Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач 27.06.2019 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Стверджує, що він бажає прийняти спадщину після смерті матері, однак, у встановлений строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, які об`єктивно унеможливлювали йому належним чином оформити свої спадкові права, а саме у зв`язку із тим, що у цей період його син [PERSON] потребував постійного стороннього догляду, який був зумовлений значним погіршенням його стану здоров`я, так як є інвалідом 1 групи. Крім того зазначає, що він (позивач) є також інвалідом 2 групи. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову. Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в підготовче засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] матері позивача. До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належав спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] , виданого виконкомом Довгомостиської сільської Ради народних депутатів Мостиського району Львівської області від 29.03.2002року та зареєстрований Самбірським БТІ за реєстровим №33. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] , заповіту не складала. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57061604 від 01.08.2019року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Разом із цим, позивач [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги бажає прийняти спадщину після смерті матері та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак на час відкриття спадщини він не проживав постійно зі спадкодавцем та у встановлений строк для не звернувся вчасно в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. А відтак, позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] (переклад з англійської мови); довідкою, виданою виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області №385 від 27.03.2019року; копією Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] , виданого виконкомом Довгомостиської сільської Ради народних депутатів Мостиського району Львівської області від 29.03.2002року та зареєстрований Самбірським БТІ за реєстровим №33; копією технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] ; листом приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. Вих.№838/01-16 від 24.05.2019року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця [PERSON] та іншими матеріалами справи. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, переглядаючи 6 червня 2018 року судові рішення справі №\~592/9058/17-ц (касаційне провадження № 61-200 св 18), вказав на те, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила ч. 3 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини,\~пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця\~на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, останній у встановлений строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у зв`язку із тим, що у цей період його син [PERSON] , який є інвалідом 1 групи, потребував постійного стороннього догляду, який був зумовлений значним погіршенням його стану здоров`я. Крім того, позивач є також інвалідом 2 групи. Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями пенсійних посвідчень [PERSON] та [PERSON] , а також копіями медичних документів, зокрема, витягами та виписками з медичних карт стаціонарного хворого [PERSON] . Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивача [PERSON] щодо вчинення ним дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] . Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача і визначення йому додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] . Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним.

Outcome: approved