Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач, 21.09.2017 звернулась до суду із позовом до відповідача, [PERSON], в якому просила стягнути на її користь пеню за несплату аліментів за період з 15.03.1993 по день ухвалення рішення суду. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24.05.1994. від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Постановою від 15.03.1993 Комінтернівський районний суд м. Харкова стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1\\3 частини заробітку щомісяця, але не менше 1\\3 мінімальної заробітної плати. Позивач стверджує, що починаючи з 15.03.1993 і по теперішній час відповідач аліменти не сплачував. Державний виконавець Московського ВДВС м. Харкова в 2016 році за її заявою виконав розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, яка складає 39171,17 грн. Крім того, позивач в позовній заяві зазначала, що бере на себе зобов'язання виконати та надати в судове засідання детальний математичний розрахунок суми пені за несвоєчасну виплату боржником аліментів. На судові засідання позивач, не з'являлась, за час розгляду справи судом - з вересня 2017 по серпень 2018 року розрахунку пені, про стягнення якої заявлено позовну вимогу, до суду не надала. В матеріалах справи наявні заяви та клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності на підставі наданих доказів. Відповідач на судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщений. Суд ознайомившись із заявою позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов наступного. Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 74 цього Закону, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. У частині дев'ятій цієї статті зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 згаданого Закону, відповідно до частини дев'ятої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Відповідно до статті 196 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В матеріалах справи наявна фотокопія постанови суду про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача; копії довідок про наявність заборгованості зі сплати аліментів, копія розрахунку заборгованості по аліментам, виконаного Московським ВДВС ХМУЮ 17.05.2016 за заявою позивача. Копії вказаних письмових доказів позивач, всупереч положенням ст. 95 ЦПК України належним чином не завірив та їх оригінали для огляду судом не надав. Крім цього, позивачем не надано до суду ані відомостей про розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на час звернення до суду, ані розрахунку розміру пені, який позивач просила стягнути на її користь. В зв'язку із викладеним, суд дійшов висновку про неможливість прийняти законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] на підставі наданих позивачем доказів по справі. Судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд відносить за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed