Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.10.2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитини сина [PERSON], 01.02.2014 ороку народження. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30.06.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З липня 2018 року відповідач припинив виплату аліментів. Дитина значно подорослішала, на її утримання необхідні значні витрати, зокрема на придбання одягу, гігієнічних та косметичних засобів, товарів, що розвивають дитину (для навчання), витрати на харчування, оздоровлення та придбання необхідних речей. Вважає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти. Просить суд змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30.06.2016 року у справі № 2/242/931/16 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.. 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій підтримала позовні вимог та просить суд задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09.11.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14.06.2017 року було розірвано. Сторони від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО № 553726 від 18.02.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30.06.2016 року cтягнуто з [PERSON], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд звертає увагу, що в постановою Верховного суду України по справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 року зазначено, що збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Тому посилання позивача на збільшення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, як на підставу для зміну розміру аліментів суд вважає необґрунтованими. Натомість, при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів, суд враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів відповідач [PERSON] 21.09.2018 року звільнився з роботи, як це вбачається з довідки № 51920433 від 20.12.2018 року, тобто немає стабільного доходу (заробітку). Даних, що відповідач працює на теперішній, час суду не надано. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У звязку з чим, виходячи із засад диспозитивності судового процесу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для індексації аліментів починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~184\~ч.\~2\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Зазначена норма почала діяти згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, в звязку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved