overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач 22.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 02.09.07 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , 10 р. н.. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, відмінністю поглядів на життя. Сторони спільно не проживають. Шлюб існує формально. Примирення сторін вважає неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. За станом на 25.11.19 р. відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 02.09.07 р. Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 02.09.07 р., актовий запис № 21. Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони мають вказаних вище спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач 22.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 22.06.12 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] дочка [PERSON] , [INFO]. Зазначає, що на протязі останнього часу шлюбні стосунки сторін поступово погіршились. Вони не мають взагалі порозуміння та поваги, мають розходження у поглядах на сімейні відносини та обов`язки. Шлюб існує формально. На примирення вона не згідна. Вона не працює, а відповідач виїжджає на заробітки за кордон. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, заперечує можливість примирення сторін. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. За станом на 28.10.19 р. відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають двох неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 22.06.12 р. Луківською селищною радою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 22.06.12 р., актовий запис № 9. Та обставина, що сторони мають двох вказаних вище спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач 22.07.2015 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 20.03.2014 року на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «України» стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.10.2014 року, яке набрало законної сили 24.03.2015 року, було встановлено факт проживання однією сімєю її з [PERSON] на день його смерті 20.03.2014 року, за адресою: [ADDRESS]. Через те, що їй прийшлось в судовому порядку встановлювати факт проживання однією сімєю із загиблим [PERSON], вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Після уточнення позовних вимог від 11.08.2015 р., просить суд винести по справі рішення, яким визначити її додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач та її представник [PERSON], належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням задовольнити позов та розглядати справу без їхньої участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть І-НО №752755, виданого 21.03.2014 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер 20.03.2014 року, актовий запис 72. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 15.10.2014 року, яке набрало законної сили 24.03.2015 року, було встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON], [INFO] з [PERSON] на день його смерті 20.03.2014 року, за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №474/01-09 від 24.07.2015 року, виданої Першою Селидівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлого 20.03.2014 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Судом встановлено, що позивач пропустила з поважних причин строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 20.03.2014 року. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач 22.07.2015 року звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що 18.11.2004 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них народилась дочка: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачкою не склалися через відмову відповідачки зберегти сім?ю, приниження шлюбних відносин. Сімейне життя не склалося, тому, що позивач проживає в квартирі батьків. Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав. Також просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка будучи належно повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилась. Так, за зареєстрованим місцем проживання відповідачки було надіслано копію ухвали про відкриття провадження та матеріали справи із повідомленням про виклик у судове засідання на 23.10.2015 року, 20.11.2015 року та 07.12.2015 року. Перший рекомендований лист вручено відповідачці. Другий рекомендований лист із повідомленням про вручення повернувся до суду з відміткою «За відмовою адресата від одержання». Третій рекомендований лист із повідомленням про вручення повернувся до суду з відміткою «За зазначеною адресою не проживає». Тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції в Львівській області серії 1-СГ №255255 від 18.11.2004 р.. Від спільного проживання у них народилась дочка: [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною копією свідоцтва про її народження серії 1-СГ №213421 від 24.05.2005 р. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного сімейного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Тому, позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач 22.08.18 р. подала до суду вказаний вище позов, обґрунтований тим, що сторони уклали шлюб 25.02.16 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON], [INFO] р. н., яка проживає з нею. Зазначає, що з липня 2017 р. з огляду на неналежну поведінку чоловіка у сім»ї сторони фактично припинили шлюбні відносини, стали проживати окремо. Відповідач ставиться до неї зневажливо, допускає домашнє насильство. Вона вживала заходів до збереження шлюбу, однак, безрезультатно. 27.07.18 р. відповідачем спричинено їй тілесні ушкодження, відомості про що внесено у ЄРДР як кримінальне правопорушення та на даний час триває досудове розслідування. Сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Шлюб існує формально. Спільне проживання сторін стало неможливим. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що шлюб розпався остаточно з вини відповідача та вона категорично заперечує проти можливості примирення сторін. Відповідач допустив домашнє насильство, за що вона його у подальшому простила. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що шлюб розпався остаточно та він категорично заперечує проти можливості примирення сторін. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають одну спільну неповнолітню на даний час дитину, але категорично не бажають збереження даного шлюбу; заперечують проти надання судом строку для можливого примирення сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.02.16 р., сторони перебувають у шлюбі з 25.02.16 р., актовий запис № 3. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище «[PERSON]». Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач 22.08.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 21.11.04 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей: сини: [PERSON] , 05 р. н., [PERSON] , 12 р. н.. У зв`язку з непорозуміннями на фоні побутових проблем, з початку 2018 р. сторони почали конфліктувати та з квітня 2018 р. припинили шлюбні стосунки. Вона має намір на розірвання шлюбу не вбачає можливостей до примирення. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, зазначає, що наміру на збереження шлюбу не має та просить не надавати строку для можливого примирення сторін. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. За станом на 20.11.19 р. відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають окремо фактично, мають двох спільних неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження шлюбу і категорично заперечує можливість примирення сторін, а відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 24.11.04 р. відділом рацс Ковельського МУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 21.11.04 р., актовий запис № 510. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін на даний час є двоє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копією свідоцтва про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач 22.08.2013 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він з 16.02.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з початку серпня 2013 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до виникнення сварок. Вважає примирення неможливим. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.6). Вказав, що на примирення не згоден. Майнового спору немає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином за останніми відомими суду адресами. До суду повернулись конверти, як неврученні за закінченням терміну зберігання, а тому у відповідності до ст.77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. Суд, у відповідності до ст.224 ЦПК України, розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.02.2013 року зареєстрували шлюб (а.с.5). Дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2013 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, частих сварок з цього приводу. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач 22.08.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 09.10.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2015 року, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказав, що шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені з листопада 2015 року. Вони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини між нею та позивачем були припинені з листопада 2015 року. Вони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 09.10.2007 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2015 року. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач 22.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 13.09.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний момент ведення спільного господарства з відповідачем припинено. ЇЇ доходів не достатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач працює електромонтером в ТОВ «Ватценроде», отримує регулярний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Інших дітей відповідач не має. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.15). Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує (а.с.13). Зазначив, що аліменти більше нікому не сплачує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 13.09.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Дитина проживає з позивачем (а.с.7), перебуває на її утриманні. Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте згідно поданої до суду заяви не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі, визначеному позивачем (а.с.13). По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач 22.08.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 17.09.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, чим ухиляється від свого обовязку по утриманню дітей. Вона самостійно не в змозі утримувати дітей, їм потрібна матеріальна допомога батька. Інших стягнень з відповідача не проводиться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини до досягнення ними повноліття. Від позивача до суду надійшла заява (а.с.18) про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про день, час і місце розгляд управи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації (а.с.13). До суду повернувся конверт як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.17). У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, судовий виклик вважається врученим. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182,184,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 17.09.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). На даний час сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні (а.с.10). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Його місце роботи суду невідоме. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved