Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] заявив позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначив, що 16 травня 1992 року між ним та відповідачем по справі Качківською сільською радою Ямпільського району Вінницької області був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання із відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є матір'ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їхню спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, з сином не спілкується, не приймає участі у вихованні дитини. Позивач просить суд стягувати на його користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі по 500 гривень, щомісячно, на дитину і до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом за адресою зареєстрованого місця її проживання. Належним чином повідомлений відповідач не прибула у судове засідання, про що у справі є розписка відповідача про отримання нею поштового відправлення 12.12.2014 року. 19.01.2015 року за вх..№260 до суду надійшла заява від імені [PERSON], в якій вона просить суд відкласти судовий розгляд справи на іншу дату, так як в призначений час судового розгляду вона не може прийти у зв'язку із сімейними обставинами. Судом відхилено клопотання відповідача, оскільки на підтвердження поважності причин неприбуття в судове засідання відповідача не надано жодного підтверджуючого доказу. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без її участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - свідоцтва про народження дитини, встановлено, що відповідач є матір'ю, а позивач батьком [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про шлюб, виданого, 04.11.2014 року встановлено, що [PERSON] 16.05.1992 року зареєстрував шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Із довідки, виданої Качківською сільською радою Ямпільського району Вінницької області вих..№825 від 12.11.2014 року встановлено, що [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] по [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з неї аліментів на утримання сина. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність постійного заробітку відповідача, суд має підстави для визначення аліментів твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів 18 листопада 2014 року за вхід.№7046, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 18 листопада 2014 року. Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Відсутні докази про непрацездатність відповідача, стан її здоров'я чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинна надавати матеріальну допомогу дитині. Із врахуванням інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно, на дитину і до досягнення ним повноліття. Вказану суму суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, догляд, необхідність придбання одягу та взуття, іграшок та канцелярських товарів для дитини шкільного віку та інших товарів необхідних для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України суд має підставу допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved