Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач 14.06.2019 року звернувся до суду з позовом до про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . За даною адресою зареєстрований відповідач - колишній чоловік племінниці [PERSON] - [PERSON] , який з квітня 2016 року не проживає за вказаною адресою без поважних причин. В добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації відмовляється, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні житловим приміщення. Просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.07.2019 року відкрито провадження по справі та розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Треті особи [PERSON] і територіальна громада Селидівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник територіальної громади Селидівської міської ради просив суд прийняті рішення на розсуд суду. Відповідно положень ст. 280-282 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області 18 березня 2008 року, зареєстрованого у реєстрі №732, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.04.2008 року реєстраційний номер 20534003. За адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , 1993 року народження, з квітня 2008 року, що вбачається з довідки, виданої ОСББ «Промінь - 1» м.Селидове. Відповідно до акту, складеного головою правління ОСББ «Промінь - 1», в присутності свідків [PERSON] і [PERSON] , що [PERSON] , 1993 року народження, не проживає за адресою [ADDRESS] , з квітня 2016 року. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12.12.2017 року розірвано, та у довідці, виданої ОСББ «Промінь - 1» м.Селидове, зазначено, що за вказаною адресою проживає племінниця [PERSON] - [PERSON] , 1994 року народження. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, щодо визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач більше року без поважних причин не проживає за адресою: [ADDRESS] , і створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратили право на користування вказаним житлом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved