Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач 19.07.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його матері, - [PERSON] , померлої [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком [ADDRESS] , який за життя належав його матері. Також просив суд у порядку спадкування за законом після смерті матері, визнати за ним право власності на вказаний будинок. В обгрунутвання позову вказував, що [INFO] помер його батько, - [PERSON] , а [INFO] померла мати, - [PERSON] . Вже після смерті батька, [PERSON] набула право власності на переселенський будинком [ADDRESS] . Після смерті матері він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, доглядав за будинком та оформив на своє ім`я право власності на земельну ділянку під ним. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті матері, він отримав відмову через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на майно, а також не підтвердженням факту прийняття спадщини після смерті матері, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з указаним позовом. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, Данилівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву, згідно з якою проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила справу розглянути за відсутності представника. Відзиву не подано (а.с. 99, 110). Оскільки сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводилася матір`ю [PERSON] , що підтверджується відповідно копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] та копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7-9, 18). Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 17) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 77). Рішенням № 27 від 18.12.1992 виконавчого комітету Кіровської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області «Про передачу будинків по переселенню в користування громадян», на підставі заяви [PERSON] та розпорядження виконавчого комітету Криворізької районної ради народних депутатів № 14/1 від 20.05.1992 «Про передачу переселенських будинків в особисту власність громадянам з балансу радгоспу «Комуніст» (а.с. 22), визнано право особистої власності громадян на переселенський будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , з видачею свідоцтва про право власності на будинок (а.с. 137-138). Рішенням сесії Кіровської сільської ради народних депутатів ХХШ скликання від 18.12.1992 закріплено за [PERSON] земельну ділянку розміром 0,25 га, біля будинку по [ADDRESS] (а.с. 97-98). Вже після смерті [PERSON] , на підставі заяви її сина - [PERSON] , в КП ДОР «Криворізьке БТІ» виготовлена технічна документація на будинок [ADDRESS] , проведено реєстрацію права власності [PERSON] на вказаний будинок, шляхом внесення запису в реєстрову книгу № 33 під реєстровим номером 428-11869 від 24.01.1996 (а.с.154). Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом на будинок (а.с.11-16), довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» № 156720 від 29.08.2017 (а.с. 21), довідками характеристиками (а.с. 24-28), а також матеріалами реєстраційної справи КП ДОР «Криворізьке БТІ» на об`єкт: [ADDRESS] (а.с. 121-155). Сукупність вказаних доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку між собою, вказують на те, що на момент смерті [PERSON] вона набула право власності на вище вказаний будинок, а тому він є спадковим майном, яке залишилося після її смерті. Відповідно до постанови ВР України № 1377-VIII від 19.05.2016 с. Кіровка Криворізького району Дніпропетровської області перейменовано на с. Данилівка, а відповідно до розпорядження голови сільської ради від 10.02.2016 № 13-р, «[ADDRESS]» в с. Данилівка перейменована на «[ADDRESS]». Як слідує зі звіту про оцінку нерухомого майна та його технічний стан, складеного ТОВ «Пріма-КР», житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 32,4 кв.м та водоколонки, вартість будинку становить 39095,00 грн. (а.с. 29-50). Відповідно п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею ст. 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як стверджував позивач, він фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, адже вживав заходів для оформлення технічної документації на спадковий будинок, доглядав за будинком, а рішенням Кіровської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області від 06.12.1996 [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га, для обслуговування жилого будинку [ADDRESS] (а.с. 23). Факт вступу [PERSON] у володіння та управління спадковим майном підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про доведення перед судом факту вступу [PERSON] у фактичне володіння та управління спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як слідує з матеріалів спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , остання за життя заповіту не склала (а.с. 74-75), з заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся спадкоємець першої черги спадкування за законом [PERSON] , який вказував, що інші спадкоємці відсутні (а.с. 71-82). Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 27.08.2018, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після смерті матері та через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері, шляхом фактичного вступив в управління та володіння спадковим майном, що встановлено в судовому засіданні, але позбавлений можливості оформити право на спадщину в позасудовому порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2018 (а.с. 82), позасудовий порядок захисту права на спадщину вичерпано, тому суд вважає за можливе захисти невизнане право позивача, шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved