overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 23.09.1989 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання у них неповнолітніх дітей немає. Сімейне життя між ними почало поступово погіршуватись через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя. Подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. З 2004 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, вони не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Тому просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. За зареєстрованим місцем проживання відповідачки ([ADDRESS]) було надіслано копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками та повідомленням про виклик у судове засідання на 12.01.2017 року, які були отримані нею 29.12.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Окрім цього, відповідачці було надіслано повідомлення про повторний її виклик в судове засідання на 23.02.2017 року. Рекомендований лист з вказаним повідомленням повернувся а адресу суду із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Однак, відповідачка, будучи належно повідомленою про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явилась, заяв та клопотань не подала. Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видане відділом ЗАГС Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області, серії [NUMBER] від 23.09.1989 року, актовий запис №518. Від спільного проживання у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 17.06.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, різних життєвих цінностей. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2013 року. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими та такими, що суперечать його інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.12). Вказав, що шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.11). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з вересня 2013 року. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Кузнецова. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.06.2006 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Почуття любові та поваги між ними втрачено. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 17.12.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розрізаний 04.09.2007 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу вона не змінювала та залишила дівоче прізвище «Одинока». Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час вона не працює, тому знаходиться у скрутному матеріальному становищі та не має коштів для забезпечення нормального життєвого рівня для повноцінного розвитку дитини. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та регулярно отримує заробітну плату. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. 26.06.2015 року вона уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище на «Ляшенко». Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.22). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.23). Зазначив, що аліменти більше нікому не сплачує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.12.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розрізаний 04.09.2007 року (а.с.3,4). Прізвище при державній реєстрації шлюбу позивач не змінювала та залишила дівоче прізвище «Одинока». Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає з позивачем (а.с.6) та перебуває на її утриманні. Позивач не працює. ЇЇ доходів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. 26.06.2015 року позивач уклала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище «Ляшенко» (а.с.14). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.23). По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач 28.11.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 03.07.2007 року, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано у реєстрі за № 1584. У вказаній квартирі, крім неї зареєстрований [PERSON] [PERSON] Ібрахім - відповідач по справі. З грудня 2014 року і по теперішній час відповідач у її квартирі не проживає та не користується житловою площею. Його речі за зазначеною адресою також відсутні. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює їй перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. На підставі викладеного, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 52 у буд. 21 по пр. Трубників у м. Нікополі Дніпропетровської області. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення, причини неявки суду не відомі. Суд на підставі\~ст.224 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов\~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.07.2007 року, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу, зареєстровано у реєстрі за № 1584 (а.с. 11). У вказаній квартирі, крім позивача зареєстрований [PERSON] [PERSON] Ібрахім - відповідач по справі. (а.с. 9). Також за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] [PERSON] Ібрахім, [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.19). [PERSON] від 14.11.2016 року, складеного ОСББ «Космос», за адресою [ADDRESS] відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але не проживав і не проживає в ній (а.с.10). Реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач 28.11.2018 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1,2), посилаючись на наступні обставини. Вона 22.10.2010 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, часті сварки з побутових приводів. Шлюбні відносини припинені з вересня 2017 року, відновлювати їх наміру не має. Вона дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки почуття любові між ними втрачено. Вважає, що за таких обставин примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Бойко». На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 27.12.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження, проведення якого призначено на 25.02.2019 року о 10:00 год.(а.с.15,16). Позивач у судове засідання не зявилася, до суду разом з позовною заявою надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.11). На позовних вимогах наполягає. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.18). Вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує, шлюбні відносини припинені з вересня місяця 2017 року, майновий спір відсутній, дитина залишиться проживати з позивачем. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, беручі до уваги те, що відповідач, згідно поданої заяви, позов визнає, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 22.10.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] ( а.с.10). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з вересня місяця 2017 року, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, часті сварки з різних побутових питань. Почуття любові між сторонами втрачено. Спільне господарство ними не ведеться. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач 28.12.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 18.10.97 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: син [PERSON] , [ADDRESS] . [ADDRESS] .. Зазначає, що сторони не підтримують подружніх відносин у зв`язку з відмінністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та довіри. На примирення не згідна. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Провадження у справі було відкрито за ухвалою суду від 30.01.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав під розпис 11.02.20 р.. За станом на 02.03.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує повністю та просить позов задовольнити. Заперечує проти надання строку для примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Заперечує проти надання строку для примирення. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін відповідно до положень ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають одну спільну дитину, яка на час звернення позивача з розглядуваним позовом до суду є неповнолітньою, але обопільно не бажають збереження свого шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 18.10.97 р. Козлиничівською сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 18.10.97 р., актовий запис № 7. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дочка, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач 28.12.2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив неповнолітню дитину, залишити на подальше проживання при ньому. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв'язку з цим, суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на подальше проживання при батькові. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач 28.12.2019 року звернулася до суду із позовом до відповідача «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАНДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» в особі «Представництва «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАНДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 10.01.2020 року відкрито провадження у справі. В підготовче судове засідання 10.03.2020 року сторони надали суду заяву про укладення мирової угоди, в якій зазначили умови її укладення. Прохали її затвердити судом, вказавши, що наслідки її укладення, передбачені чинним законодавством, їм роз`яснені і зрозумілі. Третя особа на стороні відповідача - [PERSON] надав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти затвердження мирової угоди . Суд, дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, вважає, що мирова угода підлягає затвердженню судом, а справа підлягає закриттю. Умови угоди не суперечать діючому законодавству та не порушують права та інтереси сторін або інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач 28.12.2020 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 06.11.2018 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь, різних поглядів на життя, на взаємні права та обов`язки. Внаслідок чого, сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, тривалий час не спілкуються, спільного господарства не мають та проживають окремо, шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Майнового спору не мають. Вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб, стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав ( а. с. 18 ), а відповідачка позов визнала, не заперечувала щодо розірвання шлюбу, уточнила, що шлюбні відносини вони припинили в січні 2021 року, прохала залишити після розірвання шлюбу їй прізвище - [PERSON] ( а. с. 23 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.11.2018 року в Подільському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а. с. 5 ), який розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних стосунків з січня 2021 року, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає та залишиться проживати із відповідачкою. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб існує формально. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню із відповідачки на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved