Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника адвоката Севастьянова Р.Ю.) звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) стягнути з ТОВ «АК «Ленд Оіл» на його користь компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 15.08.2020 по 29.12.2020 в розмірі 15\~890,70 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 08.06.2016 він працював директором ТОВ «АК «Ленд Оіл». 08.04.2019 його звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Однак, у зв`язку з не проведенням з ним розрахунку по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, компенсації невикористаних відпусток, виплат за затримку розрахунку, він звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Рішенням суду від 11.06.2020 з ТОВ «АК «Ленд Оіл» на його користь стягнута заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 14\~048 грн. 73 коп., компенсацію за невикористані відпустки 7\~097 грн. 52 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку 27\~048 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору - 768 грн. 40 коп., а всього стягнуто 48\~962 грн. 65 коп. У зв`язку з невиконанням судового рішення боржником в добровільному порядку, виконавчий лист був направлений на примусове виконання та відкрито ВП № 62799050. Вказане виконавче провадження закінчено 29.12.2020. Оскільки з моменту звернення до суду з позовною заявою, до моменту прийняття рішення по справі минув значний час він звернувся до Приморського районного суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу згідно якого було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при\~звільненні в\~розмірі 30\~090\~грн.\~90\~коп.\~за період\~з 28.11.2019\~по 14.08.2020.\~У зв`язку\~з невиконанням\~судового наказу\~боржником в\~добровільному порядку,\~судовий наказ\~був направлений\~на примусове\~виконання та\~відкрито ВП\~№ 63333737.\~Вказане виконавче\~провадження закінчено\~29.12.2020.\~Оскільки постанова\~про закінчення\~виконавчого провадження\~не надходила\~він звернувся\~до Приморського\~районного суду\~Запорізької області\~з заявою\~про видачу\~судового наказу\~про стягнення\~середнього заробітку\~за час\~затримки розрахунку\~при звільненні\~у розмірі\~16\~905\~грн.\~00\~коп.\~за період\~з 15.08.2020\~по 11.01.2021.\~19.01.2021\~відповідну заяву\~було задоволено,\~видано судовий\~наказ,\~проте 15.03.2021\~судовий наказ\~скасований на\~підставі наявності\~спору щодо\~розміру середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку,\~роз`яснено право\~звернутися до\~суду із\~тими самими\~вимогами в\~порядку спрощеного\~позовного провадження. Фактичний розрахунок був здійснений 29.12.2020, отже відповідач має виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15.08.2020 по 29.12.2021 складає 15 890 грн. 70 коп. Враховуючи звернення із позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ним сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Крім того, він звернувся за правовою допомогою до адвоката Севастьянова Р.Ю., з яким уклав Договір № 518 про надання правової допомоги від 09.08.2019, орієнтовна вартість правової допомоги складає 8\~000 грн. В суд сторони не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.34). Відповідач ТОВ «АК «Ленд Оіл» належно повідомлений про розгляд справи (а.с.27) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «ЛЕНД ОІЛ» на користь [PERSON] заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 14\~048 грн. 73 коп., компенсацію за невикористані відпустки 7\~097 грн. 52 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку 27\~048 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору - 768 грн. 40 коп., а всього стягнуто 48\~962 грн. 65 коп. (а.с.13-17). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. від 29.12.2020 завершено виконавче провадження № 62799050 за виконавчим листом № 335/13826/19 виданим 11.08.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «ЛЕНД ОІЛ» заборгованості по заробітній платі, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку та інших платежів, які не виплачені при звільненні, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 (фактичне повне виконання рішення (а.с.11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. від 29.12.2020 завершено виконавче провадження № 63333737 за судовим наказом № 335/1208/20 виданим 15.09.2020 Приморським районним судом Запорізької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «ЛЕНД ОІЛ» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 (фактичне повне виконання рішення (а.с.12). Відповідно до ст.\~47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. За приписами ст.\~116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Частиною 1 ст.\~117\~КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що умовами застосування частини першої статті 117\~КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ч. 2 ст.\~117\~КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз статей 116, 117\~КЗпП України дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою\~статті 117\~КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні за статтею 117\~КЗпП України настає лише у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, передбачені у статті 116 КЗпП України. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця (власника або уповноважений ним орган). За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Згідно ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд звертає увагу, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020, яке набрало законної сили, встановлено розмір середньоденної заробітної плати 169,05 грн. Відповідно до розрахунку позивача середній заробіток за затримку виконання рішення за період з 15.08.2020 по 29.12.2020 складає 15\~890,70 грн. (169,05 грн. х 94 дні). Оскільки даний розрахунок відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, а жодних інших доказів на його спростування відповідачем надано до суду не було, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку з 15.08.2020 по 29.12.2020 в розмірі 15\~890,70 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 8\~000 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в особі адвоката Севастьянова Р.Ю., надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1017884 від 21.04.2021. Однак, ні договору про надання правничої допомоги, ні документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо) не надано, тому підстави для стягнення вказаних витрат відсутні через їх недоведеність. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судового збору з відповідача, які сплачено [PERSON] при подачі позову в сумі 908 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial