Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 липня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з дати подання позову і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, вони припинили шлюбні відносини і вже два роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає, хоч працює, як фізична особа - підприємець. Нею не досягнуто домовленості з відповідачем стосовно його участі в утриманні дитини, а тому вона просить стягувати аліменти примусово за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, в його обгрунтування пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно телефонного повідомлення позов визнає повністю, погоджується сплачувати аліменти на утримання сина на користь позивача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6), який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, вчасно і в достатньому розмірі добровільно матеріального утримання на свого сина не надавав, хоч повинен надавати таке утримання. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у погодженому сторонами розмірі. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved