Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] обласного будинку дитини №2, треті особи Орган опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації, Служба у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації про повернення дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 24.03.2017 року №419/719/17 у них було відібрано малолітню дитину [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Дитину було передано до [PERSON] обласного будинку дитини №2. На теперішній час ситуація змінилась, вони пройшли активне протиалкогольне лікування, створили необхідні побутові умови для виховання і догляду за дитиною, а саме: орендують газифікований житловий будинок, обладнаний необхідними меблями, побутовою технікою та речами постійного вжитку. Для дитини є окреме ліжко для відпочинку, місце для особистих речей, одяг, взуття за віком і сезоном. Вони займаються веденням домашнього господарства і працюють по найму. Під час перебування дитини у [PERSON] обласному будинку дитини №2 постійно відвідували дитину, опанували навички годування дитини і догляду за нею, цікавилась станом здоровя дитини, привозили солодощі, фрукти, засоби догляду за дитиною. Вони бажають проживати разом з донькою, піклуватися про її здоровя, виховувати та утримувати. Просили суд повернути малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні в [PERSON] обласному будинку дитини №2, для подальшого утримання та виховання до матері [PERSON] та батька [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що вона є матірю [PERSON]. Вона і її чоловік [PERSON] змінилися. Вони придбали будинок, який розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Деменкове, вул. Кленова, б. 3. Ведуть домашнє господарство, у них є корова, коза, кури, кролі, город. Для дитини вони придбали ліжечко, дитячі речі та іграшки. Зараз вона і її чоловік не вживають алкогольні напої. Вони періодично відвідували свою доньку [PERSON] у дитячому будинку. Донька впізнає її. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що він є батьком [PERSON]. Він вважає, що дитина повинна проживати разом з батьками. Зараз він не вживає алкогольні напої, проходить протиалкогольне лікування. Він також відвідував доньку в дитбудинку, яка його впізнає. Представник відповідача [PERSON] обласного будинку дитини №2 [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Додатково суду пояснила, що дитина [PERSON] з 11.04.2017 року перебуває у [PERSON] обласному будинку дитини №2 на повному державному забезпеченні. З 03.05.2017 року батьки дитини [PERSON] і [PERSON] разом постійно приїздили та відвідували дитину, годували дитину, привозили їй засоби догляду. Дитина знає своїх батьків та впізнає їх. Позивачі кожного тижня дзвонили до закладу та цікавилися дитиною. Представник третіх осіби Органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації, Служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Додатково суду пояснила, що після відібрання дитини подружжя [PERSON] перебуває на контролі з березня 2017 року у Службі у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації. Регулярно представники служби відвідували родину [PERSON], також їх контролювала відповідна селищна рада за місцем їх проживання. Батькам дитини надавались рекомендації, яких вони дотримувалися. 19.04.2018 року працівникам Служби у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації були перевірені створені умови для проживання дитини. Для дитини є усе необхідне, будинок придатний для нормального проживання. Позивачі пройшли лікування від алкогольної залежності, після чого фактів вживання позивачами алкогольних напоїв не було встановлено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з [PERSON] з народження. [PERSON] проживає у с. Деменкове, у них є двоє дітей. Їх старша донька Катя проживає у м. Москва, а молодша донька [PERSON] у дитячому будинку. Весною 2017 року неповнолітню [PERSON] відібрали у батьків. Після відібрання дитини [PERSON] та [PERSON] дуже переймалися. Зараз у родини [PERSON] є будинок, город та господарство. У будинку знаходиться дитяча кімната. [PERSON] приблизно два роки не вживають алкогольні напої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з позивачами. Вона знає їх як працьовитих людей. Вони дуже хвилюються за доньку. [PERSON] проживає в с. Деменкове у будинку. Свідок особисто не була у будинку, але їй відомо, що вони відремонтували будинок та мають своє господарство: корову, козу, кролів. Вказані обставини відомі зі слів сусідів родини [PERSON] з с. Деменкове. У них є донька, яка зараз проживає у дитячому будинку. Позивачі щиро розкаялися в тому, що трапилося. Вони страждають за дитиною та відвідують її у дитячому будинку. Позивачів в стані алкогольного спяніння не бачила. Для дитини вони придбали ліжечко та коляску. Вислухавши пояснення позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Частинами сьомою та восьмою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №378795, виданого 25.11.2016 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області. Згідно з копією рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 24.03.2017 року було відібрано малолітню [PERSON], [INFO], від [PERSON] і [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано для подальшого влаштування малолітню дитину службі у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації. Відповідно до копії подання про можливість повернення дитини для подальшого виховання батькам [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області від 05.03.2018 року №13/756, орган опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області вважає за доцільне повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO], для подальшого утримання і виховання батькам [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області від 06.03.2018 року №22, [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON] у с. Деменкове по вул. Кленова, б. 3, на підставі договору найму на житло. Будинок газифікований, у ньому є чотири кімнати. Оселя прибрана, у гарному стані. У підсобному господарстві є коза, птиця та теля. [PERSON] та [PERSON] працюють по найму. Також судом встановлено, що [PERSON] є пайщиком та від оренди земельної ділянки отримала дохід за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року у сумі 13082,27 грн. Вказана обставина підтверджується довідкою про доходи від 07.12.2017 року №128, виданої приватним акціонерним товариством сільськогосподарською виробничою фірмою «Агротон». Відповідно до побутових характеристик від 06.12.2017 року №233, №232 та від 17.04.2018 року №93, №94, виданих Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] на підставі договору оренди проживають у домоволодінні с. Деменкове Новоайдарського району Луганської області. З січня 2017 року зарекомендували себе з січня 2017 року зі задовільного боку та працюють за наймом. Також у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] пройшли протиалкогольне лікування, що підтверджується копіями повідомлень лікаря від 20.03.2017 року. Крім того, згідно з повідомленнями [PERSON] районного територіального медичного обєднання від 20.04.2018 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають на «Д» обліку у лікаря нарколога, були кодовані 20.03.2017 року на 1 рік, лікаря-нарколога відвідують регулярно, ведуть здоровий спосіб життя. Згідно з висновком про можливість повернення дитини [PERSON], [INFO] для подальшого виховання батькам [PERSON] та [PERSON], виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Луганської області, від 23.04.2018 року №13/1277, діючи в інтересах дитини та враховуючи всі обставини [PERSON] районна державна адміністрація Луганської області як орган опіки та піклування вважає, що причини, які призвели до вилучення дитини із родини, усунуті, і вважає за доцільне повернути малолітню дитину для подальшого утримання і виховання її батькам. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.04.2018 року, з метою підготовки висновку про повернення малолітньої [PERSON] Служба у справах дітей [PERSON] районної державної адміністрації провела обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Деменкове по вул. Кленова, б. 3, та за результатами встановила, що вказаною родиною створено належні умови для проживання малолітньої дитини. Вказана обставина також підтверджується актом про обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області від 17.04.2018 року №25. Аналізуючи докази по справі, суд встановив, що позивачі [PERSON] та [PERSON] змінили ставлення до виконання своїх батьківських обовязків щодо доньки [PERSON], цікавляться дитиною, її життям, станом здоровя, розвитком тощо. Позивачі створили належні умови для проживання дитини, підготували необхідні дитячі речі (іграшки, одяг, взуття, книжки тощо). Також суд враховує, що позивачі [PERSON] та [PERSON] змінили спосіб життя, пройшли курс лікування від алкогольної залежності і алкоголь не вживають. Зазначені обставини були підтверджені свідченнями свідків та письмовими докзами по справі. За таких обставин суд приходить до висновку, що дійсно відпали причини, які перешкоджали належному вихованню батьками [PERSON] і [PERSON] їх неповнолітньої дитини [PERSON] та були підставою для відібрання дитини без позбавлення позивачів батьківських прав. Також суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що вимоги [PERSON], [PERSON] про повернення дитини підлягають задоволенню, оскільки повернення дитини в родину відповідає інтересам дитини та знаходиться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Outcome: approved