Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 лютого 2016 року звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права приватної власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері [PERSON]. В позовній заяві, з врахуванням уточнень від 19 лютого 2016 року, позивач вказав, що 03 березня 2006 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області. Він є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, на момент її смерті проживав разом з нею, а тому звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на землю, який був втрачений. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (діє відповідно до довіреності від 11 лютого 2016 року строком дії 6 місяців) позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки позивач внаслідок відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом позбавлений можливості оформити спадщину померлої матері. Представник відповідача Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/133 від 02 березня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2006 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №052119, виданого 04 березня 2006 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №14 від 04 березня 2006 року. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON], як між сином та матірю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ІV-УР №1107610, виданого 18 травня 1963 року Грабівською сільською радою Кодимського району, де в графі «мати» вказано [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №23/9, площею 1.93 га., яка розташована в межах Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №060195, виданого 19 квітня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склала, тому відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги є її син [PERSON] - позивач у справі. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). З довідки Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області №84 від 25 січня 2016 року вбачається, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] на день смерті останньої проживали разом в одному помешканні в с.Грабове по вул.Гриневича, буд.67 Кодимського району Одеської області. Таким чином, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину померлої матері [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який втрачений, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №8 від 23 січня 2016 року (лист №50/02-14 від 02 лютого 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний ним спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у звязку з чим його позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину померлої матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved