Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач 21.04.2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.04.2016 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпро, пров. Штурманський, 5/85, було виявлено самовільне підключення поза приладом обліку шляхом накиду. На підставі акту від 09.04.2016 року було здійснене нарахування розміру завданих збитків за період з 09.10.2015 року по 09.04.2016 року за 183 дні у розмірі 4377,19 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування збитків у розмірі 4377,19 грн. та судові витрати. Представник позивача у своїй заяві від 22.12.2017 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 09.04.2016 року під час перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпро, пров. Штурманський, 5/85, було виявлено самовільне підключення поза приладом обліку шляхом накиду, що підтверджується Актом Н № 113924 про порушення від 09.04.2016 року (а.с. 6). Такі дії є порушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Згідно п. 53 Правил контролерами ДМЕМ було складено Акт № Н 113924 про порушення від 09.04.2016 року. На засіданні комісії 11.05.2016 року 4-РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН було розглянуто Акт № Н 113924 про порушення від 09.04.2016 року та протоколом № 26 встановлено, що [PERSON], який мешкає за адресою: м. Дніпро, пров. Штурманський, 5/85, порушив вимоги п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення поза приладом обліку шляхом накиду (а.с. 7). Розрахунок кількості неврахованої електроенергії проведено за період з 09.10.2015 року по 09.04.2016 року за 183 дні, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року за № 562. Загальна сума завданих збитків становить 4377,19 грн. (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, на ім'я відповідача [PERSON] відкритий особовий рахунок № 8039013, що підтверджує наявність між сторонами договірних відносин на постачання та використання електроенергії (а.с. 14-15). В свою чергу, згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення ним правил користування електроенергією, а відповідно до статті 27 Закону таке правопорушення тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Відповідно до пункту 5.1.7 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, відповідальність за дотримання Правил, своєчасну оплату за електроенергію, збереження і цілісність електролічильника покладається на відповідальну особу споживача, тобто на відповідачів по справі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання унаслідок односторонньої відмови від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач, будучи споживачем електроенергії, допустив використання електричної енергії поза приладом обліку, чим завдав збитки позивачу в розмірі 4377,19 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 5) покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved