Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач 27 серпня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з договором дарування від 17.11.2004 року йому належить 60/100 частин житлового будинку №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську з господарськими будівлями і спорудами, які виділені у квартиру №1 та на яку має окрему будинкову книгу. В 2011 році до нього звернулася відповідачка [PERSON], родичка його цивільної дружини, з проханням дозволити зареєструватися у його житлі, оскільки вона на той час навчалась в Металургійній академії у м. Дніпропетровську і як студентку її направляли по програмі обміну студентів у Америку, то ж їй необхідно було отримати закордонний паспорт, а без реєстрації це не можливо було зробити. Наміру проживати в будинку позивача у відповідачки не було. Тож 25.11.2011 року позивач зареєстрував відповідачку в своєму житловому будинку №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську. Відповідачка ніколи за вищевказаною адресою не проживала, де вона знаходиться позивачу не відомо. Реєстрація відповідачки в квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Просив визнати її втратившою право користування житлом за адресою : [ADDRESS]. Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації, газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки не повідомила, письмових заяв від неї не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~статті 224 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Третя особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, письмових заяв не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 60/100 частин житлового будинку №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську на підставі договору дарування від 17 листопада 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], належать [PERSON] (а.с.5-6). Згідно будинкової книги на вищевказане домоволодіння відповідачка [PERSON] зареєстрована домоволодінні №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську з 25.11.2011 року (а.с.7-10). Згідно акта обстеження домоволодіння №73 по вул. Сибірській у місті Дніпропетровську від 19.08.2015р., встановлено, що в даному домоволодінні відповідачка [PERSON] не проживає з 25.11.2011 року, особистих речей зазначеної особи за вказаною адресою не має (а.с.11). У відповідності зі ст..\~316,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власній розсуд. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В сулу\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, оскільки відповідачка вже на протязі тривалого часу не проживає в домоволодінні, то суд вважає, що є всі підстави усунути перешкоди позивачу у користуванні власністю, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування житлом, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди позивачу в користуванні власністю та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, згідно\~статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір, і її вимоги частково задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивачки, судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved