Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що йому на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Шевченка,7 в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку, крім нього тайого рідних, зареєстрована також відповідач [PERSON], яка з 29.08.2016 року в ньому не проживає. Він, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою. До суду повернувся поштовий конвер з відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Приймаючи до уваги те, що відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України. Враховуючи викладене, справу зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №931094 від 30.09.2010 року, виданого виконкомом Дорошовецької сільської ради на підставі того ж виконкому №25 від 19.08.2010 року являється власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка,7 в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 41\~Конституції\~України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.\~391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З довідки виконавчого комітету Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1175 від 30.10.2018 року та акту обстеження умов проживання від 30.10.2018 року вбачається, що у житловому будинку №7 по вул. Шевченка в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області зареєстрований позивач, його мати , а також дружина [PERSON],[INFO], яка в будинку не проживає з 29.08.2016 року (а.с.11,12). На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у його домоволодінні, тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.391\~ЦК\~України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що з серпня місяця 2016 року [PERSON], яка була држиною позивача в його ї будинку не проживає, оскільки перебуває за межами України. Статтею 41\~Конституції\~України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321\~ЦК\~України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком 7, розташованим по вул. Шевченка с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області підлягає до задоволення. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved