Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 липня 2019 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,1970 га та 0,1500 га, які розташовані в межах Логвинської сільської ради Володарського району Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначені спадкові земельні ділянки після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в позовних вимогах просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,1970 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.22-24) та земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.22,25-27). Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином померлого [PERSON] , що стверджено письмовими доказами (а.с.6), тож є спадкоємцем першої черги. Відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми померлого [PERSON] , що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцями першої черги, які не претендують на зазначені спадкові земельні ділянки. Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки не видавались. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно (а.с.34), тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved