Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 16.03.2016 року до Ананьївського районного суду Одеської області із посиланнями на те, що з 23 січня 2014 року працював охоронцем Ананьївської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України, згідно наказу №4-ос від 23.01.2014 року. Наказом №9 від 14.04.2015 року його було звільнено з займаної посади за згодою сторін (п. 1 статті 36 КЗпП України). Відомості про прийняття на роботу та про звільнення з роботи внесені до трудової книжки. З липня місяця 2014 року по день звільнення заробітна плата йому не виплачувалась, внаслідок чого станом на 14.04.2015 року склалась заборгованість у розмірі 7576,47 грн., яку відповідач має сплатити. Крім невиплаченої заробітної плати відповідач повинен сплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку за час роботи з січня 2014 року по 14.04.2015 року, яка складає - 1095,24 грн. Загальна сума заборгованості складає 8671 грн. 71 коп. До теперішнього часу розрахунок не проведено. Неодноразові звернення до відповідача з вимогою виплатити заборгованість по заробітній платі - позитивного результату не дали. Довідку про розмір середньої заробітної плати зобовязаний розрахувати та надати суду відповідач. Враховуючи викладене, на підставі законів України, просить прийняти позовну заяву до розгляду та винести рішення, яким стягнути з Ананьївської Автомобільної школи Товариства Сприяння Обороні України, на його користь заборгованість по заробітній платі 8671,71 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку - в розмірі середньої заробітної плати за кількість днів з моменту звільнення з роботи до дати винесення рішення по справі. В процесі розгляду справи по суті позивач [PERSON] ,та його представник в судових засіданнях у повному обсязі підтримали свої вимоги, з урахуванням письмової заяви про збільшення (уточнення) позовних вимог які полягають у збільшені суми виплати з урахуванням встановленим мінімальним розміром заробітної плати в сумі 1218 гривен, розрахунку суми доплати за роботу у нічний час з 23 години до 06 години (8 годин) та визначенням заборгованості по заробітній платі в розмірі 9285 гривен 06 копійок та розрахунку середньоденної заробітної плати за період затримки станом на 25.07.2016 рік у розмірі 20781 гривня 88 копійок із відповідними посиланнями та розрахунком Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. - лютий 2015 року - правильний розмір нарахованої заробітної плати -1323 грн. 20 робочих днів; - березень 2015 року - правильний розмір нарахованої заробітної плати -1323 грн. 21 робочий день; всього - 2646 грн. \\ 41 день = 64,54 грн. - розмір середньоденної заробітної плати. 64,54 грн. х 322 робочих дня за період затримки розрахунку = 20781 грн. 88 коп. - розмір компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати станом на 25.07.2016 року. Всього сума заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасну виплату складає 30066 грн. 94 коп. (20781 грн. 88 коп. + 9285,06 грн.) ( а.с. 18) і в судових засіданнях пояснили, що підтримують позов , а також просить взяти до уваги надані докази та врахувати заяву про збільшення позову . В судових засіданнях представники відповідача в ході судового розгляду надали пояснення про те, що дійсно у товариства є заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу,але у розмірі виданій згідно довідки про заборгованість. Можливо позивач не відпрацьовував повну зміну, а тому у нього визначений такий розмір заробітної плати про що надали письмові пояснення на позовну заяву від 10.05.2016 року та додаткові пояснення від 25.07.2016 року відносно прав засновника Одеської обласної організації ТСО України,із яких вбачається, що «[PERSON] з 23 січня 2014 року по 14.04.2015 року працював у Ананьївській автошколі на посаді сторожа . Сторожи у автошколі працюють позмінно. У день звільнення, а саме 14.04.2015 року у позивача не було зміни, тому його не було на робочому місці, а тому провести повний розрахунок з [PERSON] у роботодавця не було змоги. Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. [PERSON] не предявляв до Ананьївської автомобільної школи вимог про розрахунок. В звязку з неотриманням ним розрахунку 12 квітня 2016 року Одеська обласна організація Товариства сприяння обороні України (організація, яка є засновником Ананьївської автомобільної школи ) звернулась з листом у якому просила зявитися його у Одеську обласну організацію товариства сприяння обороні України для отримання розрахунку по заробітній платі. Також у першому судовому засіданні відповідач погодився виплатити заборгованість по заробітній платі, але [PERSON] до цього часу не зробив жодного волевої дії для задоволення своїх порушених прав. Стаття 117 КЗпП передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вважають, що в звязку з викладеним Ананьївська автомобільна школа ТСО України не вчиняла протиправних дій, які могли б свідчити про ухилення від проведення розрахунку з позивачем. Тому з огляду на наведене, просять задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, а саме : в частині стягнення з Ананьївської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України м. Ананьїв Одеської області , вул. Виноградова,6, код ЄДРПОУ 02724133 на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 8 671 грн. 71 коп. В інших позовних вимогах відмовити.» «[PERSON] отримав лист від 12 квітня 2016 року № 61 Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України згідно штрихового ідентифікатора 21.04.2016 року особисто, але станом на 25.07.2016 року так і не зявився та не надав відомостей про свій особистий рахунок для перерахування коштів.( а.с.14,19,20). Суд заслухавши пояснення і доводи позивача [PERSON] та його представника , представника відповідача директора Ананьївської автомобільної школи товариства сприяння обороні України Одеської області [PERSON] та представника за дорученням [PERSON] , а також вивчивши та оцінивши докази, що надані сторонами по справі та оглянуті в процесі розгляду справи , які позивач і його представник та представники відповідача,вважають за достатніми для розгляду справи по суті : копію паспорта [PERSON] (а.с.2), копію трудової книжки [PERSON]із відповідними записами про роботу(а.с.3), копію довідки Ананьївської автошколи від 02 червня 2015 року про розрахунок заборгованості по заробітній платі позивачу відповідачем станом на 01.01.2015 рік(а.с.4), копію повідомлення Одеської обласної організації ТСО України щодо необхідності явки [PERSON] для отримання розрахунку по заробітній платі(а.с.10), довідку щодо розрахунку середньоденної заробітної плати [PERSON] з лютого по квітень 2016 року включно(а.с.13), пояснення на позовну заяву представника відповідача(а.с.14), заяву про збільшення (уточнення) позовних вимог(а.с.18), додаткові пояснення на позовну заяву представника відповідача(а.с.19-20), копію статуту Ананьївської автомобільної школи ТСО України (нова редакція)(а.с.21), копію статуту Одеської обласної організації ТСО України (а.с.22-23), копію постанови ДВС від 18 січня 2016 року про арешт коштів боржника(а.с.26) суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата. Згідно п.5 вказаного Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку). Під час розгляду справи по суті встановлено та підтверджено той факт, що позивач [PERSON] дійсно працював з 23.01.2014 року на посаді сторожа Ананьївської автомобільної школи ТСО України та наказом № 9 від 14.04. 2015 року звільнений із займаної посади за згодою сторін. Також в судовому засіданні знайшло своє доказове підтвердження виникнення та не виплата сум заборгованості по заробітній платі коштів позивачу відповідачем, розмір яких оспорювався в судовому засіданні сторонами по справі. Також суд вважає, що позивач по справі не надав суду безспірних підтверджуючих доказів ,щодо розміру заборгованості, з урахуванням сум доплат за роботу у нічний час. Надані позивачем суду розрахунки про розмір заборгованості із урахуванням встановленого мінімального розміру заробітної плати та розрахунок за роботу у нічний час не можуть бути прийняті судом як доказ так як не підтвердженні будь-якими письмовими доказами про фактичне відпрацювання даного часу і строків на роботі у відповідача. Будь-яких інших достовірних доказів по даним обставинам окрім пояснень не встановлено, а тому в позові в даній частині необхідно відмовити. Також в судовому засіданні знайшло підтвердження тривалий час не звернення чи предявлення вимог позивача, щодо розрахунку по заборгованості по заробітній платі після звільнення 14.04.2015 року. В суд позивач подав позов 16.03.2016 року. Будь-який відомостей щодо звернень по даним питанням до відповідача суду не надано. Представником відповідача надано повідомлення щодо можливого отримання розрахунку з відповідачем. (а.с.10) Пояснення позивача та його представника, щодо звернення до відповідача за розрахунком, не підтвердженні будь-якими достовірними та безспірними письмовими доказами, не можуть бути прийняті судом як обставинами підтвердження виникнення права вимоги . При таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити частково вимоги позивача, враховуючи вимоги КЗпП України, Закон України «Про оплату праці» Законом України «Про відпустки».

Outcome: partial