Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Рекуш О.Р., звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати їх такими, що втратили право на користування належним йому житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що дана квартира належить йому на праві приватної власності на підставі Договору дарування від 24.03.2006, у якому зареєстрована його дружина та діти. Близько 6 років відповідачі не проживають за вказаною адресою, що підтверджується Актом опитування свідків від 11.03.2021. На даний час вони перебувають за межами України, тому самостійно знятись з реєстрації не можуть. Оскільки відповідачі відсутні за місцем проживання понад 6 років без поважних причин, вважає, що вони втратили право користування зазначеною квартирою. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, представника позивача адвокат Рекуш О.Р. подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в зал судового засідання не прибули. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові заяви в яких вони зазначили про те, що позовні вимоги визнають повністю та просять розгляд справи проводити у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~З підстав, визначених ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. За даними договору дарування квартири серія ВСР №432254, посвідченого приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального кругу Одіжинською Л.Б. 24 березня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №535, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар належну [PERSON] квартиру номер [ADDRESS] . Квартира, що відчужується, належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Бучацькою державною нотаріальною конторою 22.03.2005 за Р №290 та зареєстрованого в КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» 22.03.2005 за Р №1407 в реєстровій книзі №4. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.4\~ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2\~ст.405 ЦК України\~передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається\~з довідки №125, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області 11 березня 2021 року, в квартирі [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Крім того, за вище наведеною адресою числяться зареєстрованими також дружина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] які не проживають у вказаній квартирі з 01 січня 2015 року по даний час. Відповідно до акта опитування свідків від 11 березня 2021 року, сусіди [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , жителі [ADDRESS] , підтвердили, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за вказаною адресою, однак там не проживають з 01.01.2015 по даний час. Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою підтверджується також даними будинкової книги для прописки громадян, згідно якої у будинку [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - власник квартири, а також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачі в судове засідання не прибули, подали до суду заяви в яких зазначили про те, що позовні вимоги визнають повністю. Отже, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутні по місцю постійного проживання понад один років без поважних причин, проти чого такі не заперечували, їх реєстрація в домоволодінні, яке належить позивачу, створює певні перешкоди в реалізації його прав, як власника, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] . На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156\~ ЖК України та

Outcome: approved