Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , 28.02.2020 р. звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 18.07.2017 р. Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №.42. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що раніше вже перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.09.2014 р. розірвано. Від зазначеного шлюбу сторони також мають дочку [PERSON] , [INFO] . Крім того зазначає, що хоч і їхній спільний син ще не досягнув однорічного віку (що виключає можливість розірвання шлюбу), відносно відповідача було відкрите кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР 17.12.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), в якому вона є потерпілою. Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 31.01.2020 р. вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з її відмовою від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, оскільки вона не бажала щоб батько її дітей був засуджений. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільно не проживають. Жодних перспектив на відновлення сімейних стосунків немає. На примирення категорично не згідна, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В добровільному порядку відповідач відмовляється розірвати шлюб, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Сторони у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, з урахуванням вимог ст.ст. 206, 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, від яких надійшли відповідні заяви та прийняти заяву відповідача про визнання ним позову, викладену в окремій письмовій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.07.2017 р. Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №.42. (а.с. 7). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Згідно ч. 2. ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 31.01.2020 р. (а.с.10) встановлено, що [PERSON] , [INFO] 12 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до [PERSON] наніс останній не менше двох ударів долонями рук по обличчю та рукою здавив їй шию, внаслідок чого потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на верхній губі зліва та садна на шиї, що згідно висновку судово-медичної експертизи №05-9-01/345 від 20.12.2019 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В ході підготовчого судового засідання [PERSON] , не бажаючи щоб батько її дітей був засуджений відмовилась від обвинувачення у формі приватного обвинувачення. Враховуючи наведене суд вважає можливим вирішити питання розірвання шлюбу до досягнення сином [PERSON] однорічного віку. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. З урахуванням вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 420 грн. 40 коп. Позивач у позовній заяві зазначила про стягнення на її користь з відповідача понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 600 грн., долучивши акт виконаних робіт з додатком №1 про проведений розрахунок до нього та розрахунок оплати послуг адвоката [PERSON] , при цьому не надала укладений між нею та адвокатом договір про надання правничої допомоги, що унеможливлює суд встановити повноваження адвоката в цій справі та погоджений сторонами обсяг витрат на правничу допомогу, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а тому відсутні підстави для їх відшкодування. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112, СК України, та

Outcome: approved