Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] \~19.03.2018\~року звернулась\~до суду\~з позовом\~до Держави\~України в\~особі Кабінету\~Міністрів України,\~Державної казначейської\~служби України\~про відшкодування\~матеріальної шкоди,\~завданої майну\~терористичним актом\~під час\~проведення антитерористичної\~операції.\~Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що вона\~є власником\~однокімнатної квартири,\~яка знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~інформаційною довідкою\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~№ 95290553\~від 22.08.2017\~року,\~в якій\~вона постійно\~проживала до\~вересня 2016\~року.\~14\~вересня 2016\~року в\~ході терористичного\~акту під\~час проведення\~антитерористичної операції\~належне їй\~житло було\~зруйноване,\~що підтверджується\~Актом попереднього\~обстеження об`єктів,\~які постраждали\~внаслідок проведення\~бойових дій\~на території\~м.\~Авдіївка від\~14.09.2016\~року.\~Причиною руйнування\~згідно зазначеного\~акту є\~бойові дії\~на території\~м.\~Авдіївка.\~Договір купівлі-продажу\~квартири від\~02.06.2011\~року та\~технічний паспорт\~на квартиру\~згоріли разом\~зі всіма\~речами,\~які знаходились\~в квартирі.\~20.10.2016\~року позивач\~звернулась до\~СВ Авдіївського\~ВП Покровського\~ВП з\~заявою про\~скоєння злочину,\~а саме\~терористичного акту.\~07\~грудня 2017\~року позивач\~звернулась із\~заявою до\~слідчого відділу\~Служби Безпеки\~України про\~кримінальне правопорушення\~та отримала\~Витяг з\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за номером\~кримінального провадження\~№ 12014050410001648. 04 вересня 2017 року позивачем до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області подано заяву про отримання компенсації за зруйноване житло. Однак їй було відмовлено у виплаті компенсації. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з Держави України в особі Кабінету Міністрів України за рахунок Державного бюджету України шкоду, заподіяну терористичним актом, у вигляді зруйнування однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 314\~418 грн. шляхом стягнення з Державної казначейської служби України. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.03.2018 року провадження по вищевказаній справі відкрито, та постановлено розгляд справи за правилами позовного (загального) провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.09.2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд їх задовольнити, надали суду аналогічні пояснення викладеними в позовних вимогах. Представник відповідача Держави України в особі Кабінету Міністрів України в судовому засідання позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення, підтримавши доводи, викладені в відзиві на позов. Просить в задоволенні позову відмовить в повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області Стельник Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення, підтримавши доводи, викладені в відзиві на позов. Просить в задоволенні позову відмовить в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №95290553 від 22.08.2017 року однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі- продажу від 02.06.2011 року належить [PERSON] . Згідно акту по попередньому обстеженню об`єктів, які постраждали внаслідок проведення бойових дій на території м. Авдіївка від 14.09.2016 року, було проведено попереднє візуальне обстеження за адресою [ADDRESS] , виявлено повне руйнування житлового будинку. Згідно довідки виданої Авдіївським ВП Покровського ВП ГУНП в Донецької області, 20.10.2016 року в ЧЧ Авдіївського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області зареєстрована заява громадянки [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] за фактом пошкодження належної їй квартири 10.09.2014 року в результаті артилерійського обстрілу м. Авдіївка невстановленими особами. Вказана заява зареєстрована до журналу ЄО №2153 від 20.10.2016 року, та приєднана до ЄРДР під №12014050140000660. Згідно розпорядження Військово - цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області № 207 від 03.11.2016 року, [PERSON] надано кімнату № [NUMBER] в сімейному гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 14,2 кв.м., на склад сім`ї 1 чоловік для тимчасового проживання до закінчення АТО без реєстрації, з оплатою комунальних послуг. Згідно заяви від 04 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до Військово - цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області щодо надання грошової компенсації за зруйноване житло за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа № Г-1393-1.7 від 14.09.2017 року Військово - цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області повідомила [PERSON] , що відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України забезпечення житлом постраждалого або виплата грошової компенсації за рахунок держави здійснюється за умови добровільної передачі постраждалим зруйнованого або пошкодженого внаслідок надзвичайної ситуації житла місцевим державним адміністраціям або органом місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання. Військово - цивільна адміністрація м. Авдіївка Донецької області немає повноважень прийняти від постраждалої зруйноване або пошкоджене внаслідок надзвичайної ситуації житло, яке належить їйна праві власності. Запропоновано звернутись до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області та подати заяву для надання допомоги у випадку пошкодження, знищення нерухомого майна під час проведення антитерористичної операції, відповідно до положення про порядок надання матеріальної допомоги громадянам за рахунок коштів міського бюджету, затвердженого розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області від 15.11.2016 р. № 254. Згідно заяви від 07.12.2017 року, [PERSON] звернулась до СВ Управління СБ України в Донецькій області з заявою про вчинення кримінальне правопорушення за ст. 258, 258-3 КК України та просила зареєструвати заяву в Реєстрі досудових розслідувань. Згідно листа №78/2/13-666 від 13.02.2018 року слідчий відділ Служби безпеки України повідомили [PERSON] , що відповідно до її звернення відомості щодо вчинення терористичного акту, що призвело до руйнування майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , долучено до ЄРДР № 12014050410001648 від 27.02.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст..258 ч.1, ч.2, ч.3 КК України. Досудове розслідування триває. Згідно витягу з ЄРДР №12014050410001648 від 27.07.2014 року до відповідного кримінального провадження долучені матеріали за фактом пошкодження однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , під час обстрілу 14.09.2016 року в м. Авдіївка Донецької області. Згідно листа № 01-15/1986 від 27.06.2019 року Військово - цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області повідомила, що [PERSON] зверталась до них з приводу добровільної передачі пошкодженої квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Право на відшкодування матеріальної шкоди за рахунок держави закріплено також у статях\~13,\~41\~\~статтях\~1166,\~1177 Цивільного кодексу України. Частиною 4\~статті 41 Конституції України\~гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з частиною першою\~статті 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною першою\~статті 321 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право власності є непорушним. Згідно з частиною першою\~статті 386 Цивільного кодексу України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Суд звертає увагу, що позивач в обґрунтування позову зазначала, що не отримала від держави відшкодування за пошкодження (знищення) її майна, вважає, що вона має право згідно з чинним законодавством України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Також позивач зазначала, що право на судовий захист гарантовано Конституцією України, у тому числі щодо захисту права власності, а право на відшкодування шкоди передбачено статтею 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», статтею 86 Кодексу цивільного захисту України. Зобов`язання держави стосовно поваги та захисту прав людини не зникають і в умовах збройних конфліктів. Положення преамбули Конвенції вказують на те, що Високі Договірні Сторони зобов`язалися забезпечити повагу до прав людини шляхом гарантії цих прав. Гарантування прав людини з боку держави може здійснюватися як активними діями, так і утриманням від вчинення будь-яких дій. Така діяльність держави по гарантуванню прав людини пов`язана з видами зобов`язань з боку держав-учасниць Конвенції, якими є негативні та позитивні. Негативні зобов`язання - це зобов`язання держави утримуватися від втручання в права та свободи, а позитивні зобов`язання - навпаки, тобто держава повинна щось зробити, вчинити певні дії, щоб особа могла скористатися своїми правами за Конвенцією. Це, наприклад, може включати в себе прийняття законодавства, що допоможе забезпечити користування гарантованими Конвенцією правами, або забезпечення реальних умов для реалізації прав. Так, за певних обставин захистом статті 1 Першого протоколу до Конвенції може користуватися легітимне очікування (legitimate expectation) успішної реалізації майнових прав (право вимоги). Для того, щоб «очікування» було «легітимним», воно має бути заснованим на нормі закону або іншому правовому акті, такому як судове рішення, пов`язаному із майновим інтересом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява № 44912/98, § 49-50). Тобто, особа, яка має майновий інтерес, може розглядатись як така, що має «легітимне очікування» успішної реалізації її права вимоги (зокрема, відшкодування державою шкоди) у сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції, коли для цього інтересу є достатні підстави у національному законодавстві. Позивач обґрунтувала\~розмір завданої\~їй шкоди\~опосередкованою вартістю\~знищеного будинку\~станом на\~01\~жовтня 2015\~року, виходячи з наказу Мінрегіону від 02 жовтня 2015 року №252 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, зокрема по Донецькій області,

Outcome: partial