Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач 13 лютого 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк») було укладено кредитний договір № 014/ZB521E/З/001, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 40 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування у розмірі 35,0% річних, строком користування до 26 березня 2016 року. Відповідач в порушення умов договору отримані грошові кошти не повертає та не сплачує відсотки за його використання згідно умов договору, у зв'язку із чим, станом на 10.07.2014 року заборгованість відповідача складає 42 010,90 грн., з якої: прострочені нараховані відсотків - 6 402,38 грн.; нараховані проценти - 737,67 грн.; прострочена частина кредиту - 4 522,40 грн.; залишок строкової заборгованості станом на 10.07.2014 року - 30 348,48 грн. Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 42 010,90 грн. та судовий збір. Представник позивача, діючий на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив суд, розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення (а.с.39). Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі заяви-анкети від 21.09.2012 року, 25 вересня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/ZB521E/З/001, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 40 000,00 грн., строком користування до 26.03.2016 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 35% річних (а.с.4,22). 27 березня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору з фізичною особою № 014/ZB521E/З/001 від 25.09.2012 року (а.с.9). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином - кредит [PERSON]. надав, про що свідчать заяви на видачу готівки (а.с.19,20). Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого за ним, станом на 10.07.2014 року заборгованість відповідача складає 42 010,90 грн., з якої: прострочені нараховані відсотків - 6 402,38 грн.; нараховані проценти - 737,67 грн.; прострочена частина кредиту - 4 522,40 грн.; залишок строкової заборгованості станом на 10.07.2014 року - 30 348,48 грн. (а.с.21). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 014/ZB521E/З/001 від 25.09.2012 року в розмірі 42 010,90 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 303,48 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 116,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved