Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

позивач [PERSON] в позовній заяві просить суд встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть №282 та визнати за ним право власності на 21/100 частину будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що [INFO] померла його дружина та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної частини будинковолодіння. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини він не звернувся у визначений строк, оскільки вважав, що мав право на спадкове майно, так як на момент смерті дружини постійно проживав разом з нею за вказаною адресою. Від спадщини він не відмовлявся, інших спадкоємців немає, тому він вважав що має право на спадкове майно. Оскільки він не може вирішити даний спір в позасудовому порядку, то дана обставина змусила його звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гуденко Євгеній Анатолійович в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без участі сторони позивача, у зв`язку з оголошеним карантином, пов`язаним з запобіганням поширенню епідемії коронавірусу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача - Ватутінської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшло клопотання, у якому міський голова Лисюк О.Б. просить справу розглянути за відсутності представника міської ради. Доказами, які б спростували викладені у позові обставини, Ватутінська міська рада не володіє. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. Вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 21 січня 1967 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис №3 (а.с.7). [INFO] дружина позивача померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 282 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, з 21/100 частини будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яка належала покійній відповідно до рішення про визнання права власності № 189 від 27 березня 2008 року (а.с.13). На момент смерті дружини, позивач постійно проживав разом з нею за вказаною адресою, що стверджується копією домової книги (а.с.16-17) та актом депутата Ватутінської міської ради від 06 грудня 2019 року (а.с.21) та вважав що має право на спадкове майно, а тому не звернувся вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Від спадщини позивач не відмовлявся, інших спадкоємців немає. 29.06.2019 позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.15). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. В даних позовних вимогах, встановлення факту прийняття спадщини прямо пов`язане з послідуючим спором про право - право на спадщину позивача, що залишилась після смерті дружини, тому обидві вимоги підлягають поєднанню та розгляду в сукупності в порядку позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У відповідності до п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилася після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть №282 та визнати за [PERSON] право власності на 21/100 частину будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст. 315, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 4, 12, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved