Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач 17.07.2017 року звернувся до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.10.2014 року ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №800030050. Відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, 10.10.2014 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №80030050-П-1. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, 10.10.2014 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №80030050-П-2. Відповідно до умов договорів поруки [PERSON] та [PERSON] як поручителі, поручаються за виконання [PERSON] обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 58445,92 грн. У порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.04.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом 18877,58 грн., за відсотками 713,84 грн., за пенею 800,00 грн. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем за порушення обов`язків з договором, як солідарні боржники. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №800030050 від 10.10.2014 року у розмірі 20391,42 грн., а саме: за кредитом 18877,58 грн.; по відсотках 713,84 грн.; пеня 800,00 грн.; стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №800030050 від 10.10.2014 року у розмірі 20391,42 грн., а саме: за кредитом 18877,58 грн.; по відсотках 713,84 грн.; пеня 800,00 грн. Судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою суду від 14.08.2017 року відкрито провадження у справі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] надала до суду заперечення, в якому просила відмовити у задоволені позову за необґрунтованістю. Зазначила, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. 30.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №2102/0508/88-019, за умовами якого банк надав кредит. На підставі договорів поруки №2102/0508/88-019-Р-1 та №2102/0508/88-019-Р-2 від 30.05.2008 року [PERSON] та [PERSON] поручилися кожен окремо за належне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі як солідарний боржник. Як вбачається з позовної заяви, пред`явленої ПАТ «Альфа-банк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого останнє набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №2102/0508/88-019 й забезпечувальних правочинів до нього. 12.06.2012 року ПАТ «Дельта Банк» продало право вимоги за вищевказаними угодами ПАТ «Альфа-Банк» на підставі нотаріально посвідченого договору. Таким чином, звернувшись до суду, ПАТ «Альфа-Банк» обґрунтувало свій позов тим, що на теперішній час саме позивачу, як належному правонаступнику позичальника належить право вимоги за кредитним договором. Проте, долучені до позову матеріали не підтверджують вказану обставину у встановленому законом порядку, і не можуть бути прийняті судом до уваги як належні та допустимі докази в розумінні цивільного процесуального законодавства. Таким чином, у позивача відсутні достовірні докази набуття ним прав вимоги за кредитним договором №2102/0508/88-019, укладеним 30.05.2008 року між ВАТ «Сведбанк» і [PERSON] , а отже позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на законні. Крім того, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.05.2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2017 року, поруки, надані [PERSON] й [PERSON] в забезпечення належного виконання позичальником [PERSON] за кредитним договором №2102/0508/88/019 своїх зобов`язань, визнано припиненими, а отже вказані фізичних особи в жодному разі не можуть нести будь-якої відповідальності за порушення [PERSON] зобов`язань, прийнятих останньою за зазначеною вище кредитною угодою. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдаровій І.О. Ухвалою суду від 25.07.2018 року прийнято справу до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.10.2014 року ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №800030050. Відповідно до умов якого, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, 10.10.2014 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №80030050-П-1. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, 10.10.2014 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №80030050-П-2. Відповідно до умов договорів поруки [PERSON] та [PERSON] як поручителі, кожен окремо, поручаються за виконання [PERSON] обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 58445,92 грн. У порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.04.2017 року має прострочену заборгованість за кредитом 18877,58 грн., за відсотками 713,84 грн., за пенею 800,00 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.05.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.07.2017 року, яким визнано припиненими поруки, надані [PERSON] й [PERSON] в забезпечення належного виконання позичальником за кредитним договором №2102/0508/88/019 своїх зобов`язань. Зазначеним рішенням встановлено, що внаслідок укладення 28.01.2011 року між відповідачами договорів про внесення змін та доповнень №1, №2, №3 до кредитного договору відбулося збільшення обсягу основного зобов`язання у вигляді: відстрочення погашення кредитної заборгованості, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитним коштами, встановлення нових штрафних санкцій шляхом підвищення розміру процентів, у разі порушення позичальником певних умов договору, збільшення спеціального строку позовної давності стосовно неустойки. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про отримання банком згоди від поручителів на таке збільшення основного зобов`язання в передбаченому законом і умовами договорів поруки порядку, про повідомлення поручителів та їх обізнаність щодо збільшення зобов`язання та про укладення з ними додаткових угод до договорів поруки. Тобто без згоди поручителів та їх належного інформування банком самостійно збільшено обсяг основного зобов`язання, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителів, а відтак до припинення поруки з 28.01.2011 року (дати внесення змін та доповнень до кредитного договору щодо збільшення основного зобов`язання). Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.05.2017 року було встановлено факт припинення поруки [PERSON] й [PERSON] . Однак, в частині позовних вимог щодо відповідача [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, матеріалами справи підтверджено, що основне зобов`язання за кредитним договором №800030050 від 10.10.2014 року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не виконане і не припинене, і позичальник в добровільному порядку належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання перед банком з повернення отриманих кредитних коштів, тривале порушення боргових зобов`язань останнім в причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу заборгованості, яка залишається непогашеною. При цьому, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідачем не спростований, оскільки власних розрахунків ним, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову у частині стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором за кредитним договором №800030050 від 10.10.2014 року у розмірі 20391,42 грн., в решті позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості з поручителів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600 гривень.

Outcome: partial