Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач 16.08.2018 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів. Свій позов обґрунтовувала тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.11.2008 р. з відповідача стягнуто аліменти у її користь на утримання їхньої малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Розмір аліментів, що їх відповідач сплачує згідно рішення суду, є меншим від мінімального розміру аліментів, який встановлений у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. Тому просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 2300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, у поданій суду заяві представник позивача просив розглянути справу у відсутності сторони позивача, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві частково визнав заявлений позов, погодився сплачувати на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн.; просив врахувати, що у нього на утриманні є малолітня дочка [PERSON], [INFO], від другого шлюбу та мати-пенсіонерка, дружина не працює у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, просив розглянути справу в його відсутності. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.11.2008 р. з відповідача стягнуто аліменти у користь позивача на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України (у редакції ЗУ від 17.05.2017 р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності з вимогами ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні спору відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України суд враховує наступні обставини:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері та на утриманні батька, який сплачує аліменти у розмірі ? частини заробітку щомісячно; 2) відповідач є молодим здоровим чоловіком, який працює неофіційно, розмір його доходу невідомий; 3) відповідач має малолітню дочку від другого шлюбу [PERSON], [INFO], та матір-пенсіонерку, його дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів. При вирішенні спору суд також застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому слід припинити стягнення за виконавчим листом Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області № 2-2331/08, відкликавши вказаний виконавчий лист з Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 181, 182, 184, ч.1 ст.192 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial