Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє на підставі договору про надання правової допомоги представник [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] громади\~ м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради, третя особа на стороні відповідача: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно.Мотивує заявлені вимоги тим, що її батьку [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 51/100 частина будинку, зокрема квартира [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.04.2005 року за дружиною її батька [PERSON] було визнано право власності на ? ідеальну частину 51/100 частки будинковолодіння по вул.Корсунській, 18 в м.Чернівці, яке було за нею зареєстроване 28.07.2005 року. 11.12.2014 року помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина. Вона є спадкоємицею за законом та звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але через відсутність правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцю та документу, що свідчить пр державну реєстрацію права власності було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Крім неї спадкоємцями [PERSON] є третя особа на стороні відповідача: [PERSON] дружина померлого, яка 30.03.2015 року прийняла спадщину, подавши відповідну заяву, але за заявою про видачу їй свідоцтва на спадщину не зверталася та донька померлого [PERSON], яка звернулася із заявою про відмову від належної їй спадщини на її користь. Вартість спадкового майна становить 270343,00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та її інтересах представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них до суду поступили письмові заяви з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач - представник Чернівецької міської ради [PERSON], будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України в судове засідання не зявилася, від неї до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила позовні вимоги розглянути у відповідності до вимог чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що батьку позивача - [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 51/100 частина будинку, зокрема квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу частини жилого будинку (а.с.50). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.04.2005 року за дружиною її батька третьою особою на стороні відповідача [PERSON] було визнано право власності на ? ідеальну частину 51/100 частки будинковолодіння по вул.Корсунській, 18 в м.Чернівці (а.с.56), яке було за нею зареєстроване 28.07.2005 року (а.с.57). 11.12.2014 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.40) та після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 51/200 частки, у відповідності до додаткових відомостей ? ідеальної частини 51/100 частки будинковолодіння, яке складається з тамбуру площею 3,50 кв.м., кухні площею 9,20 кв.м., кімнати площею 10,80 кв.м., кімнати площею 10,20 кв.м., кімнати площею 17,0 кв.м. коридору площею 6,60 кв.м., коридору загального користування площею 5,50 кв.м., сараїв літ. В, Т, Е, Ж, вбиральні літ.Д. за адресою: м.Чернівці вул.Корсуньська, 18 (а.с.57, 58). Позивач є спадкоємицею за законом та звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 ідеальні частки від 51/200 частки будинковолодіння, що розташоване в м.Чернівці по вул.Корсунській, 18, що залишилися після смерті батька [PERSON], який помер 11.12.2014 року, якому ? ідеальна частка від 51/100 частки вказаного будинковолодіння належала на праві власності. Крім позивача іншими спадкоємцями [PERSON], який помер 11.12.2014 року є третя особа на стороні відповідача [PERSON]- дружина померлого, яка 30.03.2015 року прийняла спадщину, подавши відповідну заяву, але з заявою про видачу їй свідоцтва на спадщину не зверталася, та [PERSON] донька померлого, яка звернулася з заявою про відмову від належної їй спадщини на користь позивача [PERSON], проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцю та документу, що свідчить про державну реєстрацію права власності було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину (а.с.71). У відповідності до свідоцтва про народження (а.с.63), [PERSON], народилася [INFO], її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] Статтею 16 ч.2 п.1 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) визначено статтею 1216 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини та згідно з статтею 1223 ч.1 та ч.2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] норм ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ч.1 ЦК України. Вимогами ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач [PERSON] реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після померлого 11.12.2014 року батька [PERSON], шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини (а.с.11) та не здійснювала відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved