Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач 27 липня 2016 року звернувся до суду з позовом до ДП «Кодимське лісове господарство» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилався на те, що 10 грудня 2015 року згідно наказу №190 ДП «Кодимське лісове господарство» був призначений на посаду майстра лісу з іспитовим строком шість місяців. Зазначений в наказі іспитовий строк не був погоджений з профспілковим органом, а тому встановлений йому іспитовий строк є незаконним. Його не було повідомлено про встановлення цього іспитового строку. Згідно наказу №32 від 21 червня 2016 року він був звільнений з посади майстра лісу, як особа, що не пройшла випробувального строку. Причиною цього стало те, що він буцім то не виявив у ввіреному обході незаконну порубку дерев на суму 23 тис. грн.. Ця обставина викладена в акті від 30 березня 2016 року. Крім того, йому у провину ставилось також самовільне залишення кордону 25 травня 2016 року, не складення акту про незаконну порубку дерев 23 травня 2016 року. Зазначені причини вважає такими, що не відповідають дійсності. Про факт незаконної порубки дерев він повідомляв керівництво ще до того як був складений відповідний акт. У всі робочі дні, крім вихідних, він знаходився на робочому місці. Акт про незаконну порубку дерев він не склав тому, що були відсутні відповідні бланки таких актів. З 21 червня 2016 року він не працює. Його середня заробітна плата за останні три місяці перед звільненням становила 2000 грн.. Своєчасно до суду не звернувся тому, що хотів всі питання повязані з його звільненням вирішити мирним шляхом. Просить задовольнити позов, визнати наказ №32 від 21 червня 2016 року про своє звільнення незаконним, поновити на роботі та стягнути з ДП «Кодимське лісове господарство» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача (на підставі довіреності) в судовому засіданні пояснила наступне. Позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими і такими, що задоволеними бути не можуть, оскільки наказ про прийняття на роботу на посаду майстра лісу з випробувальним терміном шість місяців приймалось після погодження цього питання з профспілковим органом, який погодив випробувальний термін для [PERSON]. Про це було повідомлено позивача належним чином. Наказ про звільнення позивача з посади майстра лісу у звязку з тим, що той не пройшов випробувальний строк був оголошений позивачеві під розписку. Таке рішення про звільнення позивача з займаної посади приймалось на підставі відповідних актів про неналежне виконання тим своїх посадових обовязків. Крім того, звернення позивача до суду з позовом про поновлення на роботі відбулося з пропущенням строків, передбачених статтею 233 КЗпП України. Вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив, Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Свідок [PERSON], в судовому засіданні свідчив таке. Працює сільським головою в с. Загнітків, Кодимського району. В урочищі «Лопата» була здійснена порубка дерев. Як зясувалось, власником цього урочища є ДП «Кодимське лісове господарство». Суд, вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в повному обсязі з наступних підстав. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно статті 21 КЗпП України (ч.1,2) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Статтею 26 КЗпП України (ч.1,2) передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю. Частиною першою статті 27 КЗпП України визначено, що строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Судом установлено наступне. Як убачається з наказу №190-к від 10 грудня 2015 року ДП «Кодимське лісове господарство» [PERSON] прийнятий майстром лісу обходу №8 Кодимського лісництва з 10 грудня 2015 року з шестимісячним терміном випробування. З наказом позивач ознайомлений в той же день, тобто 10 грудня 2015 року (а.с. 19). Згідно протоколу №5 від 09 грудня 2015 року засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації ДП «Кодимське лісове господарство», надано згоду адміністрації ДП «Кодимське лісове господарство» на встановлення терміну випробування шість місяців при прийнятті на роботу [PERSON] майстром лісу обходу №8 Кодимського лісництва (а.с.18). Відповідно до наказу №35 від 15 березня 2016 року ДП «Кодимське лісове господарство» «Про проведення планових весняних ревізій лісових обходів» в термін з 15 березня до 15 квітня 2016 року у всіх лісництвах провести ревізії лісових обходів (а.с.25). На виконання зазначеного наказу були проведені контрольні ревізії в обході №8 Кодимського лісництва, під час яких складені відповідні акти №12 та №20 від 30 березня 2016 року, згідно яких встановлено недостатню кваліфікацію відповідно до функціональних обовязків майстра лісу [PERSON] та виявлено незаконну порубку дерев (а.с.26-29). Як убачається з доповідної записки лісничого Кодимського лісництва [PERSON] від 31 травня 2016 року, адресована директору ДП «Кодимське лісове господарство», за період з 24 по 30 травня 2016 року [PERSON] допустив порушення трудової дисципліни, яке виразилось у відсутності на робочому місці, на телефонний зв'язок не виходив. Займаній посаді не відповідає. (а.с.35). Згідно частини другої статті 28 КЗпП України у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. Виконуючи зазначений припис Закону, відповідачем ДП «Кодимське лісове господарство» за вихідним №130 від 06 червня 2016 року, [PERSON] попереджено про звільнення у звязку з незадовільними результатами випробування. Це повідомлення позивачем отримане 06 червня 2016 року (а.с.5). А згідно наказу №32-к від 21 червня 2016 року ДП «Кодимське лісове господарство» [PERSON] звільнено з посади майстра лісу як особу, що не пройшла випробування (а.с.38-39). Згідно частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як розяснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Розглядаючи трудові спори після їх попереднього розгляду в КТС, суд з'ясовує і обговорює додержання і причини пропуску як для десятиденного строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, так і тримісячного строку звернення до КТС (ст.225 КЗпП), якщо останньою він не був поновлений. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Коли пропущений десятиденний строк не буде поновлено, заява відповідно до ст.85 ЦПК і ст.228 КЗпП залишається без розгляду. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. При пропуску передбаченого ст.225 КЗпП десятиденного строку без поважних причин необхідності у з'ясуванні інших обставин справи не має. В судовому засіданні зясовано, що позивача звільнено з роботи 21 червня 2016 року (наказ №32-к від 21 червня 2016 року ДП «Кодимське лісове господарство») і цього ж дня його повідомлено про прийняте рішення згідно дослідженого в судовому засіданні акту, складеного ДП «Кодимське лісове господарство» про відмову [PERSON] від вчинення підпису про ознайомлення з наказом (а.с.39). У своїх пояснення суду, позивач повідомив, що порушив строк звернення до суду за вирішенням трудового спору, оскільки намагався владнати спір мирним шляхом. На думку суду, зазначена в поясненні причина пропуску звернення до суду за вирішенням трудового спору є неповажна. Виходячи з викладеного, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача є не обґрунтованими і такими, що задоволеними бути не можуть. На підставі ст.ст.27,28 КЗпП України,

Outcome: dismissed