Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач 23.10.2018 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 23.06.2016 року в сумі 110000,00 грн., та судові витрати. Позов мотивований тим, що 23.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 110000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути суму позики у строк до 23.06.2018 року, про що написав розписку. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, грошові кошти не повернув, внаслідок чого позивач змушена звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи на 03.12.2018 року, яке було відкладено через неявку відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, крім того, надав оригінал договору позики (розписки). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 23 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, який оформлено розпискою, за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 110000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути суму позики у строк до 23.06.2018 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджено розпискою (арк. справи 5). 10 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, внаслідок чого остання змінила прізвище на [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №113943 від 10.12.2016 року (арк. справи 8). Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язаннями є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики №б/н від 23.06.2016 року грошові кошти не повернув. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 23.06.2016 року в сумі 110000,00 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1100 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 04 січня 2019 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved