Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач 17.03.2014 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 01.02.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 28.02.2014 р. відповідач має заборгованість - 20 631,73 грн., яка складається з наступного: - 6291,86 грн. - заборгованість за кредитом; - 7999,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5120,08 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: - 250 грн. - штраф (фіксована частина); - 970,56 грн. - штраф (процентна складова). Просять суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 20 631,73 грн. за кредитним договором № б/н від 01.02.2008 року та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, від отримання кореспонденції ухилився. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 01.02.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 16 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 28.02.2014 р. відповідач має заборгованість на загальну суму 20 631,73 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved