Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач 14.01.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» про проведення перерахунку та повернення зайво сплачених коштів за послуги газопостачання у розмірі 14179 грн. та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.11.2018 року позивач звернувся до керівництва ПАТ «Одесагаз» зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб ПАТ «Одесагаз», які полягають у зайвих нарахуваннях за газ і просив зробити перерахунок та повернути зайво нараховані кошти. У відповідь від керівництва ПАТ «Одесагаз» отримав відписку, яка не відповідає суті звернення. Позивач вказує, що є інвалідом ВОВ 1 групи і має 100% пільгу по оплаті газу. У 2018 році ПАТ «Одесагаз», на думку позивача, неправомірно. Нарахували йому завищені суми, які не відповідали дійсній кількості спожитого газу. Позивач хворів та не мав часу займатися розрахунками, тому на вимогу відповідача та зважаючи на погрози відключити газопостачання, оплатив кошти, проте потім вияснилося, що нарахування були неправомірні. В липні 2018 року контролери ПАТ «Одесагаз» перевірили показання газового лічильника, встановили дійсний об`єм спожитого газу, але не повернули зайво сплачені кошти, а замість цього змінили газовий лічильник. Ухвалою суду від 16.01.2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 26.02.2019 року, провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 04.04.2019 року. До суду 02.04.2019 року надійшов відзив ПАТ «Одесагаз», згідно якого просили відмовити у задоволенні позову [PERSON] В обґрунтування відзиву вказано, що твердження інваліда першої групи [PERSON] , що надані йому для оплати рахунки на оплату за використаний ним природний газ є завищеними безпідставні, а наведений ним варіант розрахунку спожитого ним природного газу є помилковим та не заснованим на приписах нормативно-правових документів. Є пільги споживання об`єму природного газу, за які позивач вийшов, тому виникла заборгованість. Взагалі, станом на 06.03.2019 року заборгованість позивача становить 2084,37 грн., у зв`язку з тим, що позивач сплатив не весь розмір заборгованості. У підготовчому засіданні судом було залучено до участі у справі, в якості третьої особи - ПАТ «Одесагаз-постачання» та закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 18.06.2019 року. Розгляд справи у судовому засіданні 18.06.2019 року було відкладено на 31.07.2019 року, у зв`язку з тим, що позивач подав однойменну заяву, мотивовану необхідністю отримання правової допомоги. Сторони у судове засіданні 31.07.2019 року не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 16.09.2019 року. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON]. просив відкласти розгляд справи з метою надання додаткових пояснень, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 06.11.2019 року. У судове засіданні 06.11.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника відповідача - Веселова О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, також вказав, що ПАТ «Одесагаз» є неналежним відповідачем, адже питання порушені в позові, відносяться до компетенції ПАТ «Одесагаз-постачання». Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Від представника позивача адвоката [PERSON]. вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю у іншій справі. Суд не приймає до уваги, подане представником позивача, клопотання, на підставі положень п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України та вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи, про що свідчить Довідка до Акту огляду МСЕК №961756. [PERSON] звертався до ПАТ «Одесагаз» зі скаргою, якою просив перерахувати нарахування за період з 25.04.2015 року по 10.07.2018 року та повернути переплачену суму в розмірі 14 179 грн. У відповідь на скаргу [PERSON] ПАТ «Одесагаз» листом №3051 від 29.11.2018 року повідомило, що господарську діяльність з приводу постачання природного газу здійснює ПАТ «Одесагаз-Постачання», тому з приводу нарахувань та оплати за газ слід звертатися до останнього. З розрахунку фінансового стану рахунку [NUMBER] [PERSON] вбачається, що станом на 06.03.2019 року заборгованість за газопостачання становить 2084,39 грн. Сфера розподілу, постачання та споживання природного газу між газорозподільними підприємствами та споживачами їх послуг здійснюється на підставі наступних законодавчих актів: Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Підпунктом 33 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. Відповідно до підпункту 35 пункту 1 статті 1 даного Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Підпунктом 17 пункту 1 статті 1 даного Закону передбачено, що оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до пункту 2 статті 37 даного Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до пункту першого ст. 13 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вірно вказує відповідач, господарську діяльність в частині постачання природного газу на території міста Одеси здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання». Відповідач ПАТ «Одесагаз» є оператором газорозподільних мереж та здійснює діяльність з розподілу природного газу по м. Одеса. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Учасниками справи договору до матеріалів справи долучено не було. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, відповідач ПАТ «Одесагаз» не порушує права позивача, оскільки не здійснює господарську діяльність з приводу нарахування коштів, що підлягають сплаті за спожитий газ. Представнику позивача було роз`яснено право подати клопотання про заміну неналежного відповідача, яким позивач не скористався. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32). На підставі вищевикладеного, суд дійшов переконливого висновку, що позов [PERSON] до оператора ГРМ щодо нарахування плати за користування газом, задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed