Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 лютого 2020 року звернулась до суду із позовом до своїх дочок [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя був власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який увійшов до складу його спадщини, яку фактично прийняли позивач та їх син [PERSON] , однак не оформили у належному порядку. [PERSON] помер [INFO] . Як батько [PERSON] , так і син [PERSON] заповітів не залишили, а тому спадкування після їх смерті здійснюється за законом. Позивач і після смерті прийняла спадщину сина, оскільки проживала разом із ним. Крім неї спадкоємцями майна могли бути дві її дочки, що залучені до справи відповідачами, однак вони на спадщину не претендують. В даний час виникла необхідність оформити право власності на будинок, що увійшов до складу спадкового майна, який залишився після смерті [PERSON] та [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на будинок [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, також подали до суду заяви (відзиви), згідно якої позов визнали повністю, просили прийняти визнання позову та розгляд справи проводити у їх відсутності. Частиною 3 ст. 200 та ч.4 статті 206 ЦПК України передбачено можливість ухвалення позову, в тому числі у підготовчому засіданні, в разі визнання відповідачем позову та за наявності для того законних підстав. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. За поданими позивачем документами судом встановлені наступні фактичні обставини справи. У відповідності до довідки Зимнівської сільської ради № 50 від 23 січня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] , а на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті за ним залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок і господарські споруди за вищевказаною адресою. На день смерті [PERSON] разом із ним проживали і були зареєстровані дружина - [PERSON] та син [PERSON] , який помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] не посвідчувався. Факт належності будинку [ADDRESS] [PERSON] також підтверджений у справі витягом із по господарської книги № 11 за 2015 рік. Факт смерті [PERSON] 24 квітня 2005 року підтверджено копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] . А копією про смерть серії [NUMBER] стверджується про те, що [INFO] помер його син [PERSON] . Копією сторінок паспорта позивача [PERSON] серії [NUMBER] стверджується, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , із [INFO] 1998 [INFO] , а отже проживала із померлими [PERSON] та [PERSON] на день їх смерті, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину. За матеріалами спадкових справи № 3/2020 та 4/2020 року до майна померлих [INFO] 2005 [INFO] [PERSON] та 29 серпня 2013 року [PERSON] , позивач [PERSON] подала до приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Іларіонової Н.Р. заяви про видачу свідоцтва на спадщину. У відповідності до постанови вказаного нотаріуса від 23 січня 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно. Частиною 1 ст.\~328\~ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавців не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved