Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.02.2017 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу)до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.03.2015. Від вказаного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач обовязком щодо утримання своєї сімї нехтує, сплачувати аліменти на утримання дружини в добровільному порядку не бажає, а самостійно позивачці вкрай важко утримувати доньку. Вказувала, що на цей час вона не має змоги працювати, оскільки знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до трьох років та у відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Зазначала, що відповідач знаходиться в працездатному віці, працює та має змогу сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, наполягала на їх задоволенні ( а.с.17). Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позовні вимоги визнає (а.с.18). У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 083542 від 07.04.2015 (а.с.4). Під час перебування в шлюбі, а саме 29.09.2015 позивач народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 562966 від 08.10.2015 (а.с.3). Про те, що донька [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою свідчить довідка, видана виконкомом Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 23.11.2016 (а.с.5) та про що не заперечували і сторони. Також судом встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, про що також зазначали сторони. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання позивача не надає, чим ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим чоловіком, має можливість працювати та отримувати дохід. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 80 СК України, суд враховує те, що позивач ніяких інших доходів, крім матеріальної соціальної допомоги та аліментів на утримання дитини не має, відповідач має змогу працювати, рішенням Криворізького районного суду від 17.05.2017 стягнуто також аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, отже він має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини позивача по справі, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, та до досягнення донькою - [PERSON], [INFO] трирічного віку, починаючи з 06.02.2017. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved