Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 вересня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,562 га, що розташована на території Завадівської сільської ради, Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). 05 лютого 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON], належний їй житловий будинок (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,562 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Завадівської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за законом, так як є онукою померлої [PERSON] . В.о. Держаного нотаріуса Васалатьєва О.А., надала до суду спадкову справу після померлої 15.06.2014 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що [PERSON] склала заповіт на гр. [PERSON] та заповіла йому належну їй земельну ділянку площею 2,563 га, що належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER]. Свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 2,562 га, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER], не видавалось. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку втрачено (а.с.13), що стверджено відмовою приватного нотаріуса Бабак В.С. у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку (а.с.9). Дані обставини перешкоджають позивачу отримати свідоцтво про право власності на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved