Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 лютого 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 тисячі гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2015 року. На даний час сімя розпалася, діти проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, домовленості щодо його участі в утриманні дітей між ними не досягнуто, у звязку з чим змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 28 лютого 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до\~ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 вересня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №119032 від 25 вересня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області. Під час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії І-ИД № 236756 від 24 березня 2016 року, та серії І-ИД № 267309 від 25 липня 2017 року, серії І-ИД № 231355 від 16 березня 2016 року, серії І-ИД № 231316 від 11 лютого 2016 року. У відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, виданої Підволочиською селищною радою 15 лютого 2019 року №209 гр. [PERSON] проживає без реєстрації разом із дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в с. Рожиськ Підволочиського району Тернопільської області в житловому будинку, належному [PERSON] Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений\~ рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так,\~визначаючи розмір\~аліментів,\~суд виходить\~із вимог\~ст.ст.\~181-183\~СК України,\~згідно яких,\~розмір аліментів\~може визначатися\~у частці\~від заробітку\~(доходу),\~котра не\~може бути\~меншою ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Відповідно до\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» прожитковий\~мінімум на\~дітей віком дo 6 років з 01 січня 2019 пo 30 червня становить 1626 грн; від 6 до 18 років - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, потреби у розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO],в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~ з відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень, сорок копійок) судового збору.

Outcome: partial