Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

позивач 20 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом вказавши, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло вона є власником квартири № 109 в будинку № 3 по бул. Європейський в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Крім неї в квартирі зареєстрована її онука [PERSON], [INFO], яка не проживає в квартирі. Факт реєстрації відповідачки у квартирі створює їй як власнику перешкоди, оскільки на відповідачку нараховується сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, які вона не сплачує, не несе витрат по утриманню житла. Тому позивач просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бул. Європейський[ADDRESS] (а.с. 1-2). В судове засідання сторони не зявилися. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає в повному обсязі (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення в газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки суд не повідомила (а.с. 26). Голова Довгинцівської районної в місті ради [PERSON] звернувся до суду з відгуком про слухання справи за відсутності представника, заперечень проти заявлених вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 18). Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору міни ААЕ № 280086 від 28.05.1997 р. та свідоцтва про право на спадщину № ВМЕ № 379614 від 15.05.2009 р. позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира № 109 в будинку № 3 по бул. Європейський (колишній Кірова) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 4-5,9 копії витягів, свідоцтва). Згідно довідки № 5 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби від 09.02.2017 р. відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі (а.с. 3 довідка), однак в ній не проживає, що підтверджується актом від 09 лютого 2017 р., затвердженого начальником дільниці № 1 та майстром дільниці Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» відповідно до якого мешканці квартир № 112, 110, 116 будинку № 3 по бульвару Європейський (колишній Кірова) міста Кривого Рогу Дніпропетровської області підтвердили факт не проживання відповідачки з 13 листопада 2015 року по дату складання акту (а.с. 10 копія акту). Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи, що відповідач [PERSON] як член сімї власника, не проживає в належній на праві власності позивачці квартирі понад рік без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved