Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє його представник адвокат Молчанова Н.В., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, в обґрунтування якого вказав, що 08.04.2017 року за борговою розпискою він надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 43500 грн., які мав повернути до 10.10.2017 року шляхом щомісячних виплат по 7250 грн. до 10 числа кожного місяця. Крім того, 06.05.2017 року за іншою борговою розпискою він надав відповідачу у борг 97500 грн. з умовою їх повернення протягом шести місяців до 06.10.2017 року, перший платіж за якою в розмірі 10000 грн. відповідач мав повернути позивачу 11.05.2017 року. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.09.2017 року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем боргових зобов`язань з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто: заборгованість за договором позики від 08.04.2017 року в розмірі 29000 грн., яка виникла станом на 01.08.2017 року, інфляційні втрати в сумі 1948,80 грн. та 3 % річних - в сумі 266,96 грн., а також заборгованість за договором позики від 06.05.2017 року 30000грн., інфляційні втрати в розмірі 1410,97 грн. та 3 % річних в сумі 199,73 грн., розраховані станом на 01.08.2017року. Оскільки відповідач\~продовжує ухилятися\~від виконання\~боргових зобов`язань\~і жодних\~дій на\~погашення заборгованості,\~як стягнутої\~за рішенням\~суду,\~так і\~тієї,\~яка залишилася,\~ не\~вживає,\~позивач просить\~суд стягнути\~з відповідача\~на його\~користь борг\~за розпискою\~від 08.04.2017\~року в\~розмірі 14500\~грн.,\~3%\~річних в\~розмірі 971грн.\~і інфляційні\~втрати в\~розмірі 2681,95грн.\~та за\~борговою розпискою\~від 06.05.2017\~року основний\~борг \~в сумі\~67500\~грн.,\~3%річних\~в розмірі\~4522,00грн.\~та інфляційні\~втрати,\~розраховані за\~період з\~01.08.2017\~по 25.10.2019,\~в розмірі\~12484,96грн.,\~а всього\~-\~ 102659,91грн. Також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1026,60 грн. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи у заочному судовому засіданні в разі повторної неявки в судове засідання відповідача. Відповідач до судового засіданні двічі не з`явився, відзиву на позов не надав, з огляду на що суд розглядає справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.1046,1047 ч.2 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. З моменту передачі коштів договір позики є укладеним. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом, 08 квітня 2017 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 43500 грн., а відповідач прийняв вказані грошові кошти та зобов`язався повернути вказану суму до 10.10.2017 року шляхом сплати позивачу щомісяця по 7250грн. Факт передачі грошових коштів підтверджується оригіналом розписки від 08 квітня 2017 року. (а.с.9) 06 травня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 97500 грн., а відповідач, прийняв вказані грошові кошти, зобов`язався повернути вказану суму до 06.10.2017 та внести перший платіж в розмірі 10000грн. 11.05.2017, що підтверджується розпискою від 05 травня 2017 (а.с.10). Доказів на підтвердження того, що відповідач виконав свої зобов`язання за обома договорами позики та повернув грошові кошти позивачу, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, згідно положень ч.1 ст.530 цього Кодексу, підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання відповідно до ст.\~610\~ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з рішення Димитровського міського суду від 20.09.2017, яке набрало законної сили 10.10.2017, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] за договором позики від 08.04.2017 було стягнуто заборгованість, яка виникла станом на 01.08.2017, у розмірі 29000 грн., інфляційні втрати за прострочення зобов`язання в розмірі 1948,80 грн. та 3 % річних в сумі 266,96 грн., а також суму боргу за договором позики від 06.05.2017 року, яка виникла станом на 01.08.2017, у розмірі 30000 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1410,97 грн. та 3 % річних в сумі 199,73 грн. (а.с.31-33). Сума заборгованості за договором позики від 08.04.2017, яка залишилася не відшкодованою і не стягнутою за судовим рішенням та яка підлягає безумовному стягненню з відповідача на користь позивача, становить 14500 грн., а за договором позики від 06.05.2017 року - 67500 грн. \~ \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.\~611 ЦК\~України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~За правилами ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`заний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Оскільки судом\~встановлено,\~що позичальник\~своєчасно не\~повернув суму\~позики,\~у позивача\~виникло право\~на застосування\~наслідків такого\~порушення у\~вигляді стягнення\~інфляційних втрат\~і трьох\~процентів річних\~відповідно до\~статті\~625\~Цивільного Кодексу,\~за змістом якої нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17. Вирішуючи питання судових витрат, до яких відносяться витрати на правничу допомогу та витрати на судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 1026,60 грн.

Outcome: approved