Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2016 р. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Під час розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги і внесено зміни до предмету позову. Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.11.2010 р. між ним та [PERSON] у простій письмовій формі укладено договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у позивача 793 800 гривень, що за курсом НБУ на день укладення цього договору становить еквівалент 100 000 доларів США. Згідно п. 3 Договору позичальник зобов'язується повернути позикодавцю борг до дванадцятої години ранку дня двадцять дев'ятого місяця грудня року 2010. Місце виконання зобов'язання - м. Київ. 29.11.2010 р. Між позивачем та [PERSON], на забезпечення Договору позики, було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано: а) земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]) домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Станом на 29 грудня 2010 року позичальником боргових зобов'язань перед позикодавцем в повному обсязі не виконано. 04 березня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 17 до Договору позики від 29.11.2010 року, відповідно до умов якої заборгованість позичальника перед позикодавцем за Договором позики від 29.11.2010 року станом на день укладання Додаткової угоди складає 663 419 гривень, що на вказану дату становить 83 000 доларів США. Згідно п. 2 Додаткової угоди зазначену суму грошей позичальник зобов'язується повернути позикодавцю в строк до 29 березня 2013 року. Станом на 29 березня 2013 року позичальником боргових зобов'язань перед позикодавцем за Договором позики та Додатковою угодою до нього не виконано. Таким чином з 29 березня 2013 року починається прострочення виконання позичальником боргових зобов'язань. Згідно п. 4 Договору позики та п. 4 Додаткової угоди у разі прострочення позичальником термінів повернення позики він зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також неустойку у розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня. 19 червня 2013 року позичальник особисто отримав від позикодавця вимогу про необхідність виконання боргового зобов'язання у розмірі 687 398 грн. за Договором позики та додаткових угод до нього. Вказана вимога містить попередження про можливість проведення стягнення позикодавцем за рахунок майна, переданого в іпотеку. Отримання вимоги підтверджується нотаріально завіреною заявою позичальника, якою він визнає наявність боргового зобов'язання у вказаному вище розмірі. З 30 березня 2013 року до 02 вересня 2014 року позичальником прострочено строк виконання боргового зобов'язання на 522 дня, з яких 277 днів у 2013 році та 245 днів у 2014 року, а отже за цей період позичальник повинен сплатити пеню в розмірі 2 888 847 грн. 18 коп., 3% річних в сумі 28 463 грн. 40 коп. та індекс інфляції в сумі 752 028 грн. 17 коп. Таким чином, станом на 02.09.2014 р. позичальник мав сплатити позикодавцю загальну суму 3 669 338 грн. 75 коп. Оскільки позичальником не було вчинено жодних дій на виконання свого боргового зобов'язання перед позикодавцем або на викуп предмета іпотеки, позикодавець (іпотекодержатель) скористався своїм правом, передбаченим ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та здійснив продаж предметів іпотеки. Загалом від продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем в рахунок задоволення вимог за Договором позики та додаткових угод до нього отримано 748 017,00 грн., що є недостатньо для погашення заборгованості, що виникла на день укладання договорів купівлі-продажу. Кошти, отримані від продажу предмету іпотеки пішли на погашення заборгованості позичальника з погашення пені за прострочення виконання боргового зобов'язання, згідно вимог ст. 534 ЦК України. Таким чином, залишок заборгованості за Договором позики після продажу предмета іпотеки становить 2 921 321 (два мільйони дев'ятсот двадцять одна тисяча триста двадцять одна) гривна 75 копійок, з яких: 4 011,17 - основного зобов'язання з врахуванням індексу інфляції та врахуванням продажу боргу; 2 888 847,17 гривень - пеня нарахована за період з 30 березня 2013 року по 02 вересня 2014 року; 28 463,40 грн. - 3% річних за період з 29 березня 2013 року по 02 вересня 2014 року. Станом на 03 вересня 2014 року позичальник не здійснив додаткових дій, направлених на погашення боргових зобов'язань, як наслідок з цього часу продовжувалось нарахування штрафних санкцій. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість на загальну суму 2 921 321 (два мільйони дев'ятсот двадцять одна тисяча триста двадцять одна) гривна 75 копійок, а також судовий збір. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Ярошенко С. В. від 13 січня 2016 року відкрито провадження та призначено справу в судове засідання та 22 лютого 2016 року. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2017 р. цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу була передана для розгляду судді Журавській О.В. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Журавської О.В. від 27 січня 2017 року вищезазначену справу було прийнято до провадження судді та призначено до розгляду на 09 березня 2017 року. 31.03.2017 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про зупинення провадження у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики зупинено до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України. 24.05.2018 р. від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки згідно листа Міністерства оборони України від 31.03.2018 р. відповідач [PERSON] на даний час не залучений до участі в антитерористичній операції (а.с. 94-95). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року було поновлено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 10 липня 2018 року. 30.07.2018 р. через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва позивачем подано клопотання про збільшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики та штрафні санкції у сумі 6 934 183 (шість мільйонів дев'ятсот тридцять чотири тисячі сто вісімдесят три) гривні 40 копійок. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності. Також просить не розглядати клопотання про збільшення позовних вимог від 30.07.2018 р., не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання». Станом на 07.08.2018 р. клопотань, заяв, відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала сторона позивача. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved