Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Возьний Я.В. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить виселити відповідача із житлового будинку в [ADDRESS] , без надання йому іншого житла. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає в [ADDRESS] в належному їй на підставі договору купівлі - продажу житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами. Разом із нею в даному будинку проживають і зареєстровані члени її сім`ї, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Також, в даному житловому будинку проживає без реєстрації її колишній чоловік [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними було розірвано 05 серпня 2015 року. Своїм проживанням він спричиняє їй і членам її сім`ї значні незручності, а саме, не платить за комунальні послуги, харчується за її рахунок, постійно перебуває в нетверезому стані, обзиває її та дітей нецензурними словами, погрожує фізичною розправою та пошкоджує її майно, в тому числі, пошкоджує житловий будинок (розбиває вікна), які вона за власні кошти відновлює. Діти постійно піддаються негативному, а водночас і небезпечному впливу відповідача, він неодноразово вчиняв фізичне насильство відносно молодшого сина, останній раз 06 січня 2020 року. В добровільному порядку відповідач не покидає самовільно зайняте ним приміщення, самостійно вона виселити його не може. У відповідача є у власності житловий будинок в с. Глібів, який він отримав у власність від своє баби, хоча він в ньому не проживає. Вона неодноразово звертались до органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ за допомогою, та це не дало результатів, відповідача притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, але після сплати штрафу він продовжує вчиняти неправомірні дії відносно неї та дітей. Представник позивача - адвокат Возьний Я.В. в судове засідання не з`явився, проте, подав до суду заяву, згідно якої уточнив позовні вимоги та просив виселити відповідача із житлового будинку в [ADDRESS] , так як номер житлового будинку змінений із [ADDRESS] на [ADDRESS]. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просить проводити у його відсутності та у відсутності позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №4821600033768. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 13 листопада 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Гречанівським А.Я. 13 листопада 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №2550 та копії витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно №21515639 від 12.01.2019 року, власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] є [PERSON] . Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 жовтня 1996 року Довгопільською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області. Як вбачається із довідки Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області №675 від 25.11.2019 року, [PERSON] проживає без реєстрації у домогосподарстві [PERSON] , що розташоване за адресою: [ADDRESS] Як видно із довідки про склад сім`ї №729, виданої Глібівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 19.12.2019 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] проживає без реєстрації у будинку [PERSON] . Відповідно до довідки №44, виданої Глібівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 13 лютого 2020 року, у зв`язку із впорядкуванням нумерації будинків в с. Глібів, змінено адресу житлового будинку належного [PERSON] з [ADDRESS] . Згідно характеристики, наданої Глібівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 19.12.2019 року на [PERSON] , письмових заяв та скарг на [PERSON] у Глібівську сільську раду не надходило. На [PERSON] надходили усні звернення, а саме телефонні скарги від [PERSON] про те , що [PERSON] перебуваючи в нетверезому стані висловлюється нецензурними словами до неї і дітей, на що було відреаговано, а саме, проведена бесіда із [PERSON] . Відповідно до інформації №8987/В-48аз/104/01-2019 від 12.12.2019 року, наданої Гусятинським відділенням поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на запит представника позивача - адвоката Возьного Я.В., протягом 2019 року, [PERSON] , [INFO] притягувався до адміністративної відповідальності 10 разів, з них за вчинення домашнього насильства 3 рази та перебуває на обліку «Сімейній насильник» в Гусятинському ВП. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян і прав державних і громадських організацій. За ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно вимог ст. 116 цього Кодексу. якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. З огляду на викладене, відповідач проживає у належному позивачу житловому будинку без будь-яких правових підстав і має виселитися з нього. На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених дослідженими судом доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 47 Конституції України, ст. 317,391 ЦК України, ст. ст. 109, 116 ЖК України,

Outcome: approved