Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач 16 січня 2014 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши наступне. Відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мати дітей, а її, позивача, сестра, яка перебувала у шлюбі з відповідачем з 28.10.2006 року, померла [INFO]. Після смерті матері діти проживали та були зареєстровані у дідуся та бабусі зі сторони матері в [ADDRESS], оскільки їх батько, відповідач по справі, не займався їх утриманням та вихованням. Вона, позивач, є рідною тіткою неповнолітніх дітей та приймає активну участь в їх утриманні та вихованні. Вироком Новоазовського районного суду Донецької області від 15.04.2013 відповідач по справі [PERSON] був засуджений до покарання у вигляді п'яти років шести місяців позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Розпорядженням голови Новоазовського РДА № 174 від 07.05.2013 року вона, позивач, є опікуном малолітньої дитини [PERSON] Розпорядженням голови Новоазовського РДА № 175 від 07.05.2013 року вона, позивач, є опікуном малолітньої дитини [PERSON] З травня 2013 року діти проживають разом з нею в м. Москва Російської Федерації, де вона займається їх вихованням та утримує їх. Згідно з розпорядженням про призначення опікуном на неї покладено зобов'язання щорічно не пізніше 01 лютого надавати в службу у справах дітей Новоазовського РДА звіт про свою діяльність за попередній рік відносно захисту прав і інтересів дітей. В 2014 році у службі у справах дітей їй було зроблено зауваження, що вона не звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей з їх батька. Відповідач на теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, фізично та психічно здоров, іншим особам аліменти не сплачує. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просила покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.11). Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.22). Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в суді належним чином, у судове засідання надіслав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, оскільки не має можливості утримувати своїх дітей, оскільки знаходиться в місцях позбавлення волі, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала представник позивача в своїй письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Мати дітей, [PERSON], яка перебувала у шлюбі з відповідачем з 28.10.2006 року (а.с.7), [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Вироком Новоазовського районного суду Донецької області від 15.04.2013 [PERSON], батько дітей, був засуджений до покарання у вигляді п'яти років шести місяців позбавлення волі за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с.14-15). Відповідно до розпоряджень голови Новоазовського РДА від 07.05.2013 року позивач є опікуном малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Враховуючи викладене, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме - його матеріальне становище, те, що відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі, інших аліментних обов'язків не має, та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 243,60 гривень Враховуючи викладене,

Outcome: approved