Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач 15 грудня 2017 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 17 лютого 2017 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 07. Позивач вказує на те, що спільне життя з чоловіком не склалося, останні півроку відповідач дозволяв собі насильницькі дії щодо неї, ображав її та її дітей, погрожував фізичною розправою. Вони неодноразово намагалися відновити їхні стосунки, але в них нічого не виходило. З листопада 2017 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільних дітей не мають. Тому позивач просить шлюб розірвати (а.с.3-4). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 грудня 2017 року указана цивільна справа передана судді Ходаківському М.П. (а.с.1) Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.17). До суду 28 грудня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.19). Ухвалою судді від 29 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.20-21). Позивач надала до суду заяву, у якій просить розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача також надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги не визнала. Від відповідача до суду надійшли заперечення проти розірвання шлюбу, в яких він зазначив що доводи позивача не відповідають дійсності, що в розпаді сімї винувата матір позивача. Також просив суд надати строк для примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 17 лютого 2017 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 07 (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, проживають окремо. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №3872 від 20 листопада 2017 року у [PERSON], [INFO] виявлено легкі тілесні ушкодження. В описовій частині висновку зазначено зі слів [PERSON], що ці тілесні ушкодження наніс її чоловік (а.с.10-11). Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України\~визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 \~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред'явленні позову та розгляді справи. Відповідно до\~ст. 111 СК України, суд зобовязаний вживати заходи щодо примирення подружжя,\~якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ураховуючи те, що позивач вказує на те, що відносно неї вчинялися насильницькі дії, що подружжя припинило шлюбні відносини з листопада 2017 року, і дій направлених на досягнення примирення не вчиняли, а також те, що позивач категорично заперечувала проти надання строку на примирення, суд вважає, що надання строку на примирення буде суперечити інтересам позивачки та моральним засадам суспільства, а тому відмовляє в задоволенні клопотання відповідача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Outcome: approved