Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника адвоката Ганчевої М.А.) звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 49\~086 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати в розмірі 9\~440,80 грн., які складаються із судового збору в розмірі 840,80 грн. та з витрат на правову допомогу в розмірі 8\~600 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.2020 між ним та відповідачем було укладено договір позики у усній формі, про що було складено розписку, підписану ними. За даним договором він добровільно передав відповідачу гроші в сумі 1\~800 доларів США, а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути їх позивачу у строк до 01.08.2020. Відповідно до офіційного курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України 1\~800 доларів США станом на 18.07.2020 складає 49\~086 грн. Незважаючи на досягнуту домовленість та передану йому відповідачем розписку, останній по сьогоднішній день взяті на себе зобов`язання так і не виконав, гроші не повернув, що в подальшому спричинило порушення прав та виникнення збитків для нього. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути гроші, однак останній так і не виконав добровільно взяті на себе зобов`язання. Це змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду. В суд сторони не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити їх в повному обсязі (а.с.55). Відповідач [PERSON] належно повідомлений про розгляд справи (а.с.46,47) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 18.07.2020 між сторонами укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 1\~800 доларів США з терміном повернення позики до 01.08.2020. Укладання договору позики підтверджується розпискою від 18.07.2020 (а.с.6). Строк повернення позики та правова природа отриманих [PERSON] коштів як боргу встановлена у тексті розписки. Доказів про погашення суми боргу, станом на час розгляду справи відповідач не надав. В порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений, оскільки на вимоги позивача про сплату боргу, відповідачем заборгованість не погашена. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047\~ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17. Так судом встановлено, що 18.07.2020 [PERSON] підписана розписка про отримання відповідачем від позивача у борг суми 1\~800 доларів США, яку він зобов`язується повернути до 01.08.2020. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості за договором позики від 18.07.2020, укладеного між сторонами. Після укладення цього договору позивач всі обов`язки, передбачені договором виконав, а відповідач взагалі не виконав свої зобов`язання. В результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 1\~800 доларів США. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, сума позики ним досі не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. Позивачем зазначено, що відповідно до офіційного курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України 1\~800 доларів США станом на 18.07.2020 складає 49\~086 грн., дану суму позики позивач просить стягнути з відповідача. При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики в розмірі 49\~086 грн. підлягають задоволенню, оскільки згідно з принципом диспозитивності цивільного процесу суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір № б/н про надання правової допомоги від 03.10.2020, укладений між [PERSON] і адвокатом Ганчевою М.А. (а.с.11-15); ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1025410 від 06.10.2020 (а.с.19); акт виконаних робіт № б/н від 05.10.2020 (а.с.17); квитанцію до прибуткового касового ордера № 1/0510 від 05.10.2020, відповідно до якої адвокат Ганчева М.А. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 03.10.2020, акту виконаних робіт № б/н від 05.10.2020, прийняла від [PERSON] 8\~600 грн. (а.с.16). Таким чином, сума, витрачена на професійну правничу допомогу адвокатом у розмірі 8\~600 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що узгоджується з ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судового збору з відповідача, який сплачено [PERSON] при подачі позову в розмірі 840,80 грн. (а.с.1). Всього з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 9\~440,80 грн. На підставі ст.ст. 202, 207, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved