Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач 12.08.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 09.10.2012 року було укладено кредитний договір № КЗИППФ/1004452.1. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 249\~000 грн. 00 коп. строком до 08.10.2017 року зі сплатою відсотків 18,2 % річних. Відповідач неналежно виконує зобов'язання за вказаним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредиту у сумі 160 211 грн. 22 коп. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву з підтриманням позову, просив винести по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі. Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Зібраними у справі доказами, судом встановлено, що між [PERSON] 09.10.2012 року було укладено кредитний договір № КЗИППФ/1004452.1. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 249\~000 грн. 00 коп. строком до 08.10.2017 року зі сплатою відсотків 18,2 % річних. Згідно наданого розрахунку суму заборгованості за кредитним договором складає 160\~211 грн. 22 коп. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved