Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з кредитної спілки «Рівненщина» на її користь суму внеску (вкладу) в розмірі 60000 грн за договором про залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитний рахунок № 714 від 14 вересня 2011 року, проценти за цим договором за період з 14 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року в сумі 44180,55 грн та за період з 15 вересня 2014 року по 15 квітня 2015 року в сумі 8575 грн, а також 2000 грн заподіяної їй моральної шкоди для відновлення свого порушеного права. Представник кредитної спілки «Рівненщина» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Голова правління кредитної спілки «Рівненщина» [PERSON] подав суду письмові заперечення проти позовної заяви, в яких, посилаючись на виплату позивачу в період з 14 березня 2012 року по 03 червня 2015 року за укладеним 14 вересня 2011 року договором 28754,90 грн процентів та 1700 грн основної суми вкладу, просить суд врахувати вказані виплати у зменшення обсягу позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Рівненщина» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2011 року був укладений договір про залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитний рахунок № 714 (далі - договір). Згідно пункту 1.1. договору «Вкладник» (позивач) передає, а Спілка (відповідач) приймає грошові кошти, як внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок згідно умов, передбачених цим договором. За умовами договору Спілка приймає від «Вкладника» вклад у сумі 60000 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 36 місяців, а саме з 14 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року з нарахуванням та сплатою відсотків за користування вкладом згідно умов договору у розмірі 24,5 відсотків річних (пункт 2.1. договору). Вид вкладу - вклад зі сплатою відсотків щоквартально та суми вкладу в кінці строку дії договору без права зняття або довнесення суми вкладу протягом строку дії договору. Нарахування процентів відбувається за фактичну кількість днів користування кредитною спілкою суми вкладу і починається з наступного дня після отримання спілкою суми вкладу, а припиняється в день остаточного розрахунку за вкладом. Виплата вкладу та процентів за вкладом здійснюється щоквартально з каси спілки (пункт 2.2. договору). Як слідує з графіка розрахунків до договору № 714 від 14 вересня 2011 року, за період з 14 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року відповідач зобов'язався виплати позивачу проценти за користування внеском (вкладом) у загальній сумі 44180,95 грн і повернути позивачу 15 вересня 2014 року суму внеску (вкладу) у розмірі 60000 грн. Отже, загальна сума коштів, які мали бути виплачені позивачу протягом дії договору та по закінченню терміну його дії, складає 104180,55 грн (60000 + 44180,55). Судом також встановлено, що ні в день закінчення строку дії договору (15 вересня 2014 року), ні станом на теперішній час відповідач своїх зобов'язань за цим договором належним чином не виконав. Як слідує з наданих відповідачем заперечень, кредитною спілкою «Рівненщина» в період з 14 березня 2012 року по 03 червня 2015 року [PERSON] були виплачені проценти за договором у розмірі 28754,90 грн та частково виплачено суму вкладу у розмірі 1700 грн, а всього виплачено 30454,90 грн. На підтвердження виплати позивачу вказаних коштів відповідач надав суду копії відповідних видаткових касових ордерів, які долучив до своїх письмових заперечень проти позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила отримання зазначених коштів. Таким чином, станом на час розгляду справи відповідач не повернув позивачу вклад у сумі 58300 грн (60000 - 1700) та не виплатив проценти за користування вкладом у сумі 15425,65 грн (44180,55 - 28754,90), всього заборгованість за договором становить 73725,65 грн (58300 + 15425,65). Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Статтею 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. При цьому визнається, що умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що відмова відповідача у поверненні позивачу вкладу в сумі 58300 грн по спливу встановленого договором строку та несплата на теперішній час процентів у сумі 15425,65 грн, а всього грошових коштів у сумі 73725,65 грн, є порушенням відповідачем своїх договірних зобов'язань, а тому вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги в частині стягнення процентів за період з 15 вересня 2014 року по 15 квітня 2015 року у розмірі 8575 грн суд визнає недоведеними та безпідставними. Як визначено пунктом 2.6. договору, по закінченню терміну дії договору, якщо сума вкладу та відсотки не отримані вкладником своєчасно з каси спілки та/або вклад не переоформлений своєчасно новим договором на новий термін, нарахування відсотків по вкладу зупиняється, а сума вкладу та неотримані відсотки вкладник може отримати в момент звернення. Таким чином, позивач та відповідач, як сторони договору, домовилися про припинення нарахування відсотків по закінченню терміну дії договору. Враховуючи вимоги статті 526 ЦК України та положення пункту 2.6. договору, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь процентів за період з 14 вересня 2014 року по 15 квітня 2015 року, тобто після закінчення терміну дії договору. Не вбачає суд підстав і для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. При цьому суд приймає до уваги, що позивач належними та достатніми доказами не довела ні самого факту заподіяння їй моральної шкоди, ні обставин, які визначають її характер та обсяг. Не зазначила позивач і того, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд звертає увагу на те, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення статті 1167 ЦК України, оскільки вони стосуються відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з недоговірними зобов'язаннями. Положення пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» також не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки стосуються права споживача на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції), відповідно до закону, чого за матеріалами даної справи не встановлено. Самим же договором відшкодування моральної шкоди не передбачено. На пiдставi ст.ст.525,526,530,1058,1060,1066,1068,1074 ЦК України, ст.ст.2,55,56,85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.4,6, 21,22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial