Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач, 16 вересня 2016 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], померлого 19 червня 1990 року. В позовній заяві позивач [PERSON], посилається на те, що 19 червня 1990 року після смерті батька [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №68 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня, вартістю 2748 грн., в м. Кодимі, Одеської області. Вона є спадкоємцем за заповітом. Звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк, додатково визначений судом. Після того, як постало питання щодо оформлення спадщини, то нотаріус відмовила в цьому, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння, а також недоведеністю родинних відносин. Дійсно, на будинок, який вона намагалась успадкувати, не були виготовлені правовстановлюючі документи за життя спадкодавця. Технічним паспортом на домоволодіння підтверджується належність будинку спадкодавцеві. Крім того, рішенням суду від 21 січня 2016 року, встановлено, що згідно заповіту, який склав [PERSON], все його майно заповідано саме їй. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно житловий будинок №68 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня в м. Кодимі Одеської області, вартістю 2748 грн., що належав померлому 19 червня 1990 року [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Кодимської міської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] був власником житлового будинку №68 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня в м. Кодимі Одеської області (Технічний паспорт від 12 листопада 2013 року). 19 червня 1990 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №220246, видане 23 лютого 2010 року (повторно) відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області актовий запис №76). Як убачається з дослідженого судом Заповіту складеного 20 квітня 1981 року, зареєстрованого в реєстрі Кодимської державної нотаріальної контори за №898 та рішення Кодимського районного суду від 21 січня 2016 року (справа №503/1866/16-ц), [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями №68 по вулиці 8-го Березня в місті Кодимі Одеської області [PERSON]. Пунктом 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивач, після смерті спадкодавця спадщини не прийняла. Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року (справа №503/1865/16-ц) позивачеві визначено додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Тобто судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористалась, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист Кодимської державної нотаріальної контори №602/02-14 від 15 липня 2016 року). Згідно дослідженого в судовому засіданні технічного паспорту від 12 листопада 2013 року, виготовленого КП Кодимське районне бюро технічної інвентаризації, спадкодавець був власником житлового будинку з господарськими будівлями в місті Кодимі по вулиці 8-го Березня,68. Отже, судом установлено, що спадкодавець був власником житлового будинку з господарськими будівлями №68 по вулиці 8-го Березня в місті Кодимі. Згідно пункту 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначено в пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справа про спадкування» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При вирішення питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже суд констатує, що звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно житловий будинок №68 з господарськими будівлями по вулиці 8-го Березня в м. Кодимі Одеської області, вартістю 2748 грн., що належав померлому 19 червня 1990 року [PERSON]. На підставі ст. 1235 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved