Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 квітня 2014 року звернувся до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання неповнолітньої дитини [PERSON]. 19 травня 2014 року відповідач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання вказаної неповнолітньої доньки. Ухвалою суду від 06 червня 2014 року зазначені позови були об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав та пояснив, що від шлюбу з [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої згідно з рішенням Кодимського районного суду від 15 жовтня 2012 року сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця. Однак, на даний час його матеріальний стан значно погіршився, тому просив позов задовольнити, зменшивши розмір стягуваних аліментів з 1000 грн. до 450 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З цих же підстав просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов [PERSON] не визнали, просили відмовити у його задоволенні та збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2006 року народження з 1000 грн. до 2000 грн. щомісяця. Збільшення розміру аліментів обґрунтовували тим, що відбулось істотне збільшення цін, значно збільшились витрати на розвиток дитини, тому утримувати її за раніше встановлені аліменти неможливо, а тому просили її позов задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними докази та матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовів з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2012 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] грошові кошти (аліменти) на утримання вказаної дитини у розмірі 1000 грн. на місяць. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. При цьому, обов'язок доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу для задоволення свого позову, покладено саме на цю сторону (ст.11, 60 ч.1 ЦПК). Тобто, цивільно-процесуальне законодавство України покладає на позивача обов'язок довести наявність обставин, передбачених у ст.192 СК України, які є підставою для задоволення позову та зменшення розміру аліментів. Вирішуючи питання відносно зменшення розміру стягуваних аліментів, суд критично оцінює покази [PERSON], щодо погіршення його матеріального становища, так як належних доказів щодо цього ним не надано. Вирішуючи питання відносно збільшення розміру аліментів, суд також критично оцінює покази [PERSON], як такі, що не підтверджені жодними доказами, а саме: відсутні підтвердження про збільшення витрати на розвиток дитини, її утримання та забезпечення належного рівня проживання, а тому, суд оцінивши в сукупності всі зібрані докази по справі, вважає, що в позові слід відмовити. З наведеного слідує, що сторони ([PERSON] та [PERSON]) не довели ті обставини, на які вони посилаються в своїх позовах, як на підстави своїх вимог і заперечень і вони не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а тому в задоволенні таких позовних вимог потрібно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed