Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], територіальної громади с. Боянчук в особі Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що 18 квітня 2017 року в с.Боянчук\~ Заставнівського району Чернівецької області помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 6, розташованого по вул.Гараса в с. Боянчук Заставнівського району Чернівецької області. Згідно заповіту від 17.08.2015 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Боянчуцької сільської ради [PERSON], та зареєстрований в реєстрі №72 [PERSON] все своє майно заповів дружині [PERSON], яка 05.07.2017 року подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, а тому позивач [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON],[PERSON], [PERSON], являються спадкоємцями першої черги за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті батька прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с.Бончук Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в їх відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать їх підписи у поштовому повідомленні про отримання судових повісток. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд,\~врахувавши заяви сторін,\~дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що 18.04.2017 року в с.Боянчук помер батько позивача [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №175569 від 19.04.2017 року (а.с.7). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Гараса, №6 в с. Боянчук Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Боянчуцької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 17.08.2015 року зареєстрованого в реєстрі 72, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий заповів відповідачу по справі [PERSON], яка від прийняття спадщини за заповітом відмовилася, про що 05.07.2017 року подала у Заставнівську державну нотаріальну контору відповідну заяву. Інших спадкоємців за заповітом не має. Відповідно до ст.1273 ч.1 ЦК України, а саме: спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] не скористалася своїм правом на отримання спадщини, як спадкоємець за заповітом, не прийняла спадкове майно у встановлений законом строк, подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини, тому майно успадковується спадкоємцями за законом. Згідно ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині,яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Факт родинних відносин померлого [PERSON] з [PERSON], як батька та доньки, підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІII-УР №449340 від 01.06.1961 р. та копією свідоцтва про одруження серії І-МИ №320408 від 08.05.1981 р. (а.с.11-12). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297\~ ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач\~ [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №48294670 від 05.07.2017 року (а.с.8) та змісту постанови про відмову у вчиненні\~ нотаріальних дій №1253/02-31 від 21.11.2017 року (а.с.21). З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №48294670 від 05.07.2017 року (а.с.8 ), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 21). Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Гараса, 6 в с. Боянчук Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], померлому 18.04.2017 року, що підтверджується довідкою виконкому Бончуцької сільської ради №1366 від 21.11.2017 р., (а.с.9), випискою із погосподарської книги\~ №1347 від 17.11.2017 року (а.с.14) , довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №360 від 30.10.2017 року (а.с.13). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого\~[PERSON] за законом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.15-20). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №360 від 30.10.2017 року (а.с.13) його вартість становить 48435\~ (сорок вісім тисяч чотириста тридцять пять) гривень\~ 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved