Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів посилаючись на те, що рішенням Селидівським міським судом Донецької області від 31 січня 2006 року по справі № 2-107-2006 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох дітей сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 09 грудня 2005 року, до повноліття дітей. На даний час старшому сину вже виповнилось 18 років, а на утримання меншого сина вона отримує аліменти у розмірі 1\\6 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Оскільки на даний час на старшого сина з відповідача перестали утримуватися аліменти у зв`язку з досягненням останньою повноліття, просить суд збільшити розмір аліментів на молодшого сина з 1/6 частини від заробітку (доходу) до 1/4 частини, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та припинити стягнення аліментів за рішенням суду від 31 січня 2006 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 серпня 2020 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито та призначено судове засідання. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Селидівським міським судом Донецької області від 31 січня 2006 року по справі № 2-107-2006 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця, починаючи з 09 грудня 2005 року, до повноліття дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08 листопада 2004 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.180, ч. 3 ст.181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частин 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей були стягнуті аліменти у єдиній частці (в розмірі 1/3 частини) від заробітку доходу батька дітей, які стягувались до досягнення старшим сином [PERSON] , [INFO] повноліття. Після досягнення повноліття старшою дитиною, аліменти на утримання молодшого сина [PERSON] , [INFO] , стягуються з відповідача на користь позивача за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Суд вважає, що позивач правомірно звернулася до суду з цим позовом про збільшення розміру аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини на утримання молодшого сина [PERSON] , [INFO] , у відповідності з положеннями частин 3 та 5 ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до п.3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що у зв`язку з досягненням старшого сина сторін повноліття та припиненням стягнення аліментів на його утримання, змінився матеріальний стан відповідача, оскільки розмір аліментів що стягуються з нього зменшився. На думку суду відповідач, який є працездатним, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини своїх доходів до досягнення дитиною повноліття але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України.. З урахуванням зазначених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, з дотримання інтересів дітей, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 31 січня 2006 року, може бути збільшений з 1/6 частини до 1/4 частини доходів платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Щодо, позовної вимоги про припинення стягнення аліментів за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 31 січня 2006 року, необхідно зазначити наступне. Згідно з ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 31 січня 2006 року було вирішено питання про стягнення аліментів, на теперішній час вирішується питання про визначення розміру аліментів, який повинен бути стягуватись саме за вищезазначеним рішенням, тому виходячи з викладеного та вимог ст. 192 СК України, у задоволенні вимог про зупинення стягнення аліментів за рішенням Селидівського міського суду Донецької області слід відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial