Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 лютого 2020 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовну заяву обґрунтовувала тим, що згідно рішення Київського районного суду м. Полтави відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , 2008 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з 21 вересня 2016 року до повноліття. Державним виконавцем 03.12.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення та здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, згідно з яким станом на січень 2020 року заборгованість складає 80588,05 грн. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості по аліментам та періодичних поточних платежів, просила суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення спалити аліментів в розмірі 80588,05 грн за період з 1 вересня 2016 року по січень 2020 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем [PERSON] 1 квітня 2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що позивач приховала від державного виконавця та від суду інформацію щодо добровільної сплати ним аліментів на утримання дитини шляхом перерахування коштів на банківських рахунок. Вказував, що за період з вересня 2016 року по березень 2020 року аліменти ним сплачені в повному обсязі, тому в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.11.2016 в справі № 552/5280/16-ц, яке вступило в законну силу, позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.09.2016 до досягнення дитиною повноліття. Судове рішення пред`явлено на примусове виконання до Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державним виконавцем якого згідно з постановою від 3 грудня 2012 року відкрите виконавче провадження № 60778626 з примусового виконання зазначеного судового рішення (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем». Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом, посилається на ту обставину, що в період з вересня 2016 року по січень 2020 року відповідачем не сплачувалися аліменти, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 80588,05 грн. Разом з тим, як встановлено судом, зазначені обставини не відповідають дійсності. Як встановлено дослідженими в справі доказами, відповідачем [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачувалися суми грошових коштів шляхом перерахування на банківський рахунок: -14.11.2016 на суму 804,02 грн; -22.11.2016 на суму 798 грн; -02.12.2016 на суму 1607 грн; -12.12.2016 на суму 301,51 грн; -18.12.2016 на суму 212 грн; -30.12.2016 на суму 398 грн; (всього 4120,53 грн протягом 2016 року); -05.01.2017 на суму 398 грн; -30.01.2017 на суму 804,02 грн; -07.02.2017 на суму 198 грн; -22.03.2017 на суму 798 грн; -29.03.2017 на суму 502,51 грн; -06.04.2017 на суму 602 грн; -14.04.2017 на суму 301,51 грн; -11.04.2017 на суму 804,02 грн; -05.05.2017 на суму 804,02 грн; -12.05.2017 на суму 251,26 грн; -14.05.2017 на суму 502,51 грн; -16.05.2017 на суму 100,50 грн; -17.05.2017 на суму 271,36 грн; -19.05.2017 на суму 100,50 грн; -23.05.2017 на суму 251,26 грн; -23.05.2017 на суму 100,50 грн; -25.05.2017 на суму 271,36 грн; -26.05.2017 на суму 100,50 грн; -28.05.2017 на суму 402,01 грн; -29.05.2017 на суму 1507,54 грн; -13.06.2017 на суму 402,01 грн; -20.06.2017 на суму 402,01 грн; -28.07.2017 на суму 402,01 грн; -15.08.2017 на суму 402,01 грн; -01.09.2017 на суму 906,52 грн; -12.09.2017 на суму 301,51 грн; -18.09.2017 на суму 603,02 грн; -09.10.2017 на суму 361,81 грн; -10.10.2017 на суму 203,01 грн; -13.10.2017 на суму 804,02 грн; -28.10.2017 на суму 402,01 грн (всього на суму 14261,32 грн за 2017 рік); -27.01.2018 на суму 2080 грн; -26.02.2018 на суму 1256,28 грн; -20.02.2018 на суму 248 грн; -13.04.2018 на суму 248 грн; -16.04.2018 на суму 1258,28 грн; -23.04.2018 на суму 251,26 грн; -26.04.2018 на суму 1007,03 грн; -30.05.2018 на суму 1012,06 грн; -23.07.2018 на суму 201,01 грн; -08.08.2018 на суму 1507,54 грн; -17.10.2018 на суму 1005,03 грн; -06.11.2018 на суму 301,51 грн; -13.11.2018 на суму 1306,53 грн; -25.11.2018 на суму 301,51 грн; -30.12.2018 на суму 1507,54 грн (всього 13491,58 грн за 2018 рік); -05.01.2019 на суму 301,51 грн; -29.01.2019 на суму 298 грн; -11.02.2019 на суму 301,51 грн; -25.02.2019 на суму 301,51 грн; -01.04.2019 на суму 502,51 грн; -23.04.2019 на суму 502,51 грн; -23.05.2019 на суму 502,51 грн; -30.06.2019 на суму 603,02 грн; -02.09.2019 на суму 998 грн; -29.09.2019 на суму 1507,54 грн; -03.03.2019 на суму 550 грн; -08.03.2019 на суму 500 грн (всього 6868,62 грн за 2019 рік); -29.02.2020 на суму 1300 грн (на рахунок ДВС); -02.03.2020 на суму 1300 грн (на рахунок ДВС); -26.03.2020 на суму 5185 грн (на рахунок ДВС) (всього 7785 грн за 2020 рік). Всього за період з листопада 2016 року по березень 2020 року включно сплачено суму грошових коштів в розмірі 46527 грн 05 коп. Матеріалами справи також встановлено, що виконавче провадження № 60778626 про стягнення аліментів з [PERSON] було відкрите державним виконавцем за заявою [PERSON] згідно з постановою від 03.12.2019 року (а.с. 9-10), але позивач [PERSON] не повідомила державного виконавця про виконання зазначеного судового рішення боржником поза процедури примусового виконання, у зв`язку з чим відповідні суми сплачених аліментів не були враховані державним виконавцем в довідці-розрахунку від 11.02.2020 (а.с. 11-12). Про зазначені обставини позивач також не повідомила суд, звертаючись з даним позовом про стягнення пені. За змістом ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Позивач [PERSON] не повідомила суду ті обставини, що відповідач [PERSON] сплачував аліменти за попередні періоди, коли виконавчий лист не було пред`явлено на примусове виконання. В силу норм ст. 196 СК України однією з умов стягнення пені за прострочення сплати аліментів є наявність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти. Дослідженими в справі доказами не встановлено наявність вини відповідача [PERSON] у виникненні прострочення сплати аліментів. Натомість, встановлено добросовісність дій відповідача, котрий сплачував аліменти в розмірі, який визначав виходячи з розміру доходів. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача [PERSON] виникла за відсутності вини відповідача [PERSON] . Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених нормами ст. 196 СК України для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, а позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Наданий до суду позивачем розрахунок державного виконавця щодо розміру заборгованості по аліментам (а.с. 11-12) спростований дослідженими по справі доказами, оскільки в ньому не враховано суми коштів, які відповідач [PERSON] сплачував в рахунок аліментів на користь [PERSON] , тому не може бути прийнятий до уваги. Разом з тим, спір щодо розміру заборгованості по аліментам не є предметом судового розгляду в даній справі, оскільки жодна із сторін у порядку, встановленому законом, відповідні вимоги не заявляла. Позивач [PERSON] при зверненні до суду судовий збір не сплачувала, тому суд приходить до висновку, що судовий збір за розгляд справи судом слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed