Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.06.2019 року звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що після звільнення від відповідача 29.01.2016 року йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 24474,65 грн.. Просить суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Баришівське автотранспортне підприємство 13247» заборгованість по заробітній платі в сумі 24474,65 грн. та компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати в сумі 41195,60 грн.. В судове засідання позивач не з`явився , до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Баришівське автотранспортне підприємство 13247» в стадії ліквідації не перебуває. Поштові повідомлення направлені на адресу підприємства повертаються з відміткою про неможливість вручення через «відсутність адресата». Судом було здійснено повідомлення відповідача , шляхом опублікування виклику на сайті судової влади. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу №1л від 31 жовтня 2012 року [PERSON] прийнятий на посаду контролера технічного стану автотранспортних засобів до Приватного акціонерного товариства «Баришівське автотранспортне підприємство 13247»(а.с.9) . Наказом №1 к від 29.01.2016 року позивач звільнився з підприємства за власним бажанням(а.с.10). Відповідно до довідки №5 від 01.06.2019 року на момент звільнення підприємство мало заборгованість перед позивачем по заробітній платі в сумі 24474,65 грн.. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідач не виконав дані вимоги закону та по день звернення позивача до суду розрахунок з позивачем не провів. Відповідно до вимог ч. 1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 29.01.2016 р. по 01.06.2019 р. становить: 239,51 грн+1820,27 грн./2*40=41195,6 грн. За таких обставин суд вважає, що заявлена вимога підлягає до задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved