Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.03.2020 звернувся до суду з указаним позовом та просив визнати недійсним договір №001-26502-070414 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговування платіжної картки, укладений 07.04.2014 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 07.04.2014 між ним та відповідачем укладено договір №001-26502-070414 на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговування платіжної картки. Фактично, цей договір був змішаним, оскільки врегульовував правовідносини між ним та банком у трьох різних правочинах: відкриття та обслуговування банківського рахунку, застави та кредиту. Відповідачем відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки № [NUMBER] на умовах Тарифного пакету «Лояльна пропозиція 24» з відкриттям відновлювальної кредитної лінії, у загальному розмірі 30000,00 грн, з лімітом на день укладення договору 19482,55 грн. Строк надання кредиту в договорі не встановлено, але передбачено, що користуватися наданим кредитом позивач має право упродовж 364 календарних дня, після чого, йому надається нова кредитна лінія на тих самих умовах, що визначені договором. Розмір процентної ставки за договором позивачу не повідомлявся, при цьому, щодо конкретних сум та розмірів оплат за договором, менеджер банку вказав про ознайомлення з наявною інформацією в тарифах, умовах та правилах, які містяться на стендах банку та в мережі Інтернет. Оскільки в той час позивач був у вкрай складній життєвій ситуації, зваживши на впевнені обіцянки менеджеру банку, що виконання покладених на позивача зобов`язань не будуть для нього обтяжливими, він підписав договір та отримав картку. Позивач користувався карткою, періодично поповнюючи її рахунок, але підрахувати стан виконання зобов`язань не мав можливості, оскільки додатку до договору, в якому містилися тарифи банку, не мав, на інформаційних стендах та у мережі Інтернет він їх не знайшов, до менеджера потрапити не міг через велику кількість людей у відділенні банку. Згодом позивач дізнався, що постановою Правління Національного банку України №644 від 02.10.2015 відізвано банківську ліцензію ПАТ «Дельта Банк» та розпочато процедуру його ліквідації. Позивач розраховував, що отримає повідомлення про порядок подальшої співпраці із банком у межах укладеного договору, але цього не відбулося. На підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., у серпні 2019 року рахунки позивача заарештовано згідно з постановою приватного виконавця Лановенко Л.О. У подальшому позивачу стало відомо, що ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за укладеним з ним договором ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», при цьому, пред`явлено стягнення на суму 23831,31 грн, але незрозуміло, за яким розрахунком була визначена ця сума, за який період та з якої суми кредиту. Після цього, ретельно вивчивши укладений з банком договір, позивач з`ясував, що договір містить суперечливі та дискримінаційні для нього умови. Позивач вважає, що при підписанні договору відповідач, з метою вплинути на вибір позивача щодо отримання кредиту саме у ПАТ «Дельта Банк», свідомо не надав інформації про реальну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, детальний розрахунок з урахуванням відсоткової ставки та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Виписки про стан рахунків від банку позивач не отримував, документу, який підтвердить факт видачі кредиту не має, анкету при оформленні договору самостійно не заповнював. Працівник банку, заповнюючи замість позивача анкету, не озвучувала вголос питань анкети, отже її зміст позивачу не знайомий. У договорі відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, необхідні для його укладення, зміст договору є загальноописовим, у зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості контролювати процес визначення боргу перед банком, чим суттєво порушені права позивача, як споживача послуг з кредитування. Відповідно до п.3.18 договору зазначено, що в заставу позивач передає свою заробітну плату, що є протиправним та незаконним. Через початок ліквідаційної процедури ПАТ «Дельта Банк», його відділення та банкомати зникли, що унеможливило виконання позивачем зобов`язань за договором. Таким чином, оскільки відповідачем при укладенні 07.04.2014 з позивачем договору №001/26502-070414 порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», між сторонами договору не досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов, передбачених законодавством України, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Окрім того, позивач 10.04.2020 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення у межах виконавчого провадження №59457088, що відкрито приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Лановенко Л.О. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 21.05.2019 за реєстровим номером 13584, яка ухвалою суду від 10.04.2020 задоволена. Ухвалою судді від 13.04.2020 позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, відповідно до якої, серед іншого, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Окрім того, до розгляду справи по суті за клопотанням представника позивача [PERSON] від ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» витребовувалися відомості щодо тарифів на обслуговування карткових рахунків клієнтів банку та споживче кредитування фізичних осіб, правила надання банківських послуг фізичним особам з використанням платіжної картки, затверджені рішенням ради директорів ПАТ «Дельта Банк», графік погашення заборгованості за договором №001-26502-070414 від 07.04.2014, відомості про повідомлення позивача про орієнтовну сукупну вартість наданого йому кредиту, роздруківку про рух грошових коштів по платіжній карті позивача, розрахунок суми мінімального щомісячного платежу для погашення заборгованості за наданим позивачу кредитом, розрахунок суми процентів, комісій та інших розходів ПАТ «Дельта Банк» за споживчим кредитом позивача. У встановлений судом строк, відповідач та третя особа ухвалу суду про витребування доказів не виконали. Позивачем та його представником клопотання про тимчасове вилучення зазначених доказів не заявлялось, тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представником позивача подана заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутністю, за наявними матеріалами, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, однак до суду повторно не з`явилися, участь представників у судовому засіданні не забезпечили. Клопотань, заяв з процесуальних питань, відзиву та пояснень на позовну заяву до суду не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, в силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Між ПАТ «Дельта Банк», в особі фахівця з кредитування Міщук Т.П. , та [PERSON] , 07.04.2014 укладено договір №001-26502-070414 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а.с.10-11). Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання по договору виконав, надав позивачу можливість користуватися кредитними коштами. У свою чергу позивач активно користувався карткою, періодично поповнюючи рахунок. Але за період з 26.01.2018 по 30.05.2019 за договором №001-26502-070414 від 07.04.2014, виникла заборгованість, що склала 23181,31 грн, з яких 17044,95 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту та 6136,36 грн - відсотки за користуванням кредитом (а.с.23). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 31.05.2019 вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] звернуто стягнення на зазначену суму на користь ТОВ «РОВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке набуло право вимоги за договором №001-26502-070414 від 07.04.2014 на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.01.20418 з ПАТ «Дельта Банк» (а.с.22). На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Хара Н.С. 03.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження ВП №59457088, звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на суму заборгованості 23181,31 грн (а.с.24). На звернення позивача 10.03.2020 до АТ «УКРСИББАНК», надано повідомлення, що 16.01.2020 за договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи відкрито на ім`я [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] . На підставі постанови від 31.07.2019 приватного виконавця Лановенко Л.О. та виконавчого напису №13584 від 31.05.2019 приватного нотаріуса Хара Н.С., на кошти, що знаходяться на рахунку [PERSON] , накладено арешт (а.с.25-27). Вирішуючи спір у межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 626 та частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як слідує з Преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», який діяв станом на день виникнення правовідносин, цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені права споживача в разі придбання ним продукції у кредит, а саме, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Позивач посилається на порушення відповідачем п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець не повідомив споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позивачем зазначено, що договір з ПАТ «Дельта Банк» він підписав під впливом працівника банку з метою укладення з ним, як позичальником, договору саме з ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 229 ЦК України). Таким чином, цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Правові та організаційні засади споживчого кредитування визначають право споживача перед укладенням договору про споживчий кредит отримати від кредитодавця всю необхідну інформацію щодо умов кредитування. Ця інформація надається кредитодавцем споживачу за спеціальною письмовою чи електронною формою. За умови дотримання такої форми кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит. Підставами для визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України в тому числі вимог щодо змісту правочину та волевиявлення його учасника. Правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Встановлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Суд критично відноситься до тверджень позивача, що зазначений договір має суперечливі та дискримінаційні відносно нього умови, оскільки в судовому засіданні встановлено, що укладений 07.04.2014 між ПАТ «Дельта Банк» і позивачем договір №001-26502-070414 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, містить істотні умови договору про споживчий кредит, а перед його укладенням банк надав позивачу всю інформацію, визначену ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, відповідно до умов договору, банк відкриває позивачу поточний рахунок з використанням платіжної картки № [NUMBER] в національній валюті України та надає в користування платіжну картку на умовах, викладених в тарифному пакеті «Лояльна пропозиція 24(2)», що міститься в додатку № 1 до цього договору та, згідно з умовами цього договору, умовами надання картки та правил. Банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000,00 грн та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 19482,55 грн. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони узгодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Інформація щодо зміни ліміту кредитної лінії зазначаються клієнту у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта. У випадку, якщо клієнт не погодиться зі зміною ліміту кредитної лінії, він зобов`язаний не пізніше 10 календарних днів повідомити про це банк шляхом надання письмової заяви та повернути банку у повному обсязі суму наявної заборгованості за кредитом, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, передбачені цим договором та тарифами. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Після спливу строку надається наступна кредитна лінія, що не потребує підписання додаткових угод до цього договору (п.1.1-1.5 розділу І Договору, а.с.10) Щодо порядку надання та користування кредиту, розділом ІІ договору (а.с.10) визначено, що моментом надання банком клієнту кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами. Моментом виникнення недозволеного клієнту овердрафту є виникнення негативного залишку по рахунку, який перевищує розмір ліміту кредитної лінії. Клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Проценти за користуванням кредитною лінією та овердрафтом нараховуються банком щоденно на кінець кожного дня. Також розділом ІІІ договору (а.с.10) визначено порядок проведення розрахунків. Клієнт зобов`язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку в розмірі, строки та порядку, визначеними правилами та тарифами. Клієнт доручає банку здійснювати з рахунку договірне списанні коштів, які складають суми заборгованості, які виникають за цим договором, складають плату за надані банком послуги. У випадку недостатності коштів на рахунку клієнт доручає банку здійснювати договірне списання з інших рахунків клієнта, що відкриті в банку в рахунок погашення заборгованості, яка виникає за рахунком. Клієнт зобов`язаний у строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. У разі порушення клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією т овердрафтом та процентів, клієнт сплачує банку пеню. Банк щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, формує виписки, в якій відображений рух коштів на рахунку клієнта за звітній період. Надання клієнту виписок здійснюється в паперовій формі в приміщенні банку на вимогу клієнта, в паперовій формі шляхом доставки поштовими засобами зв`язку за місцем проживання клієнта та в електронній формі на електронну адресу клієнта. В анкеті клієнт самостійно визначає спосіб передання виписок. Сторони домовились, що неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписки не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язань по договору. Про зміну тарифів клієнт може отримати інформацію з інформаційних стендів в приміщенні банку та на сайті www.deltabank.com.ua. Клієнт у якості забезпечення виконання своїх зобов`язань передає в заставу майнові права на свою заробітну плату як на нараховану, отриману так і на таку, що буде нарахована. У випадку порушення клієнтом будь-якого свого зобов`язання за договором, банк набуває право звернення стягнення на предмет застави (п.3.18 а.с. 10 зворот). Відповідно до заключних положень, з підписанням цього договору клієнт засвідчив, що він ознайомлений з правилами, тарифами та погоджується вважати їх обов`язковість до застосування та згоден, що договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами зобов`язання. Один з оригіналів договору був переданий клієнту. Крім того, у договорі зазначено, що банк має право здійснити відступлення права вимоги у будь-якій формі будь-якій третій особі без погодження умов такого відступлення з клієнтом (а.с.10-11, п.5.18 розділу 5 Договору ). При цьому, у справі відсутні докази про те, що банк включив до укладеного договору несправедливі умови та ввів [PERSON] в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а останній уклав цей правочин під впливом обману. Твердження позивача про невідповідність договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не відповідають фактичним обставинам справи. Своїм підписом [PERSON] підтвердив, що, відповідно до п.5.19 договору, він отримав повну, доступну та вичерпну інформацію щодо умов надання кредиту за договором, а саме - щодо сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки, переліком та розміром всіх комісій (тарифів) банку, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, щодо розміру щомісячних платежів та орієнтовної сукупної вартості подорожчання кредиту, враховуючи розмір комісії. Суд оцінює критично пояснення позивача, що він не знайшов інформації про тарифи нарахування відсотків на стендах банку та не зміг дістатися до менеджера банку через велику кількість людей, оскільки це не є обставиною, яка б свідчила про невідповідність умов договору засадам цивільного законодавства, зокрема принципу добросовісності та справедливості, на момент його укладення і не є підставами для визнання договору недійсним. На момент укладення оспорюваного договору та упродовж 6 років з дня його укладення, [PERSON] не оспорював умови договору, частково виконував його, що свідчить про те, що умови кредитування йому були зрозумілими і він з ними погоджувався. Встановивши, що банк у письмовій формі надав [PERSON] у повному обсязі всю необхідну інформацію, кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», сторони узгодили всі істотні умови договору та [PERSON] особистим підписом на кожному аркуші договору засвідчив, що він погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання договору недійсним. Враховуючи залишення позову без задоволення, у силу ст.141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачеві понесених ним судових витрат за рахунок їх стягнення з відповідача. Окрім того, відповідно до ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2020, задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, а саме, до набрання судовим рішенням законної сили у справі № 177/311/20 (провадження №2/177/406/20) зупинено стягнення у межах виконавчого провадження № 59457088, відкритого приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Лановенко Людмилою Олегівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 21.05.2019, реєстраційний номер 13584. Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову З огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України скасувати забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом, чинність якого зберігається до дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: dismissed