Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] завернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв'язку з тим, що між ними припинені шлюбні відносини, сім'я розпалася. У позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем вони уклали шлюб 23 грудня 1995 року, який був зареєстрований відділ реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Донецька, актовий запис № 1185. Сумісне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сім'ю, на взаємини в сім'ї, через постійні сварки та скандали в сім'ї. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені і поновлювати вони їх не збираються. Вони втратили почуття любові та пошани один до одного. Таким чином, їх сім'я розпалась, відновити їх сімейні стосунки вже не можливо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання і виховання дитини між ними немає. Спору про розподіл майна, яке набуте у період шлюбу, між ними немає. Позивачка бажає розірвати шлюб, вважає, що збереження сім'ї надалі неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем після розірвання шлюбу залишити її прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу та просив. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 114 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 23 грудня 1995 року, який був зареєстрований відділ реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м. Донецька, актовий запис № 1185. Сумісне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сім'ю, на взаємини в сім'ї, через постійні сварки та скандали в сім'ї. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені і поновлювати вони їх не збираються. Вони втратили почуття любові та пошани один до одного. Таким чином, їх сім'я розпалась, відновити їх сімейні стосунки вже не можливо. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна, яке набуте у період шлюбу, між ними немає. Приймаючи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, причини конфліктів, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємостосунки, тривалість розриву шлюбних відносин, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved