Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] державний університет внутрішніх справ звернувся 12.10.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [PERSON] (далі по тексту - Відповідач), відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2009 по 23.04.2014. У 2009 році був зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ (далі по тексту-Університет), поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 10.08.2009 № 124 о/с. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України на [PERSON] залізниці. Відповідно до наказу УМВС України на [PERSON] залізниці від 22.04.2014 №48 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). У звязку із тим, що Відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення, з 23.04.2014, по сьогоднішній день, добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання, позивач звертається до суду з вказаним позовом. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON], паспорт серії КМ №435916, виданий Котовським МРВ ГУМВС України в Одеській області 11.01.2007 року, іпн [NUMBER], на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 31254233100570, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 08571570) витрати на навчання в сумі 48340,16 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на позові наполягала та не заперечувала в ухваленні заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: [INFO], в повторне судове засідання не зявився, сповіщався про час і місце розгляду справи за адресою зазначеною у позові (м.Поділььськ, вул.50 років Жовтня (Соборна), 48, та адресою реєстрації свого місця проживання. Виклик до суду повернулись із зазначенням «за закінченням строку зберігання» та «адресат не проживає»). Згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про час і місце розгляду справи. У звязку з відсутністю у судовому засіданні сторін та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 10.08.2009 року, згідно наказу №124 о/с [PERSON] був зарахований курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ і був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання та йому було присвоєно звання «рядовий міліції». 08.09.2009 року між відповідачем і [PERSON] державним університетом внутрішніх справ, був укладений Договір про підготовку фахівця у Одеському державному університеті внутрішніх справ, предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки «Право». 01.07.2013 року відповідач закінчив [PERSON] державний університет внутрішніх справ за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» ОКР бакалавр, та наказом №92 о/с від 29.06.2013 року був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України на [PERSON] залізниці. Відповідно до наказу УМВС України на [PERSON] залізниці від 22.04.2014 №48 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Таким чином, на момент звільнення з органів внутрішніх справ відповідач не пропрацював трьох років. Згідно розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС відповідно до постанови КМ України від 01.03.2007 року №313 за період з 01.09.2009 року по 29.06.2013 року становить 48340,16 грн., з яких: - грошове забезпечення 13748,64 грн.; - нарахування на заробітну плату 4042,24 грн.; - речове забезпечення 3750,00 грн.; - харчування 14363,86 грн.; - комунальні послуги - 12435,42 грн. Статтею 18 Закону України «Про міліцію» (чинною на час виникнення спірних правовідносин)\~встановлено, що особи, які звільнилися із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносії. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Пунктом 2.3.6 вказаного вище Договору, який був укладений між позивачем і відповідачем, передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~- одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач відмовся від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі, не відшкодувавши університету фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378,00грн.

Outcome: approved