Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.02.2016р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що відповідно до Договору №1311 від 24.07.2001р. та додаткової угоди до нього від 25.12.2015р він являється споживачем електроенергії, яку постачає ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», відповідач у справі. Зазначає, що його адвокатська контора розташована по [ADDRESS] та відповідно до п.4.1.3. вищевказаного Договору плата за електроенергію стягується в формі планових платежів в строки: до 10-го числа поточного розрахункового періоду - 1-й плановий платіж в розмірі 50% середньомісячного споживання електроенергії і кінцевий розрахунок за попередній розрахунковий період; 20-го числа поточного розрахункового періоду - 2-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії. Додатковою угодою від 25.12.2015р. встановлено, що 9-го числа кожного місяця він повинен надавати звіт в центр обслуговування клієнтів відповідача і в день надання звіту (акту приймання-передавання електроенергії) повинен отримати від відповідача квитанцію на оплату 1-го планового платежу до 10-го числа поточного місяця, а також за наявності підстав - квитанцію за остаточний розрахунковий період, та для здійснення другого планового платежу до 20-го числа цього ж поточного місяця у розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії. Вказує, що у місяці, в якому надається звіт він повинен здійснити два планові платежі за цей місяць, а при перевищенні середньомісячного споживання електроенергії у минулому періоді - доплатити за це перевищення. Свої вимоги мотивує тим, що плановими платежами він фактично здійснює передоплату за електроенергію у поточному періоді, відповідно до договору та додаткової угоди до нього. Ніяких законних чи договірних підстав для сплати у поточному місяці платежів за наступний місяць не існує. Окрім того, що він двічі сплачує за поточний період відповідно до умов договору, з нього також вимагають у цьому ж місяці сплачувати і за наступний місяць. З цього приводу він неодноразово звертався до відповідача, не отримавши ніякого результату. В січні поточного року він відповідно акту за спожиту електроенергію двома платежами до 10-го та 20-го чисел повністю розрахувався із відповідачем. Незважаючи на це, 19.01.2016 року йому представником відповідача було вручено повідомлення про відключення 25.01.2016 року його об'єкту від електроенергії за несплату ним 760,66грн. З приводу безпідставних вимог щодо нього 25.01.2016 року він звернувся зі скаргою до відповідача, на яку отримав відповідь, що окрім сплати 828,75грн. у січні 2016 року, у цьому ж місяці він ще повинен сплатити таку ж суму двома платежами за лютий 2016 року. Також у відповіді його було попереджено, що відповідно до Правил користування електроенергією, у випадку несплати платіжних документів відповідача чи часткової їх несплати в установлені ним терміни електроенергія може бути припинена. Враховуючи вищезазначене, позивач просить визнати вимоги відповідача щодо попередньої оплати ним електроенергії такими, що суперечать умовам договору користування електроенергією від 24.07.2001р та додаткової угоди до цього договору від 25.12.2015р і є незаконними, та зобов'язати відповідача діяти тільки у спосіб, визначений п.4.1.3 договору на користування електричною енергією від 24.07.2001р та додаткової угоди до цього договору від 25.12.2015р, тобто не зобов'язувати його у поточному розрахунковому періоді здійснювати платежі на майбутній період. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, надав суду пояснення, зазначені у позові та додатково пояснив, що незважаючи на те, що з приводу неправомірних вимог відповідача справа розглядається в суді, відповідач і далі наполягає на попередній оплаті електроенергії. Представник відповідача - Хомовський С.М. заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] через відсутність належного обґрунтування позовних вимог з боку позивача, та обрання позивачем способу захисту, який не передбачений діючим законодавством. Також зазначив, що плата за електроенергію нараховується позивачу у відповідності до п.4.1.3 Договору, укладеного між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та [PERSON] 24.07.2001р., в формі планових платежів за наступними строками і в розмірах: до 10-го числа поточного розрахункового періоду - 1-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії і кінцевий розрахунок за попередній розрахунковий період; до 20-го числа поточного розрахункового періоду - 2-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії. Даний порядок розрахунку погоджений споживачем. Таким чином, на протязі поточного розрахункового періоду повинно бути внесено 3 платежі: фактичний рахунок за попередній розрахунковий період і 2 планових платежі поточного розрахункового періоду. Додатковою угодою від 25.12.2016р в Договір були внесені зміни й встановлена дата звіту - 9-те число. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] 24.07.2001р між сторонами укладено договір №1311 на користування електричною енергією за вищевказаною адресою, п.4.1.3. якого передбачено, що плата за електроенергію стягується в формі планових платежів в наступні строки та наступних розмірах: до 10-го числа поточного розрахункового періоду - 1-й плановий платіж в розмірі 50% середньомісячного споживання електроенергії і кінцевий розрахунок за попередній розрахунковий період; 20-го числа поточного розрахункового періоду - 2-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії. Згідно до Додаткової угоди до договору №1311 від 24.07.20101р, укладеної між сторонами 25.12.2015р, до вищевказаного договору внесені доповнення у зв'язку з заміною дати розрахунку з 12 на 9. 19 січня 2016 року позивачу [PERSON] відповідачем було вручено повідомлення про відключення належного йому приміщення від електропостачання у зв'язку з наявною у нього заборгованістю по оплаті за електроенергію у розмірі 760,66грн. Не погодившись з цим повідомленням, позивач [PERSON] 25.01.2016р звернувся зі скаргою до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», на яку отримав відповідь, що відповідно до п.6.6 Правил користування електричною енергією оплата за електроенергію, яка відпускається споживачу, здійснюється в формі передоплати у розмірі вартості заявленого об'єму споживання на відповідний розрахунковий або плановий період. Крім того, зазначено, що відповідно до п.4.1.3 Договору плата за електроенергію стягується в формі планових платежів за наступними строками і в розмірах: до 10-го числа поточного розрахункового періоду - 1-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії і кінцевий розрахунок за попередній розрахунковий період; до 20-го числа поточного розрахункового періоду - 2-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії. Також, у відповіді зазначено, що даний порядок розрахунку [PERSON] погоджений, та що на протязі поточного розрахункового періоду повинно бути внесено 3 платежі: фактичний рахунок за попередній розрахунковий період і 2 планових платежі поточного розрахункового періоду. Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулюються Законом України «Про електроенергетику» (далі Закон). Норми вказаного Закону деталізовані, зокрема, в положеннях Правил користування електричною енергією (далі Правила), затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31.07.96р. №28. Відповідно до ст.26 вказаного Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до п.1.3. Правил постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Відповідно до п.5.1. Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Відповідно до п.6.1. Правил розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць. Відповідно до п.6.6. Правил оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період. Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком. Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем. Відповідно до п.6.7. Правил у разі застосування порядку розрахунків плановими платежами величина планового платежу, розрахункового та планового періодів обумовлюється в договорі. Після закінчення періоду, обумовленого в договорі, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена протягом цього періоду, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного планового періоду (планових періодів). За результатами коригування перший плановий платіж наступного періоду збільшується або зменшується на відповідну величину. Проаналізувавши усі зібрані по справі докази, письмові пояснення представника відповідача, квитанції про оплату за електроенергію, надані позивачем, суд вважає встановленим, що плата за електроенергію стягується з позивача у відповідності до умов договору №1311 від 24.07.2001 року та норм діючого законодавства, тобто до 10-го числа поточного розрахункового періоду - 1-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії і кінцевий розрахунок за попередній розрахунковий період та до 20-го числа поточного розрахункового періоду - 2-й плановий платіж в розмірі 50% вартості середньомісячного споживання електроенергії. Слід також зазначити, що у відповідності до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В статті 4 ЦПК України говориться, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, заявлені позивачем вимоги не відповідають визначеним законом способам захисту цивільних прав та інтересів і можуть перевірятися в якості заперечень щодо заявлених до нього вимог про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Зазначений позивачем спосіб захисту його прав не передбачений і Законом України «Про захист прав споживачів», на який позивач в своєму позові посилається, як на підставу своїх вимог. Крім того, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача діяти тільки у спосіб, визначений п.4.1.3 Договору користування електроенергією від 24.07.2001 року та додаткової угоди до цього договору від 25.12.2015 року, тобто мова йдеться про дію, яка повинна бути виконана в майбутньому, суд вважає безпідставними, оскільки, як зазначалося вище, судом здійснюється захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи. На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed