Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач 18 травня 2016 року звернулась з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті діда - [PERSON], померлого 10 січня 1980 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON], померлого 10 січня 1980 року. До дня смерті спадкодавець був зареєстрований і проживав в [INFO]. У визначений законом строк не звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що на протязі довгого проміжку часу дочка спадкодавця, а її мати [PERSON] не могла визначитись щодо спадщини. Лише в 2016 році та це зробила відмовилась від спадщини на її користь. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] помер 10 січня 1980 року (свідоцтво про смерть серії ІІ-ЖД №253249, видане [PERSON] селищною радою Кодимського району Одеської області 11 січня 1980 року, актовий запис №4). Як убачається з досліджених в судовому засіданні Архівного витягу з актового запису про шлюб по актовому запису №554, виданого Тираспольським бюро ЗАГС Республіки Молдова; свідоцтва про народження серії І-ЖД №248726, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області; свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 244881, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області; свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №471569, виданого 18 січня 1980 року [PERSON] селищною радою Кодимського району Одесьокї області, - [PERSON] є онукою [PERSON]. Тобто, позивач є спадкоємцем за законом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла, оскільки, на протязі довгого проміжку часу дочка спадкодавця, а її мати [PERSON] не могла визначитись щодо спадщини, зробила це лише 12 квітня 2016 року, надавши відповідну заяву, яка зареєстрована в реєстрі [PERSON] селищної ради за №10, а тому цю обставину суд вважає обставиною, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини.. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved