Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON], 02 лютого 2017 року, звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом та просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №57, від якого є двоє малолітніх дітей доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя не склалося, через несумісність характерів, частих сварок, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Все це негативно впливає на психічний стан малолітніх дітей. Вважає, що їхня з відповідачем сім'я розпалася остаточно і примирення в ній не можливе. У судове засідання позивачка не з'явилася. У своїй письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, також у судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві позов визнав повністю та просив розглянути справу без його участі. За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити судове рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, з урахуванням того, що сторони скористалися своїми процесуальними правами, надавши суду відповідні заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановила ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки у судовому засіданні безспірно встановлено, що сторони припинивши шлюбні стосунки поновлювати їх наміру не мають, не мають спільного бюджету та господарства, у своїх письмових заявах наполягали на розірвані шлюбу, а тому маються всі підстави вважати, що їхня сім'я розпалася остаточно та зберегти її не представляється можливим. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно дост. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхніх дітей, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.. Враховуючи наведене,

Outcome: approved