Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач 23 березня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки №6516 від 22.12.2015 року про склад сім'ї, виданої Житлово-експлуатаційним підприємством №22, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають шість осіб, а саме: [PERSON], дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON] та відповідач [PERSON], зі статусом «син». Відповідач [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартир, однак ніколи в ній не проживав, його речей в квартирі не має. Реєстрація відповідача в домоволодінні перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Також позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, які нараховуються на відповідача. Просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №36 в буд.29 по вул. Будьонного у м. Дніпропетровську та примусово зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації, газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~статті 224 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-7). Згідно довідки №6516 від 22.12.2015 року про склад сім'ї, виданої Житлово-експлуатаційним підприємством №22, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають шість осіб, а саме: [PERSON], дружина [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON] та відповідач [PERSON], син (а.с.13). Згідно акта обстеження квартири [ADDRESS], встановлено, що в квартирі відповідач [PERSON] не проживає більше року (а.с.11). У відповідності зі ст..\~316,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власній розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1\~ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідач, [PERSON], який є сином дружини позивача, а відтак відповідно до ч.1ст.405\~ЦК України\~мав право користування вказаним житлом як член його сім'ї, у зв'язку з чим був зареєстрований за відповідною адресою, що підтверджується довідкою №6516 від 22.12.2015 року про склад сім'ї, виданої Житлово-експлуатаційним підприємством №22 (а.с.13). Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.1\~ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч.1\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права\~користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, оскільки відповідач на протязі тривалого часу не проживає в квартирі та ніколи в ньому не проживав, то суд вважає, що є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, згідно\~статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір, і її вимоги частково задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивачки, судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial