Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернулася до суду з позовом в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1904, вчинений 06.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк Віктором Станіславовичем про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором за період з 08.11.2017 по 06.02.2018 у загальній сумі 44 015,19 грн., з яких: 42 524,41 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 640,78 грн. - заборгованість за процентами; 850 грн. - плата за вчинення нотаріальних дій; 2) стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на її користь суму судового збору у розмірі 768,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2013 між нею та відповідачем ПАТ «Банк Руский Стандарт» було укладено договір № 160878124 шляхом подачі заяви (оферти) до Банку. Окремий письмовий кредитний договір не укладався, оскільки їй пояснили, що достатньо підписання заяви. В бланку заяви було зазначено, що бажаний кредит у сумі 6000 грн., ставка по ліміту складає 55 % річних Тобто, вона підписала вищезазначену заяву, в якій було вказано, що бажаний кредитний ліміт складає 6000 грн., а фактично нею було знято з кредитної карти близько 5000 грн. Про правильність укладання кредитного договору вона не знала, тому не наполягала на укладенні письмового кредитного договору. В якості кредиту, вона отримала грошові кошти у розмірі близько 5000 грн. Даний кредит вона сплачувала, до тих пір, доки у банку, в якому вона проводила платежі, їй було пояснено, що банк ПАТ «Банк Руский Стандарт» ліквідовано, та вона не можу більше сплачувати кредит на рахунок, який належав даному банку. Вона не знала, куди звернутися з приводу того, як сплатити залишок кредиту, оскільки в місті не має відділення ПАТ «Банк Руский стандарт», тому залишок не сплачувала. Ніяких інформаційних листів з приводу того, куди вона повинна сплачувати кредит, вона не отримувала, а тим більше про наявність правонаступників ліквідованого Банку не знала. У вересні 2019 року їй стало відомо, що її рахунок у відділені «Райффайзен банку Аваль», де вона отримувала заробітну платню арештовано, та вона не може отримувати заробітну плату. У відділенні «Райффайзен банку Аваль» їй пояснили, що було отримано від приватного виконавця Вольф Т.Л. постанову про арешт її банківського рахунку на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса ІМНО Київської області Кондратюк В.С. на суму 44015,19 грн., які вона винна вже іншому банку - AT «Банк Форвард». Вона письмово звернулася до приватного виконавця Вольф Т.Л. за отриманням документів, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження та отримала відповідь приватного виконавця, постанову про відкриття виконавчого провадженні, інформаційний бланк заяви (оферти) до анкети № 160878124, а також сам виконавчий напис, зроблений приватним нотаріусом ІМНО Київської області від 06.08.2019 року [PERSON] , про який вона нічого не знала взагалі. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як його вчинено за відсутності документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сума, яку пропонується стягнути не є безспірною. Та порушений порядок повідомлення її за 30 днів про те, що відповідач має намір вчинити виконавчий напис. Таким чином виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та наявності спору щодо сум, які стягуються. Представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що банк позов не визнає та вважає його безпідставним. Банк свої зобов`язання за договором про картку виконав. Оскільки, клієнтом умови договору виконані не були, 06.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 110975790 від 05.12.2013, боржником за яким є позивач. Нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону, підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було, підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.23-27). В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача [PERSON] у поданій заяві просить суд справу слухати без її участі та без участі позивача, на позовних вимогах наполягають (а.с.73,75); третя особа приватний нотаріус Кондратюк В.С. надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням фактичних справ та постановити рішення згідно чинного законодавства (а.с.21); представник відповідача належно повідомлений про причини неявки суду не повідомив (а.с.18,19). За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 110975790 від 05.12.2013 [PERSON] станом на 09.12.2019 має заборгованість в сумі 43 165,19 грн. (а.с.48-51). 06.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард», не сплаченої в строк за кредитним договором № 110975790 від 05.12.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.11.2017 по 06.02.2018. Сума повної заборгованості складає 43 165,19 грн. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 42 524,41 грн.; заборгованість за процентами становить 640,78 грн.; плата за пропуск мінімальних платежів та комісії становить 0,00 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 850 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 44 015,19 грн. Даний виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №1904 (а.с.9). 02.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., на підставі виконавчого напису № 1901, виданого 06.08.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 59927562, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 44 015,19 грн. (а.с.8). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ «Банк Форвард», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 08.11.2017 по 06.02.2018, що виходить за межі трирічного строку, за який нотаріус може вчиняти виконавчий напис, так як борг позивача за кредитним договором від 05.12.2013. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 06.08.2019 не переконався у безспірності заборгованості що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, крім того нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено Банком при подачі позову в сумі 768,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved