Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач 18 серпня 2015 року звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. З 2010 року у цьому будинку зареєстрований - відповідач [PERSON] як наймач. Згодом відповідач виїхав на заробітки до міста Одеси. На протязі останніх трьох років в місті реєстрації не з»являється без поважних на те причин. Таким чином відповідач утратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування цим житлом та зобов»язати Кодимський районний сектор ГУМДС в Одеській області знати [PERSON] з реєстрації за цією адресою. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кодимського РБТІ №25547982 від 12 березня 2010 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Згідно актів обстеження домоволодіння по [ADDRESS] від 20 грудня 2014 року та 25 червня 2015 року, [PERSON], який зареєстрований за цією адресою, на протязі трьох останніх років в помешканні не з»являвся. Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до роз»яснень, що містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Продеякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Основною вимогою для задоволення позову з цієї підстави є не проживання особи без поважної причини понад встановлені строки, тобто особа має можливість проживати у будинку, проте не робить цього без поважної причини. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач в помешканні де зареєстрований не з»являється на протязі більше шести місяців, поважних причин відсутності у нього не було, фактично проживає в іншому місці, а тому суд констатує, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], що належить [PERSON]. Що стосується вимоги про зняття з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, з огляду на те, що в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивача у цьому питанні не порушені і тому суд, відповідно до приписів статті 16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу. На підставі ст.ст.71,72 ЖК України,

Outcome: partial