Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

позивач [PERSON] 15.07.2019р. звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 17.04.2010, про що зроблений актовий запис №423. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.04.2010р. між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через те, що у них різні погляди на життя, а також на вирішення різноманітних питань. Шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство вони не ведуть. Шлюб існує формально. На даний час вони проживають окремо. Подальше спільне життя як подружжя, і збереження шлюбу суперечить його інтересам, та інтересам відповідача. Просить позов задоволити. Ухвалою від 05.08.2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, 03.09.2019р. від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явилася, 03.09.2019р. через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона повністю визнала позов та просить розгляд справи проводити у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 17.04.2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №423. У них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України). Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Розподіл витрат по розгляду справи підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved