Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач 22.12.2018 року звернулась з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями розташоване за адресою [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частини вказаного житлового будинку є її колишній чоловік [PERSON] . Шлюб між ними розірваний рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17.04.2018 року. Між позивачем та відповідачем часто виникають конфлікти щодо володіння спірним домоволодінням. На пропозиції щодо добровільного позасудового поділу домоволодіння відповідач не реагує. Відповідно до Висновку №568 інженерно-технічної експертизи від 05.10.2018 року СП «Західно-українського експертно-консультативного центра», ринкова вартість спірного домоволодіння складає 829754 грн., також встановлена технічна можливість поділу домоволодіння та розроблено два варіанта поділу. Просить суд виділити в натурі домоволодіння по [ADDRESS] , яка становить 49/100 частини, що складається з житлового будинку літ. «Б», а також господарської будівлі: гаражу літ. «В». Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на проведення експертизи у розмірі 8713,00 грн. та по сплаті судового збору у розмірі 8411,64 грн. Позивач на призначені судові засідання не з`явилась, однак від її імені діяли представники [PERSON] та [PERSON] , які просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2012 року, домоволодіння [ADDRESS] складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,30 кв.м., житловою площею 46,60 кв.м., житлового будинку літ. «В», загальною площею 77,90 кв.м., житловою площею 36,30 кв.м., гаражу літ. «В», сараю літ. «Г», огорожі № 2, 3, 5, вигрібної ями №4, та належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної частковій власності по Ѕ частці. Державна реєстрація домоволодіння проведена 28.12.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №37037248 (а.с.№6). Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17.04.2018 року по справі ЄУН 714/138/18 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 08.06.1986 року, актовий запис №06, розірвано (а.с.5). Позивач зверталась до відповідача з листом від 16.08.2018 року з вимогою виділити в натурі її Ѕ частку у спірного домоволодіння у добровільному порядку (а.с.11). Сторони не досягли добровільної угоди про спосіб виділення в натурі частки позивача у домоволодінні, що підтверджується їхніми поясненнями. Даючи законну та правову оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України гарантовано принцип згідно з яким всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Згідно зі статтею 358 вказаного Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Способи реалізації існуючих у співвласника правомочностей розпорядження спільним майном передбачені в статтях 364, 367 ЦК України. Так статтею 364 ЦК України співвласнику надано право на виділ в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому якщо такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Змістом пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, встановлено проведення поділу на самостійні об`єкти нерухомого майна відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси і вирішення спорів щодо поділу об`єктів нерухомого майна в судовому порядку. Отже, можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Технічний поділ спірного домоволодіння [ADDRESS] за технічними показниками можливий на два варіанта поділу, що підтверджується Висновком №568 інженерно-технічної експертизи складеного 05.10.2018 року судовим експертом СП «Західно-українського експертно-консультативного центру» Юзвинко Р .В. Один з варіантів поділу домоволодіння обрано позивачем як спосіб захисту оспорюваних прав, а саме виділити їй в натурі майно зі спірного домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яке буде складатися з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 77,90 кв.м., житловою площею 36,00 кв.м., господарської будівлі: гаражу літ. «В», що становить 49/100 його частини, вартістю 406164 грн., що на 8713 грн. менше за ідеальну частку. Відповідачу підлягає виділенню в натурі зі спільного домоволодіння: житловий будинок літ. «А», загальна площа 76,30 кв.м., житлова площа 46,60 кв.м., а також господарська будівля: сарай літ. «Г», що становить 51/100 частини, вартістю 423690,00 грн. Суд дійшов висновку що даний поділ наведений спосіб виділу в натурі часток у праві спільної часткової власності є можливим та допустимим, враховуючи те, що сторони не заперечують проти відповідного варіанту поділу. Також суд дійшов висновку про залишення у спільному користуванні господарських споруди домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , а саме: криниця № 1, огорожа № 2, 3, 5 та вигрібна яма № 4, які є об`єктами спільного користування, проти чого сторони також не заперечували. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи те, що сторони не змогли добровільно домовитися з приводу виділу частки зі спільної часткової власності, яка належить позивачу, останній звернувся до суду за захистом свого права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Вирішуючи справу, суду окрім спеціальної норми слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (ст.3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Враховуючи те, що в позасудовому порядку сторони не змогли домовитися про виділ частки спірного домоволодіння, яка належить сторонам на праві спільної часткової власності, також враховуючи технічну можливість поділу об`єкта нерухомого майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Різницю у вартості виділеної частки позивачки у спірному домоволодінні у розмірі 8713,00 грн. підлягає відшкодуванню з боку відповідача, у зв`язку з чим дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Так як позивач поніс витрати на залучення експерта для проведення інженерно-технічної експертизи у розмірі 4350 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4061,64 грн., що у сукупності складає 8411,64 грн., дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до розподілу витрат передбаченого ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved