Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Навчально-науковому інституті екологічної безпеки Національного авіаційного університету в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбних відносинах з 23 травня 1992 р. по 13 січня 2011 р. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , 1993 р. народження, та [PERSON] , 2001 р. народження, батьком яких є відповідач. Діти проживають разом з нею. До досягнення дітьми повноліття, відповідач сплачував аліменти на їх утримання, проте після досягнення повноліття молодшим сином, відповідач повідомив, що не має можливості в подальшому сплачувати аліменти на сина. Позивач посилається на те, що на даний час син - [PERSON] , 2001 р. народження, є студентом першого курсу Навчально-наукового інституту екологічної безпеки Національного авіаційного університету 4 рівня акредитації. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Зі своїх доходів, як зазначає позивач, вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 16.01.2019 р., залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 16.01.2019 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити позов, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Навчально-науковому інституті екологічної безпеки Національного авіаційного університету, в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до закінчення сином навчання, про що надав відповідну заяву. Третя особа [PERSON] в судовому засідання повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача, пояснення третьої особи, врахувавши їх доводи, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1992 р. Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, 13 січня 2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 22. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , 2001 р. народження, який на час розгляду справи досягнув повноліття. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві 28.04.2001 р., [PERSON] народився [INFO] Відповідно до довідки № 1746, виданої 23.04.2019 р., вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Факультету екологічної безпеки, інженерії та технологій Національного авіаційного університету ІV (четвертого) рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем - бакалавр, з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 р. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Національному авіаційному університеті в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку,сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, повнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , є студентом 1 курсу денної форми навчання Факультету екологічної безпеки, інженерії та технологій Національного авіаційного університету ІV (четвертого) рівня акредитації, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Згідно довідки № 14/6020/1 від 05.03.2019 р., вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.09.2018 р. по 28.02.2019 р. складає: 28103,28 грн. Як вбачається з рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2019 р., з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] ( [INFO] ) на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 30 січня 2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами той факт, що в зв`язку з навчанням повнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Національному авіаційному університеті, в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до закінчення сином навчання, про що надав відповідну заяву. Таким чином, судом встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, який продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Що стосується періоду, за який будуть стягуватися аліменти, до слід зазначити наступне. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання заяви та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15.05.2006 року роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, потреба в матеріальній допомозі у формі аліментів має бути обов`язково пов`язаною з навчанням, в разі припинення навчання право на таке утримання припиняється. Тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача, відповідача, вже тепер повнолітньої їх дитини, потреби особи даного віку, потреби по навчанню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу, починаючи стягнення з 11.01.2019 р. та до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2022 р. включно, зважаючи на правову природу зазначених аліментів та їх законодавче регулювання. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial