Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач [PERSON] 24 лютого 2016 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02 липня 2014 року між нею та відповідачем укладено попередній договір про завдаток, згідно якому сторони зобов'язалися у майбутньому підписати договір купівлі-продажу будинку, який розташовано по вул. Попова, 44 с. Очеретино Ясинуватського району Донецької області. Завдаток сплачено у розмірі 15000 гривень. Після того, як позивач передала гроші відповідачці, остання відмовилась оформлювати документи на будинок, як було з'ясовано у відповідачки взагалі не має належно оформлених документів на будинок. Зазначені дії викликали у позивача сумніви, вона вирішила, не купувати будинок. Просила відповідача повернути їй гроші, але остання відмовилась добровільно повернути гроші. Позивач просить повернути їй сплачений завдаток у розмірі 15000 гривень по курсу долара на наступний час, а саме 45600 гривень. Позивач [PERSON] з'явилась у судове засідання, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що вони з чоловіком вирішили купити будинок в с. Очеретино Ясинуватського району. Вони знайшли будинок, який їм сподобався. Домовились із господаркою про купівлю будинку за 50000 грн. Вони сплатили 15000 грн. завдаток, про що відповідач написала розписку. Після передачі коштів вона просила відповідачку оформити документи на будинок, але відповідачка відмовлялась. До наступного часу документи на будинок не переоформлені. Тоді вона звернулась до відповідачки з проханням повернути їй сплачені гроші, але відповідач відмовляється повернути гроші. Просить задовольнити її позовні вимоги та повернути їй сплачений завдаток у сумі 15000 гривень . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує. Надала пояснення, що на початку липня 2014 року [PERSON] та її чоловік звернулись до неї з проханням продати будинок, який розташовано за адресою: с. Очеретине Ясинуватського району вул. Попова, 44, який належить їй на підставі заповіту. Після того, як [PERSON] та її чоловік оглянули будинок, розташований за вищезазначеною адресою вони досягли усної домовленості, що вони купують будинок за 50000 гривень. 02 липня 2014 року вони передали їй 15000 гривень, як завдаток, про що вона написала розписку. Вона запропонувала [PERSON] вселитися в будинок та почати господарювати, після чого остання погодилась. Після отримання грошових коштів вона звернулась до БТІ по Ясинуватському району, але їй було відмовлено в оформленні технічного паспорту, так як на той час і до тперешнього часу будь які реєстраційні дії по Ясинуватському району не проводяться у зв'язку з проведенням АТО. [PERSON] звернулась до неї з проханням повернути гроші, оскільки вони передумали купувати будинок. Вважає, що позивач відмовилась від купівлі будинку, а тому завдаток повинен залишитися у неї. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд заслухавши позивача [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 липня 2014 року [PERSON] отримала задаток за продажу будинку, який розташовано за адресою: вул. Попова,44 с. Очеретине Ясинуватського району Донецької областів у розмірі 15000 гривень, що підтверджується розпискою (а.с.15). Дані гроші передала відповідачці [PERSON] Ці обставини не спростовуються відповідачкою, яка в своїх запереченнях підтвердила, що отримала завдаток від [PERSON] за продажу будинку у розмірі 15000 гривень. Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно з частиною четвертою статті 635 ЦК України договір про наміри (протокол про намір тощо) якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. При застосуванні зазначеної норми слід виходити з того,що документ,який відповідає вимогам частини першої статті 635 ЦК України, є попереднім договором, незалежно від його назви ,навіть якщо сторони визначили його як договір про наміри ,протокол про наміри тощо, такий попередній договір створює для сторін юридичні наслідки. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню . Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку. Оскільки договір купівлі-продажу, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був , а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана [PERSON] відповідачу грошова сума є авансом. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6 - 176 цс 12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому,що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобовязання незалежно від того , яка сторона відповідальна за невиконання зобовязання. Особа, яка отримала аванс , повинна його повернути. Тому, суд не може погодитися з доводами відповідачки, що оскільки договір купівлі-продажу не укладено з вини позивачки, то вона не повинна повертати гроші. Отже ,судом встановлено , що між сторонами мав місце договір про наміри укладення в подальшому договору купівлі-продажу будинку, однак до теперішнього часу умови договору не виконані, договір між сторонами не укладено, а сума авансу, сплачена позивачкою за цим договором, останньою не повернута. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України,

Outcome: approved