Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що 05.02.2014 року помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить: -земельна ділянка площею 0,8713 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області; -земельна ділянка площею 0,0320 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Перемоги, 17 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області. Заповіту померлий [PERSON] не залишив. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги майна померлого. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, користується всім спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді вищеуказаного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані документи, що посвідчують право власності спадковця [PERSON] на нього Відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін вважає, що визнання представником відповідача територіальної громади с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 05.02.2014 року в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №129545 від 06.02.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання - с. Добринівці вул. Перемоги, 17 Заставнівського району Чернівецької області відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить: -земельна ділянка площею 0,8713 га, кадастровий номер 7321584000:01:005:0062 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №439072 (а.с. 13); -земельна ділянка площею 0,0320 га кадастровий номер 7321584000:01:005:0088 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №439253 (а.с. 14); -житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за вищевказаною вказаною адресою. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт померлий [PERSON] не вчиняв. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги його майна за законом. Вказане підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ №506592 від 04.12.1979 року (а.с. 19). Дітей у подружжя не було. Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що на виконання вказаних вимог закону позивач [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час її відкриття. Вказане вбачається з довідки Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №70 від 13.04.2016 року (а.с. 8), витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №39218824 від 18.12.2014 року (а.с. 20) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №476/02-31 від 20.05.2016 року (а.с. 21). Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України позивач 17.12.2014 року звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по вул. Перемоги, 17 в с. Добринівці Заставнівського району, Чернівецької області після смерті чоловіка [PERSON], у звязку з тим що відсутній правовстановлюючий документ підтверджуючий право власності померлого на будинок, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №476/02-31 від 20.05.2016 року (а.с. 21). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Перемоги, 17 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], який побудував його на відведеній земельній ділянці. Вказане вбачається із довідки виконавчого комітету Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від №69 в якій вказується, що Згідно земельно-шнурової книги Добриновецької с/р під особистим №49 числиться домогосподарство [PERSON] за яким закріплена земельна ділянка площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (а.с. 16), довідки виконавчого комітету Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №68 від 13.04.2016 року, в якій вказується, що згідно із записом у по господарській книзі даної сільської ради за особовим №0394-1 в с. Добринівці знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Перемоги, 17, який належав померлому [PERSON] (а.с. 16); копії по господарської книги в якій [PERSON] зазначається як голова домогосподарства (а.с. 17). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскільки спадкодавець [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими спрутами та будівлями, розташований по вул. Перемоги, 17 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області на відведеній ділянці, сільська рада зареєструвала його у по господарській книзі, то [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте не оформив право власності на нього належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (а.с. 9 зворот). Згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 10), а також довідки характеристики Заставнівського РБТІ №87 від 11.04.2016 року (а.с.22) згаданий житловий будинок побудований у 1960 році, а господарські споруди та будівлі до нього у 1965 та 1970 році, їх вартість становить 59210 (пятдесят девять тисяч двісті десять) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved