Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.09.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2015 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. В період шлюбу з відповідачем вони придбали майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: - Пральну машину «Elektrolux» вартістю 6000,00 грн.; -Зальний гарнітур «Каспій» вартістю 5100,00 грн.; -Стіл тоалетка «Софія» вартістю 1600,00 грн.; -Диванний куток «Марсель» вартістю 9050,00 грн.; -Плита електрична «Наnsa» вартістю 4999,00 грн.; -Стіл компютерний «Тритон» вартістю 2000,00 грн. Всього майна придбано на загальну суму 28749,00 грн., поділити в добровільному порядку зазначене майно вони не можуть, оскільки знаходиться воно у відповідача і віддавати його він не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 61 СК України передбачено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно. Згідно ч. 1, 3 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить поділити майно наступним чином: Виділити їй в натурі майно на загальну суму 12700,00 грн., а саме: -Пральну машину «Elektrolux» вартістю 6000,00 грн.; -Зальний гарнітур «Каспій» вартістю 5100,00 грн.; -Стіл тоалетка «Софія» вартістю 1600,00 грн.; Виділити в натурі відповідачу майно на загальну суму 16049,00 грн., а саме: -Диванний куток «Марсель» вартістю 9050,00 грн.; -Плита електрична «Наnsa» вартістю 4999,00 грн.; -Стіл компютерний «Тритон» вартістю 2000,00 грн. Стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості майна в розмірі 1674,50 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2015 року (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 ч. 1 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Судом встановлено, що сторони в період шлюбу придбали майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя: - Пральну машину «Elektrolux» вартістю 6000,00 грн.; -Зальний гарнітур «Каспій» вартістю 5100,00 грн.; -Стіл тоалетка «Софія» вартістю 1600,00 грн.; -Диванний куток «Марсель» вартістю 9050,00 грн.; -Плита електрична «Наnsa» вартістю 4999,00 грн.; -Стіл компютерний «Тритон» вартістю 2000,00 грн. Всього майна придбано на загальну суму 28749,00 грн.. Вартість та придбання зазначеного майна підтверджується наданими позивачем копіями документів (а.с. 8-9, 12), а також поясненнями сторін, які згодні з переліком та вартістю майна, придбаного за час шлюбу. Щодо зазначеного майна, набутого за час перебування у шлюбі, то суд вважає, що воно підлягає розподілу наступним чином: Виділити позивачу в натурі майно на загальну суму 12700,00 грн., а саме: -Пральну машину «Elektrolux» вартістю 6000,00 грн.; -Зальний гарнітур «Каспій» вартістю 5100,00 грн.; -Стіл тоалетка «Софія» вартістю 1600,00 грн.; Виділити в натурі відповідачу майно на загальну суму 16049,00 грн., а саме: -Диванний куток «Марсель» вартістю 9050,00 грн.; -Плита електрична «Наnsa» вартістю 4999,00 грн.; -Стіл компютерний «Тритон» вартістю 2000,00 грн. Різницю у вартості майна в розмірі 1674,50 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому відсутні підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України, оскільки судом не встановлені обставини, що мають істотне значення, зокрема відсутні докази того, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання. А відповідно до п. 24 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved