Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ВТБ БАНК» (далі ПАТ «ВТБ БАНК») звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 17 січня 2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір № R53100516910В, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 46300 гривень з кінцем строком повернення до 17 січня 2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 20% річних. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого, станом на 14 серпня 2015 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 91238 грн. 73 коп., з яких: 35432 грн. 35 коп. строкова заборгованість за кредитним договором, 6906 грн. 23 коп. прострочена заборгованість за кредитним договором, 1686 грн. 45 коп. інфляційні витрати, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту, 114 грн. 23 коп. три відсотки річних, нараховані за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту на підставі ст. 625 ЦК України, 3098 грн. 28 коп. строкова заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 8378 грн.42 коп. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 1819 грн. 25 коп. інфляційні витрати, нараховані на прострочену заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 123 грн. 29 коп. три відсотки річних, нараховані за прострочення виконання зобовязання щодо погашення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, 1682 грн. 60 коп. строкова заборгованість по комісії, 9269 грн. 26 коп. прострочена заборгованість по комісії, 8279 грн. 13 коп. пеня нарахована за несвоєчасну сплату комісії, 14449 грн. 24 коп. пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобовязань щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, позивач в остаточних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 91 238 грн. 73 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 912 грн. 39 коп. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Виходячи з вимог ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, ст.157 ЦПК України\~щодо строків розгляду справи та\~ст. 67 ЦПК\~щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ст. 169 ЦПК України, суд визнав неявку відповідача та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки через їх неявку суд неодноразово відкладав розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Загальні умови виконання зобов'язань передбачені\~ст. 526 ЦК України, за приписами якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до положень\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1\~ст. 625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України). При цьому три проценти річних та інфляційні витрати нараховуються виключно на суму основного боргу (позики, кредиту) без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами (сумою позики, кредиту, основним капіталом), якщо в договорі не встановлено інше. За змістом\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Правовідносини з надання кредиту регулюються параграфом 2\~главою 71 Цивільного кодексу України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК УКраїни). За змістом положень\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником визначені законодавцем у\~ст. 1050 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами\~\~(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 17 січня 2014 року між ПАТ «ВТБ БАНК», та [PERSON]\~укладено кредитний договір № R53100516910В, за умовами якого з урахуванням договору про внесення змін № 1 від 20 травня 2014 року остання в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ БАНК» отримала кредит в розмірі 46300 гривень на строк до 17 січня 2017 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 20% річних. За умовами зазначеного кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, комісії згідно з обумовленим сторонами графіком погашення кредитної заборгованості При цьому в п. 5.1 кредитного договору сторони передбачили, що у разі прострочення відповідачем зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення, включаючи день погашення. Згідно до п. 5.1 Договору про внесення змін № 1, пені та штрафи, які виникли до 20 травня 2014 року, не стягуються банком . ПАТ «ВТБ Банк» свої договірні зобов'язання за кредитним договором № R53100516910В від 17 січня 2014 року виконав в повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит у вищезазначеному розмірі, що підтверджується відповідним меморіальним ордером № 35005 від 17 січня 2014 року. Однак, позичальник [PERSON] узяті на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом, а також сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій належним чином не виконувала та порушувала умови кредитного договору. У зв'язку з цим, 22 грудня 2014 року на адресу позичальника [PERSON] банком було направлено письмову вимогу № 10179/1-2.62 про дострокове погашення кредиту в повному обсязі, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, а також нарахованих банком штрафних санкцій за порушення позичальником своїх зобов'язань з попередженням про те, що в разі невиконання цієї вимоги протягом 30 днів з моменту її отримання, наступного дня термін повернення всієї суми кредиту та процентів буди вважатися таким, що настав, а кредитна заборгованість - обов'язковою для повернення в повному обсязі Зазначена вимога банку була залишена відповідачем без задоволення. Згідно наданих ПАТ «ВТБ Банк» розрахунків станом на 14 серпня 2015 року загальний розмір заборгованості за вище зазначеним кредитним договором становить 91238 грн. 73 коп., з яких: 35432 грн. 35 коп. строкова заборгованість за кредитним договором, 6906 грн. 23 коп. прострочена заборгованість за кредитним договором, 1686 грн. 45 коп. інфляційні витрати, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту, 114 грн. 23 коп. три відсотки річних, нараховані за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту на підставі ст. 625 ЦК України, 3098 грн. 28 коп. строкова заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 8378 грн.42 коп. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитними коштами; 1819 грн. 25 коп. інфляційні витрати, нараховані на прострочену заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 123 грн. 29 коп. три відсотки річних, нараховані за прострочення виконання зобовязання щодо погашення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, 1682 грн. 60 коп. строкова заборгованість по комісії, 9269 грн. 26 коп. прострочена заборгованість по комісії, 8279 грн. 13 коп. пеня нарахована за несвоєчасну сплату комісії, 14449 грн. 24 коп. пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобовязань щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Разом з цим, суд вважає, що позивачем безпідставно нараховані 3 % річних на суму прострочених процентів за користування кредитними коштами в розмірі 123 грн. 29 коп., а також інфляційні витрати на прострочену заборгованість по процентам в розмірі 1819 грн. 25 коп., які за своїм значенням не є основним боргом. Такі нарахування суперечить приписам ч. 2 ст.\~625\~ЦК України. З огляду на те, що судом встановлено факт порушення позичальником [PERSON] узятих на себе зобов'язань за кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для дострокового стягнення з останньої на користь банку заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 89296 грн.19 коп., з яких: 35432 грн. 35 коп. строкова заборгованість за кредитним договором, 6906 грн. 23 коп. прострочена заборгованість за кредитним договором, 1686 грн. 45 коп. інфляційні витрати, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту, 114 грн. 23 коп. три відсотки річних, нараховані за прострочення виконання зобовязання щодо погашення кредиту на підставі ст. 625 ЦК України, 3098 грн. 28 коп. строкова заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 8378 грн.42 коп. прострочена заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 1682 грн. 60 коп. строкова заборгованість по комісії, 9269 грн. 26 коп. прострочена заборгованість по комісії, 8279 грн. 13 коп. пеня нарахована за несвоєчасну сплату комісії, 14449 грн. 24 коп. пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобовязань щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Правильність наданих банком розрахунків існуючої кредитної заборгованості за кредитним договором з урахуванням договору про внесення змін № 1 в розмірі 89296 грн. 19 коп. відповідачем та її представником будь-якими належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, доказами не спростовано. Доводи представника відповідача, викладені в запереченнях, щодо обчислення пені від суми простроченого платежу в розмірі подвійної ставки НБУ на підставі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» суд відхиляє, оскільки цей Закон регулює лише договірні правовідносини, суб'єктами яких є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи -суб'єкти підприємницької діяльності. Крім того, суд не приймає доводи представника щодо зменшення розміру неустойки, як такі що суперечать вимогам ч.3 ст.551 ЦК України. Питання розподілу судових витрат по справі суд вирішує відповідно до приписів\~ст. 88 ЦПК України, виходячи із принципу пропорційності до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial