Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач 5.04.2019 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2014 р, мають спільну дитину [PERSON] - [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалась через несумісність характерів та різних поглядів на проблеми сім`ї, побуту, ведення господарства. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, а тому позивач дійшла висновку, що шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку із чим змушена звертатись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 9.04.2019 прийнято позовну заяву до свого розгляду та призначено по вищевказаній справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 5.06.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не зявились, надіслала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, просила суд про задоволення позову, пославшись на обставини, викладені у позові. Також зазначала, що з 2016 року сторони проживають окремо, шлюбно сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не підтримують, строк на примирення просила не надавати. Відповідач подав до суду заяву де просив суд винести рішення про задоволення позову, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі позивача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що між сторонами 25.01.2014 року було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 5, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать письмові пояснення позивача, сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства з 2016 року, намірів зберігати шлюб вона не має, відповідач з позовом погодився, просив суд шлюб розірвати. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved