Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.02.2018 рокузвернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ КБ ПриватБанк про повернення строкового банківського вкладу в якому просить: - розірвати договір банківського вкладу «Стандарт на 12 місяців» від 12.08.2013 року, укладений між нею та відповідачем у відділенні ПАТ КБ ПриватБанк у м. Севастополі по вул. Героїв Сталінграду, 35-а в Автономній Республіці Крим (заява №SAMDN25000737044175), стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк на її користь суму вкладу та проценти, що нараховані за період з 12.08.2013 року по 06.03.2014 року, в розмірі 1399,55 євро, що становить на час подання позову до суду 46510,34 грн.; - розірвати договір банківського вкладу «Стандарт на 12 місяців» від 06.03.2014 року, укладений між нею та відповідачем ПАТ КБ ПриватБанк (заява №SAMDNWFD00700875355600), стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк на її користь суму вкладу та проценти, що нараховані за період з 06.03.2014 року по день подачі позову до суду 09.02.2018 року, в розмірі 214,91 євро, що становить 7141,96 грн. Позов обґрунтовує тим, що вона неодноразово зверталася до КБ ПАТ «Приватбанк» із заявами про розяснення їй порядку закриття вказаних депозитних рахунків та повернення вкладених нею коштів, оскільки такі депозитні договори були укладені з відповідачем у відділенні ПАТ КБ ПриватБанк у м. Севастополі по вул. Героїв Сталінграду, 35-а в Автономній Республіці Крим, яка на даний час є анексована Російською Федерацією. Однак жодних розяснень стосовно повернення коштів їй не надано. На звернення із заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання договору вкладу та повернення депозитних вкладів з процентами їй відмовлено з посиланням на анексію Криму. Така відмова відповідача є грубим порушенням її прав та невиконання зобовязань за договором банківського вкладу. За наведених обставин позовні вимоги просить задовольнити. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19.02.2018 року, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник відповідача ПАТ КБ ПриватБанк в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Відзиву на позовну заяву не подав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. 12.08.2013 року [PERSON] подала заяву в ПАТ КБ ПриватБанк № SAMDN25000737044175 на оформлення вкладу «Стандарт на 12 місяців». Як зазначено в заяві сума вкладу 400 євро, строк вкладу 366 днів по 12.08.2014 року включно з процентною ставкою 7,5%. 12.08.2013 року [PERSON] внесла 400 євро в Севастопольській філії, відділення №2, що підтверджується квитанцією №1 06 березня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ ПриватБанк було укладено договір №SAMDNWFD0070087535600 строкового банківського вкладу вклад «Стандарт» (стандарт 12 місяців) строком на 12 місяців по 06.03.2015 року під процентну ставку 11% річних. Залишок на вклад на 06.03.2014 року 150 євро. Позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою від 09 лютого 2018 року про повернення коштів, які містяться на депозитних вкладах з урахуванням відсотків. ПАТ КБ ПриватБанк вимогу позивача відхилив, з посиланням на те, що у звязку з окупацією Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та фактичної конфіскації частини майнового комплексу ПАТ КБ ПриватБанк, що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», банк не мав доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК, не мав доступу до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки. Тобто ПАТ КБ ПриватБанк відсутній доступ до первинної документації по зазначених рахунках позивачем. Згідно із статтею 55 Закону України\~«Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до\~ст. 1058 Цивільного кодексу України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною другою\~статті 1060 ЦК України\~встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах повернення вкладу із завершенням встановленого договором строку (строковий вклад), за договором банківського вкладу (депозиту), незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Згідно з\~ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~ зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610,\~611 ЦК України,\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625\~Цивільного кодексу\~України\~встановлено,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Офіційний курс євро станом на 29 травня 2018 року становить: 100 євро - 30,5295 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідач звільнена від сплати судового збору в силу ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому судові витрати в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в користь держави Згідно ст.ст.\~526, 530, 610, 611, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України,

Outcome: approved