Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач 17 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання дружини. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] року які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання позивача відповідач не надає, тому позивач змушена звертатись до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми трьох років. Позивач та його представник [PERSON] у судовому засіданні , позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в розмірі 300 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року, який було зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 459 (а.с. 7). Від сумісного шлюбу мають двох синів: [PERSON] [INFO](а.с. 8) та [PERSON] [INFO] року народження (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менш ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. У відповідності до п. 15, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» максимальний розмір стягнення аліментів не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати. На теперішній час позивач проживає разом зі своїми малолітніми синами, займається їх вихованням та утриманням. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до матеріалів справи відповідач [PERSON] працює в ПАТ « Астра Банк» менеджером, має постійний дохід. Відповідно до вимог ч.1 ст.. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сини сторін [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року народження, трирічного віку не досягли, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення синами віку трьох років. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 79 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] та на її утримання починаючи стягнення з 17 грудня 2013 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 243.60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial