Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач 26.02.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.09.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 31099,02 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов Генеральної угоди, відповідач зобов'язання за вказаною Генеральною угодою належним чином не виконав, своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до Умов Договору не надав. Станом на 15.01.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 23112,02 грн., яка складається з: 22195,53 грн. - заборгованості за кредитом, 916,49 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в розмірі 1777,99 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 23112,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, разом з позовною заявою надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно положенням статей 627, 631 ЦК України, сторони є вільними при укладенні договору щодо визначення його умов з урахуванням вимог цього кодексу, як щодо строку його дії так і щодо наслідків закінчення цього строку. Ст. 261 ЦК передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо строк виконання не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникло право вимоги про виконання зобов'язання Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Проте, згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено з матеріалів справи, 28.09.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н (далі - Генеральна угода), метою якої було створення сприятливих умов для виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору № SAMDWF000008460757 від 29.08.2014 року, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п.1.1 Генеральної угоди, сторони узгодили по Договору 1 зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту, а саме: проценти на 803,45, комісію на 32,05 грн., пеню на 0,00 грн., штраф на 342,45 грн. Відповідно до п.2.1. Генеральної угоди, Банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 31099,02 грн., на строк 36 місяців, з 28.09.2016 року по 30.09.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 31099,02 грн. в обмін за зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, у вказані в Заяві, Умовах та правилах строки. Відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, згідно зі ст.ст.212,611,651 ЦК України, при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не настав, Сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по Кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 1777,99 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним і Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві від 28.09.2016 р. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 , відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення умов Генеральної угоди, відповідач зобов'язання належним чином не виконував. Станом на 15.01.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 23112,02 грн., яка складається з: 22195,53 грн. - заборгованості за кредитом, 916,49 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в розмірі 1777,99 грн. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або в визначеній Банком долі у випадку невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх Боргових та інших зобов'язань по цьому Договору. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 28.09.2016 року в сумі 23112,02 грн., яка складається з: 22195,53 грн. - заборгованості за кредитом, 916,49 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом та штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в розмірі 1777,99 грн. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 1762,00 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову, тобто у розмірі 881 грн. 00 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 881 грн. 00 коп.

Outcome: approved