Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 12.10.2006 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Як зазначає позивач, в шлюбі з відповідачем вони перебувають вже тривалий час, спільних дітей не мають. У них з чоловіком різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, вести спільне господарство та проживати однією сім`єю сторони не бажають. Кожен з них бажає жити окремим життям примирення об`єктивно неможливе. \~ \~ \~ \~У зв`язку з наведеним позивач [PERSON] просить шлюб, укладений між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), актовий запис № 699 від 12 жовтня 2006 року, складений Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутності, із якої вбачається, по [PERSON] позовні вимог підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, незважаючи на той факт, що про час і місце розгяду справи був судом належним чином повідомлений. Відзив у\~визначений судом\~строк відповідач\~не подав, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у його відсутності. Судове засідання у справі було призначене на 25.06.2021 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 30.06.2021 року. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 жовтня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , був укладений шлюб, який був зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що зроблений відповідний актовий запис № 699, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. У них з чоловіком різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства з відповідачем не ведуть. Фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, вести спільне господарство та проживати однією сім`єю сторони не бажають. Кожен з них бажає жити окремим життям примирення об`єктивно неможливе. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а також враховуючи той факт, що позивачем було подано заяву про надання строку на примирення, однак протягом тривалого часу жодних дій зі сторони відповідача для примирення не вчинено з врахуванням заяви позивача про розгляд справи у її відсутності із якої вбачається, що остання проживає окремо від відповідача в м. Будапешт (Угорщина) а примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved