Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.03.2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір № ВLаЖГА00022803, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 12000 грн. 00 коп., з терміном повернення 29 березня 2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15,00 % річних. Також за умовами договору встановлена щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, а відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.08.2015 року становить 16673,69 грн., з них 2232,91 грн. прострочена сума кредиту; 661,90 грн. прострочені проценти за користування кредитом; 1434,19 грн. прострочена комісія; 12344,69 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00022803 від 29.03.2011 року у сумі 16673 грн. 69 коп.. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву в якій просить суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі не з'явилася по невідомій суду причині, хоча була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією про вручення поштового відправлення. Згідно з ч.4, ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд із врахуванням думки позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 57 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 кредитного договору № ВLаЖГА00022803 від 29.03.2011 року підтверджується те, що ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» надало [PERSON] кредит у сумі 12000,00 грн., під 15,00 % річних, комісією за управління кредитом 1,75 %, з кінцевою датою повернення 29.03.2014 року, та відкрило поточний рахунок для зарахування коштів № 2625450010/040000061861. Згідно з кредитним договором № ВLаЖГА00022803 ( п.3.3.2 ч.2 договору) від 29.03.2011 року, позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п.2.5 ч.1 договору. Не пізніше визначеного п.2 ч.1 договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Пунктом 4.2 ч.2 кредитного договору № ВLаЖГА00022803 від 29.03.2011 року, передбачено, що у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п 3.3.3 договору, при, тому що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25,00 % від суми кредиту (п.8 ч.1 договору). Відповідно до п.4.3 ч.2 кредитного договору № ВLаЖГА00022803 від 29.03.2011 року, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання . Ставка, яка застосовується для обчислення пені, 0,50 % пеня розраховується за методом факт/360 (п.8 ч.1 договору). Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобовязань. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ВLаЖГА00022803 від 29.03.2011 року, укладеного між ПАТ«Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON], станом на 17.08.2015 року заборгованість складається з : 2232.91 грн. заборгованість за кредитом; 661,90 грн. заборгованість за відсотками; 1434,19 заборгованість з комісії РО; 12344,69 грн. плата за пропуск платежів. Всього заборгованість складає 16673 грн. 69 коп.. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( ст. 610 ЦК України) . Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( ч.1 ст. 625 ЦК України). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт утворення відповідачем по справі заборгованості у \~розмірі 16673, 69 грн. в результаті не виконання умов кредитного договору. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. згідно з ч.4 Закону України «Про судовий збір», адже відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved