Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.07. 2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтував його наступним. 22 квітня 2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Погреби Глобинського району Полтавської області по вулиці Мамки буд. 75. Він є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] 06 вересня 1991 року прийняла дар житлового будинку від [PERSON], про що свідчить договір дарування житлового будинку від 06 вересня 1991 року, проте, не провела його державну реєстрацію. Через відсутність належного правовстановлюючого документу Градизька державна нотаріальна контора відмовила йому (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Погреби Глобинського району Полтавської області по вулиці Мамки, буд. 75. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Погребівської сільської ради, представник третьої особи Градизької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представники третіх осіб - Глобинської районної державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ 22 квітня 2015 року померла [PERSON]. За життя 14 квітня 2015 року, вона склала заповіт, посвідчений сільським головою Погребівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за реєстровим № 08, згідно якого житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Мамки, буд. № 75, с. Погреби Глобинського району Полтавської областізаповіла сину [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи заведеної Градизькою державною нотаріальною конторою № 198 за 2015 рік, позивач, прийняв спадщину за заповітом в установлений строк, подавши до державної нотаріальної контори відповідну заяву. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Погреби Глобинського району Полтавської області по вулиці Мамки, буд. 75, який [PERSON] 06 вересня 1991 року прийняла в дар від [PERSON], про що свідчить договір дарування житлового будинку від 06 вересня 1991 року. За життя [PERSON] з невідомих причин не провела його державну реєстрацію, проте, він значився за нею, як за власником, по обліку сільської ради. Так, довідкою виконкому Погребівської сільської ради від 12.07. 2016 року № 550 підтверджено, що згідно записів в погосподарській книзі № 14 за [PERSON] на день смерті 22 квітня 2015 року значився житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Мамкиі, буд. 75, в с. Погреби Глобинського району Полтавської області. Постановою від 12.05.2016 року, державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, через відсутність належного правовстановлюючого документу. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», погрібник літ. «В», сарай літ. «Б», було побудовано в 1946 році, огорожу №2 в 1960 році, колонку питну літ. «К», ворота з хвірткою №1- в 1970 році, сарай літ «Г» в 1991 році. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється після її смерті, а тому виготовити правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно на ім»я померлої [PERSON] неможливо. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Встановивши, що [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Погреби Глобинського району Полтавської області по вулиці Мамки, буд. 75, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, має право на визнання за ним права власності на нерухоме майно, належне його матері. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved