Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.04.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. [INFO] померла його баба - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Спадкоємцями майна померлої за законом, які прийняли спадщину, є він та його сестра [PERSON], яка померла [INFO]. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Кринківської сільської ради, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, відділу Держземагенства у Глобинському районі, Глобинської держнотконтори, у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] померла [PERSON]. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 607 за 2000 рік, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори, спадкоємцями за законом, які в установлений законом строк прийняли спадщину, є онуки померлої - [PERSON] (позивач) та [PERSON]. На останніх було оформлено два свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - право на земельну частку (пай) та право на майновий пай. Фактом , який свідчив про прийняття позивачем спадщини, нотаріус визнала володіння та пред»явлення ним свідоцтва про право на майновий пай померлої. Документально підтверджено, що спадкоємець першої черги спадкування за законом - дочка [PERSON] і мати позивача - [PERSON], померла [INFO]. Померли також і її діти (брати та сестра позивача) : [PERSON] -[INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] - [INFO]. [INFO] померла і єдина дочка [PERSON] - [PERSON]. До складу спадкового майна [PERSON] крім названих паїв входить також житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Глобинська держнотконтора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця на будинок, який би посвідчував її право власності на нього. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а» , колодязь питний літ. «К», ганок літ. «аг» побудовано в 1964 році, погріб під частиною будівлі літ. «ап» - у 1964 році, погріб під частиною будівлі літ. «Бп» - у 1965 році, сарай літ. «б» - в 1970 році, сарай-літня кухня літ. «Б» - в 1965 році, сарай літ. «В» - в 1970 році. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, а лише - з фактом будівництва. Згідно записів в погосподарських книгах Кринківської сільської ради [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] і проживала у ньому до смерті. За нею, останнім часом під № 604, значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється після її смерті, а тому провести реєстрацію права власності на житловий будинок за померлою [PERSON] не можливо. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 23.03.2015 року № 151/02-04, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», погріб під частиною будівлі літ. «ап», погріб під частиною будівлі літ. «Бп», сарай літ. «б», сарай-літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», ганок літ. «аг», колодязь питний літ. «К», які розташовані за адресою [ADDRESS], збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Правовідносини по спадкуванню виникли на час дії Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року. За ч.2 ст. 529 цього Кодексу онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків , хто був би спадкоємцем першої черги; вони успадковують порівну в тій частині, яка б належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 та ч.2 ст. 1258 ЦК України визначено що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги… Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановивши, що [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом ( за правом представлення), який вчасно прийняв спадщину, має право на визнання за ним права власності на нерухоме майно, належне його бабі. Інших спадкоємців померлої немає. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved