Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.11.2013 року звернулася до Ренійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до [INFO], тобто до досягнення сином [PERSON] повноліття, далі на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до [INFO], тобто до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, а також наполягає на негайному виконанні рішення у межах суми платежу за один місяць, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові зсідання, які призначалися на 12.05.2014 р. та на 06.06.2014 р., будучи сповіщеним належним чином, не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. У зв'язку з цими обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Судом в ході судового розгляду справи були досліджені наступні докази: - копія паспорту на ім'я позивача [PERSON], виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 31.08.1998 р.; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 09.03.2004 року, виданого відділом РАЦС Ренійського РУЮ Одеської області, в якому батьком дитини вказаний відповідач; - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 07.08.2009 року, виданого відділом РАЦС Ренійського РУЮ Одеської області, в якому батьком дитини вказаний відповідач; - довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 1216 від 22.10.2013 р. видана на ім'я позивача про те, що вона на території Ренійської міської ради земельної ділянки у власності не має; - довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області № 2713 від 22.10.2013 р. видана на ім'я позивача про те, що до складу її сім`ї входять: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до [INFO], тобто до досягнення сином [PERSON] повноліття, далі на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до [INFO], тобто до досягнення донькою [PERSON] повноліття. В заявленому позові [PERSON] вказано, що з 2002 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, від яких у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На протязі сумісного життя відповідач періодично їздив на заробітки. У 2012 році відповідач поїхав на заробітки та з того часу приїздив пару раз провідати дітей. Після цього [PERSON] знову поїхав на заробітки та на протязі півроку не давав о собі знати, не цікавився здоров'ям дітей, ухилявся від матеріальної допомоги дітям, не цікавився їх життям та не приділяв їм достатньої уваги. Відповідач працює за договорами у приватних осіб за рубежем та має добрий заробіток. Вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається лише позивач, діти фактично проживають з нею. Позивач працює у АТ «Ощадбанк» провідним спеціалістом, має мінімальну заробітну плату, ніякої допомоги зі сторони не отримує, у зв'язку з чим позивачу дуже важко забезпечувати дітей, тому вона потребує матеріальної допомоги на їх утримання. Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтовані і підлягають задоволенню. Стаття 51 Конституції України та ст.ст. 150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, набула чинності в Україні з 27.09.1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України означена Конвенція є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини, так і на батька. Означений обов'язок є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісних дітей не надається, а домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітніх дітей, задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом ( ч. 1 ст. 183 СК України). Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому, враховуючи те, що позивачем позов до суду пред'явлено 05.11.2013 року, аліменти слід присудити з зазначеної дати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Outcome: approved