Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу та збільшення стягнення аліментів, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 27.11.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1914. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утримані. Згідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ј частини всіх доходів. Відповідач жодної фінансової допомоги не надає. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість по оплаті аліментів в розмірі 21 754,67 грн. Просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Після розірвання шлюбу прізвище змінити на [PERSON] . 30 жовтня 2020 року позивач скерувала до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила суд шлюб між сторонами розірвати, прізвище змінити на [PERSON] , збільшити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/4 на 1/3 частини. В судове засідання позивач не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подавав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Встановлено, що між сторонами 27 листопада 2008 року зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1914. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони шлюбні стосунки не підтримують та поновлювати їх наміру не мають, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення аліментів підлягають до задоволення, оскільки позивачкою доведено, що після присудження з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки мала місце зміна сімейного стану позивачки внаслідок народження неповнолітьного сина, в зв`язку з цим позивачка потребує матеріальної допоги на утримання двох неповнолітніх дітей, суд також враховує, що відповідач не обмежений у працездатності, а тому має можливість за рахунок заробітку брати участь в утриманні дітей. Крім того, оскільки при подачі позову про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved