Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 02.09.2021 до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.Ай» (надалі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай» ) суму страхового відшкодування в розмірі 34910,11 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмір 2\~292,58 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,0грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 27.09.2020 по провулку Січовому. 17 в м. Черкаси відбулася ДТП, зокрема, але не виключно, між транспортним засобом VolksWagen Passat B5, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renаulte Clio Symbol, р.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ). Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2020 у справі № 711/6897/20 визнано винним у вказаній ДТП [PERSON] , відповідальність якого застрахована полісом ОСЦПВ № 201361474 у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Ліміт відповідальності страховика становить 130\~000,0грн. Для отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача 24.12.2020 із заявою про виплату страхового відшкодування (зареєстровано за №20.201361474-6759). Відповідач здійснив розрахунок страхового відшкодування та повідомив, що прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 34910,11грн., яке буде здійснене протягом 90 календарних днів з моменту прийняття заяви про виплату страхового відшкодування, тобто до 24.03.2021 включно. Однак, після проходження вказаного строку, страхове відшкодування так і не було виплачено, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений ухвалою суду від 07.09.2021 строк відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився. Проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Сторони та їх представники не скористались правом безпосередньої участі в розгляді справи, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Судом встановлено, що Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2020 (справа №711/6897/20), яка набрала законної сили 08.12.2020, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст. 124, 124, 122-4, 122-4 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Як вбачається із вказаної вище постанови від 27.11.2020, 27.09.2020 по провулку Січовому. 17 в м. Черкаси відбулася ДТП, зокрема, але не виключно, між транспортним засобом VolksWagen Passat B5, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Renаulte Clio Symbol, р.н.з. [NUMBER] (власник [PERSON] ). При ТДП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно положення ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена та доведена. З полісу № 201361474 вбачається, що ОСЦПВ власника транспортного засобу VolksWagen Passat B5, р.н. [NUMBER] [PERSON] застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» і станом на момент ДТП була дійсною. 24.12.2020 позивач звернувся до страховика ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про виплату страхового відшкодування, що була зареєстрована за № 20.201361474-6759. Листом № 14-0004/60911 від 07.07.2021 Національного Банку України адресованого [PERSON] про розгляд скарги, Банк повідомив, що за результатами розгляду інформації та документів наданих Калініченко та Страховиком встановлено наступне. 27.09.2020 за участю забезпеченого транспортного засобу VolksWagen Passat B5, р.н. [NUMBER] , сталася подія, що має ознаки страхового випадку,в результаті якої пошкоджено транспортний засіб Renаulte Clio Symbol, р.н.з. [NUMBER] . 24.12.2020 Страховиком отримано від [PERSON] заяв про страхове відшкодування. За інформацією наданою Страховою компанією, Страховиком прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 34910,11грн. У документах, наданих Страховиком на запит КБУ, відсутні підтверджуючі документи щодо виплати страхового відшкодування та сплати пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. Отже, Національним банком, за результатами розгляду отриманих документів, вбачаються ознаки порушення Страховиком законодавства у сфері фінансових послуг. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду стосовно стягнення страхового відшкодування із винуватця ДТП. Отже, спір між сторонами виник з приводу не виплати ТДВ «СК «Ю.ЕС.АА» позивачу, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved