Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 30.10.2015 року в м. Вінниці померла його мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.11.2015 року, серії І-АМ №329635. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на: ? частку квартири в м. Вінниці по вул. Пирогова, 85/3; - грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що зберігається АТ «Ощадбанк»; - земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територія Вінницько-Хутірської сільської ради, масив «Вінницькі Хутори-2», садове товариство «Ветеран», вул.Вінницька,17, цільове призначення якої для ведення садівництва, яка належала спадкодавцю [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення Вінницько-Хутірської сільської ради 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року на імя [PERSON], від 04.03.1994 року. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті спадкодавиці матері немає. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, так як в шестимісячний строк з дня смерті матері, а саме 18.01.2016 року подав до Першої вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, і в держнотконторі було заведено спадкову справу за №26/2016, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 14.07.2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори було видано на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири в м. Вінниці по вул. Пирогова, 85/3, а також на грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що зберігається АТ «Ощадбанк». Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територія Вінницько-Хутірської сільської ради, масив «Вінницькі Хутори-2», садове товариство «Ветеран», вул.Вінницька,17, позивач не може, так як в державному акті серії ВН б/н, від 04.03.1994 року, що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №940 яким посвідчено право власності спадкодавця [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку допущено помилку щодо визначення цільового призначення земельної ділянки. Так, в державному акті цільове призначення земельної ділянки зазначено для сільськогосподарського виробництва, тоді як вірне цільове призначення вказаної земельної ділянки для ведення садівництва, що підтверджується рішенням Вінницько-Хутірської сільської ради від 01.07.2016 року 10 сесії 07 скликання «Про внесення змін в рішення 14 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 18.12.1993 року», відповідно до якого вирішено внести зміни в рішення 14 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 18.12.1993 року в частині визначення цільового призначення земельної ділянки площею 0,0600 га, право на яку посвідчено державним актом серія ВН б/н, від 04.03.1994 року зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №940 в звязку з допущеною помилкою при визначенні цільового призначення, а саме: замість слів «для сільськогосподарського виробництва» слід читати «для ведення садівництва». Згідно довідки виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради №1892 від 21.06.2016 року, померла [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0600 га, для ведення садівництва, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територія Вінницько-Хутірської сільської ради, масив «Вінницькі Хутори-2», садове товариство «Ветеран», вул.Вінницька,17. Отримати новий державний акт в якому буде вірно зазначено цільове призначення земельної ділянки неможливо в звязку зі смертю спадкодавиці матері [PERSON] Враховуючи зазначене з метою захисту спадкових прав, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Зазначені обставини унеможливлюють реалізацію позивачем [PERSON] права, щодо передбаченого законом оформлення факту прийняття спадщини, в звязку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, попередньо надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить його позовні вимоги задоволити. Відповідач по справі, Вінницько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області в особі голови [PERSON], проти задоволення не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 30 жовтня 2015 року померла спадкодавець [PERSON] в м. Вінниця Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 329635 від 02.11.2015 року виданого відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с.8). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та спадкоємцем [PERSON], як матері та сина підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], серії І-АМ № 339771 від 16.06.2016 року виданого повторно відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с.9). Згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення Вінницько-Хутірської сільської ради 14 сесії 21 скликання від 18.12.1993 року на імя [PERSON], останній належала земельна ділянка площею 0,0600 га, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територія Вінницько-Хутірської сільської ради, масив «Вінницькі Хутори-2», садове товариство «Ветеран», вул.Вінницька,17, цільове призначення якої для ведення садівництва(а.с.10). Рішенням Вінницько-Хутірської сільської ради від 01.07.2016 року 10 сесії 07 скликання «Про внесення змін в рішення 14 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 18.12.1993 року», відповідно до якого вирішено внести зміни в рішення 14 сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 18.12.1993 року в частині визначення цільового призначення земельної ділянки площею 0,0600 га, право на яку посвідчено державним актом серія ВН б/н, від 04.03.1994 року зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №940 в звязку з допущеною помилкою при визначенні цільового призначення, а саме: замість слів «для сільськогосподарського виробництва» слід читати «для ведення садівництва» (а.с.11). Згідно довідки виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради №1892 від 21.06.2016 року, померла [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0600 га, для ведення садівництва, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, територія Вінницько-Хутірської сільської ради, масив «Вінницькі Хутори-2», садове товариство «Ветеран», вул.Вінницька,17 (а.с.12). 14.07.2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори було видано на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири в м. Вінниці по вул. Пирогова, 85/3, а також на грошовий вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що зберігається АТ «Ощадбанк» (а.с.13-17). Відповідно довідки ТОВ «ФЛОРЕЛЬ плюс» від 16.08.2016 року за № 69 оцінювальна орієнтована ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0600 га, що знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області становить 12\~000 грн (а.с.36). Отримати новий державний акт в якому буде вірно зазначено цільове призначення земельної ділянки неможливо в звязку зі смертю спадкодавиці матері [PERSON] Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~статті 328 ЦК України\~- право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача [PERSON] на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. Стягнення судових витрат позивач не вимагає. На підставі викладеного та

Outcome: approved