Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача [PERSON], на користь товариства 4346,41 грн., - у відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті вчинення дорожньо-транспортної пригоди, при цьому зазначивши про те, що згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, які були виконанні по заміні пошкодженої опори та відновлення електропостачання майнова шкода, що нанесена позивачу становить 4346,41 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час, день і місце розгляду справи, оскільки на адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою про те, що судову повістку вручено відповідачу. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 11.12.2015 року, близько 21 годині 10 хвилин, в с. Хмелівка по вул. Лісна Олевського району Житомирської області, [PERSON], керуючи автомобілем Фольксваген, здійснив наїзд на опору лінії електропередач внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України. [PERSON] [PERSON], у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.12.2015 року, в с. Хмелівка по вул. Лісна Олевського району Житомирської області встановлена та підтверджується постановою Олевського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2016 року відповідно до якої дії [PERSON], кваліфіковано за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн. (а.с.10). Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено опору № 3 Л-3 (лінія № 3) ПЛ-0,4 кВ від КТП-10 (комплектна трансформаторна підстанція), що підтверджується повідомленням № 1388 від 14.12.2015 року (а.с. 3), актом обстеження (а.с. 4), висновком Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 23.11.2015 року (а.с. 6). Опора № 3 Л-3 ПЛ-0,4 кВ від КТП -10, яку пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належить Олевському району електричних мереж, що є виробничим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів (а.с.7), паспортом № 10 ПЛ-0,4 кВ (а.с.8) , поопорною схемою ПЛ-0,4 кВ від КТП-10 (а.с.9), положенням про Олевський район електричних мереж (а.с.13, 14), статутом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (а.с. 15, 16), випискою (а.с.17). Для відновлення електропостачання для населення в с. Хмелівка Олевського району Житомирської області Олевським районом електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», виконанні роботи по заміні пошкодженої опори, вартістю 4346,41 грн., що стверджується довідкою (а.с.5). Олевським районом електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» направлялися відповідачу листи з пропозицією добровільно сплатити нанесені збитки внаслідок скоєної [PERSON] 11.12.2015 року в с. Хмелівка Олевського району дорожньо-транспортної пригоди в сумі 4346,41 грн. протягом місяця з дня отримання повідомлення, які отримані відповідачем 05.02.2016 року та 05.04.2016 року, що стверджується матеріалами справи (а.с. 11,12). Так, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). За змістом ст.40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України слідує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяно матеріальної шкоди, яка згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат складає 4346,41 грн., (а.с.5). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення , виходячи з наступного. Статтею124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.\~ Порядок встановлення вини та притягнення винної особи до відповідальності за це правопорушення чітко визначений та передбачений відповідними нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано втрат у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх відшкодування. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом . Положеннями статті 1192 ЦК України передбачено також, що суд зобовязує особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанню робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необережними діями [PERSON], була завдана\~ матеріальна\~ шкода позивачу, яку на даний час невідшкодовано. Судом встановлено, що позивачу, завдано матеріальної шкоди діями відповідача внаслідок пошкодження майна в сумі 4346,41 грн. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України. Статтею 60 ЦПК України покладено обовязок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі наведеного та

Outcome: approved