Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 07 квітня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) за актовим записом № 62 . Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, поглядів на подружнє життя та виконання обов`язків подружжя. Через це неодноразово виникали конфліктні ситуації, що негативно впливало на них. Від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] . На даний час вони як сім`я не проживають, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. На день подання цієї позовної заяви спору про поділ майна, яке було спільною власністю подружжя немає. Так само відсутній спір щодо місця проживання дитини, адже було вирішено, що донька проживатиме за місцем проживання мами. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 07.04.2016 року та зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 62. 04 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі. Вказав, що позов підтримує та просить його задоволити. Також, вказав, що разом не проживають як подружжя з серпня 2019 року. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що просить суд розглянути справу без її участі. Вказала, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Також, зазначила, що з позивачем вони не проживають як подружжя з серпня 2019 року та після розірвання шлюбу просить їй залишити прізвище теперішнє - [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 07 квітня 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 62. Відповідно до Свідоцтва про народження № 0800 від 08.09.2016, яке видано Громадою Варна , сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записано відповідача. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом не проживають з серпня 2019 року, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved