Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила вказаний позов. В ході судового розгляду заявила про збільшення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, яку просила стягнути із співвідповідача Конофольського А.Г. Ухвалою суду від 25 листопада 2015 року у цій справі прийнято відмову позивача від частини позовних вимог про стягнення із відповідача ЗОШ 1-3 ступенів с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області на її користь моральної шкоди, провадження у справі у цій частині позовних вимог закрито. В своєму позові позивач посилається на те, що 16 лютого 2015 року вона подала заяву на ім'я директора ЗОШ І-Ш ступенів с. В. Кісниця Катрука І. В., з проханням про переривання відпустки та виходу на роботу з 01 червня 2015 року. 02 червня 2015 року (01 червня був вихідний день), вона прийшла до школи, з метою отримання відповіді на свою заяву від 16 лютого 2015 року. Отримала пояснення директора ЗОШ І-Ш ступенів с. В. Кісниця Катрука І.В, що її було включено до попереднього розподілу педагогічного навантаження, а допуск до роботи буде здійснено з 14 серпня 2015 року. Позивач зазначає, що при усному зверненні до начальника відділу освіти Труби М.Г. її було запевнено, що при затвердженні остаточного розподілу, порушення ст. 184 КЗпП буде виправлено, зокрема вона може претендувати на навчальні години математики та інформатики у молодших класах, оскільки вони є понад ставку у вчителів, які їх викладають та інші вакантні навчальні години, що відповідають її фаховій педагогічній освіті, які на той час будуть вільні. До початку виходу вчителів на роботу нею 13 серпня 2015 року на ім'я в. о. начальника відділу освіти Гречанюка С.Л. було подано заяву з проханням розглянути порушення ст. 181 та ст. 184 КЗпП України, що були допущені при розгляді її заяви директором. Оскільки була заміна директора ЗОШ І-Ш ступенів с. В.Кісниця на ім'я нового директора Конофольського А.Г. нею була подана заява з проханням задовольнити її права відповідно до ст. 181 та ст. 184 КЗпП України, беручи до уваги заяву від 16.02.2015. 21 серпня 2015 року її було викликано до школи директором Конофольським А.Г., де було запропоновано 5 навчальних годин, при умові подання нею заяви, в якій би зазначалась її згода на зменшення педагогічного навантаження до 5 навчальних годин, що позивач вважає порушенням статті 56 та 184 КЗпП України. Заяву про зменшення педагогічного навантаження вона подавати відмовилась. Позивач зазначає, що до остаточного затвердження педагогічного навантаження по школі на 2015-2016 навчальний рік вчителька математики школи звільнилась, у зв'язку з виходом на пенсію, але її навчальні години не були їй запропоновані, чим було проігноровано резолюцію директора школи на заяві від 17 березня 2014 року та п.63 «Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти», затвердженої Міністерством освіти України від 15 квітня 1993 року №102 ( зі змінами). До 31 серпня 2015 року ніяких повідомлень про надання їй навчальних годин, вона не отримувала. І лише 31 серпня 2015 року заступником директора з навчально-виховної роботи по телефону їй було повідомлено про надання 2 навчальних годин для викладання та призначену зустріч з директором о 16 годині. На призначену зустріч вона не пішла, бо не бачила в цьому сенсу з огляду на час призначення зустрічі (після закінчення робочого дня) та інформацію про надання 2 навчальних годин. Позивач посилається на порушення її права на працю з боку відповідача та співвідповідача. Позивач зазначила, що ці порушення завдали їй моральної шкоди та принизили її гідність як вчителя та людини. Вона дуже переживає в теперішній економічній ситуації за свій матеріальний стан та її дітей, оскільки фізичні трудові можливості обмежені (травма лівої кисті руки в дитинстві, та вадою серця). Примушування співвідповідачем до написання не прийнятої заяви для неї відбилося на її душевній рівновазі. В обгрнунтування моральної шкоди позивач зазначила, що нервові стреси та приниження, пережиті нею, тяжко позначились на її здоров'ї, що призвело до постійного болю в області серця, внаслідок чого вона проходила медичне обстеження та лікування. Зазначила, що директор школи Конофольський А.Г. порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян» на не надав їй відповіді на її звернення від 19.08.201, чинив тиск на її дитину, що виразилось у критиці одягу дитини. Позивач зазначила, що у 2014 вона народила другу дитину та у зв'язку із змінами гарантій матерям з дітьми її матеріальне становище змінилося в гіршу сторону і вона змушена була перервати відпустку по догляду за дитиною до трьох років, в надії на отримання заробітної плати у розмірі, який був на час виходу у відпустку. В ході судового розгляду представник позивача позов підтримав, уточнив позовні вимоги, просив суд визнати розподіл педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік таким, що проведений із порушенням права на працю позивача, зобов'язати дирекцію ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця виправити порушення, які були здійсненні при розподілі педагогічного навантаження, забезпечивши позивача педагогічним навантаженням не меншим ніж було на момент виходу у відпустку по вагітності та пологах, яке б відповідало її фаховій педагогічній освіті, стягнути з ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14.08.2015 до часу забезпечення її до повного педагогічного навантаження у розмірі 1676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) гривень 40 копійок з урахуванням індексації заробітної плати, стягнути з директора ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області Конофольського А.Г. 9000 гривень моральної шкоди, завданої порушенням права позивача на працю. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 25.09.2015, пояснив, що [PERSON] прийнята на роботу 04.10.2011 на посаду вчителя інформатики. Її договір безстроковий. Вказав, що [PERSON] 14.04.2014 пішла у відпустку по пологах та по догляду за дитиною до трьох років. 02.06.2015 вона вийшла на роботу, однак, її не було забезпечено роботою. Позивач неодноразово зверталась до дирекції школи, профспілки, відділу освіти Ямпільської РДА Вінницької області з питанням про її педагогічне навантаження на 2015-2016 навчальний рік. Вказав, що колишній директор школи порушив право на працю позивача. Директор школи Конофольський А.Г. далі продовжує порушувати її права. З 14.08.2015 [PERSON] мала право бути допущеною до роботи та отримати заробітну плату у сумі 1676 гривень 40 копійок з урахуванням індексації. Просив позов задовольнити. Представник відповідача 1-3 ступенів с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, він же співвідповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - директор загальноосвітньої школи 1-3 ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області Конофольський А.Г. позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він призначений на посаду директора школи з 18.08.2015. Він не знає, чому [PERSON] не вийшла на роботу. Пояснив, що у школі працює 32 вчителя, 20 вчителів не мають повного педагогічного навантаження. На підставі наказу про прийняття на роботу [PERSON] викладала години інформатики на час відпустки по догляду за дитиною вчителя [PERSON], в якої не було повного тижневого навантаження. [PERSON] вийшла із відпустки і на даний час виконує свою роботу. Немає можливості надати [PERSON] годин, так як вчителів багато, учнів мало, а навчальних годин не вистачає на всіх вчителів. Зазначив, що у [PERSON] вимушеного прогулу немає, так як вона на роботу не вийшла. Також пояснив, що наказу про допуск [PERSON] до роботи не було видано. Пояснив, що він не завдавав моральної шкоди позивачу та не порушував її права, його вини немає. Вина є попереднього директора. Також пояснив, що від попереднього директора всі обов'язки перейшли до нього. Якби були навчальні години, то можна було б їх надати позивачу. Про існування цієї спірної ситуації він дізнався 23.08.2015 і почав її вирішувати. Запропонував позивачу вільні на даний час навчальні години, від яких вона відмовилася. Наказу про допуск позивача до роботи не видавав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ямпільської РДА Вінницької області Вередін Н.В., яка діє на підставі доручення вих№01-21-1046 від 24.11.2015, зазначила, що [PERSON] є вчителем математики, але її допустили до виконання обов'язків вчителя інформатики на час відпустки по вагітності та догляду за дитиною вчителя [PERSON] Пояснила, що Наказ колишнього директора школи суперечить Наказу відділу освіти Ямпільської РДА Вінницької області, тому й виникла така ситуація. У цій школі 20 вчителів з 32 не мають повного тижневого навантаження. Також пояснив, що Наказ по школі про прийняття на роботу [PERSON] не скасований, хоча процедура прийняття її на роботу й була порушена. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії заяви від 16.02.2015 встановлено, що [PERSON] звернулась до директора ЗОШ 1-3 ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області із заявою про переривання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і надати їй роботу з 01.06.2015, призначивши її на посаду вчителя фізики і математики з педагогічним навантаженням не меншим того, що було на час її виходу у відпустку. Із копії заяви від 13.08.2015 встановлено, що [PERSON] звернулась із заявою до начальника відділу освіти Ямпільської РДА про розгляд ситуації, яка склалась при попередньому розподілі педагогічного навантаження по ЗОШ 1-3 ст. с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області на 2015-2016 навчальний рік. Із копії заяви від 19.08.2015 встановлено, що [PERSON] звернулась до директора ЗОШ 1-3 ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області із заявою про задоволення її законних прав відповідно до ст.ст. 181, 184 КЗпП України, які були порушені при попередньому розподілі педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік. Із копії заяви від 17.03.2015 встановлено, що [PERSON] звернулась до директора ЗОШ 1-3 ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області із заявою про те, що в разі виникнення вакантного місця на посаду вчителя фізики, астрономії чи вчителя математики, просить перевести її з посади вчителя інформатики на дану посаду. Із копії довідки, виданої виконавчим комітетом Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих..№1562 від 15.06.2015 встановлено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 складала 1676 гривень 40 копійок. Із копії наказу №99-к від 17.08.2015 Відділу освіти Ямпільськї РДА В Вінницької області встановлено, що Конофольського А.Г. призначено на посаду директора ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця з 17.08.2015. Із копії наказу № 149-к від 04.10.2011 Відділу освіти Ямпільськї РДА Вінницької області встановлено, що [PERSON] призначено на посаду вчителя основ інформатики ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця на час допологової відпустки [PERSON] з 04.10.2011. Із дослідженого судом оригіналу цього наказу у Книзі наказів Відділу освіти встановлено, що підпис наявний підпис, вчинений від імені [PERSON], за своїм зображенням не відповідає її підпису в інших документах. Із копії наказу від 01.04.2011 ЗОШ 1-3 ступенів с.В.Кісниця встановлено, що у зв'язку із виходом із відпустки вважати [PERSON] такою, що приступила до роботи, 31.03.2014 вважати днем закінчення її відпустки по догляду за дитиною. Із копії наказу №92-к від 11.10.2014 ЗОШ 1-3 ступенів с.В.Кісниця встановлено, що [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною віком до 3-х років з 11.10.2014 по 10.06.2017. Із копії повідомлення ЗОШ І-ІІІ ступенів с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області вих..№93 від 15.09.2015 встановлено, що [PERSON] відмовлено у наданні документів в копіях, а саме розподілу навчального навантаження педагогічних працівників на 2014-2015 навчальний рік, розподілу навчального навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік, тарифікаційного списку педагогічних працівників на 2014-2015 навчальний рік, тарифікаційного списку педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік. Із копії повідомлення Відділу освіти Ямпільської РДА від 25.09.2015 встановлено, що [PERSON] відмовлено у наданні документів щодо розподілу навчального навантаження педагогічних працівників ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця на 2014-2015 та 2015-2016 навчальні роки. Із копії повідомлення Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України від 23.06.2015 встановлено, що позивач не була ознайомлена письмово із наказом відділу освіти Ямпільської РДА Вінницької області №149-к від 04.10.2011, наказ виданий всупереч її заяви. Позивач [PERSON] була призначена на посаду вчителя інформатики до кінця 2011-2013 навчального року з неповним тижневим навантаженням (наказ №103 від 04.10.2011), по закінченню трудового договору відділом освіти позивача не звільнено, оскільки не було подання директора школи. По закінченню 2011-2012 навчального року трудовий договір позивача згідно із ст.39-1 КЗпП став безстроковим, тому вона має всі права як постійний працівник, зокрема право на години інформатики, з яких пішла у відпустку відповідно до ст.184 КЗпП. Разом із тим, позивач не має змоги реалізувати своє право за відсутності домовленостей між нею, відділом освіти та директором школи, тому їй рекомендовано звернутись до суду . Із оригіналу та копії подання директора ЗОШ 1-3 ступенів с.В.Кісниця від 03.10.2011 встановлено, що вказана дирекція просить призначити на посаду учителя інформатики [PERSON] тимчасово з 04.10.2011 на період допологової та післяпологової відпустки учителя інформатики [PERSON] з неповним тижневим навантаженням. Із копії повідомлення ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області вих..№75 від 16.06.2015 встановлено, що [PERSON] видано копію наказу по відділу освіти Ямпільської РДА 149-к від 04.10.2011, а заяву на підставі якої вона була призначена на посаду учительки інформатики з 04.10.2011 на період відпустки по вагітності та пологах учительки інформатики [PERSON] було написано на ім'я начальника відділу освіти, тому їй було рекомендовано звернутись за її копією у відділ освіти. Із копії повідомлення Відділу освіти Ямпільської РДА вих..№ 01-21-842 від 16.09.2015 встановлено, що заява в журналі реєстрації вхідної кореспонденції не зареєстрована, так як не була подана у відділ освіти, а подана на ім'я директора школи. Із копії повідомлення Відділу освіти Ямпільської РДА вих..№01-21-826 від 10.09.2015 встановлено, що станом на 01.09.2015 у навчальному закладі працює 32 педагогічних працівника, із них лише 11 мають повну ставку (18) годин, що становить 34 відсотка, можливості забезпечити [PERSON] годинами до повної ставки на даний час не має. Із копії наказу «Про розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік» №53 від 28.08.2015 встановлено, що вчительці інформатики [PERSON] не розподілено педагогічне навантаження на 2015-2016 навчальний рік. Із копії наказу № 36 від 14.05.2015 «Про попередній розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік» встановлено, що вчительці інформатики [PERSON] не розподілено педагогічне навантаження на 2015-2016 навчальний рік. Із копії розподілу навчального навантаження педагогічних працівників ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області на 2014-2015 навчальний рік встановлено, що вчительці інформатики [PERSON] не розподілено педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік. Із копії повідомлення Вінницької обласної організації профспілки працівників освіти і науки України вих..№352 від 31.08.2015 встановлено, що [PERSON] вдруге звернулась із заявою до Профспілки, якою було констатовано порушення трудового права позивача, запропоновано їй погодитись на вільні навчальні години, а відділу освіти віднайти можливість довантаження позивача іншими годинами в школі або інших закладах освіти району, які знаходяться недалеко від місця її проживання. Із копії повідомлення ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області вих..№5 від 11.03.2015 встановлено, що призначити [PERSON] на посаду вчителя фізики і математики з педагогічним навантаженням не представляється можливим з 01.06.2015 по тій причині, що розподіл навчального навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік відбувається на підставі навчального плану школи, варіативна складова якого затверджується радою школи у серпні 2015. Із копії повідомлення ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Велика Кісниця вих..№106 від 30.09.2015 встановлено, що надати [PERSON] години (16 годин) для викладання, які відповідають її фаховій педагогічній освіті не можливо, так як вакантного місця немає. Із довідки, виданої Великокісницькою амбулаторією від 16.01.2014 встановлено, що у [PERSON] виявлено захворювання. Із копії направлення Ямпільського МЦ ПМСД від 22.09.2015 встановлено, що [PERSON] зверталася до лікаря кардіолога. Із копії протоколу УЗД серця від 28.09.2015 встановлено, що у [PERSON] виявлено захворювання. Із копії повідомлення відділу освіти Ямпільської РДА вих.№ 01-21-982 від 27.10.2015 встановлено, що 26.10.2015 видано наказ №175 «Про результати розгляду звернення [PERSON]С.» Із копії наказу №103 від 04.10.2011 по ЗОШ 1-3 ступеня с.В.Кісниця, оригінал якого судом досліджено у Книзі наказів вказаної ЗОШ, встановлено, що [PERSON] призначено на посаду вчителя інформатики з 04.10.2011 тимчасово до кінця 2011-2012 навчального року з неповним тижневим навантаженням. Також встановлено, що у Книзі наказів міститься підпис [PERSON] про ознайомлення із його змістом. Із копії повідомлення Відділу освіти Ямпільської РДА Вінницької області вих..№01-21-836 від 14.09.2015 встановлено, що станом на 01.09.2015 [PERSON] було запропоновано викладати 3 години інформатики в початкових класах та 2 години фізики в 9 класі, забравши на один навчальний рік у педагогічних працівників. У вказаному повідомленні також зазначено, що на цю пропозицію [PERSON] не погодилася і на роботу не вийшла. Дирекція школи повернула години назад вчителям, в яких було забрано. Довантажити іншими годинами [PERSON] немає можливості, тому що 21 педагогічний працівник (із 32) немає повного тижневого навантаження (18 годин). В інших закладах освіти району, які знаходяться недалеко від місця її проживання (Цекинівка - 20 км, Северинівка - 18 км.) вакантних місць немає. Із копії наказу № 42 від 21.05.2012 встановлено, що [PERSON] продовжено перебування на посаді вчительки інформатики тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною віком до трьох років учительки інформатики [PERSON] Із дослідженого судом оригіналу цього наказу у Книзі наказів школи встановлено, що у даті видачі цього наказу наявне виправлення (підтирання) та відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення із його змістом. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України. Із досліджених доказів встановлено, що позивач з 04 жовтня 2011 року перебуває у трудових відносинах із відповідачем. На підставі наказу №103 по вказаній ЗОШ позивач прийнята на роботу тимчасово. Однак, строковий трудовий договір не припинений, про що свідчить копія наказу №92-к від 11.10.2014, яким надано позивачу відпустку по догляду за дитиною віком до 3-х років з 11.10.2014 по 10.06.2017, а також відсутність наказу про припинення вказаних трудових відносин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.. 36 Кодексу закону про працю України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Відповідно ст. 39-1 ч.1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Суд не приймає заперечень проти цієї обставини відповідача, співвідповідача та третіх осіб та не визнає належним й допустимим доказом наказ № 149-к від 04.10.2011 Відділу освіти Ямпільськї РДА В Вінницької області, яким [PERSON] призначено на посаду вчителя основ інформатики на час відпустки іншого вчителя, оскільки наявний в його оригіналі підпис, вчинений від імені [PERSON], за своїм зображенням не відповідає її підпису в інших документах. Крім цього, Вінницькою обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України від 23.06.2015 встановлено, що позивач не була ознайомлена письмово із цим наказом, наказ виданий всупереч її заяви, що підтверджено повідомленнями вказаної організації від 23.06.2015 та від 31.08.2015. Незаконність наказу від 04.10.2011 про прийняття на роботу позивача, на яку посилаються відповідачі та представник Відділу освіти Ямпільської РДА, не підтверджена будь-якими іншими належними та допустимими доказами, наказ не скасований, а тому є чинним. Суд також не визнає належним та допустимим доказом наказ № 42 від 21.05.2012, яким [PERSON] продовжено перебування на посаді вчительки інформатики тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною віком до трьох років учительки інформатики [PERSON], оскільки в його оригіналі містяться виправлення (підтирання) та відсутній підпис [PERSON] про ознайомлення із його змістом. А тому відсутні підстави вважати, що трудові відносини між позивачем та відповідачем мали місце на час відпустки іншого вчителя. Із досліджених доказів судом також встановлено, що 16.02.2015 позивач звернулася до відповідача про переривання відпустки та вихід на роботу з 01 червня 2015. Після цього, позивач неодноразово зверталася до відповідача, співвідповідача, відділу освіти та профспілкової організації із проханням реалізувати своє право на працю відповідно до ст.ст.181, 184 КЗпП України, про що свідчать надані позивачем копії заяв та відповідей на її звернення. Однак, під час здійснення на підставі наказу №53 від 28.08.2015 розподілу педагогічного навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік відповідачем не взято до уваги взагалі заяву позивача від 16.02.2015, вказані звернення позивача не вирішені до цього часу. Наказу про допуск позивача до роботи внаслідок переривання відпустки по догляду за дитиною відповідачем не видано, чим порушено її право на працю, гарантоване ст.43 Конституції України. Відповідно до ч.ч.1,2,4, 6,7 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 25 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою. При цьому, педагогічне навантаження розподіляється між педагогами на кожний навчальний рік.Також цією нормою визначено, що педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою, а перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих предметів, що передбачається робочим навчальним планом, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства України про працю. Таким чином, при розподілі (перерозподілі) педагогічного навантаження закон вимагає дотримання законодавства України про працю та затвердження цього розподілу відповідним органом управління освітою. Однак, у наданому відповідачем письмовому доказі - копії наказу №53 від 28.08.2015 - відсутні відомості та суду не надано жодного доказу про затвердження остаточного розподілу педагогічного навантаження на 2015-2016 навчальний рік в ЗОШ 1-3 ст. с.Велика Кісниця органом управління освітою Ямпільського району Вінницької області. Встановлено, що вказаний розподіл педагогічного навантаження був здійснений із порушенням права позивача на працю та вимог ст.25 ЗУ «Про загальну середню освіту». Відповідно до абз.6 ч.1 ст. 5-1 Кодексу закону про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Доводи відповідача та співвідповідача, пояснення представника Відділу освіти Ямпільської РДА про неможливість забезпечити позивача роботою з огляду на відсутність вакантних годин для викладання у цьому навчальному закладі не дають підстав для порушення конституційного права позивача на працю та не забезпечення допуску її до роботи, а також не спростовують доводів позивача про порушення цього права. Порушене право позивача на працю підлягає судовому захисту шляхом визнання розподілу педагогічного навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік Загальноосвітньої школи 1-3 ступенів с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, здійсненого на підставі наказу №53 від 28.08.2015 таким, що проведений із порушенням права на працю позивача та зобов'язання дирекцію вказаного навчального закладу усунути порушення, які були вчинені під час розподілу педагогічного навантаження педагогічних працівників на 2015-2016 навчальний рік шляхом забезпечення позивача педагогічним навантаженням не меншим, ніж було на момент її виходу у відпустку по вагітності та пологах, яке б відповідало її фаховій педагогічній освіті. Оскільки з 02.06.2015 і до цього часу позивач не була допущена до роботи на підставі її заяви від 16.02.2015, тому суд вважає вимушеним її прогул і має підстави для поновлення порушеного права позивача на заробітну плату, що гарантоване ст.43 Конституції України. Порушене право позивача на заробіток підлягає поновленню шляхом стягнення із відповідача на її користь втраченого заробітку за час вимушеного прогулу - у межах заявлених позовних вимог - з 14.08.2015 по день її допуску до роботи у розмірі її середньомісячної заробітної плати - 1676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) гривень 40 копійок, з урахуванням індексації заробітної плати, що передбачено ч.5 ст.95 КЗпП України. Відповідно до ст.238 Кодексу закону про працю України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у частині визнання розподілу педагогічного навантаження проведеним із порушенням права позивача на працю, зобов'язання дирекцію ЗОШ 1-3 ступенів с.Велика Кісниця виправити ці порушення шляхом забезпечення позивача педагогічним навантаженням не меншим, ніж було до виходу її у відпустку по вагітності та пологах, яке б відповідало її фаховій педагогічній освіті та стягнення заробітної плати (втраченого заробітку) у розмірі її середньомісячної заробітної плати - 1676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) гривень 40 копійок, з урахуванням індексації заробітної плати за період із 14.08.2015 по день її допуску до роботи. Вирішуючи спір у іншій частині заявлених позовних вимог до співвідповідача - директора ЗОШ 1-3 ступенів с.Велика кісниця Конофольського А.Г. про стягнення на користь позивача 9000 гривень моральної шкоди, суд вважає цю позовну вимогу частково обгрнутованою, виходячи із наступного. . Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) - при застосуванні норм Кодексу законів про працю України щодо порядку розгляду трудових спорів у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові у зв'язку з виконанням трудових обов'язків, суди повинні виходити з того, що за змістом ст. 124 Конституції ( 254к/96-ВР ) потерпілий має право звернутися з такими вимогами до суду безпосередньо. Суддя не вправі відмовити особі у прийнятті заяви з такими вимогами лише з тієї підстави, що вона не розглядалася комісією по трудових спорах. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Встановлено, що співвідповідач на підставі наказу від 17.08.2015 є директором ЗОШ 1-3 ступенів с.Велика Кісниця та уповноважений на вчинення дій, в тому числі спрямованих на здійснення допуску позивача до роботи - видання наказів, звернення із відповідним поданням до відділу освіти, проведення розподілу (перерозподілу) педагогічного навантаження відповідно до ст.25 ЗУ «Про загальну середню освіту». Цю обставину в ході судового розгляду співвідповідач не заперечив та пояснив, що з 17.08.2015 він прийняв усі обов'язки директора школи. Тобто, в його повноваження входило й вирішення заяв позивача від 16.02.2015 (а.с.3) та від 19.08.2015 (а.с.7). Однак, як встановлено судом, співвідповідач не вжив заходів для допуску позивача до роботи до цього часу. Названа співвідповідачем причина не допуску позивача до роботи не є поважною в розумінні ст.43 Конституції України та ст.ст.2,2-1, 5-1, 22 КЗпП України. Внаслідок бездіяльності співвідповідача продовжується вимушений прогул позивача та втрачається гарантований ст.94 КЗпП України її заробіток, настають вимушені негативні зміни у житті позивача та втрати немайнового характеру. Вказані втрати полягають у душевних хвилюваннях, що спричинені порушенням права на працю, а тому позивач має право на відшкодування за рахунок співвідповідача моральної (немайнової) шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, їх тривалість та можливість відновлення попереднього стану. Суд враховує стан здоров'я позивача, що підтверджено дослідженими копіями медичних довідок, а також тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу вчителя, час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд враховує засади розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 гривень, оскільки є достатніми для компенсації моральних переживань позивача та такими, що відповідають обставинам справи. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як в таких, що заявлені безпідставно та необґрунтовано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, оскільки позов задоволено частково, суд за правилами ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачу з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру двох задоволених вимог немайнового характеру, за ставками судового збору, встановленими ст.4 ч.2 п.1 п.п.2 ЗУ «Про судовий збір», що складає 487 гривень 20 копійок судового збору за кожною із цих вимог, всього 974 гривні 40 копійок. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. В зв'язку із задоволенням вимог позивача про стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, яка при зверненні до суду на підставі ст.5 ч.1 п.1 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за цією вимогою, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому ст.4 ч.2 п.1 п.п. 1 Закону України «Про судовий збір» - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто, у сумі 487 гривень 20 копійок. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору за позовною вимогою про стягнення моральної шкоди, суд за правилами ст.88 ЦПК України має підстави присудити позивачу з співвідповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволеної вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди, з урахуванням ставки судового збору, встановленої ст.4 ч.2 п.1 п.п. 1 Закону України «Про судовий збір», що складає 487 гривень 20 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.43 Конституції України, ст.ст. 5-1 ч.1 абз.6, 21, 22, 36 ч.1 п.2, 94, 95 ч.5, 181, 184, 237-1, 238 Кодексу законів про працю України.

Outcome: partial