Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.05.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15.05.2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, ухвалою суду від 24.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі (а.с.14-15, 35-36). У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що ніколи не ухилявся від обов`язку утримувати сина, завжди за вказівкою позивача купував для дитини ліки, одяг, взуття, виконував медичні аналізи, займався підготовкою дитини в шкоду, також фінансово забезпечує дитину, наприклад, щомісячне повне харчування в школі, музична школа, батьківські внески в ліцеї, екскурсії дитини, відпочинок та оздоровлення влітку, мобільний зв`язок, кишенькові гроші, в середньому він витрачає на дитину від 3 до 8 тис. грн. в місяць. В судовому засіданні відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), так як має на утриманні хворих батьків похилого віку, та 06.06.2019 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву (а.с.21-25). Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.1995р, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.07.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 59 від 11.06.2005 року (а.с.7). [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом до 18 років, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 8), проживає з матір`ю, яка повністю його утримає, старається задовольнити всі потреби дитини на повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу, взуття, ліків, забезпечити постійний нагляд лікарів. Як зазначила позивач в заяві, відповідач [PERSON] фінансової допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] надає допомогу на утримання сина, оплачує навчання, забирає з школи, купує необхідні речі, одяг тощо. Крім того, відповідач зазначив, що має на утриманні двох батьків пенсіонерів, які хворіють та потребують догляду і утримання. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України). За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. У даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, судом також досліджено довідку про сукупний дохід та утриманий податок відповідача за період з січня по червень 2019 року (а. с. 40) та встановлено, що на утриманні відповідача [PERSON] знаходяться непрацездатні хворі батьки-пенсіонери похилого віку, а саме: мати [PERSON] , 1939 року народження, пенсійне посвідчення № [NUMBER] , хворіє на ішемічну хворобу серця, гіпертонічну хворобу ІІ ст. ризик 3, стадія 2, кальцинуючи хворобу клапанів серця, дисциркуляторну енцефалопатію ІІ ст., сечокам`яну хворобу, макулярний розрив правого ока, катаракту правого ока та батько [PERSON] , 1940 року народження, пенсійне посвідчення № [NUMBER] , який хворий на онкологічне захворювання відділу прямої кишки ІІ ст., після операції потребує постійного лікарського догляду та медичних препаратів (а.с. 26-31). Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням часткового визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття свою дитину, повноцінно забезпечувати її інтереси, судом встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, щомісячно, в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову, а саме з 10.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням доходів відповідача та знаходження на його утриманні хворих батьків-пенсіонерів, такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім цього, судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст. 192 СК України. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 768 грн. 40 коп. Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial