Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач 23. 11. 2015р. звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за оплату комунальних платежів, посилаючись на те, що 08 травня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, зареєстрований державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до договору дарувальники подарували відповідачу належну їм квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належала дарувальникам на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету від 17.01.1996 року та договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 4003 від 10.09.1997 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 121. Вказував, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2014 року вищезазначений договір дарування визнаний частково недійсним, а саме в частині дарування 1/2 частини квартири. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2014 року виправлено описки в резолютивній частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2013 року, а саме визнано договір дарування недійним в частині дарування 2/3 частини квартири, що належить [PERSON] Отже, на теперішній час [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS], а відповідачу 1/3 частина відповідної квартири. Зазначив, що всі комунальні платежі [PERSON] сплачує самостійно. Сума коштів сплачених позивачем за комунальні послуги становить: за опалення - 3\~668,59 грн.(за період з січня 2011 року по жовтень 2015 року); за підігрів води 1853,23 грн. ( з січня 2011р. по жовтень 2015р.); КП «Придніпровська СУБ 2\~452,28 грн.( з серпня 2011р. по жовтень 2015р.); КП «Черкаська служба чистоти» - 365,40 грн. (з березня 2011р. по жовтень 2015р.). Всього 8\~339,50 грн. Отже, оскільки [PERSON] є власником 1/3 частини вказаної квартири, тому вона зобовязана сплатити 1/3 вищевказаної суми, а саме: 2\~779,83 грн. В ході розгляду справи представником [PERSON] [PERSON] неодноразово уточнювались позовні вимоги, однак в заяві про зменшення позовних вимог від 14.03.2016 року остаточно просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 1\~388,21 грн. за оплату комунальних платежів (опалення та квартирна плата) за квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги та просили задовольнити позов. Відповідач та її адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що коли вона проживала у спірній квартирі то сплачувала за комунальні платежі, наразі у неї немає доступу до квартири і вона не може користуватися належною їй частиною квартири, а тому і сплачувати за комунальні послуги вона не повинна. Заслухавши пояснення сторін, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 08 травня 2007 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони було укладено договір дарування, зареєстрований державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до якого дарувальники подарували обдарованій належну їм квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належить дарувальникам на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету від 17.01.1996 року та договору дарування частини квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 4003 від 10.09.1997 року. зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 121. 17 лютого 2014 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси договір дарування квартири № 131, що знаходиться в місті Черкаси по вул. Калініна, 41, укладений 08.05.2007 між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчений Другою Черкаською державною нотаріальною конторою, зареєстрований у реєстрі за № 3-377 визнано недійсним в частині дарування 1/2 частини вищевказаної квартири, яка належить [PERSON]. Договір дарування в частині дарування ? частини квартири № 131, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Калініна в будинку № 41, яка належить [PERSON] залишено без змін. 21 лютого 2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси виправлено описки в резолютивній частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2013 року, а саме визнано договір дарування недійним в частині дарування 2/3 частини квартири, що належить [PERSON]. Договір дарування в частині дарування 1/3 частини квартири, яка належить [PERSON] залишено без змін. Згідно\~ст. 11 Цивільного кодексу України, права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановлених такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Правовідносини між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг та оплати за них регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відносяться до категорії комунальних послуг. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Статтями 67-68 Житлового Кодексу України, абз. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. \~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 20 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідач як і позивач є споживачем послуг, у зв'язку з чим несе обов'язок по оплаті за надані послуги. \~\~\~\~ Згідно п.п. 7, 17 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», власник та наймач (орендар) зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку за затвердженими у встановленому порядку тарифами.\~\~ Статтею 360 Цивільного кодексу України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до наданих позивачем квитанцій про оплату комунальних послуг, та розрахунку за період з жовтня 2012 року по жовтень 2015 року позивачем проведено оплату за опалення в квартирі [ADDRESS] на суму 2\~301,11 грн. та оплату за квартирну плату в сумі 1863,51 грн. Всього сплачено 4\~164,62 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. В судовому засіданні відповідачем не надано доказів на спростування розміру понесених позивачем витрат на оплату комунальних послуг за період з жовтня 2012 по жовтень 2015 року. Суд критично сприймає доводи [PERSON], стосовно того, що вона не повинна сплачувати за комунальні платежі, оскільки в спірній квартирі не проживає, так як останньою не надано доказів звернення до позивача або у відповідні органи щодо усунення перешкод в користуванні власністю або встановлення порядку користування квартирою. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача третину суми оплаченої позивачем за житлово-комунальні послуги в сумі 4\~164,62/ 3 = 1388,21 грн.

Outcome: approved