Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.07.2018 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року у віці 44 років в смт. Велика Писарівка Сумської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,16 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, яку він успадкував за законом після смерті [INFO] свого батька [PERSON]. Після смерті батька він є спадкоємцем за законом першої черги як син, інші спадкоємці за законом відсутні, заповіт батько за життя не складав. Спадщину він прийняв шляхом подачі заяви до нотаріуса і відкриття спадкової справи. На даний час він звернувся до Великописарівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але отримав письмову відмову у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, та рекомендацію звернутися до суду. Тому прохає визнати право власності за ним на земельну ділянку у судовому порядку. Позивач надав в судове засідання письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує /а.с.3/. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує /а.с.40/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в с. Вільне Великописарівського району Сумської області у віці 72 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.5/. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2, 16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на праві власності відповідно втраченого державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], вартість земельної ділянки становить 32 400 грн /а.с.7-9/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 22.06.2018 за № 616 померлий [INFO] [PERSON] був постійним жителем [ADDRESS] /а.с.16/. Померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON], факт родинних відносин підтверджений рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 04.05.2018 /а.с.13-15, 51/. Відповідно інформаційної довідки за Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с.29-30/. [PERSON] помер [INFO] року у віці 44 років в смт. Велика Писарівка Сумської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.6/. Позивач після його смерті є спадкоємцем першої за законом як син, родинні відносини підтверджені /а.с.10/. Позивач прийняв спадщину після смерті батька шляхом подачі 28.10.2011 заяви нотаріусу про прийняття спадщини, відповідно до якої зареєстрована спадкова справа за реєстраційним номером у Спадковому реєстрі 51908314 в цей же день, заповіт від імені [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутній /а.с.48-50/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 29.08.2018 за № 758 [PERSON], померлий [INFO] був постійним мешканцем [ADDRESS]. На момент його смерті разом з ним за цією адресою проживали та були зареєстровані дружина [PERSON], 1970 року народження та син [PERSON], 1992 року народження. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.39/. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 27.01.2010, що підтверджено відповідним свідоцтвом /а.с.41/. Державний нотаріус Перлік Т.М. 04.07.2018 надав позивачу письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу державного акта на землю та рекомендовано звернутися до суду /а.с.17/. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.18-19/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння майном померлого, оскільки вони проживали в одному селі, спілкувалися, він допомагав батькові, тому можна дійти висновку, що спадкоємець розпорядився майном померлого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого [INFO], позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщина у нотаріальному порядку не оформлена в зв'язку з тим, що відсутній оригінал правоустановлюючого документа, в зв'язку з чим нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальних дій. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved