Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач, 27.05.2021 року звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрований їхній син [PERSON] , але більше 10 років фактично не проживає, жодних витрат в утриманні квартири не несе, речей які б йому належали в квартирі немає. Прописка відповідача порушує її право як власника, зокрема вона не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги, у зв`язку з чим несе додаткові витрати на їхню оплату. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] визнає повністю та не заперечує проти винесення відповідного рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку ст. 206 цього Кодексу. Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд\~роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, з урахуванням вимог ст.ст. 200, 206, 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, від яких надійшли відповідні заяви та прийняти заяву відповідача про визнання ним позову, викладену в окремій письмовій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, та визнається сторонами, що згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.02.2005 р. [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з копією будинкової книги (а.с.13-16) та довідки про склад сім`ї від 21.05.2021 р. (а.с. 24) відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в належній [PERSON] та [PERSON] квартирі [ADDRESS] , але згідно акту депутата [PERSON] від 19.05.2021 р. за даною адресою не проживає (а.с.21). Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 319, 321 ЦК України). Позивач утримує вказану квартиру, сплачує комунальні послуги, проте реєстрація місця проживання відповідача порушує її право власності на нерухоме майно та ускладнює оплату комунальних платежів, оформлення субсидії, оскільки вона вимушена оплачувати комунальні платежі з розрахунку на всіх зареєстрованих в даній квартирі осіб. Згідно із положеннями ст.ст. 16, 383, 386, 391 ЦК України, власник … квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користувача житловим приміщенням… Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сім`ї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням із зняттям останнього з реєстрації, що відображено в п. 34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Позивач є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , і в силу ст.391 ЦК України, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є членом сім`ї власників (син), більше 10 років не проживає в цьому приміщенні без поважних причин, тому і підстав для збереження права користування за ним відсутні. Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст.391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання особи такою, що втратила право користування. Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачеві та третій особі, порушує її права, оскільки перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житлом, доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи позицію позивача, суд залишає витрати по оплаті судового збору за нею. Відповідно до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved