Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що на прилюдних торгах, придбала житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] у м. Запоріжжя, що належала [PERSON] Вказаний об'єкт нерухомості знаходився в іпотеці, в результаті звернення стягнення на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та на підставі Свідоцтва про право власності від 04.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 04.06.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №749, а також набуття права власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з даного реєстру № 22562481 від 04.06.2014 року щодо внесення запису про власність за № 5895166 [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] у м. Запоріжжя. Позивач був змушений звернутися до суду, оскільки позбавлений можливості вільно користуватися придбаним об'єктом нерухомості через те, що відповідач мешкає у займаному приміщенні, не віддає ключі та не звільняє приміщення від себе та особистих речей. В зв'язку з цим, позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування, усунути перешкоди в користуванні шляхом його виселення з данної квартири. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав На підставі Свідоцтва про право власності від 04.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 04.06.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №749 - [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] у м. Запоріжжя, крім того набуття права власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з даного реєстру № 22562481 від 04.06.2014 року щодо внесення запису про власність за № 5895166 (а.с.6-7). Однак фактично користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності квартирою позивач не має можливості, оскільки в квартирі без її згоди проживає відповідач, не віддає ключі та не звільняє приміщення від себе та особистих речей. Відповідач не є членом сім'ї або колишнім членом сім'ї позивача, договору найму житла з власником квартири не укладав. На неодноразові прохання позивача звільнити самовільно зайняту квартиру відповідач не реагує. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи викладені обставини та оцінивши надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, права позивача порушено та вони підлягають відновленню шляхом задоволення позовних вимог . На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] сплачений судовий збір 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 109, 150 ЖК України, ст.ст.16, 317, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved