Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулись до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог, посилаються на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.1999 р. У вищезазначеній квартирі разом з ними зареєстровані неповнолітній [PERSON] та відповідач [PERSON], з яким позивач [PERSON] до 04.01.2011 р. перебувала у шлюбі. Відповідач [PERSON] перешкоджає проживанню в зазначеній квартирі позивачам, погрожує їхньому здоров'ю та життю, зловживає алкогольними напоями, відмовляється від сплати комунальних послуг. У зв'язку з чим позивачі звернулись з цим позовом до суду і просять виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення; зняти [PERSON] з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Під час судового засідання позивачі [PERSON], [PERSON] у письмовій заяві зменшили позовні вимоги та просили зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила доводи, викладені в позові, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що відповідач [PERSON] - її колишній чоловік. Після реєстрації шлюбу з ним, останній всиновив її сина [PERSON], внаслідок чого у сина змінились прізвище та по батькові. З 2002 р. відповідач зловживає спиртними напоями, а після народження спільного сина [PERSON] він став ще більше вживати спиртне і вчиняти сварки. 15.01.2006 р. він вдарив її по обличчю, у жовтні 2009 р. пошкодив їй руку, а у травні 2013 р. наніс їй жорстокі побої. В грудні 2012 р. [PERSON] побив меншого сина [PERSON]. 21.12.2013 р. вона забрала меншого сина і переїхала проживати до квартири свого батька за адресою: [ADDRESS]. З 20.09.2014 р. відповідач у спірній квартирі не мешкає. Куди він поїхав, їй невідомо, але в квартирі залишились його деякі особисті речі. [PERSON] не сплачує комунальні послуги, через що утворились борги, які оплатила її матір [PERSON] Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив доводи, викладені в позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що з грудня 2013 р. він мешкав разом з відповідачем [PERSON] у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Дуже часто виникали сварки і бійки між ним та відповідачем через зловживанням останнім алкогольними напоями. Дійсно відповідач не проживає у спірній квартирі. Куди [PERSON] виїхав, йому невідомо. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Оскільки в судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] не заперечували проти заочного розгляду справи, то судом 17.10.2014 р. на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України, об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1, 2 статті 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.07.1999 р. Сєвєродонецьким ДПП «Об'єднання Азот» Луганської області. Як вбачається із даних паспорта [PERSON] [NUMBER], виданого 28.09.2001 р. Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, 20.07.2001 р. був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON]. Згідно копії рішення Сєвєродонецького міського суду від 04.01.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до довідки комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» від 07.08.2014 р. №3037 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад родини: [PERSON] - чоловік; [PERSON] - син; [PERSON] - син. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками спірної квартири, в якій в теперішній час зареєстрований, але не мешкає відповідач. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зловживає алкогольними напоями, завдає шкоди їх здоров'ю та життю, перешкоджає позивачам у користуванні спірною квартирою, а також не сплачує грошові кошти за комунальні послуги. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивачів та копіями карток травматологічного хворого від 15.01.2006 р., від 21.10.2009 р., від 22.05.2013 р., від 07.12.2013 р., копією договору про здійснення соціального супроводу №6 від 20.12.2013 р. З аналізу доводів, наведених позивачами [PERSON], [PERSON] в позові та при розгляді справи в суді в обґрунтування своїх вимог, вбачається, що відповідачем [PERSON] порушуються право позивачів вільно користуватись спірною квартирою. В зв'язку з цим суд вважає, що слід усунути перешкоди в здійсненні позивачами права користування своїм майном на підставі ст.ст. 386, 391 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] щодо зняття з реєстрації відповідача [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення їх прав як власників житлового приміщення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. підлягає поверненню позивачу [PERSON] у зв'язку із зменшенням позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved