Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач 26.07.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2., п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов. Банк зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.05.2016 р. має заборгованість - 12 472,25 грн., яка складається з наступного: - 509,62 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 130,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. - 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Умов Договору: - 250 грн. - штраф (фіксована частина). - 582,01 грн. - штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2007 року в сумі 12 472,25 грн. та стягнути сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково в частині суми кредиту в розмірі 509,62 грн. та процентів в розмірі 410,40 грн., які нараховані на суму боргу 509,62 грн. Вказувала, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з даним позовом. Зауважила, що необґрунтованим є розрахунок заборгованості по процентах, які обраховуються від суми основного боргу. Штраф та пеня є різновидами неустойки, тобто одного і того ж самого виду юридичної відповідальності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 04.04.2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК). Згідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, відповідачу був виданий кредит, однак взяті на себе кредитні зобов'язання відповідач порушив, систематично не дотримується графіку погашення кредиту та оплати відсотків за користування ним, фактично не погашає з даного часу кредит, що призвело до утворення простроченої заборгованості за кредитним договором. Заборгованість [PERSON] по кредитному договору, згідно розрахунку боргу наданого позивачем станом на 03.05.2016р. становить 12472,25 грн., яка складається з наступного: - 509,62 грн. - заборгованість за кредитом; -8130,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250 грн. - штраф (фіксована частина). - 582,01 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] укладено договір відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, початкова відсоткова ставка за кредитним договором складала 22,8 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, на доведення своїх вимог, до суду першої інстанції надав заяву [PERSON] на отримання кредиту від 13 серпня 2007 р., в якій зазначено персональні дані [PERSON] та яка на другій сторінці міститься підпис особи в графі «підпис клієнта». Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач пройшов ідентифікацію в ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з Порядком ідентифікації клієнтів під час відкриття рахунків і випуску платіжних карток. Також до позовної заяви долучено ксерокопію паспорта громадянина України [PERSON], відповідність оригіналу якої була завірена представником позивача. При підписанні заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 13 серпня 2007 р., відповідач погодився з тим, що він зобов'язується виконувати та регулярно ознайомлюватися з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку. Зокрема, Пунктом 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За умовами п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник бере на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань по договору, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.2.1 вказаних Умов та Правил визначено, що для надання послуг Банк видає клієнту карту, її вигляд визначений у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і заяви, підписанням якої Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, яка казана у заяві. Разом з тим, вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка, відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). З позовом про стягнення заборгованості до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися 26 липня 2016 року. З письмових пояснень представника позивача вбачається, що строк дії картки відповідача було визначено до вересня 2015 року. Заперечуючи проти позову, представник відповідача не спростувала того, що картка видавалася відповідачу до вересня 2015 року, між тим, зазначила, що з червня 2013 року відповідач не користувався кредитною карткою, що на думку суду не може слугувати підставою для застосування строку позовної давності саме з червня 2013 року. Оскільки дія договору кредиту, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] на час звернення позивача до суду з позовом, а саме 26.07.2016 р., не була припинена, це спростовує твердження відповідача про сплив строку позовної давності за кредитним зобов'язанням. Разом з тим, суд погоджується з твердженням представника відповідача щодо застосування спеціального строку позовної давності щодо стягнення пені за кредитним договором в межах одного року відповідно до ст.258 ЦК України, що складає починаючи з липня 2015 року, 900 гривень. Відтак, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з ст. 257 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 квітня 2007 року за кредитом в сумі 509,62 грн. та за відсотками 8 130,62 грн. строк сплати в межах трьох років до звернення до суду в межах загальної позовної давності, пеня в межах строку позовної давності за 1 рік - в розмірі 900 грн. та штрафи 250 грн. (фіксована частина), 582,01 грн. (процентна складова) - в межах року до звернення до суду. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00грн., оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: partial