Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач 20.07.2015 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Підставою для позову вважає те, що 14 лютого 2006 року між нею та Відповідачем було укладено шлюб, про що Попуднянською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області було зроблено відповідний актовий запис № 2, і видано свідоцтво про шлюб від 14.02.2006 року серія [NUMBER]. Від цього шлюбу мають п'ятьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З Відповідачем вони прожили разом 9 років. Протягом перших років життя вони успішно будували їхнє сімейне життя, але протягом останніх років їхні стосунки сильно зіпсувалися. Вони стали постійно сперечатися і навіть в присутності їхніх дітей, які від цього дуже страждали. Майже два роки тому чоловік почав їздити на заробітки до Росії, приїжджав один раз на три місяці. Пів року тому, він зізнався, що там в нього вже є інша родина, і жити з ними він не хоче і не буде. Кілька місяців тому він повідомив, що зробив собі документи, які дозволяють не перетинати кордон раз на три місяці і хоче залишитись жити в Росії. Коли вона повідомила Відповідачу, що хоче розлучитися, він не заперечував. В результаті вона вирішила, що зберігати сім'ю вже не має сенсу і розлучення це єдиний вихід для них обох. Діти, після розірвання шлюбу будуть проживати із нею. Відповідач не допомагає їй матеріально утримувати їх дітей, а самостійно робити це дуже складно. На момент пред'явлення позову вони не досягли згоди з приводу матеріального утримання їхніх дітей. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України якщо між батьками не досягнуто домовленості щодо сплати аліментів на утримання дітей, той з подружжя, з ким залишаються проживати діти, має право подати позов до суду про стягнення аліментів. Як їй відомо, Відповідач працює на будівництві, і отримує нерегулярній дохід з неофіційних джерел. Відповідно до ч.3 ст.184 СКУ за рішенням суду аліменти на утримання дитини можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Спору про поділ спільного майна не має. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]», стягнути аліменти на її користь на утримання п»ятьох дітей у твердій грошовій сумі в сумі 500 грн на кожну дитину. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просить його задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати. Позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей суд вважає, що підлягає до часткового задоволення, а саме: суд вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудоходів відповідача на підставі ст.183 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно, так як сторони не надали суду доказів, що відповідач має нерегулярний дохід, а також розмір цього доходу. У задоволенні позову в іншій частині відмовити. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed