Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач 12.04.2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.05.2015 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Покровського, 14, було виявлено самовільне підключення прихованою проводкою розетки повз прилад обліку електроенергії. На підставі акту від 23.05.2015 року було здійснене нарахування розміру завданих збитків за період з 13.08.2013 року по 23.05.2015 року за 648 днів у розмірі 19376,96 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 19376,96 грн. та судові витрати. Представник позивача у своїй заяві від 10.01.2019 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у заяві від 10.01.2019 року позовні вимоги не визнала, зазначила, що за вищезазначеною адресою вона не проживає, електроенергію не крала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 23.05.2015 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Покровського, 14, було виявлено самовільне підключення прихованою проводкою розетки повз прилад обліку електроенергії, що підтверджується Актом Н № 113271 про порушення від 23.05.2015 року (а.с. 9-10). Такі дії є порушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Згідно п. 53 Правил контролерами ДМЕМ було складено Акт № 113271 про порушення від 23.05.2015 року. На засіданні комісії 17.06.2015 року 4-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН було розглянуто Акт № 113271 про порушення від 23.05.2015 року та протоколом № 41 встановлено, що [PERSON], порушив вимоги п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення прихованою проводкою розетки повз прилад обліку електроенергії (а.с. 12). Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 13.08.2013 року по 23.05.2015 року за 648 днів, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року за № 562. Загальна сума завданих збитків становить 19376,96 грн. (а.с. 12). Відповідач є власником домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Покровського, 14 згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 30.10.1996 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 8404043 про користування електричною енергією за адресою: м. Дніпро, вул. Покровського, 14 (а.с. 20-22). В свою чергу, згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення ним правил користування електроенергією, а відповідно до статті 27 Закону таке правопорушення тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Відповідно до пункту 5.1.7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, відповідальність за дотримання Правил, своєчасну оплату за електроенергію, збереження і цілісність електролічильника покладається на відповідальну особу споживача, тобто на відповідачів по справі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання унаслідок односторонньої відмови від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ПКЕЕН користування електричною енергією споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії та режимів споживання електричної енергії для отримання договірних обсягів електричної енергії та величини потужності. У разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Отже, з результату аналізу наведених норм випливає, що споживання електричної енергії може відбуватися на підставі договору, укладеного з енергопостачальником лише власником або наймачем об'єкта споживача. Саме на власника або наймача об'єкта споживача покладено обов'язок звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією, у тому числі й у випадку набуття ним права власності чи права користування об'єктом споживача, уже підключеним до електропостачання попереднім власником чи наймачем. Саме власник або наймач, що перебуває у договірних правовідносинах із енергопостачальником, несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією і саме власник або наймач є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику в результаті безоблікового використання електроенергії, що подається у належні йому на праві власності чи користування об'єкти споживача. Доводи відповідача про те, що позивач не довів того, що саме вона встановила пристрій для розкрадання електроенергії не знайшли свого підтвердження, оскільки [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Покровського, 14, та несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією і є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику в результаті безоблікового використання електроенергії. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач, будучи споживачем електроенергії, допустила використання електричної енергії поза приладом обліку, чим завдала збитки позивачу в розмірі 19376,96 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 6) покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved