Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач 14 березня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 травня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № SAMDN03000044423448, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 20 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 26,40% річних від суми залишку заборгованості. В порушення умов кредитного договору позичальник несвоєчасно і не у повному розмірі здійснював повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 09 лютого 2014 року має заборгованість в сумі 39 887,04 грн., з якої: - заборгованість по процентам за користування кредитом - 25 160,00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 12 351,47 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1 875,57 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № SAMDN03000044423448 від 12.05.2011 року у сумі 39 887,04 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача діючий за довіреністю - Демарчук М.В., у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.35). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Судом встановлено, що 12 травня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № SAMDN03000044423448, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт в сумі 20 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 26,40% річних в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування кредитним лімітом, що відповідає строку дії картки (а.с.7,8-10). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, кредитні кошти надав. Позичальник - [PERSON] в свою чергу порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № SAMDN03000044423448 від 12.05.2011 року, у зв'язку з чим, станом на 09 лютого 2014 року має заборгованість у розмірі 39 887,04 грн., з якої: - заборгованість по процентам за користування кредитом - 25 160,00 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 12 351,47 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1 875,57 грн. (а.с.4-6). У відповідності до п. 6.6 умов та правил надання банківських послуг, в разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати обов'язок по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 39 887,04 грн. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 398,87 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved