overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Зборівської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, після померлої [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями майна та прийняли спадщину, однак в позасудовому порядку не можуть їх оформити. Позивачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, при неявці відповідача не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 26\~січня 2006\~року померла\~[PERSON],\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~І-ИД\~№ 020789,\~виданим 26\~січня 2006\~року Пліснянською\~сільської ради\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~актовий запис\~№ 4.\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,68 га, з них площею 1,51 га. та площею 0,17 га., розташованих на території Пліснянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р1 № 659154 від 01 жовтня 2002 року; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,70 га, з них площею 1,54 га. та площею 0,16 га., розташованих на території Пліснянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р1 № 659164 від 01 жовтня 2002 року. До складу спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] та [PERSON] дочки спадкодавця, які спадщину прийняли. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняли спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявили про відмову від неї. Отже, позивачі згідно ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна і прийняли спадщину, інші особи не претендують на спадок, до них правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Кобзарівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після померлого [PERSON], а саме на житловий будинок, земельну ділянку та грошові вклади. Позивачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують з мотивів викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - дід позивачів, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 19 серпня 2014 року виконавчим комітетом Кобзарівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 9. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], на земельну ділянку в розмірі 2,32га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на території Кобзарівської сільської ради, Зборівського району, Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 8 липня 2003 року, а також на грошовий вклад в ощадбанку смт.Залізці, який знаходиться на рахунку [NUMBER]. 7 березня 2014року [PERSON], склав заповіт в Кобзарівській сільській раді, Зборівського району, Тернопільської області на користь позивачів [PERSON], [PERSON], який був посвідчений секретарем сільської ради за реєстровим № 6. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві вказали, що їхні батьки [PERSON] помер 16 грудня 2004 року, [PERSON] померла 20 жовтня 2004 року. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку, який знаходиться у с. Кривеньке Чортківського району. Позивачі доглядали та проживали тривалий час з батьками, тому вважали що прийняли спадщину. Просять позов задовольнити та встановити строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, встановити додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини після смерті батьків терміном два місяці. Представник відповідача - [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без нього, позовні вимоги визнають, не заперечують проти задоволення позову. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на день смерті батьків проживали з ними. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з наступних підстав: позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Житлове приміщення належить їм на правах спільної часткової власності на підставі витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Квартира складається з 3 житлових кімнат, кухні, ванної, туалету, коридору, кладової, лоджії. Загальна площа квартири 66.1 кв.м., житлова площа 40.8 кв.м. Відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі з 1998 року, однак проживав з ними недовго, одружився та виїхав на постійне місце проживання до дружини. Адресу свого місця проживання не повідомив. З 2014 року по даний час ми нічого не знаємо про місце його фактичного проживання. Депутатом Жвирківської селищної ради Пліхотою О.Б. здійснено обстеження квартири [ADDRESS] . Відповідно до актів обстеження від 5 грудня 2019 року, 12 вересня 2019 року та 15 травня 2019 року, встановлено відсутність за місцем проживання відповідача [PERSON] . Даний факт можуть підтвердити сусіди, [PERSON] та [PERSON] , що з 2014 року [PERSON] [INFO] дійсно не проживає в квартирі за місцем реєстрації. Відповідач не сплачує кошти пов`язані з утриманням житлового приміщення, за: водопостачання, електропостачання, газове опалення, не приймає участі у проведенні ремонту квартири. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. В судове засідання позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не прибули, однак подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, та те що позовні вимоги визнає та просить задоволити. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав: Відповідно до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майна, права та інтересу. Згідно до Вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно ст.319 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядженням своїм майном. Згідно до витягу з державного реєстру прав на нерухому майно, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/5 частини квартири за адресою по [ADDRESS] . Відповідно до Акту про фактичне місце проживання вбачається, що [PERSON] з 2014 року за вищевказаною адресою не проживає. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] Абдеррагім подав до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 10 січня 2002 року відділом РАГС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, про що зроблений актовий запис за № 02. Відповідачка [PERSON] належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, але в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги свого довірителя підтримала, посилаючись на ті ж обставини, що викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Крім того не заперечує щодо задоволення заочного рішення суду. Також просить не стягувати з відповідачки на користь позивача витрати понесені ним на сплату судового збору. Судом досліджені наступні докази: повторне свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії І-МИ № 111764, видане 05 листопада 2015 року відділом ДРАЦС РС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, копія особової справи цивільного стану [PERSON] та її переклад, копія особової справи цивільного стану [PERSON] та її переклад, тимчасова посвідка на право проживання на території України серії ІН № 074057, видана 18 травня 2015 року на імя [PERSON], копія довіреності [PERSON] від 07 вересня 2015 року. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 січня 2002 року у відділі РАГС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, про що зроблений актовий запис за № 02. Спільно подружнім життям сторони проживали до кінця літа 2015 року. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. З урахуванням думки представника позивача [PERSON], суд вважає, що з відповідачки [PERSON] не слід стягувати на користь позивача [PERSON] витрати понесені ним на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON]А вернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання в звязку з навчанням. В обгрунтування позову вказала, що відповідач по справі є її батьком. Після того, як її мати припинила з ним сімейні відносини, він сплачував аліменти на її утримання до її повноліття, а з 14 лютого 2018 року, тобто, з настанням її повноліття, виплата аліментів припинилася. Однак, вона навчається на денній формі навчання у Вінницькому торгівельно-економічному коледжі КНТЕУ по спеціальності «Туристичне обслуговування», за контрактом, стипендії не отримує, власних коштів для життя та навчання не має, а тому, потребує допомоги від батьків. Строк навчання становить з 01.09.2015 року по 28.02.2019 року. Плата за навчання, складає - 6600 гривень за навчальний рік (ІІІ курс). Її мати платила за її навчання та проживання на квартирі, так як гуртожитком вона не забезпечена, однак з 01.04.2018 року її мати залишилася без роботи, і неспроможна надалі вносити плату за освітні послуги та забезпечувати її всім необхідним. Батько працює, заробляє на життя і може допомагати їй матеріально протягом нетривалого часу, до закінчення її навчання. Позивач - в судове засідання не з'явилась, однак, подала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач - в судовому засіданні позову не визнав і суду пояснив, що не в змозі сплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчанняя, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей від другого шлюбу. Крім того, в даний час він не працює, і у нього обмежені фінансові можливості. Також, у нього ще існує заборгованість по аліментах на утримання дочки до її повноліття. Заслухавши відповідача, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що з [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується її копією свідоцтва про народження. В даний час позивач навчається на денній формі навчання у Вінницькому торгівельно-економічному коледжі КНТЕУ по спеціальності «Туристичне обслуговування», за контрактом, стипендії не отримує. Строк навчання становить з 01.09.2015 року по 28.02.2019 року. Плата за навчання, складає - 6600 гривень за навчальний рік (ІІІ курс), що видно з довідки навчального закладу № 612 від 21.03.2018 року та копії договору про навчання №9 від 14.08.2015 року. Оскільки відповідач є дієздатним, має змогу працювати, то з нього слід стягувати аліменти на утримання позивача на період її навчання, в розмірі 500 гривень. Визначаючи саме такий розмір аліментів, суд бере до уваги той факт, що відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей від другого шлюбу. Також, у нього ще існує заборгованість по аліментах на утримання позивача до її повноліття. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст.ст.\~199,\~200 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] Адигьозал-кизи звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 16 травня 2015 року уклала шлюб з відповідачем. 25 серпня 2014 року у неї з відповідачем народилася донька [PERSON]. За рішенням суду шлюб між нею та відповідачем розірвано. Донька проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 532390 виданого повторно 10 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матірю, позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та працює. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Суд, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 14.08.2019 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №534. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, до початку розгляду справи подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

позивач [PERSON]А звернулася в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її чоловіку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без участі його представника, заперечень не має, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що 30 березня 2015 року помер [PERSON] чоловік позивачки, якому належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0398 га (кадастровий номер 6122689600:01:001:0072), яка розташована на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №416208 від 10 серпня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,8034 га (кадастровий номер 6122689600:01:001:0251), яка розташована на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №416051 від 10 серпня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2069 га (кадастровий номер 6122689600:01:001:0333), яка розташована на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №190479 від 10 серпня 2005 року. Інші особи - [PERSON]В, [PERSON] діти спадкодавця, претензій на дане спадкове майно не мають , про що надали суду відповідні заяви. Отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки . Однак встановлено, що позивач прийняла спадщину, так як постійно проживала зі спадкодавцем до його смерті, що засвідчує довідка Залозецької селищної ради . Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна першої черги, згідно закону, і прийняла спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, отже до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved