Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] \~10.03.2021\~ звернулася\~в Київський\~районний суд\~м.\~Полтави з\~позовом \~ про визначення розміру частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, який уточнила в поданій до суду 22.03.2021 позовній заяві. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої в тому числі входить частка земельної ділянки площею 0,0443 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку перебуває у спільній сумісній власності позивача та [PERSON] . Вказувала, що є єдиним спадкоємцем, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності. В поданій до суду позовній заяві просила визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0443 га в [ADDRESS] , становила 1/2. Просила визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 частки земельної ділянки в [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2021 зазначена позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем 01.04.2021 подано до суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.04.2021 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач подала до суду заяву з проханням проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть від 06.03.2020 № 280, після смерті якого відкрилася спадщина. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] та спадкоємцем його майна, у встановленому законом порядку сприйняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Другої полтавської державної нотаріальної контори. Встановлено, що державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори 10.12.2020 заведена спадкова справа № 169/2020 після смерті [INFO] [PERSON] . 10.12.2020 державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори на ім`я позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] за життя відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 652759, 652760 від 19.01.2010 на праві приватної спільної сумісної власності спільно з позивачем [PERSON] належала земельна ділянка за адресою [ADDRESS] площею 0,0443 га, кадастровий номер 5310136400:09:006:0133, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 10.12.2020 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку зазначеної земельної ділянок у зв`язку з невизначеністю розміру частки спадкового майна. При вирішенні питання щодо розміру часток в праві спільної сумісної власності на землю суд виходить з такого. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. Судом встановлено, що частка [PERSON] як спадкодавця у праві власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , становила 1/2. Іншим співвласником є [PERSON] . Тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру частки померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0443 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1/2 частки. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом шляхом звернення до нотаріальної контори позбавлена можливості, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0443 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , становить 1/2 частку. Необхідно також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0443 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310136400:09:003:0133, за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved