Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по утриманню та вихованню дитини. Позивач [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Прокурор та третя особа служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області позовні вимоги підтримали із мотивів, викладених у позові, просять їх задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив: 19 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис\~ № 153, який 18 серпня 2014 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області між ними розірвано. Від їхнього спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження відповідно серії\~ І ИД № 151942 від 14 березня 2010 року, виданого Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області. Із свідоцтва про шлюб серія І-ИД №121662 від 26 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис. Прізвище після державної реєстрації 26 вересня 2015 року шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини Кончина. Паспорт громадянина України виданий [PERSON] [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] [PERSON], [INFO], є матір»ю, а відповідач [PERSON], [INFO], є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації від 18 серпня 2016 року вказаний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO] його батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. [PERSON] [PERSON] проживає в [INFO] із чоловіком [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], побутові умови в сім»ї задовільні, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов від 22 липня 2016 року № 100 погодженого Микулинецькою селищною радою та довідкою про склад сім»ї від 26 липня 2016 року №2830 виданої Микулинецькою селищною радою. Із заяви [PERSON] від 26 липня 2016 року, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що батько [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови\~ для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені\~ судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно із ч.2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2016 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень., 30 відсотків від цієї суми становитиме 436.50 грн. За наведених обставин, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити та позбавити останнього батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути із нього в її користь аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved