Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] (в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO]) 24.10.2016 року звернулася до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин, відповідно до якого її неповнолітня дочка, [PERSON], [INFO], уродженка смт. Березівка Харківського району Харківської області, - рідна дочка [PERSON], померлого 13.11.2015 року, і визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в м. Харкові по вул. Кисляк, 117 «а», після батька, [PERSON], померлого 13.11.2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач [PERSON] є матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про її народження зазначений [PERSON], він же зазначений у свідоцтві про встановлення батьківства стосовно дитини. Позивач з [PERSON] з 1998 року мешкали однією сімєю без реєстрації шлюбу в м. Харкові по вул. Кисляк, 117 «а», вели спільне господарство, народили і виховали доньку. 30.03.2004 року позивач та її чоловік спільно у рівних частках на підставі договору купівлі-продажу придбали житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за вищезазначеною адресою, з 19.04.2005 року позивач з дочкою зареєструвалися у цьому будинку. Будинок літ. «А-1», 1962 року забудови, є одноповерховим, розташований на земельній ділянці, площею 685 кв. м., без урахування самочинно побудованого та переобладнаного має загальну площу 66,8 кв. м., житлову - 48,7 кв. м. Самочинними побудовами і переобладнаннями є житлова прибудова літ. «А-1-1», загальною площею 30, 1 кв. м., житловою площею 12,8 кв. м., прибудова літ. «а», загальною площею 13,5 кв. м., переобладнання прим. № 1-5, площею 8, 3 кв. м., з кухні у житлову, частина прим. № 1-1, площею 3, 8 кв. м., з житлової у підсобну, частина прим. № 1-2, площею 5,8 кв. м., з кухні у житлову, гараж зі сходами літ. «Д», «д», сараї літ. «Ж», «З», льох літ. «Е». [PERSON] помер 13.11.2015 року, з його смертю відкрилася спадщина 1/2 частина вищезазначеного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель яка, за правом спільної часткової власності зареєстрована на його імя за договором купівлі-продажу від 03.03.2004 року. Заповіту спадкодавець не залишив, єдиним спадкоємцем померлого першої черги за законом є його неповнолітня дочка, [PERSON], яка спадщину прийняла. 23.11.2015 року позивач, як законний представник своєї неповнолітньої дочки, та в її інтересах звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 25/2015. Оформити спадщину на імя дочки виявилося неможливим, оскільки, по-перше, втрачено оригінал правовстановлюючого документу на будинок, і по-друге, у свідоцтві про народження дитини та у свідоцтві про встановлення батьківства по-батькові батька дитини зазначено, як «Євгенович», а у свідоцтві про його смерть, - як «Євгенійович». Тому оформити спадкові права на імя доньки можливо лише після підтвердження родинних відносин між нею і спадкодавцем. У судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 29.09.2016 року та Витягу з договору №162 про надання правової допомоги від 29.09.2016 року, а також заяви позивача від 24.10.2016 року про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади Харківської міської ради, діючий на підставі довіреності № 08-11/4555/2-16 від 27.12.2016 року, 12.01.2017 року надав суду свої письмові заперечення проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в м. Харкові по вул. Кисляк, 117 «а» і просив відмовити у задоволенні позову в цій частині. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, представник відповідача наполягав на тому, що відповідно до діючого законодавства умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права власності на житловий будинок, земельну ділянку. Враховуючи, що у спадкодавця не виникло права власності на спірне самочинно реконструйоване нерухоме майно, то і перехід цього права до спадкоємця в порядку спадкування неможливий. В подальшому представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Після надходження заперечень представника відповідача позивачем і його представником первісні позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в м. Харкові по вул. Кисляк, 117 «а», були уточнені. Позивач просила визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку в м. Харкові по вул. Кисляк, 117 «а» літ. «А-1», житловою площею 48,7 кв. м., загальною площею 66,8 кв. м., з надвірними будівлями сараєм літ. «Б», льохом літ. «В», вбиральнею літ. «Г», парканом, хвірткою № 1, 2, замощенням 1, без урахування самовільно побудованих у житловому будинку приміщень № 1-7, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, самовільно переобладнаних приміщень № 1-2, 1-5 та самочинно побудованих надвірних будівель гаражу літ. «Д», сараїв літ. «Ж», «З» та льоху літ. «Е», після батька, [PERSON], померлого 13.11.2015 року. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість уточненого позову і можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Розглядаючи справу, суд приймає до уваги положення ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з паспорту громадянина України МВ 249921, виданого 04.02.2010 року Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на імя [PERSON], [INFO], вбачається, що вона з 19.04.2005 року зареєстрована у житловому будинку № 117 «а» по вул. Кисляк в м. Харкові (а.с. 4). З паспорту громадянина України МТ 386629, виданого 05.05.2015 року Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на імя [PERSON], [INFO], вбачається, що вона також з 19.04.2005 року зареєстрована у житловому будинку № 117 «а» по вул. Кисляк в м. Харкові (а.с. 12). Зі свідоцтва серії 1-ВЛ № 410794 про народження 23.03.1999 року в смт. Березівка Харківського району Харківської області [PERSON], виданого повторно виконавчим комітетом Березовської селищної ради Харківського району Харківської області 21.05.2015 року на підставі актового запису № 8 від 06.09.1999 року, вбачається, що батьками народженої зазначені [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства 1-ВЛ № 108971, отриманого 06.09.1999 року у Березівській селищній раді Харківського району Харківської області на підставі актового запису № 2 від 06.09.1999 року, своє батьківство стосовно [PERSON] визнав [PERSON] (а.с. 14). З правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями № 117 «а» по вул. Кисляк в м. Харкові договору купівлі-продажу від 30.03.2004 року, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 857, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] спільно у рівних частках придбали вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями, і він належить їм обом за правом спільної часткової власності по 1/2 частині кожному (а.с. 6). Правова належність житлового будинку підтверджується Витягом КП «ХМБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.07.2004 року за № 4191840 (а.с. 16). Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого спеціалістом КП «ХМБТІ» 07.07.2016 року, а також довідки КП «ХМБТІ» від 06.07.2016 року № 10003078, зазначений одноповерховий житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, площею 685 кв. м., складається з будинку літ. «А-1», 1962 року забудови, без урахування самочинно побудованого та переобладнаного загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 48,7 кв. м., льоху літ. «В», вбиральні-душової літ. «И», навісу літ. «К», вигрібної ями № 4, свердловини № 7 та огорожі № 1, 2, 3, 5. Самочинними побудовами і переобладнаннями є житлова прибудова літ. «А-1-1», загальною площею 30, 1 кв. м., житловою площею 12,8 кв. м., прибудова літ. «а», загальною площею 13,5 кв. м., переобладнання прим. № 1-5, площею 8, 3 кв. м., з кухні у житлову, частина прим. № 1-1, площею 3, 8 кв. м., з житлової у підсобну, частина прим. № 1-2, площею 5,8 кв. м., з кухні у житлову, гараж зі сходами літ. «Д», «д», сараї літ. «Ж», «З», льох літ. «Е» (а.с. 17, 18-21). [PERSON] помер 13.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом серії 1-ВЛ № 517351, виданим Відділом державної РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 16749 від 14.11.2015 року (а.с. 22). З його смертю відкрилася спадщина 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою м. Харків, вул. Кисляк, 117 «а», яка, як було зазначено вище, за правом спільної часткової власності зареєстрована на його імя за договором купівлі-продажу від 03.03.2004 року, посвідченому приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 857. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту спадкодавець не залишив, що підтверджено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.11.2015 року № 42208185. Вирішуючи справу, суд виходить з положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом отримують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом отримує право на спадкування при відсутності спадкоємців попередньої черги, усуненні їх від права на спадкування, неприйнятті ними спадщини або відмови від її прийняття, окрім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] першої черги за законом на підставі вимог ст. 1261 ЦК України, є наша неповнолітня дочка, [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України, якою передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 статті 1273 ЦК України. Суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, якою передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, і батьки. Відповідно до вимог 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. З копії паспорту громадянина України МН 894350, виданого 03.07.2007 року Жовтневим РВ ГУМВС України в Харківській області на імя [PERSON], [INFO], (а.с. 23-24) і довідки КП «Жилкомсервіс» від 20.07.2016 року за № 14965/2/07-05 (а.с. 25), вбачається, що він з 25.06.1975 року зареєстрований за адресою [INFO]. До того ж, на підставі відповіді приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] № 272/01-16 від 08.12.2016 року та Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42208162 від 23.11.2015 року судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] та діюча в її інтересах мати, [PERSON], 23.11.2015 року звернулися до нотаріуса із заявами №№ 46 та 47 про прийняття [PERSON] спадщини після померлого 13.11.2015 року [PERSON], внаслідок чого була заведена спадкова справа № 25/2015 (а.с. 42, 44). Оформити спадщину на імя неповнолітньої [PERSON] неможливо з наступних підстав. Виходячи з того, що у свідоцтві про встановлення батьківства 1-ВЛ № 108971 по-батькові [PERSON] зазначений як «Євгенович». У свідоцтва серії 1-ВЛ № 410794 про народження дитини по-батькові її батько також зазначений, як «Євгенович», а у свідоцтві про смерть серії 1-ВЛ № 517351 по-батькові зазначено, як «Євгенійович». Статтями 234, 256 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, і які необхідні для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності незаперечних прав, коли законом не визначений інший порядок їх встановлення. Пунктом 7 ППВСУ № 5 от 31.03.1995 року зі змінами № 15 от 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. Судом зясовано, що встановлення юридичного факту родинних відносин між спадкодавцем і його спадкоємицею необхідно для отримання нею права на спадкування 1/2 частини спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель після смерті [PERSON] На підтвердження юридичного факту за клопотанням представника позивача суду були надані на огляд пять сімейних фотокарток, на яких разом зображені спадкодавець з дочкою, а також вітальні картки з днем народження від дочці [PERSON] на імя [PERSON] від 23.02.2005 року, 28.11.2008 року та 28.11.2011 року. Також на підтвердження юридичного факту родинних відносин судом були опитані свідки [PERSON] [PERSON], які багато років знайомі з позивачем, добре знали її чоловіка, постійно з ними спілкувалися. Обидві свідки підтвердили, що [PERSON], [INFO], рідна дочка [PERSON], вона дуже любила свого батька, завжди ласкаво і з повагою до нього зверталася, схожа з ним зовнішнє, а свідок [PERSON] навіть була присутня у пологовому будинку, коли [PERSON] народилася, і разом з [PERSON] вони забирали дитину додому. При розгляді справи суд виходить з положень п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, і можуть вплинути на спадкові права і обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Приймаючи до уваги сукупність доказів юридичного факту родинних відносин між спадкодавцем і його спадкоємицею, суд вважає, що в ході судового розгляду такий факт знайшов своє підтвердження і був доведений матеріалами справи. Задовольняючи позов [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння буз урахування самовільно побудованих приміщень, суд виходить з того, що дані позовні вимоги не порушують прав територіальної громади м. Харкова. На підставі викладеного та

Outcome: approved