Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 червня 2016 року звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просила стягувати з відповідача [PERSON] грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, вказавши, що відповідач є батьком вказаних дітей, але після розлучення ухиляється від їх утримання. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач позов визнає частково, зокрема визнає свій обов'язок сплачувати аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей, але через відсутність постійної роботи та заробітку не може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, який просив зменшити до 500 грн. на місяць на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав. Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 27 квітня 2006 року другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, та [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого 25 липня 2005 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області). В даний час сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні. Таким чином, відповідач [PERSON] законодавчо зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, проте свій обов'язок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов'язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку. Так, згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення. Судом встановлено, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, але зі слів допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (батька позивача) відповідач працює на сонячній електростанції без оформлення трудових відносин, тому суд, з огляду на характер трудових відносин відповідача та його заробітку, у відповідності з вимогами ч.1 ст.184 СК України вважає необхідним визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у позивача самостійного заробітку Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відтак, мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років складає: з 01 січня 2017 року - 506 рн.70 коп., з 01 травня 2017 року - 533 грн.10 коп., з 01 грудня 2017 року - 558 грн. У зв'язку з цим, суд вважає необхідним визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісяця на кожну дитину. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial