Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2017 року звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Ощадного банку України по м. Києву та Київській області про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 вересня 2016 року ним, за попередньою домовленістю з відповідачем, був укладений усний договір купівлі-продажу човнового б/у двигуна Mercury F9.9 за 14 000,00 грн. через мережу Інтернет, і в телефонній розмові відповідач запевнив, що після перерахування вказаних грошових коштів на його рахунок, товар буде доставлений позивачу за 2 дні «Новою поштою». 13 вересня 2016 року позивач вніс в касу Ощадного банку по вул. Ніколаєва, 7 в м. Києві 14 000,00 грн. для перерахування на картковий рахунок відповідача, однак, товар він не отримав. Позивач неодноразово звертався до Ощадного банку з заявами про блокування карткового рахунку відповідача, однак, йому було відмовлено. 31 березня 2017 року він звернувся з листом до відповідача з проханням повернути сплачені грошові кошти за товар, який він так і не отримав, однак, будь-якої відповіді на свою заяву не отримав. Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався. Третя особа в судове засідання не з'явилась, представник третьої особи подав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 05 лютого 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що 13 вересня 2016 року позивач [PERSON] здійснив оплату грошових коштів в розмірі 14 000,00 грн. на розрахунковий рахунок [NUMBER] АТ Ощадбанк в рахунок придбання човнового б/у двигуна Mercury F9.9, про що в телефонному режимі домовився з відповідачем у справі (а.с. 6). Згідно повідомлення ГУ Державного ощадного банку України № 100-22/102-166 від 15 листопада 2017 року, в ТВБВ № 10026/0645 філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» відкритий картковий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON], що відповідає номеру платіжної картки [NUMBER]; згідно виписки по вказаному картковому рахунку, за період з 30 серпня 2016 року по 09 листопада 2017 року виявлено поповнення рахунку UKR Kyiv BRANCH 10026-076 853523 13 вересня 2016 року 18:14 на суму 14 000,00 грн., з вирахуванням комісії банку 140,00 грн. сума склала 13 860,00 грн.; станом на 09 листопада 2017 року залишок коштів по вказаному рахунку становить 13 917,91 грн. (а.с. 53). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 509 ЦК України, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем по справі, за своєю суттю є зобов'язанням, так як відповідач з однієї сторони зобов'язався передати у власність позивача товар, а позивач, в свою чергу, зобов'язався сплатити вартість товару та має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З викладеного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як вбачається з матеріалів справи, зазначений договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем був укладений саме за допомогою засобів дистанційного зв'язку (мережі Інтернет) та мобільного зв'язку. Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Предметом договору, у відповідності до вимог ст. 656 ЦК України може бути будь-який товар, який є у продавця і на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар в установлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати . Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ч. 2 ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов'язання є, зокрема , відшкодування збитків і шкоди. Так, відповідач [PERSON] порушив умови договору купівлі-продажу, отримавши оплату за товар в сумі 14 000,00 грн. та, в подальшому, не поставивши його позивачу. Таким чином, відповідачем має бути повернута позивачу сума сплачених за товар коштів у розмірі 14 000,00 грн. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved