Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], звернулась 21.09.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суд яким: - стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 33% з усіх його видів заробітків (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та на період до повноліття дитини. - стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], кошти на її утримування у розмірі 1/6 частини його заробітків (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO]. Підставою цьому зазначала те, що сімейні стосунки з відповідачем фактично припинились і достатньої матеріальної допомоги на утримання спільних дитини і її, як матері дитини, яка доглядає дитину до досягнення нею 3-х років відповідач не надає. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання на виклик суду не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не представив. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача у порядку заочного провадження. Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовів, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками дитини: [PERSON], [INFO], яка утримується матір'ю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 п. 17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Оскільки у добровільному порядку відповідач допомоги на утримання дитини і матері дитини не надає, беручи до уваги відсутність заперечень до позову з боку відповідача, позов слід задвольнити у повному обсязі. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 21.09.2016 року. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved