Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі преставника [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування нерухомого майна. В обгрунтування позовоної заяви посилається на те, що 11.04.2018 році їй стало відомо про факт вчинення від її імені неправомірної реєсчтраційної дії у вигляді оформлення на її ім'я права власності на 1/3 частину нежитлової будівлі, автозаправки, що знаходиться за адресою вул. Буковинська,10Б с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. Позивач вказує, що за проведенням такої реєстрації ні до кого не зверталася. 14.11.2008 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір дарування 1/3 нежитлової будівлі (автозаправки), яка розташована за адресою вул. Буковинська,10Б с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. На момент вчинення даного правочину відповідач описував їй об'єкт нерухомості, який став предметом оспорюваного договору дарування, як абсолютно готову до експлуатації будівлю. Як зазначається в тексті самого договору, передавання предмету договору вважалося символічне передавання ключ від нього. Дану нерухомість вона жодного разу з часу укладення договору дарування не бачила, однак на даний час після її огляду з'ясувала для себе, що вона є абсолютно не придатною для реальної її експлуатації за призначенням, а тому відповідно не може мати ніякого для неї інтероесу, як для сторони оспорюваного договору. Вважає, що з її боку мала місце помилка щодо предмету договору, а саме щодо властивостей та якості речі, які їй була подарована і вона їй не потрібна, взв'язку з чим бажає розірвати даний договір у судовому порядку. В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовну заяву визнав, не заперечував проти її задоволення. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, важає позовну заяву обгрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що 14.11.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір дарування 1/3 нежитлової будівлі (автозаправки), яка розташована за адресою вул. Буковинська,10Б с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. Рішенням Заставнівського районного суду від 13.07.2018 року в цивільній справі №716/852/18 поновлено шляхом внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності відповідача [PERSON] на 1/3 нежитлової будівлі, автозаправки, розтшованої за адресою вул. Буковинська, 10Б с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області. У відповідності до ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин , які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Як зазначила позивач на момент вчинення даного правочину відповідач описував їй об'єкт нерухомості, який став предметом оспорюваного договору дарування, як абсолютно готову до експлуатації будівлю. Як зазначається в тексті самого договору, передавання предмету договору вважалося символічне передавання ключа від нього. Дану нерухомість позивач жодного разу з часу укладення договору дарування не бачила, однак на даний час після її огляду з'ясувала для себе, що вона є абсолютно не придатною для реальної її експлуатації за призначенням, а тому відповідно не може мати ніякого для неї інтероесу, як для сторони оспорюваного договору. Вважає, що з її боку мала місце помилка щодо предмету договору, а саме щодо властивостей та якості речі, яка їй була подарована. Враховуючи, що рішенням Заставнівського районного суду від 13.07.2018 року в цивільній справі №716/852/18 поновлено шляхом внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності відповідача [PERSON] на 1/3 нежитлової будівлі, автозаправки, розтшованої за адресою вул. Буковинська, 10Б с.Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області і для завершення правової процедури відновлення прав сторін договору необхідно визнати його недійсним в у вказаній частині. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. На підставі\~викладеного ст.ст.\~229ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved