Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання за останньою права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її малолітня донька являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] своєї баби [PERSON]. Спадкове майно померлої складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,25 га, що розташована на території Яреськівскьої сільської ради Шишацького району Полтавської області і належала померлій на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Яреськівською сільською радою Шишацького району 14 серпня 2001 року за № 503 та житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Для одержання свідоцтва про право на спадщину у вигляді вищевказаного нерухомого майна позивач, як представник малолітнього спадкоємця звернулась до Шишацької державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено так-як відомості про спадкову земельну ділянку не внесені до бази даних земельного кадастру, що унеможливлює надання відповідного витягу з Державного земельного кадастру, а спадковий житловий будинок не внесений до реєстру прав власності на нерухоме майно. В зв'язку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звертається за захистом прав неповнолітньої до суду та просить суд визнати за своєю донькою [PERSON] право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в попереднє судове засідання не з'явилась. Особливою умовою угоди № 429 від 12 березня 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом Вінніком В.М., є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача - адвокат Віннік В.М. в попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Заявив клопотання про надання суду додаткових доказів та витребування судом та дослідження матеріалів спадкової справи померлої [PERSON], які судом були задоволені. Представник відповідача - Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити в попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. [INFO] у с. Яреськи Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 28 липня 2014 року Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 50 (а.с.12). До дня смерті [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 02.03.2015 № 538 (а.с.19). Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 15.05.2012 року секретарем виконкому Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області Сторож А.В. за реєстровим № 32, згідно якого все своє майно заповідала [PERSON] (а.с.13, 32 зворотній бік). Спадкоємець [PERSON], 13.10.2004 року прийняла спадщину у відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно померлої [PERSON] відсутні, що встановлено судом при дослідженні матеріалів спадкової справи № 3/2015, що перебуває на обліку та зберіганні в Шишацькій державній нотаріальній конторі (а.с. 52-54). До складу спадщини померлої [PERSON] входить наступне майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,25 га, вартістю 59964 грн. 652 коп., яка розташована на території Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської 14 серпня 2001 року за № 503 (а.с.14-15); - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що належав померлій на підставі договору-купівлі продажу від 19 листопада 1985 року, посвідченого секретарем виконкому Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області Онищенко В.В. за № 103 (а.с. 11, 21-22). Належність даного будинку спадкодавцю [PERSON] також підтверджуються даними Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області (а.с. 16-19). Також згідно довідки Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 31.03.2015 № 714 гр. [PERSON] іншого житла, окрім будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], не мала (а.с.50). Спадковий будинок згідно технічного паспорту ПП Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» (інвентарний № 4137) розташований по [ADDRESS], знаходиться на земельній ділянці площею 1500 кв. м. та складається з житлового будинку 1958 року побудови загальною площею (з врахуванням літніх приміщень) 46,9 кв.м., жилою площею 20,4 кв.м. (літ. - А-1, а), гаража (літ. - Б), літньої кухні з погребом (літ. - В), колодязя (№ 1) (а.с. 25-28). Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Шишацької районної державної нотаріальної контори Голубицької Н.І. від 20 січня 2015 року № 42/01-16 спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 2,25га та житлового будинку з господарськими будівлями відмовлено в зв'язку з тим, що інформація про спадковий житловий будинок не внесена до реєстру речових прав власності на нерухоме майно, а спадкова земельна ділянка не внесена до бази даних земельного кадастру, що в свою чергу унеможливлює надання відповідного витягу з Державного земельного кадастру (а.с.39). Наявність вищевказаних обставин, що послугували причиною відмови в частині земельної ділянки підтверджується листом відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області № 29-1628-0.4-485/2-15 від 04 березня 2014 року (а.с.23) Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Таким чином, успадкувавши після смерті [PERSON] належне їй на момент смерті майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,25га та житловий будинок з господарськими будівлями спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити їх на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо них, що є перешкодою для реалізації позивачем права власності на вищевказане спадкове майно. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved