Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON]\~в судовому засіданні позов підтримав і просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., на вулиці Весняній (біля будинку №93 в м. Рівне за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його прабабуся - [PERSON] за життя мала у своєму користуванні земельну ділянку площею 0,26 га, що стверджується Довідкою правління колгоспу ім. Леніна с. Басів Кут, довідкою № 236- 28 від 12.05.1965 р. Згідно із довідкою правління КСП «Волинь» від 30.07.1998 р. №715 за [PERSON] станом на 1985 рік рахувалося 0,22 га, з них 0,08 га для обслуговування будинку, 0,02 га вилучено під будівництво колгоспного гуртожитку, 0,14 га - в полі. 07.12.1996 р. його прабабуся померла. Право власності на житловий будинок прабабусі за договором довічного утримання перейшло до його батька - [PERSON], він також користувався земельними ділянками прабабусі. А з 2001 року і по цей час земельною ділянкою [PERSON] добросовісно і відкрито володіє та користується він. Вказана земельна ділянка площею 0,1000 га знаходиться на вулиці Весняній в м. Рівне (біля будинку №93). Зазначена обставина підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 03.01.2017 р. громадян [PERSON] та [PERSON]. Дана земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, кадастровий номер їй не призначений, у приватну власність нікому не передавалась. Своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки він не використав, тому з метою отримання зазначеної земельної ділянки безоплатно у власність він звернувся із заявою та необхідними документами до Рівненської міської ради, однак листом №01-11/2402 від 16.08.2017 р. за підписом заступника начальника [PERSON] земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради його повідомили, що при розгляді проекту рішення на сесії міської ради 10.08.2017 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки безоплатно у власність на вул. Весняній (біля будинку №93) гр. [PERSON] , воно не набрало достатньої кількості голосів. Таким чином, він не може належним чином оформити документи на право власності на земельну ділянку, яке виникло у нього на підставі закону в порядку набувальної давності. Оскільки він тривалий час - понад 15 років відкрито і безперервно володіє земельною ділянкою, яка є комунальною власністю, то вважає, що відповідно до чинного цивільного та земельного законодавства він правомірно набув право власності на вказану земельну ділянку, тому бажає оформити своє право власності згідно із вимогами закону. Просить позов задоволити. Представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові та просили позов задоволити. Представник Рівненської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у запереченні і у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить суд відмовити повністю. На заперечення позовних вимог посилається на те, що 24.11.2016 року громадянин [PERSON] звернувся на імя міського голови м. Рівного В.Хомка із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м. Рівне, вул. Весняна (біля будинку №93) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, всупереч статті 119 Земельного кодексу України не зазначивши у клопотанні, що набуття права власності на земельну ділянку передбачалося за давністю користування (набувальною давністю). На сесії Рівненської міської ради від 10.08.2017 року проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки безоплатно у власність на вул. Весняній (біля будинку№93) гр. [PERSON]І.» не набрав достатньої кількості голосів депутатів для ухвалення.Відповідно до пункту 28.1.1 Регламенту Рівненської міської ради, проект рішення, який не набрав необхідної кількості голосів на підтримку, вважається відхиленим. Всупереч ст. 119 Земельного кодексу України позивач не звернувся до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки йому у власність або надання у користування за набувальною давністю, а також є недостатніми доказами безперервного володіння спірною земельною ділянкою. Посилається на те, що необхідною умовою для отримання земельної ділянки безоплатно у власність із земель комунальної власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради є наявність відповідного рішення ради, вважає, що задоволення позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку за позивачем буде порушенням виключної компетенції Рівненської міської ради, передбаченої Конституцією України та законами України, зокрема, пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, статтею 12, частиною першою статті 116, частиною першою статті 122 ЗК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач з 2001 року і по цей час земельною ділянкою добросовісно і відкрито володіє та користується земельною ділянкою, яка була в користуванні прабабусі позивача [PERSON] , що стверджується Довідкою правління колгоспу ім. Леніна с. Басів Кут, довідкою № 236- 28 від 12.05.1965 р. Вказана земельна ділянка площею 0,1000 га знаходиться на вулиці Весняній в м. Рівне (біля будинку №93). Зазначена обставина підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 03.01.2017 р. громадян [PERSON] та [PERSON]. Дана земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, кадастровий номер їй не призначений, у приватну власність нікому не передавалась. За ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). 24.11.2016 року позивач звернувся на імя міського голови м. Рівного В.Хомка із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: м. Рівне, вул. Весняна (біля будинку №93) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, всупереч статті 119 Земельного кодексу України не зазначивши у клопотанні, що набуття права власності на земельну ділянку передбачалося за давністю користування (набувальною давністю). За результатами розгляду звернення [PERSON], на розгляд сесії Рівненської міської ради було підготовлено проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 м2 на вул. Весняній (біля будинку №93) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), про що заявника було повідомлено листом [PERSON] земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.12.2016 року №01-11/2402. [PERSON] земельних відносин від 16.08.2017 року №01-11/2402 було повідомлено гр. [PERSON], що згідно з Регламентом Рівненської міської ради, затвердженого рішенням Рівненської міської ради від 23 травня 2016 року №786 «Про затвердження Регламенту Рівненської міської ради сьомого скликання», рішення на сесіях ради приймається більшістю голосів. На сесії Рівненської міської ради від 10.08.2017 року проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки безоплатно у власність на вул. Весняній (біля будинку№93) гр. [PERSON]І.» не набрав достатньої кількості голосів депутатів для ухвалення.Відповідно до пункту 28.1.1 Регламенту Рівненської міської ради, проект рішення, який не набрав необхідної кількості голосів на підтримку, вважається відхиленим. Також листом [PERSON] земельних відносин від 16.08.2017 року було повідомлено заявника про можливість звернення для повторного розгляду на сесії міської ради вищезазначеного питання. Разом з тим, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не надано суду жодних доказів (правовстановлюючих документів, рішень органу місцевого самоврядування, цивільно-правових угод тощо), які б підтверджували правомірність його користування земельною ділянкою, зокрема земельною ділянкою площею 1000 кв.м. Відповідно до вимог статті 119 ЗК України, на яку, як на правову підставу своїх вимог, посилається позивач, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. При ухваленні рішення суд звертає увагу і на ту обставину, що, враховуючи вимоги пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 12, частини першої статті 116, частини першої статті 122 ЗК України, надання земельної ділянки безоплатно у власність із земель комунальної власності територіальної громади міста Рівного в особі Рівненської міської ради є виключною компетенцією Рівненської міської ради. Як слідує з розяснень, наведених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р. № 973-IV «Про фермерське господарство» питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). В інших випадках суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. Така ж правова позицію викладена і у пункті 2.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», в якому зазначається, що за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору. Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: dismissed