Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач 14.06.2019 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та встановлення факту родинних відносин, посилаючись на наступні обставини. Його бабуся - [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . [INFO] бабуся померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.10.1959 року та Акту приймання індивідуального житлового будинку в експлуатацію від 17.03.1982 року. За життя заповітів від імені [PERSON] посвідчено не було, спадкування повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є сини померлої - [PERSON] , який є його батьком, та [PERSON] , який доводиться йому дядьком. [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем, тому, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що спадщину прийняв. Інший спадкоємець [PERSON] в передбачений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . За життя заповітів від імені [PERSON] посвідчено не було, тож спадкування повинно відбуватися за законом. Спадкоємців першої черги [PERSON] не мав. Спадкоємцем другої черги є його брат та батько позивача - [PERSON] , який в передбачений шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадщину приймати не має наміру, що засвідчив в поданій нотаріусу заяві. Він є племінником померлого та спадкоємцем п`ятої черги за законом. На час відкриття спадщини він постійно проживав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину, він звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О., але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] та [PERSON] ім`я матері зазначено як « [PERSON] » , але згідно паспорту та свідоцтва про смерть померлої її ім`я є « [PERSON] » . Також ім`я різниться в правовстановлюючому документі на спадкове майно. Зазначає, що [PERSON] « [PERSON] » та [PERSON] « [PERSON] » є однією особою, що підтверджується Домовою книгою по будинку по [ADDRESS] . Згідно першого запису про реєстрацію місця проживання ім`я [PERSON] значиться як « [PERSON] », а в другому записі про реєстрацію місця проживання , проставленого після зміни паспорта СРСР на паспорт громадянина України, вже зазначено «Пелагея». Рік народження тотожний в обох записах - [INFO] . Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями літ. А, загальною площею 65, 6 кв.м., житловою площею 47, 2 кв.м. з надвірними будівлями: сарай літ. Б, вбиральня літ. В , душ літ в1, гараж літ. Г, сарай літ Д, теплиця літ Е, спорудження № 1-6, І , розташований за адресою : [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] з [PERSON] , померлою [INFO] , встановивши , що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Встановити юридичний факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.10.1959 року, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1 -1447. Ухвалою суду від 16.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання на 29.10.2019 року о 11-00 годині. У підготовче судове засідання сторони не з?явилися. Позивач, згідно поданої 29.10.2019 року заяви, просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 100). Від відповідач [PERSON] (а.с. 102) надійшла заява, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. У судовому засіданні встановлено, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS] наданий в безстрокове користування для будівництва житлового будинку [PERSON] (а.с. 13). Згідно Акту приймання індивідуального житлового будинку в експлуатацію житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS] прийнятий в експлуатацію (а.с. 18-20). Із довідки Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 941 від 23.05.2019 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , довідка містить примітку : загальна та житлова площа зменшена на 0,Ж 2 кв.м. за рахунок облаштування стін, душ - В1, гараж - Г, сарай - Д , теплиця - Е -побудована до 05.08.1992 року (а.с 12). Відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 234.05.2001 р. № 127 (із змінами і доповненнями, внесеними наказами Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 26.11.2002 р. № 73, від 15.06.2005 р. № 92, від 01.06.2010 р. № 167; наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 8.02.2006 р. № 42; наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 9.08.2012 р. № 404, від 28.12.2012 р. № 58, від 8.01.2013 р. № 2) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року), не належать до самочинного будівництва. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . За життя заповітів від імені [PERSON] посвідчено не було, спадкування відбувається за законом. Згідно листа приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. № 707/02-14/97/2019 від 07.10.2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 60) . Спадкоємцями першої черги за законом є сини померлої - [PERSON] та [PERSON] . Родинний зв`язок із спадкодавцем підтверджується наступними документами, зокрема: свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 21) , в якому батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , згідно якого батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 23). Як вбачається із свідоцтва про народження позивача, його батьком є [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 21). А отже, враховуючі відповідні матеріали справи, позивач є племінником [PERSON] [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем, про що свідчить довідка № 103 від 12.06.2019 року , посвідченої квартальним комітетом № 25 Грисіною М.М. , а, тому відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що спадщину прийняв (а.с. 7). Інший спадкоємець [PERSON] в передбачений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . За життя заповітів від імені [PERSON] посвідчено не було, тож спадкування повинно відбуватися за законом. Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із листа приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. № 706/02-14/97/2019 від 07.10.2019 року (а.с. 64) вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 97/2019. В матеріалах спадкової справи зберігається зареєстрована 17.05.2019 року за № 253 заява племінника, позивача по справі- [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 68) відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 9). Також, матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] , якою він засвідчив, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та він не заперечує проти видачі свідоцтва на ім`я спадкоємців, які прийняли спадщину (а.с. 83). Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом не встановлено спадкоємців інших черг, а отже, позивач має право успадкувати ці майнові права як спадкоємець п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] на підставі ст. 1265 ЦК України. Позивачу у вчиненні нотаріальної дії постановою приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. від 21.05.2019 року відмовлено, у зв`язку з тим, що відсутні документи , що підтверджують родинні зв`язки померлого [PERSON] із [PERSON] (а.с. 99). Причиною тому є різне зазначення імені матері [PERSON] в документах. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України « Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». Так, у свідоцтві про народження [PERSON] та [PERSON] ім`я матері зазначено як « [PERSON] » , але згідно паспорту та свідоцтва про смерть померла має ім`я « [PERSON] » . Також ім`я різниться в правовстановлюючому документі на спадкове майно. Суд погоджується з позицією позивача в тій частині, що у вищевказаних документах різняться записи прізвища його бабусі, а [PERSON] « [PERSON] » та [PERSON] « [PERSON] » є однією особою, так як згідно з Домовою книгою по будинку по [ADDRESS] перший запис про реєстрацію місця проживання ім`я [PERSON] значиться як « [PERSON] », другий запис про реєстрацію місця проживання , проставленого після зміни паспорта СРСР на паспорт громадянина України, зазначено « [PERSON] » (а.с. 26-31). Окрім невірно вказаного прізвища спадкодавця в Договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.10.1959 року, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1 -1447 всі відомості (ім`я, по батькові) в документах співпадають з даними спадкодавця, тому , у суду не виникає сумніву той факт, що [PERSON] належить правовстановлюючий документ - Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.10.1959 року, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1 -1447. Також, суд вважає доведений факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] з [PERSON] , померлою [INFO] , встановивши , що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . За змістом ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем п`ятої черги, інші спадкоємці судом не встановлені, померлій [PERSON] належить правовстановлюючий документ - Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30.10.1959 року, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 1 -1447, а , тому, позивач має право на спадкове майно. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] - задовольнити.

Outcome: approved