Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 вересня 2019 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Підставою тому зазначала те, що від шлюбу з відповідачем мають сина. Після припинення шлюбних відносин дитина перебуває цілком на її утриманні. Дитина має проблеми зі здоров`ям та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримування сина, хоча має маку можливість, оскільки є працездатним та зобов`язаний надавати таку допомогу. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої просила розглянути у її відсутність, на позові наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судові повістки, направлені на адресу останнього відомо зареєстрованого місця проживання, повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Також, копію позову з додатками було надіслано відповідачу на вказану ним адресу «новою поштою». Проте, відзиву на позов або заяв про розгляд справи за його відсутності він не подавав, про причини неявки суду не повідомив. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області. Тому суд вважає відповідача належно сповіщеним про час і місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 лютого 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Згідно довідки ЗОШ І-ІІ ступенів №9 м. Подільська Одеської області за вих. №228 від 12.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 7б класі. Батько дитини не бере участі у вихованні дитини, не буває на батьківських зборах, не цікавиться успіхами сина у навчанні ні в усній ні в письмовій формі. Згідно з виписки з медичної картки амбулаторного хворого та консультативного висновку №477, [PERSON] , [INFO] , має діагноз: ожиріння аліментарне абдомінальне, гіперінсулізм, інсулінорезистентність, дифузний нетоксичний зоб, конституційна високорослість, має групу ризику по цукровому діабету. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Враховуючи, що матеріальне становище й стан здоров`я платника аліментів задовільні, що у платника аліментів не має інших дітей, відсутні непрацездатні батьки, дружина, враховуючи хворобу та діагноз дитини, та оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 30 вересня 2019 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved