Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінська Галина Василівна, звернувся в суд з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 12.11.1988 та довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-161 від 13.05.2021. Згідно довідки Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-161 від 13.05.2021, станом на 15.04.1991 в житловому будинку, що у [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - голова сім`ї, [PERSON] - мати, [PERSON] - сестра. Згідно довідки Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 10-167 від 13.05.2021, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку загальною площею 0,08 га. [INFO] померла [PERSON] . Вона мала у власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частка житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем померлої [PERSON] є її дочка - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] успадкувала частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій мамі - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Вона мала у власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частка житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Померла [PERSON] залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла - [PERSON] , тобто позивачу. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав померлій [PERSON] . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не визначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Також частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] , матері позивача. [INFO] померла [PERSON] . Вона мала у власності частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме частка житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Померла [PERSON] , залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла - [PERSON] , тобто позивачу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] (позивач) успадкував земельну ділянку після смерті [PERSON] . Таким чином, позивач успадкував цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Візінська Галина Василівна подала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд даної справи провести за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовільнити. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння від 12 листопада 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13 липня 1988 року, встановлено, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Дане домоволодіння в цілому зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] вцілому та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 343 від 12.11.1988. Про те, що головою колгоспного двору, що у [ADDRESS] являється [PERSON] , [INFO] ; поштова адреса даного житлового будинку не мінялася: [ADDRESS] , стверджується довідкою № 10-161 від 13.05.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно довідки № 10-162, виданої 13.05.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради, житловий будинок, що належав [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно присвоєна поштова адреса [ADDRESS] (назва вулиці та нумерація будинку не мінялася). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 263424962 від 29.06.2021 слідує, що: власником земельної ділянки, площею 0,102 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] є [PERSON] ; відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] ,встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1980 р. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За житловим будинком, що в [ADDRESS] рахується земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,08 га, що стверджується довідкою № 10-167 від 13.05.2021, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Згідно копії витягу із по господарської книги №2 Олієво-Королівської сільської ради станом на 1991-1995 роки, суспільна група господарства - колгоспник, член господарства записаний перший - [PERSON] . Станом на 15.04.1991 року у житловому будинку, що у [ADDRESS] за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , мати, [PERSON] , [INFO] , сестра, що стверджується довідкою № 10-163, виданою 13.05.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві спільної часткової власності належало по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] та [PERSON] стверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно: серія [NUMBER] від 21.08.1961 (запис за № 8 від 23.02.1930), серія [NUMBER] від 16.11.1978 (запис за №38 від 13.09.1931). Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] у віці 89 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 20 від 23.09.2000, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.09.2000 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах . Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На час смерті [PERSON] у господарстві в [ADDRESS] , разом із нею за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , дочка; [PERSON] , [INFO] , дочка, що доводиться довідкою № 10-164, виданою 13.05.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках спадкодавця [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] , які прийняли спадщину після її смерті, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступили в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 619/2001, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65250675, виданої 18.06.2021 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 1810681 (номер у нотаріуса № 619), спадкодавець - [PERSON] , дата народження: [INFO] . [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. 29.11.2001 видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстроване в реєстрі № 854) на право на земельну частку (пай) розміром 70,30 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії РН № 232892. До складу спадщини [PERSON] входить також частина (1/3 частка) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Дане спадкове майно в рівних частках (по 1/6 частці) успадкувалиспадкоємці першої черги за законом- її діти [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вступили в управління та володіння спадковим майном, однак не оформлено документи про спадкування щодо будинковолодіння. За заповітом, посвідченим 11.12.2009 секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 39, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] ,на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким державний акт на право власності на земельну частку (пай), заощаджувальну книжку заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 48620585 (номер в реєстрі нотаріальних дій 39), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41140198, виданого 05.08.2015 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 11 від 02.07.2015, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2015 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Те, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08 квітня 1955 року. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у господарстві в [ADDRESS] , разом із нею за місцем проживання була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , сестра, що доводиться довідкою № 10-166, виданою 13.05.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є її син [PERSON] (позивач). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 98/2015, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він 05.08.2015, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Копією Витягу № 41140263 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 05.08.2015 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 57777568 (номер у нотаріуса 98/2015), спадкодавець - [PERSON] . Позивачу [PERSON] 16.03.2016 приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 352 на земельну ділянку, площею 1,1890 га, що розташована на території урочища «Войцехівське» Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 820260. Дане свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 58716759. До складу спадщини [PERSON] входить також частина (1/3 частка) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина (1/6 частка) даного житлового господарства, успадкована нею після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак не оформлено документи про спадкування. За заповітом, посвідченим 11.12.2009 секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 38, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] ,на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все належне їй майно, яке належить їй і буде належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право (житловий будинок, господарські будівлі, присадибну земельну ділянку, майновий пай, державний акт на право власності на земельну частку (пай), заощаджувальні книжки) заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 48620556 (номер в реєстрі нотаріальних дій 38), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64668253, виданого 12.05.2021 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у віці 90 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 189 від 01.12.2020, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 грудня 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була зареєстрована одна за місцем проживання в [ADDRESS] , що доводиться довідкою № 10-165, виданою 13.05.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є [PERSON] (позивач). Із копії спадкової справи № 72/2021, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він 12.05.2021, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Копією Витягу № 64668216 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 12.05.2021 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67626647 (номер у нотаріуса 72/2021), спадкодавець - [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також частина (1/3 частка) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина (1/6 частка) даного житлового господарства, успадкована нею після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшан Р.Р. від 19.05.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за [ADDRESS] . Причиною відмови нотаріуса є те, що надані [PERSON] документи, які підтверджують право власності на житловий будинок, видані на ім`я [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити частку [PERSON] в житловому будинку та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] та після смерті [PERSON] , фактично став власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved