Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

позивач [PERSON] 21 жовтня 2016 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 20 травня 2014 року померла її мати [PERSON]; М.М. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку № 50, який розташовано по вул. Чкалова та земельної ділянки площею 0,0938 га. Вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки в Державному акті на право приватнорї власності на землю та у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є розбіжності у площах земельної ділянки, а саме в Держаному акті площа вказана - 0,0945 га, а у витязі -0,0938 га. Крім неї, інших спадкоємців не має. Просить визнати за нею право власності на будинок, який розташовано по вул. Чкалова 50 у м.Дружківка Донецької області та земельну ділянку площею 0,0938 га . Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодився. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд заслухавши позивача, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають частково виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 травня 2014 року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО , виданого 21 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все спадкове майно в тому числі і на будинок № 50, який розташовано по вул. Чкалова і місті Дружківка та земельну ділянку площею 0,0938 га . [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Оскільки позивач є донькою померлой [PERSON], що підтверджено рішенням Дружківського міського суду від 08 грудня 2014 року про встановлення факту родинних відносин (а.с.6) , то відповідно до ст.1261 ЦК України вона має право на спадкування у першу чергу. [PERSON] 07 жовтня 2016 року звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Нотаріусом державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] - на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Чкалова, 50 у м.Дружківка Донецької області через наявність розбіжностей у площі земельної ділянки вказаної у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 12 ). Звертаючись до суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, позивач посилалась на те, що нотаріальна контора не видає свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Тому [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що умови для одержання [PERSON] в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутні, через через наявність розбіжностей у площі земельної ділянки вказаної у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Тому [PERSON] вправі звернутися у суд з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку. Як вибачається із матеріалів справи, що згідно з Технічною документацією із землеустрою щодо інвентарізації земель для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадібна ділянка) за адресою: вул. Чкалова, 50 м.Дружківка є площею 0,0938 га. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Враховуючи, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку ґрунтуються на законі, то їх слід задовольнити. Щодо позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок із спорудами, який розташовано по вул. Чкалова,50 у м.Дружківка Донецької області, то в цій частині позивачу треба відмовити за наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що у постанові нотаріуса вказано лише про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину лише на земельну ділянку, щодо будинку, то нотаріусом відмова не видавалась, тому, суд, вважає, що звернення позивача із позовними вимогами про визнання права власності на будинок є передчасним. На підставі ст. 10,11,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), на підставі ст. 15,328, 373,1225,1261 ЦК України, суд

Outcome: partial