Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі за текстом - Банк) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 02 травня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено договір № 26250000935152, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобовязалася повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалася його умов, внаслідок чого станом на 28 листопада 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 19858,88 грн., з якої: 9025,52 грн. тіло кредиту, 8558,95 грн. про строчка по тілу кредиту, 38,45 грн. відсотки за кредитом, 2235,96 грн. неустойка. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 19858,88 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови, встановлені ч.1\~ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 травня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір № 26250000935152, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку MasterCard Instant зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 38% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалася його умов, внаслідок чого станом на 28 листопада 2016 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 19858,88 грн., з якої: 9025,52 грн. тіло кредиту, 8558,95 грн. про строчка по тілу кредиту, 38,45 грн. відсотки за кредитом, 2235,96 грн. неустойка. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. \~\~ За змістом ч.1 ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України\~закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст.ст.549,\~611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконує, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved