Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що на підставі рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.07.2019 року вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Позивач зазначає, що як власник будинку, не має можливості безперешкодно на свій розсуд користуватись, розпоряджатись своїм майном, оформити субсидію, саме тому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вище зазначеним житловим приміщенням, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала. Суду пояснила, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача. У належному будинку позивача не проживає з 2012 року . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд\~справи повідомлявся\~належним чином\~судовою повісткою,\~ однак\~до суду\~повернувся конверт\~з відміткою,що\~адреса за\~вказаною адресою\~не проживає. а саме в [ADDRESS] не проживає. З відповіді на запит до виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради № 173 від 19.11.2019 року стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.17), куди і направлялася судова повістка. Приймаючи до уваги те, що відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.07.2019 року, яке набрало законної сили. 03.09.2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.09.2019 року є власником житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] (а.с.9). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З довідки виконкому Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2274 від 13.09.2019 року та Акту обстеження №2273 від 13.09.2019 року вбачається, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] ,1972 року народження (а.с.12), однак з 2012 року в с.Кадубівці не проживає по даний час. Свідки [PERSON] , [PERSON] суду показали, що проживають по сусідству із позивачем. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] . З 2012 року позивач проживає в будинку з онуком. На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача у її домоволодінні, тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог\~Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст.\~319,\~321\~ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] підлягає до задоволення. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved