Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 14.04.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 153/2-151 від 14.04.2008 року, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на купівлю автотранспортних засобів у сумі 128270,00 грн.; відсоткова ставка за користування кредитними коштами -8,88% річних, та кінцевим строком погашення до 10.04.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, в строки та на умовах кредитного договору. В зв»язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 05.07.2017 року складає 102683,95 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 72727,49грн.; - сума заборгованості за відсотками 29956,46 грн.; Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказані суми заборгованості за договором та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився,надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що 14.04.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 153/2-151, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на купівлю автотранспортних засобів у сумі 128270,00 грн.; відсоткова ставка за користування кредитними коштами -8,88% річних, та кінцевим строком погашення до 10.04.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, в строки та на умовах кредитного договору. ( а. с. 4-13). Відповідно до п. 3.3. кредитного договору позичальник зобовязаний виконувати зобовязання згідно кредитного договору у повному обсязі, у тому числі але обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку погашення кредиту. В зв»язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, виникла заборгованість, яка станом на 05.07.2017 року складає складає 102683,95 грн., з яких: - сума заборгованості за кредитом 72727,49грн.; - сума заборгованості за відсотками 29956,46 грн. ( а.с. 16-24). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобовязання й до того дня, доки зобовязання не буде виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. З урахуванням обставин справи, вищезазначених норм права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, судовий збір, у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved