Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на користування житлом. В якій прохали : визнати за [PERSON] , [INFO] право на користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначили, що починаючи з 2001 року по квітень 2014 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі за адресою : [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності і наймачем якої є [PERSON] . Від даного шлюбу у них [INFO] народилась дитина [PERSON] , а згодом [INFO] народилась друга дитини [PERSON] , які із народження також проживали в квартирі за адресою : [ADDRESS] та є членами сім`ї наймача [PERSON] , однак не були зареєстровані за вказаною адресою. Починаючи з квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання однією сім`єю та фактичні шлюбні відносини, і [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] переїхали до іншого місця проживання. Разом з тим, ще у 2006 році [PERSON] звернувся із заявою до відділу приватизації житла щодо оформлення передачі йому у приватну власність спірної квартири і розпорядженням №295 від 01.08.2006 відділ приватизації житла УЖКГ, видав [PERSON] свідоцтво про право власності на житло від 01.08.2006 серії [NUMBER] . Однак, оскільки [PERSON] приватизував квартиру без участі, на той час малолітньої дитини [PERSON] , навмисне приховавши відомості про те, що вона проживає в даній квартирі, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05.07.2017 у справі №554/8023/15-ц було визнано незаконними та скасовано розпорядження органу приватизації від 01.08.2006 №295 про передачу квартири [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] . Крім цього, вищевказаним рішенням суду було встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу з 01.01.2004 по 14.04.2014. Окрім того, той факт, що [PERSON] , з самого народження та до квітня 2014 року проживала в даній квартирі як член сім`ї наймача [PERSON] визнається самим відповідачем [PERSON] в його позові до [PERSON] . Так, 07.08.2021, [PERSON] звернувся до суду з позовом до своїх доньок [PERSON] та [PERSON] в якому зокрема просить суд визнати [PERSON] , [INFO] особою яка втратила право користування квартирою [ADDRESS] (справа № 554/7274/20 провадження у якій на час звернення до суду з даним позовом ще триває). Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про визнання права [PERSON] на користування квартирою [ADDRESS] , оскільки відповідач [PERSON] на даний час це право оспорює та не визнає. Разом з тим, той факт, що [PERSON] після фактичного розлучення батьків а саме, з 2014 року (згідно рішення суду) не проживає в даній квартирі - не є підставою для визнання її такою, що втратили право користування житлом, оскільки її місце проживання батьками не визначалось а тому вона має право користування житлом обох батьків. Отже [PERSON] має повне право на користування квартирою за адресою : [ADDRESS] як члени сім`ї наймача і ніхто не може перешкоджати їй в реалізації цього права, в тому числі і шляхом визнання її такою, що втратили право на користування житлом, тому вимушені звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-5). 08 квітня 2021 року ухвалою судді позовну заяву [PERSON] , в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання права на користування житлом - залишено без руху (а.с.35, 36). 14 квітня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/3141/2021; 2/554/1776/2021. Викликано в судове засідання при розгляді справи по суті свідків: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу у підготовчому засіданні на 10.00 годин на 20 травня 2021 року (а.с.47, 48). 20 травня 2021 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - залишено без розгляду. Призначено справу у підготовчому засіданні на 13.30 годин на 24 червня 2021 року (а.с.72, 73). 24 червня 2021 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 20.05.2021 Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/3141/2021, а саме: неправильно зазначене «Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - залишити без розгляду» на правильне «Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - повернути позивачу» та невірно зазначене «Відповідно до п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав» на правильне «Відповідно до п.6 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду» (а.с.86, 87). 24 червня 2021 року ухвалою суду у задоволенні клопотання [PERSON] про об`єднання справ в одне провадження - відмовлено. Закрито підготовче засідання у справі за позовом[PERSON] , в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання права на користування житлом. Призначено розгляд справи по суті на 15.30 годин на 15 липня 2021 року (а.с.89, 90). 15 липня 2021 року ухвалою суду заяву [PERSON] про залучення третьої особи - задоволено. Залучено в якості третьої особи виконавчий комітет Полтавської міської ради. Провадження у справі за позовом [PERSON] , в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання права на користування житлом - зупинено (а.с.103, 104). 28 вересня 2021 року постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу законного представника [PERSON] - [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Крекотень О.А. - задоволено. Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2021 у справі за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання права на користування житлом в частині зупинення провадження у справі - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін (а.с.140-145). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. У судовому засіданні представник позивача за ордером адвокат Крекотень О.А. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] відносно позову заперечував та прохав відмовити у його задоволенні. У судове засідання третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими, шляхом отримання судової повістки (а.с.179). У судове засідання третя особа виконавчий комітет Полтавської міської ради свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими, шляхом отримання судової повістки (а.с.180). Суд, заслухавши учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Полтаві, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26 січня 2007 року (а.с.6). Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є : [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. 05.07.2017 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/8023/15-ц встановлено факт постійного проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з народження в квартирі [ADDRESS] станом на 01.08.2006 та визнано [PERSON] членом сім`ї [PERSON] . Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу із 01.01.2014 до 14.04.2014. Визнано незаконним та скасовано розпорядження органу приватизації від 01.08.2006 №295 про передачу квартири [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] та свідоцтво про право власності на житло від 01.08.2006, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Рішення набрало законної сили 29 березня 2018 року (а.с.7-20). Вказаним рішенням суду встановлено, що на час проживання однією сім`єю із дочками [PERSON] та [PERSON] за адресою квартира [ADDRESS] відповідач [PERSON] , не зважаючи на те, що у квартирі проживали інші члени сім`ї, вчинив дії з метою реєстрації вказаного житла, які стали наслідком одноособової реєстрації вказаної квартири у його особисту приватну власність, а саме 27.03.2006 звернувся до уповноваженого місцевого органу приватизації житла, надав довідку про склад сім`ї наймача цієї квартири від 22.06.2006, з якої вбачається, що [PERSON] у даній квартирі проживає один і має право на житло відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», та у подальшому, на підставі розпорядження органу приватизації №295 від 01.08.2006 отримав свідоцтво про право власності на житло від 01.08.2006 серії [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] з часу свого народження постійно до квітня 2014 року проживала за адресою квартира [ADDRESS] , до того моменту, як батьки припинили спільне проживання. Крім того, той факт, що [PERSON] , з самого народження та до квітня 2014 року проживала в даній квартирі як член сім`ї наймача [PERSON] підтверджено у судовому засіданні показами свідків : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказана квартира перебуває у комунальній власності, основним квартиронаймачем якої є відповідач [PERSON] , зареєстрований у вказаній квартирі з 03.12.1985. Тобто, з моменту народження [INFO] позивач [PERSON] , будучи неповнолітньою дочкою наймача [PERSON] , набула рівних з останнім прав на користування квартирою [ADDRESS] у тому числі і права на приватизацію, передбаченого ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». [PERSON] після фактичного розлучення батьків а саме, з 2014 року не проживає у спірній квартирі , при цьому вона має право користування житлом обох батьків. Тимчасова відсутність неповнолітньої [PERSON] за адресою квартира [ADDRESS] не є перешкодою для відновлення свого права на користування квартирою після завершення судових процесів. Такі висновки узгоджуються із позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 04.07.2018 у справі № 711/4431/17, в якій судом зазначено, що «не зважаючи на те, що з 2005 року неповнолітній не проживає у спірній квартирі, його місце проживання батьками не визначено, а тому він має право користуватися житлом обох батьків. Оскільки дитина не досягла повноліття, а відтак не набула повної цивільної дієздатності, причини його не проживання у квартирі є поважними, а тому і відсутні підстави для визнання його таким, що втратив право користування цією квартирою з підстав, передбачених статтями 71, 72 ЖК Української PCP. Право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] має законне право на користування квартирою квартира [ADDRESS] . Так, відповідно до положень ст. 1 ЖК Української РСР та ст.47 Конституції України, кожен громадянин України має право на житло. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено право на повагу до житла. Згідно зі ст.65 ЖК Української РСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікун. Згідно ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що неповнолітня [PERSON] вселилась до квартири за адресою : [ADDRESS] як члени сім`ї наймача (малолітня дитина та рідна донька), та відповідно як член сім`ї наймача, набула рівних з відповідачем прав на користування даним жилим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки неповнолітня [PERSON] з моменту народження, [INFO] , та до квітня 2014 року проживала за адресою : [ADDRESS] та набула права користування житлом на підставі факту її народження. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 908 грн. (а.с.46а). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved