overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 14.11.2016 року в суд з цим позовом, та просила винести рішення суду, яким надати їй додатковий строк терміном у три місяці для звернення до нотаріальної контори Подільського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON], померлої 20 січня 2013 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 20.01.2013 року померла її мати - [PERSON], яка на день смерті мешкала у с. Чубівка, Котовського району Одеської області. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Котовський район с.Чубівка, який належав померлій на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 20 лютого 1997 року, зареєстрованого в Котовському МБТІ 24.02.1997 року. Вона являється єдиною спадкоємицею після смерті матері, інших спадкоємців не має. Спадщину вона фактично прийняла, шляхом вступу в її володіння і управління. Однак, розпорядитись спадковим майном вона не має можливості, оскільки належним чином не оформила право власності на неї. Але із-за своєї необізнаності, малограмотності та відсутності достатньої суми грошей для оформлення спадщини, вона пропустила встановлений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Новоселівської сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути у їх відсутність, проти заявлених вимог не заперечує Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з матеріалів справи 20 січня 2013 року у віці 64 років в с.Чубівка Котовського району Одеської області померла [PERSON]. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 20.06.2014 року. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса суд вважає поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 14 вересня 2018 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 23 серпня 2008 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, за актовим записом № 692. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що з часом відносини між ними погіршились. Сім'ї у них не склалося. Причиною цього стали різниця в характерах та поглядах на життя. Це викликало між ними постійні суперечки і негативно впливало на їх стосунки. Шлюб носить формальний характер, оскільки сторони мешкають окремо. Спроби примирення позитивного результату не дали, тож надавати строк на примирення не доцільно. Позивач в підготовче засідання не з'явилась. Надала письмову заяву в якій позов підтримала. Справу просила розглянути у її відсутність, судовий збір з відповідача не стягувати. Від надання строку на примирення відмовилась. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від надання строку на примирення відмовився Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 14 серпня 2018 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON]), [INFO], який вони зареєстрували 19 серпня 2016 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 198. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стверджувала, що з часом відносини між ними погіршились. Сім'ї у них не склалося. Причиною цього стали різниця в характерах та поглядах на життя. Це викликало між ними постійні суперечки і негативно впливало на їх стосунки. Шлюб носить формальний характер. Спроби примирення позитивного результату не дали, тож надавати строк на примирення не доцільно. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Позивач у підготовче засідання не з'явилась. Надала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 15.03.2016 року в суд з цим позовом яким просила постановити рішення суду яким встановити їй додатковий строк на право подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби [PERSON], яка померла 04 січня 2011 року. Після смерті баби відкрилась спадщина на будинок по вул.Шевченка,27 в м.Котовську Одеської області і земельну ділянку площею 594 кв.м. за цією ж адресою. Пропуск 6-ти місячного строку на право подачі до держнотконтори такої заяви пояснювала тривалим депресивним станом після смерті баби та виїзним характером роботи. Крім того вимушена була доглядати за хворою своєю матірю, яка була у стресовому стані повязаному з похоронами сина, а невдовзі і матері [PERSON]. Також вона не могла тривалий час знайти оригінали заповіту і Державного акту на земельну ділянку, тому в результаті комплексу цих причин пропустила строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Від спадщини не відмовлялась і фактично володіє спадковим майном. Позивач позов підтримала у повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON] також на позові наполягала. Відповідач [PERSON]. [INFO], позов визнала. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого. Статтею ст.1268 ч.1 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою ст.1269 цього кодексу встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В цьому випадку законом встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Шестимісячний строк на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 04 січня 2011року, закінчився 04.07.2011 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 03.09.2008 року має право на всю спадщину [PERSON] Відповідач є рідною донькою спадкодавця і спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до ст.1261 ЦК України. Статтею 1272 ч.3 ЦК України визначено, що за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім визнання позову відповідачем викладені обставини справи підтверджуються також письмовими доказами долученими до справи. Наведені позивачем причини пропуску встановленого законом 6-ти місячного строку на право подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса суд вважає поважними, а тому їй слід визначити для цього додатковий строк.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 15.12.2014 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 31.12.2013 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. У добровільному порядку матеріальної допомоги на утримування сина та коштів її утримання відповідач не надає. Просила ухвалити рішення суду за яким стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м.Унгень Молдови на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу)щомісячно,але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2014 року на період до повноліття дитини, та стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м.Унгень Молдови на її, [PERSON], користь аліменти (кошти) на утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, починаючи 15.12.2014 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто, до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву від 20.01.2015 року про розгляд справи у її відсутність в якій на позові наполягала у повному обсязі. Відповідач [PERSON], [INFO], уродженця м.Унгень Молдови, який зареєстрований на опостіней місце проживання в [ADDRESS] в судове засідання не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому справу розглянуто у відсутність сторін за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2013 року та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримування від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Оскільки у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина і матері дитини на період до досягнення дитиною 3 років не надає, з нього слід стянути аліменти на дитину і кошти (аліменти) на утримання матері до досягнення дитиною 3-х років у розмірі запропонованому в позовній заяві. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів та коштів на утримання дружини слід рахувати з 15.12.2014 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідносття до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на коритсь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 243,60 грн. Суд також вважає за необхідне допустити стягнення аліментів і коштів на утримання дружини негайно в межах платежів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась 15 липня 2019 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який вони зареєстрували 19 вересня 1987 року у Степовій сільській раді Роздільнянського району Одеської області, за актовим записом №21. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стверджувала, що за останній час сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є не можливим. Позивач у підготовче засідання не з`явилась. Надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 15 лютого 2017 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 06 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №108. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати у справі у розмірі 520,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 15 січня 2016 року в суд з цим позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 06 грудня 1992 року у Петрівській сільській раді народних депутатів Котовського району Одеської області, за актовим записом № 5. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Більш того відповідач нещодавно побив її і з цього приводу вона звернулась в поліцію. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення не можливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судовому засіданні на задоволені позову наполягала, оскільки сімейні стосунки між ними припинені і поновлювати їх вона не збирається. Від надання строку на примирення категорично відмовилась. Представник позивача адвокат Сухарчук В.В. також підтримав цю позицію позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував у розірванні шлюбу, але чіткої аргументації цьому не навів. Вислухавши та дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 15 січня 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 18 жовтня 1986 року у Бендзарівській сільській раді народних депутатів Балтського району Одеської області, за актовим записом № 7. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». У судовому засіданні від надання строку на примирення категорично відмовлялась. Відповідач [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з урахування категоричної позиції дружини у питанні розлучення, не заперечував у розірванні шлюбу. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 16 серпня 2016 року в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON], [INFO], який вони зареєстрували 29 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 54. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], позивачка просила визнати місце проживання дитини з нею. Стверджувала, що життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї та примирення є не можливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка у судовому засідання позов підтримала Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved