Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 20.06.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, вказуючи, що шлюб між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано 21 листопада 2015 року відділом державної РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №143. Під час шлюбу народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім і проживає разом з нею в м.Вільногірську Дніпропетровської області. Відповідно до ст.180 СК України, відповідач, як батько дитини, повинен нести витрати на її утримання та надавати їй для цих цілей матеріальну допомогу. Однак, на цей час, відповідач своїх обов'язків по відношенню до дитини в необхідному обсязі не виконує, що й змушує її звертатися до суду з цим позовом, оскільки відповідач їй усіх необхідних для утримання дитини коштів не надає без поважних на те причин. В цей час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим отримує державну грошову допомогу, розмір якої складає 860 грн. на місяць. Ніякими іншими видами грошової допомоги на себе та на дитину вона не забезпечується. В своїй приватній особистій власності вона нерухомого майна, в тому числі і земельних ділянок, банківських рахунків та транспортних засобів не має. Крім того, у відповідності до вимог ст. 75 СК України, вона також має право на грошову допомогу від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки розмір її доходу є незначним, в зв'язку з чим вона потребує такої допомоги від відповідача, а відповідач має можливість таку грошову допомогу надавати ній щомісячно у вигляді аліментів на її утримання. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини та на її утримання, на цей час відсутні. Стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Відповідач на обліку за станом свого здоров'я в закладах охорони здоров'я міста та області не перебуває, він на цей час працевлаштований, працює в ТОВ «Мотронівський ГЗК», де він щомісячно отримує заробітну плату, розмір якої є достатнім для утримання з відповідача аліментів на утримання дитини, а також грошові кошти на її утримання, та значно перевищує розмір її доходів. Також ній достеменно відомо, що з відповідача на будь-чию користь ніякі виплати за іншими виконавчими листами в примусовому порядку не стягуються, інших неповнолітніх дітей він не має. Спільна дитина за станом свого здоров'я перебуває на «Д» обліку у лікаря-хірурга у лікарні №6 м. Камянське Дніпропетровської області. В зв'язку з тим, що відповідач працює і отримує регулярно дохід у вигляді заробітної плати за місцем своєї постійної роботи, вважає, що аліменти з нього на її користь на утримання їхньої з ним дитини та на її утримання повинні утримуватись з нього в частині від його заробітку. Обставини та факти, які викладені в цій позовній заяві, можуть бути підтверджені доказами, які додаються до позовної заяви та можуть бути підтверджені доказами, які будуть надаватись сторонами в судовому засіданні по справі. Заходи забезпечення доказів або позову у встановленому законом порядку до подання позовної заяви не вживались та не здійснювались. Розрахунок суми судових витрат нею не складався, оскільки згідно з Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позову про стягнення аліментів, судовий збір не сплачується. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання нею позовної заяви до суду. Також просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача. Допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від\~27.06.2018\~року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Позивачка [PERSON] згідно розписки (а.с.14) отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 02.07.2018 року. Відповідач [PERSON] згідно розписки (а.с.15) копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 03.07.2018 року. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст.279 ПК України сторони не заявляли. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини щодо виконання обовязку батьком дитини по її утриманню дитини та утриманню дружини до досягнення дитиною віку трьох років. Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 325135, згідно якого 21.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу подружжя - [PERSON]. (а.с. 3) Факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією\~свідоцтва про\~народження [PERSON], згідно якого останній народився 01 травня 2016 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р.,\~передбачено право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким\~ чином, судом\~ встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21.11.2015 року перебувають у шлюбі, мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює і потребує матеріальної допомоги відповідача, однак останній достатню матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і має сталий дохід, тому позов підлягає задоволенню, а аліменти на утримання дитини та дружини стягненню з відповідача в розмірі заявлених вимог, тобто ? частини всіх видів його доходу на утримання дитини та 1/6 частини всіх доходів на утримання дружини. Разом з тим, мінімальний розмір аліментів на утримання дитини слід встановити у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідно віку, відповідно до вимог ст. 182 СК України. Відповідно до ст.141\~ ЦПК України,\~враховуючи, що позивачка при подачі заяви звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в\~ розмірі\~ 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ч.ч.1,3\~ст.133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються із\~судового збору\~та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обовязковою вимогою закону, а квитанція про сплату заявницею адвокату 500 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, вимог про стягнення вказаних витрат позивачкою не заявлялося, тому вказані витрати стягненню з відповідача на користь позивачки не підлягають. На підставі ст. ст. 84, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та

Outcome: approved