Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.12.2017 року звернувся до суду з позовомдо [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму коштів у розмірі 1007,90 гривень розмір 3% річних від суми позики та 3978,94 гривень проценти індексу інфляції, а всього: 4986,84 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.05.2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняла у власність 13580 гривень. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] розпискою від 23.05.2014 року взяли на себе обовязок повернути борг в сумі 13580 гривень, якщо відповідач [PERSON] не поверне борг позивачу. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2016 року було стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача повернення суми боргу за договором позики у розмірі 13580 гривень, станом на 11.06.2015 року відсотки індексу інфляції 7631,96 гривень та 3% річних 351,59 гривень, а всього 21563,55 гривень. Проте, з моменту винесення рішення суду його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Розрахунок 3% річних з 12.06.2015 року до 01.12.2017 року на суму 13580 гривень становить 1007,90 гривень (13580:365х3х903:100= 1007,90 гривень). Індекс інфляції за вказаний період становить 3978,94 гривень (13580 грн. х1,293 13580 грн. = 3978,94 гривень). Всього заборгованість складає 4986,84 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Відповідачі не надали відзив на позов. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.03.2018 року\~ постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 23.05.2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняла у власність 13580 гривень. Факт отримання грошових коштів підтверджується розпискою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] розпискою від 23.05.2014 року взяли на себе обовязок повернути борг в сумі 13580 гривень, якщо відповідач [PERSON] не поверне борг позивачу (а.с.6-9 договір, розписки). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2016 року було стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача повернення суми боргу за договором позики у розмірі 13580 гривень, станом на 11.06.2015 року індекс інфляції 7631,96 гривень та 3% річних 351,59 гривень, а всього 21563,55 гривень (а.с.10-11). Задовольняючи\~\~позовні вимоги [PERSON], суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання умов договору позики, а саме: невиконання позичальником свого зобов'язання щодо повернення грошових коштів. Оскільки, відповідачі не виконали ці грошові зобов'язання, тому з них слід стягнути солідарно 3 % річних від простроченої сумиз 12.06.2015 року до 01.12.2017 року, що становить 1007,90 гривень (13580:365х3х903:100= 1007,90 гривень). Також, з відповідачів слід стягнути інфляційні нарахування за вказаний період в сумі 3978,94 гривень (13580 грн. х 1,293 13580 грн. = 3978,94 гривень). Розрахунок інфляційних проведений відповідно до Листа Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» N 62-97р від 03.04.97р., на підставі індексів споживчих цін встановлених Державним комітетом статистики України. Всього заборгованість становить 4986,84 гривень. Відповідно до вимог\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку\~\~ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оскільки сторонами визначено факт укладення договору позики та передачі за цим договором грошових коштів, які у визначений у розписці строк відповідачем повернуті не були, то на користь позивача, підлягає поверненню борг та інші зазначені суми. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За змістом\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем суду були представлені договір позики та розписки позичальників. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої\~статті 1049 ЦК України\~не припиняє обов'язку позичальника сплатити проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму передбачену\~статтею 625 цього Кодексу. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Ця правова позиція підтверджена практикою Верховного Суду України (Постанова Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-369цс15). Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, зокрема, суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Задовольняючи позов у частині стягнення процентів у розмірі 3% річних від простроченої суми, суд виходить з того, що вказані вимоги є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 4986,84 гривень. У відповідності із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави.

Outcome: approved