Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний Банк «Приватбанк» (далі Приватбанк) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором, на обґрунтування якого зазначив, що 07.04.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 13000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердивши свою згоду на укладення договору, який складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, відповідач перестав виконувати взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року за ним утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 21102,07 грн., з яких: 12366,91 грн. заборгованість за кредитом, 6667,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 586,97 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 981,05 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вжито, позивач просить стягнути з нього на його користь 21102,07 грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 243,60 грн. Сторони до судового засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. В своїй письмовій заяві відповідач зазначає про повне визнання заявлених до нього позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що 07.04.2011 року між сторонами укладено кредитний договір (без номера), за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 13000 грн. зі сплатою річних в розмірі 36 % на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки (а.с.7,8). Уклавши договір, відповідач взяв на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, що передбачено п.2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.27 зворот). Як встановлено судом та вбачається з представленого позивачем розрахунку, прийняті на себе зобовязання відповідач виконував неналежним чином, про що свідчить наявність заборгованості, розмір якої станом на 31.03.2015 року становить 21102,07 грн., з яких: 12366,91 грн. заборгованість за кредитом, 6667,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 586,97 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 981,05 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-6). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оплатним, консенсуальним, а його предметом виступають грошові кошти, надані Банком відповідачу в користування. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, підписи сторін в Договорі свідчать про досягнення домовленості щодо всіх істотних його умов. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована сума) + 5% (процентна складова) від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.28). Пунктом 1.1.7.12 Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з дня його підписання, проте, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с.20). Оскільки доказів про звернення відповідача до позивача щодо припинення договірних відносин судом не встановлено, це дає суду підстави вважати, що договір був пролонгований зі збереженням тих умов, на підставі яких його було укладено. Тому доводи позивача щодо порушення відповідачем умов договору, строк дії якого продовжується дотепер, суд вважає обґрунтованими. Вирішуючи питання про судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду, в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved