Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 19 жовтня 2006 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 1798. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач не приділяв належної уваги їхній сім`ї, не бажав створювати атмосферу поваги та взаєморозуміння між ними, нехтуючи своїми обов`язками як чоловіка та батька. Суперечки про місце проживання дітей відсутні, так як ними вирішено, що діти будуть проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . 29 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. 25 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її присутності. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, разом з відповідачем не проживають як подружжя з жовтня 2018 року, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Зазначила, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 жовтня 2006 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що складено актовий запис № 1798. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] та Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей записано відповідача. Також, спору щодо батьківства між сторонами немає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дитини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають,як сім`я з жовтня 2018 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved