Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Неос Банк» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа № 2- з-62/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2008 року було вжито заходи забезпечення позову у вигляді арешту на земельну ділянку з кадастровим № 3222484800:03:022:0005 та земельну ділянку з кадастровим № 3222484800:03:022:0011. 19.11.2008 року по даній справі було прийнято рішення. Позивач зазначає, що є власником нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 4,1912 га, яка розташована на території Мироцької сільської ради Києва-Святошинського району Київської обл., кадастровий номер 3222484800:03:022:0005; земельної ділянки, площею 2,7332 га, яка розташована на території Мироцької сільської ради Києва-Святошинського району Київської обл., кадастровий номер 3222484800:03:022:0004; земельної ділянки, площею 5,1545 га, яка розташована на території Мироцької сільської ради Києва-Святошинського району Київської обл., кадастровий номер 3222484800:03:022:0011. Право власності на вказане вище нерухоме майно виникло на підставі рішення суду від 31.10.2012 року у справі за позовом позивача до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. 01.12.2014 року позивач звертався до Державної реєстраційної служби України із заявами про реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно. Однак 10.12.2014 року за результатами розгляду зазначених заяв позивач отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав у зв'язку з тим, що дане майно, а саме земельна ділянка за № 3222484800:03:022:0005 та земельна ділянка за № 3222484800:03:022:0011 перебуває під обтяженням, а саме: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 7656151 від 30.07.2008 року та реєстраційний номер обтяження 7656037 від 30.07.2008 року, підстава обтяження - ухвала б/н від 22.07.2008 року, Ірпінського міського суду Київської області, об'єкт обтяження - земельна ділянка, кадастровий номер № 3222484800:03:022:0011 та земельна ділянка, кадастровий № 3222484800:03:022:0005. Оскільки відповідач вже не є власником вказаного вище нерухомого майна, а також те, що вказане майно належить позивачеві, наявність арешту істотно порушує права останнього, тому [PERSON] акціонерне товариство «Неос Банк» просило суд: зняти арешт з нерухомого майна, а саме, з земельної ділянки, кадастровіий номер 3222484800:03:022:0005, накладений на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області б/н від 22.07.2008 року, реєстраційний номер обтяження 7656037 від 30.07.2008 року; зняти арешт з нерухомого майна, а саме, з земельної ділянки, кадастровий номер 3222484800:03:022:0011, накладений на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області б/н від 22.07.2008 року, реєстраційний номер обтяження 7656151 від 30.07.2008 року. Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася через засоби масової інформації. Причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2008 року по справі № 2-з-62/08 за заявою [PERSON] про забезпечення позову накладено арешт на земельні ділянки [PERSON], що належать їй на праві власності, а саме: земельні ділянки площею 4,1912 га (кадастровий номер 3222484800:03:022:0005), що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріалього округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 851, та площею 5,1545 га (кадастровий номер 3222484800:03:022:0011), що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажч земельної ділянки від 06.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріалього округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 856, розташовані на території Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, заборонивши їх відчуження. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2012 року по справі № 2-3569/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» (правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство «Неос Банк», згідно копії статуту) до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі. Визнано за ПАТ «Банк Кіпру» право власності на наступні предмети іпотеки: земельну ділянку площею 4.1912 га., яка розташована на території Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222484800:03:022:0005, заставною вартістю 2 709 192 грн.; земельну ділянку площею 2.7332 га., яка розташована на території Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222484800:03:022:00.04, заставною вартістю 1 766 740 грн.; земельну ділянку площею 5.1545 га., яка розташована на території Мироцької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер 3222484800:03:022:0011, заставною вартістю 3 331 869 грн. Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до Державної реєстраційної служби України із заявами про реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно, однак, згідно рішень державного реєстратора № 178645598, №17865938 та № 17862391 від 10.12.2014 року йому було відмовлено у проведенні реєстрації права власності на вказане вище нерухоме майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, з огляду на те, що відповідачка по справі не є власником вказаних земельних ділянок, а також те, що вказане нерухоме майно належить позивачеві, суд приходить до висновку, що наявність обраних заходів забезпечення позову істотно порушують права останнього, у звязку з чим [PERSON] акціонерне товариство «Неос Банк» не може в повній мірі реалізувати право власності щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222484800:03:022:0005 та земельної ділянки з кадастровим номером 3222484800:03:022:0011. Тому, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved