справі. ( а.с. 4). При життя, 14 серпня 1987 року, [PERSON] склала заповіт , яким заповідала [PERSON] все належне спадкодавцеві майно. ( а.с. 7) Довідкою [PERSON] дільничної лікарні підтверджується , що [PERSON] в період з 25 травня 2005 року по 01 липня 2005 року проходив амбулаторно та стаціонарно курс лікування в лікарні. ( а.с. 8). З відповіді Малинської держаної нотаріальної контори від 24 березня 2016 року на запит суду встановлено , що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Відповідач просить не стягувати судові витрати з відповідача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач 18 березня 2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з жовтня 2015 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що між подружжям не має взаєморозуміння, згоди, взаємних прав та обов'язків. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, при причини своєї неявки суду не повідомила. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1996 року /а.с.6/, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що між подружжям не має взаєморозуміння, згоди, взаємних прав та обов'язків. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем (судовий збір у розмірі 551,20 грн.) - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач 18 березня 2016 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Зазначила , що відповідач офіційно працевлаштований, працює інженером електрозв'язку Житомирської філії ПАТ « Укртелеком », отримує заробітну плату та в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Діти проживають з позивачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю та просить вимоги позивача задовольнити. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей підтверджується, що їх батьком є відповідач. ( а.с. 6,7). Діти проживають з позивачем. ( а.с.8). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь - якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює інженером електрозв'язку Житомирської філії ПАТ « Укртелеком ». Тому суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими. Будь - яких обставин які б перешкоджали [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дітей, в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач 18 березня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2013 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2009 року. Шлюб зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис за №1734 /а.с.8/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з червня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved