Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач 27 жовтня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка [PERSON], померлого 10 листопада 2004 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 10 листопада 2004 року після смерті чоловіка - [PERSON], відкрилась спадщина земельна частка (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,89 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134345, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON]. Вона, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину за фактом спільного проживання (ст.1268 ч.3 ЦК України). Звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134345, вона звернулась для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Правовстановлюючий документ так і не знайшовся. Своєчасно не звернулась до суду за захистом свого права з тої причини, що є особою матеріально не забезпеченою, а також тому, що тривалий час намагалась отримати в різних установах дублікат зазначеного правовстановлюючого документу. Все вище зазначене і змусило її звернутися за захистом свого права до суду. Просить поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,89 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134345, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON], померлого 10 листопада 2004 року, який був утрачений. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ([PERSON] сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. 10 листопада 2004 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №392776, видане 10 листопада 2004 року [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги як дружина спадкодавця. Це вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження, виданого [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 23 грудня 1953 року, актовий запис №31, згідно якого [PERSON] одружився на [PERSON] і після одруження чоловіку і дружині присвоєні прізвища «Войчишин» та «Войчишина». Згідно довідки [PERSON] сільської ради Кодимського району Одеської області №1773 від 13 липня 2016 року [PERSON] до дня своєї смерті 10 листопада 2004 року, проживав однією сім»єю зі своєю дружиною [PERSON]. Спадщина, що відкрилась після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,89 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134345, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON] (інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0.12-1826/2-16 від 13 жовтня 2016 року). Згідно частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай)). Про втрату правовстановлюючого документу позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №42 від 15 жовтня 2016 року. З огляду на викладене нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину ( лист №1054/02-14 від 27 жовтня 2016 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Отже, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектари, вартістю 74597,89 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0134345, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території [PERSON] сільської ради на імя [PERSON], померлого 10 листопада 2004 року, який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною пятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово звертався до різних установ з метою отримання дублікату правовстановлюючого документу, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved