Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON], 26 вересня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього після смерті сина [PERSON], померлого 28 листопада 2015 року. В позовній заяві позивач [PERSON] , посилається на те, що 28 листопада 2015 року після смерті сина [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом залишилися: вона, як мати спадкодавця, та дочка неповнолітня [PERSON], інтереси якої представляє тої мама- [PERSON]. Після її звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову, з посилання нотаріуса на те, що відповідач має намір одноособово оформити спадщину. Більш того, відповідач заволоділа оригіналами всі правовстановлюючих документів н спадкове майно. ЇЇ намагання мирним шляхом врегулювати спір залишились марними. Крім того, вона є власником ? частини спірної квартири. Більше 20 років проживає в ній. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за вирішенням спору. Просить поділити спадкове майно після смерті [PERSON], виділивши їй ? частину квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на це майно. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. До початку розгляду справи по суті вона і позивач врегулювали спір мирним шляхом. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов повинен бути задоволеним в повному обсязі з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно статті 1278 ч.1 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно частини першої статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Судом установлено наступне. 28 листопада 2015 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №423172, видане 03 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №487 ). Відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири №1 в житловому будинку №5 по вулиці Танкістів у місті Кодимі Одеської області, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні Свідоцтва про право власності на житло від 15 червня 2000 року, виданого 15 червня 2000 року Органом приватизації Одеської залізниці. Спадкоємцями першої черги за законом стали сторони по справі. Використовуючи своє право спадкоємця за законом, позивач [PERSON], звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову, оскільки виник спір щодо розмірів часток у спадщині з іншими спадкоємцями (лист державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори №1329/02-14 від 26 вересня 2017 року). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До початку розгляду справи по суті, відповідач визнав позов і не заперечувала проти його задоволення, погодившись на вимоги позивача, додавши, що спір врегульовано. Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна, а тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що не порушують права та законні інтереси інших осіб, а тому повинні бути задоволеними. Тобто, суд вважає за можливе здійснити поділ спадкового майна після смерті [PERSON] таким чином: виділити у власність [PERSON], ? частину квартири [ADDRESS], вартістю 23100 грн.. На підставі ст. 55 Конституції України, ст.ст. 1278, 1273 ЦК України,

Outcome: approved