Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.09.2014 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в м. Суми померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з чотирьох земельних ділянок для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованих в межах Пожнянської сільської ради. Вона являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим 06.12.2011 року приватним нотаріусом на її користь, який не змінювався і не відмінявся. Спадщину прийняла шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.10.2012 року. Крім того, до спадкової маси входить земельна частка /пай/ розміром 3,8 га, розташована на території Пожнянської сільської ради Великописарівського району, яку [PERSON] фактично прийняла після смерті [INFO] свого рідного брата [PERSON]. Проте оформити спадщину в нотаріальній конторі неможливо, оскільки оригінал правоустановчого документу на спадкове майно за життя [PERSON] не обриманий. Отримати його дублікат на померлу особу не має можливості. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. На даний час спадщина ніким не прийнята, відумерлою не визнана. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору /а.с.19/, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.27/. З урахуванням думки представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Пожня Великописарівського району Сумської області у віці 69 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.7/, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 3, 8 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої в межах Пожнянської сільської ради, що належить померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія СМ № 0157733, зареєстрованого за № 254 від 10.01.1997 року, вартістю 14 031,06 гривень /а.с.12/. [PERSON] за життя не отримав Сетрифікат на право на земельну частку /пай/, який зберігається у відділі Держземагенства у Великописарівському районі /а.с.11/. 27 лютого 2012 року померла [PERSON] в м. Суми у віці 80 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с. 8/, яка є рідною сестрою померлого [PERSON], родинні стосунки підтверджені, тобто спадкоємцем за законом 2 черги /а.с.13-17/. Відповідно довідки сільської ради [PERSON] дійсно був постійним жителем с. Пожня Великописарівського району, заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.18/. [PERSON] спадщину після смерті свого брата [PERSON] прийняла фактично шляхом вступу в управління його майном /а.с.28/. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, складеним 06.12.2012 року на її користь, посвідченим приватним нотаріусом за реєстраційним номером 1034, який не змінювався та не відмінявся, спадщину прийняла шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2012 року /а.с. 9/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадщину прийняла його рідна сестра [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦПК УССР /1960 р./, який діяв на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], спадщину після її смерті отримала на 4 земельні ділянки, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON] неможливо через відсутність оригіналу Сертифікату на право на земельну частку /пай/. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved