Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач 27.04.2016 року звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що ПАТ Київобленерго постачає електроенергію за регульованим тарифом на території Київської області. Енергопостачання квартири [ADDRESS], здійснюється на підставі укладеного з боржником договору про користування електричною енергією № 253206 від 14.06.2000 року. Позивачем було оплачено 609,00 грн. судового збору за видачу судового наказу Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. 19.01.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості з відповідача, у звязку з тим. що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника. Відповідно до договору відповідач зобовязалась оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов передбачених договором, однак відповідачем порушено умови до говору в звязку з чим спричинилась заборгованість і станом на 01.09.2013 року, згідно показників приладу обліку електричної енергії борг за використання електроенергії складає 384,82 грн. В період з 01.09.2013 року по 29.02.2016 року нарахована до оплати 4 212,96 грн. вартості використаної електроенергії, за цей період відповідачем оплачено лише 2 592,55 грн., таким чином, станом на 01.03.2016 року борг за використану електроенергію складає: 2 005,23 грн. Розрахунок боргу проводився на підставі тарифів встановлених постановою НКРЕ № 497 від 23.04.2012 року та постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015 року. В добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати заборгованість, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електроенергію в розмірі 2005 грн. 23 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. До суду надійшло клопотання від представника позивача за довіреністю [PERSON] про включення до судових витрат сплачені кошти на публікацію оголошення про виклик відповідача до суду в розмірі 420,00 грн. та стягнення їх з відповідача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі та заперечень на позов до суду не надала, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України та враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що між ДАЕК «Київобленерго» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Київобленерго» та [PERSON] було укладено договір № 253206 від 14.06.2000 року щодо користування електричною енергією по квартирі [ADDRESS]. Відповідно до договору позивач взяв на себе обовязок постачати споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах, відповідно до встановленої потужності 3 кВт електроустановок споживача за роздрібними тарифами, встановленими НКРЕ, а відповідач взяла на себе обовязок оплачувати рахунки за електроенергію в терміни передбачені договором, що підтверджується копією договору (а.с. 6-7). Позивач звертався до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості з [PERSON], однак у звязку з тим, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 19.01.2016 року було винесено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, що підтверджується копією ухвали (а.с. 5). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», електропостачання за функціональним призначенням відноситься до сфери житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року з наступними змінами та доповненнями, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Як вбачається з договору відповідач [PERSON] підписала даний договір і зобовязалась виконувати його умови. Пунктом 20-22 ПКЕЕН, що регламентують порядок розрахунків між заявником та боржником встановлено, що: - розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць; - плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця; - знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця, а енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача за власним рішенням; - оплата спожитої електричної енергії між заявником та боржником здійснюється за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником. Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 42 ПКЕЕН, відповідач зобовязаний оплачувати спожиту-електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно особової картки споживача, особовий рахунок № 200096724 (а.с. 8-9) заборгованість за електроенергію станом на 29.02.2016 року становить 2005,23 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказами в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 2005 грн. 23 коп. підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 1378,00 грн. та витрат повязаних з публікацією оголошення про виклик відповідача до суду в розмірі 420,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 1798 грн. 00 коп.

Outcome: approved