Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.03.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 14.09.2017 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1939. Від спільного проживання дітей не мають. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. З листопада місяця 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. В звязку з тим, що відповідач не бажає розлучитися через органи ДРАЦС вона змушена була звернутися з даним позовом до суду. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище «Гаврилюк». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про те, що адресат відмовився від отримання судової повістки. Згідно ст.128 ч.8 п.4 ЦПУ України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Приймаючи до уваги те, що відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.2017 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 136361 від 14.09.2017 року. Від спільного проживання у сторін дітей не має. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. З листопада 2017 року сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved