Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач 22.04.2016 р. звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 15430 грн., а також суму сплаченого судового збору. При цьому посилалась на те, що 13 лютого 2016 року [PERSON] під розписку позичила у [PERSON] гроші у сумі 15430 грн., зобов'язавшись повертати борг протягом шести місяців рівними частинами щомісяця строком до 13 числа кожного місяця, що підтверджується складеною власноруч та підписаною розпискою від 13.02.2016 року. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову не надала, своїм правом повідомити суд про своє ставлення до позову не скористалась. Ухвалою суду від 14.06.2016 р. постановлено провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що [PERSON] [INFO], яка проживає в [ADDRESS], 13 лютого 2016 року взяла у [PERSON] [INFO], яка проживає по вул. Підлужна б. 10 в м. Балаклія, в борг гроші в сумі 340 доларів США по курсу 27,25 грн. або 9265 грн., а також 6165 грн., загальна сума боргу складає 15430 грн. і може змінюватись залежно від курсу долара до гривні. В борг бере вказану суму під заставу ? частини будинку по вул. Леніна б. 107 в м. Балаклія, який належить [PERSON] Відповідач зобов'язалась виплачувати борг рівними частинами щомісячно в сумі 2572 грн. до 13.08.2016 року. У випадку прострочення щомісячної сплати боргу зобов'язалась передати заставлене майно ? частину будинку у власність [PERSON] На підтвердження цього відповідач надав позивачу власноруч написану розписку від 13.02.2016 року (а.с.6). На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, що вказана сума заборгованості відповідачем позивачу була повернута. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача борг за розпискою у розмірі 15430,00 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved