Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бора Ю.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідач уклали шлюб між собою 01.09.2007 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Чепівської сільської ради Виноградівського району за актовим записом № 16. Від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] Спільне життя позивача з відповідачем у шлюбі не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Наслідки постійних суперечок і сімейних негараздів негативно відображаються на становленні та духовному розвитку їх дітей. Відповідач позивачу у веденні домашнього господарства взагалі не допомагає, активної участі у вихованні дітей не приймає. Весь тягар забезпечення та облаштування побуту сім`ї лежить на плечах позивача. Життя у шлюбі є нестерпним, чвари поступово призвели до того, що позивач з чоловіком стали зовсім чужими людьми. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, що кожен раз спричиняє позивачеві душевні страждання. На даний момент між подружжям втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Сторони незацікавлені у подальшому збереженні шлюбу. Майнових спорів, спору щодо місця проживання дітей між подружжям немає, шлюб розривають вперше. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати і залишити їй шлюбне прізвище. Позивач та її представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак представник позивача подав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у їхню відсутність та задоволити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, відзив на позов не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 01.09.2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Чепівської сільської ради Виноградівського району за актовим записом № 16. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей.в результаті чого між ними припинено шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін існує тільки формально. Позивач остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити своє шлюбне прізвище, відтак у зв`язку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу позивачу слід залишити її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 768,40 грн судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved