overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач 29.10.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 07.11.06 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, відмінністю поглядів на сім`ю, а останнім часом ці стосунки сторін погіршились суттєво. Часто виникають конфлікти, морально психологічний клімат нормальний. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає, просить не надавати строку для можливого примирення сторін. За станом на 11.12.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно фактично, мають двох неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження свого шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, заперечує проти можливості примирення сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.11.06 р. виконкомом Зимнівської сільради Володимир Волинського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 07.11.06 р., актовий запис № 12. \~ \~ \~ \~Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони мають двох вказаних вище спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного вище шлюбу не мають обопільно; відповідач заперечує проти надання судом строку для можливого примирення сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач 29.10.2014 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27752,39 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 17.07.2012 р. між позивачем та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 311 на суму 18000 грн. на строк 24 місяці до 17.07.2014 р. зі сплатою 40 % річних. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 17.07.2012 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON] Станом на 23.10.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 27752,39 грн., з якої заборгованість по кредиту - 17274,93 грн., заборгованість по відсотках - 10477,46 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, повторно не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 17.07.2012 р. між позивачем та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 311 на суму 18000 грн. на строк 24 місяці до 17.07.2014 р. зі сплатою 40 % річних (а.с.3-5). Для забезпечення виконання умов кредитного договору 17.07.2012 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON] (а.с.6). Станом на 23.10.2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 27752,39 грн., з якої заборгованість по кредиту - 17274,93 грн., заборгованість по відсотках - 10477,46 грн. (а.с.11). Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач заявив позов до поручителя у межах передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 27752,39 грн. заборгованості за кредитним договором та 277,52 грн. судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 554, 559 ч.4, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач 29.10.2014 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та пояснила, що з квітня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, примирення не можливе. Дітей від шлюбу не мають. Майнових спорів немає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що в сім»ї виникали непорозуміння через різні характери та погляди на життя, з квітня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Примирення не можливе. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.08.2011р. Сторони від шлюбу дітей не мають. Сторони з квітня 2014 р. мешкають окремо, не ведуть спільне господарство. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач 29.10.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги по опаленню в сумі 1417,13 грн., яку не дивлячись на неодноразові попередження, як власник квартири [ADDRESS], не сплачує в повному об'ємі з 01.10.2009 року по 01.05.2011 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, оскільки відповідач пропустив строк позовної давності звернення до суду із даним позовом. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.527 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлені строки. Судом встановлено, що відповідач як власник квартири [ADDRESS] проживає у вказаній квартирі та користується наданими позивачем послугами по опаленню і з 01.10.2009 року по 01.05.2011 року несвоєчасно вносить плату за отримані послуги та в зв'язку з цим має заборгованість в розмірі 1417,13 грн. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України, особа може звернутися за захистом свого порушеного цивільного права в межах трьох річного строку позовної давності. Однак позивач звертався до суду про стягнення з відповідача заборгованість по оплаті за послуги по опаленню в наказному порядку і судовим наказом Корольовського районного суду м.Житомира від 18.03.2011 року з відповідача на користь позивача була стягнуто 2912,76 грн. боргу, який був скасований за ухвалою даного суду від 21.04.2011 року. За змістом ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність також у разі пред'явлення особою позову про до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. З урахуванням викладеного суд задовольняє вимоги позивача за період 01.10.2009 року по 01.05.2011 року в сумі 1417,13 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач, 29.10.2015 року, звернувся в суд з позовом до відповідачки, про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 11.10. 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шишацького районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 32, але фактично проживали без реєстрації шлюбу з 2005 року і мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою і знаходиться на їх спільному утриманні. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через різні погляди на подружнє життя, вони припинили подружні стосунки з травня 2015 року, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив суд задовольнити його позовні вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала, просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем, на примирення не погодилася. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони не проживають разом і не підтримують подружніх стосунків, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена а їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, на примирення не погоджуються, тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач 29.10.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року. Від сумісного життя у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Посилаючись на те, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач не бажає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з підтриманням своїх позовних вимог і з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до ст.. 169 ЦПК України, заяв позивачки і відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року, який зареєстрований у ВРАЦСі Новоодеського РУЮ у Миколаївській області, за а/з №4. З березня 2015 року сторони проживають окремо. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач по справі. Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання доньки, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідач працює, отримує дохід від роботи, інших утриманців, окрім дитини від другого шлюбу, якій, відповідно до рішення суду, платить аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу, не має, здорова та працездатна людина, та, зважаючи на те, що відповідач визнав позов, суд, на підставі цього, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу, відповідно до ст.183 СК України, підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України, аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 29 жовтня 2015 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягнення судові витрати на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач 29.10.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання дружини. В заяві вказала, що вони з відповідачем з 02.03.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 257. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],[INFO],яка проживає з матірю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, справа про розлучення перебуває в суді, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе позивач. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 1000 грн. на щомісячне утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття та 500 грн. на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною 3-х річного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та прохала його задовольнити. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів, але не в такому розмірі, оскільки він не працює і зараз перебуває на утриманні батьків. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02.03.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 257. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, справа про розлучення перебуває в суді, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе позивач. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи майновий стан відповідача та те, що він більше ні на кого не сплачує аліментів, суд вважає, що аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] підлягають стягненню в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 29.10.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти на утримання [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною 3-х річного віку підлягають стягненню з [PERSON] в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 29.10.2015 р. і до досягнення дитиною 3-х річного віку- до 09.09.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач 29.10.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставами своїх вимог позивач вважає те, що 22.09.2012 вона з відповідачем зареєстрували шлюб, який розірваний 06.02.2017. Від даного шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 160447, яке видане 02.04.2013 Попуднянською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 02, який проживає з нею та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 317, яка видана 23.07.2018 виконавчим комітетом Попуднянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. У добровільному порядку відповідач регулярну та достатню матеріальну допомогу дитині не надає. Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, її потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, підручників тощо. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що 26.10.2018 подала в суд письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, про що подав в суд письмову заяву від 10.12.2018. Дослідивши матеріали\~справи,\~ суд\~вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволення повністю\~і \~вважає за\~необхідне стягувати\~з відповідача\~ аліменти\~на утримання\~дитини \~в розмірі\~ ? частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Позивач 29.10.2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 29.04.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені. Основною причиною припинення шлюбних відносин називає різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. На даний час майнового спору немає, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з нею. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 02.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.02.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті . У судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти їх винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с. 14). До суду повернувся конверт, як не вручений у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги вручити поштове повідомлення (а.с. 22). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою.. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 29.04.1995 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 288 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з вересня 2018 року шлюбні відносини між ними припинені. Основною причиною розпаду сім`ї позивач зазначила різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем.

Outcome: approved