Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 лютого 2021 року звернулася до суду з позовом до Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначає, що у 1975 році він вступив до ЖБК «Маяк». На підставі рішення виконкому Авдіївської міської Ради депутатів працюючих від 11 квітня 1975 року № 80 позивачу було видано ордер № 001610 на право зайняття ним зі складом сім`ї із 2-х осіб трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Вказана квартира була набута позивачем у власність в 1993 році, як членом ЖБК «Маяк», після сплати в повному обсязі пайових внесків у загальній сумі 6 414 руб., де він також проживає та зареєстрований. На теперішній час у позивача виникла необхідність в оформленні документів на квартиру, у зв`язку з чим він 18 лютого 2019 року за реєстраційним номером 32721951 звернулася до реєстратора Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області з заявою для проведення державної реєстрації права власності на зазначену квартиру. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ВЦА м. Авдіївка Донецької області від 21 лютого 2019 року № 45626371 йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, оскільки державна реєстрація прав об`єкту нерухомого майна була здійснена 27 липня 1993 року донецьким бюро технічної інвентаризації, яке на теперішній час знаходиться у м. Донецьку та перевірити зазначений факт не виявляється можливим, оскільки м. Донецьк, перебуває у переліку населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснює свої повноваження, тому неможливо здійснити запит для уточнення інформації, тому на підставі того, що надані документи не дають змоги встановити набуття речових прав, які підлягають реєстрації, та відсутності у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Однак вважає, що право власності на вказану кооперативну квартиру набуто ним відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на квартиру. Ним внесено пайові внески у повному обсязі за квартиру [ADDRESS] . Після виплати пайового внеску у повному обсязі за вказану квартиру в ЖБК «Маяк» він набув право власності на квартиру, зареєстрував право власності на квартиру у Донецькому бюро технічної інвентаризації. Вважає, що він правомірно у 1993 році набув право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] . Просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15 квітня 2021 року залучено у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету позову та закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи за його відсутності та наполягає на задоволені позовних вимогах. Представники відповідачів Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без їх участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволенні позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволенні позовних вимог. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що згідно ордера № 001610 виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Авдіївської міської ради депутатів трудящих від 11 квітня 1975 року № 80, виданого [PERSON] , родині яка складається з трьох осіб, на право зайняття 3-х кімнатну квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради від 03 лютого 2021 № 07-29д/488 та копії паспорта серії [NUMBER] виданий Авдіївським МС ГУ ДМС України в Донецькій області 16 квітня 2013 року на ім`я [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . Відповідно до довідки ЖБК «Маяк» № 29 від 18 квітня 1993 року, встановлено, що [PERSON] виплачена вартість кооперативної квартири, яка становила 6 414 рублів 00 копійок за квартиру [ADDRESS] . Згідно реєстраційного посвідчення виданого Донецьким БТІ 27 липня 1993 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві власності, про що було зроблено відповідний запис у реєстраційній книзі № 29 під реєстраційним № 4919. Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 1/329), виготовлений 07 лютого 2019 року ФОП Дорменок, загальна площа квартири складає 53,9 кв.м, житлова площа дорівнює 29,5 кв.м. Згідно рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21 лютого 2019 року № 45626371 видане державним реєстратором прав на нерухоме майно ВЦА м. Авдіївка Донецької області, [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі того, що надані документи не дають змоги встановити набуття речових прав, які підлягають реєстрації, та відсутності у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015р. № 1127, а саме неможливість державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, відповідно п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запитати інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у підприємств, які проводили до 2013 року державну реєстрацію прав на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться у м. Авдіївка, а саме у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м.Донецька» (код ЄДРПОУ 03336670), місцезнаходженням якого є м. Донецьк, яке згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2014 року № 1085-р віднесені до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому неможливо здійснити запит для уточнення інформації. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно із ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З огляду на вищезазначені вимоги, суд вважає, що даній справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК Української РСР 1963 року. Згідно ст. 128 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Положення ст. 15 вищезазначеного закону застосовується до правовідносин що виникли як до так і після 15.04.1991 року на підставі постанови ВР Української РСР «Про введення в дію Закону УСРС «Про власність». Вказані норми ст. 15 Закону України «Про власність» дублюються у ст. 384 ЦК України (в редакції від 2003 року), де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5 вбачається, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Сукупність наданих позивачем та досліджених в судовому засіданні доказів, підтверджують факт того, що квартира розташована за адресою [ADDRESS] , є власністю [PERSON] , як члена Житлово-будівельного кооперативу «Маяк», у зв`язку з тим, що саме на ім`я [PERSON] Виконавчим комітетом міської ради м. Авдіївка видано ордер № 001610 від 11 квітня 1975 року на вселення у спірну квартиру та [PERSON] до 1993 року було сплачено пайові внески у повному обсязі. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Підсумовуючи вищезазначене та оскільки позивач не має можливості зареєструвати право власності на спірну квартиру у державного реєстратора, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє набуте право власності на квартиру. У зв`язку з чим, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права.

Outcome: approved