Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач 14.09.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд збільшити нижню межу стягуваних аліментів, посилаючись на таке : 16.11.2009 року за рішенням суду з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання спільного сина в розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Задля найбільшого захисту прав дитини та через зміни у законодавстві, що набрали чинності 08.07.2017 року, просить суд ухвалити рішення, яким змінити нижню межу стягуваних аліментів до 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку. Позивач до судового засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи те, що всі сторони до суду не прибули, суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивач та відповідач у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження (а.с.7). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.11.2009 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання спільного сина в розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини (виконавчий лист а.с.8). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки відповідно до вказаного закону мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку. Тому, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 640,00 грн. судового збору. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved