Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернувся до Золочівської селищної ради Харківської області (далі відповідач, Золочівська селищна рада) з позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності АТ «Промінь» (реформованого ВАТ «Промінь») розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів на території Золочівської селищної ради з числа не витребуваних (нерозподілени) часток (паїв). Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.06.1986 він був прийнятий в члени колгоспу імені Кірова. 11.09.1992 колгосп імені Кірова було реорганізовано в акціонерне товариство «Промінь», де він працював до 01.02.1995. Рішенням Золочівської районної ради народних депутатів від 29.03.1995 передано у\~колективну власність\~ АТ «Промінь» 4978,9 гектарів землі в межах згідно із планом для ведення сільськогосподарського виробництва. Вважає, що мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки був членом АТ «Промінь» та був включений до списку осіб, який додається до державного акту на право колективної власності АТ «Промінь». Позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися, від представника позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява з проханням справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити (а.с. 58). Представник відповідача\~Золочівський селищний\~голова Канівець\~Л.В.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~подав до\~суду заяву,\~в якій\~просив розглядати\~справу без\~участі представника\~Золочівської селищної\~ради (а.с. 57). Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З трудової книжки колгоспника, виданої на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній 29.06.1986 прийнятий в члени колгоспу імені Кірова. 11.09.1992 колгосп імені Кірова реформований в АТ «Промінь». 18.01.1995 звільнений з роботи (а.с. 8-9, 33-34). Вказане підтверджується витягами із протоколу № 7 засідання правління колгоспу імені Кірова від 29.06.1986 та з протоколу № 1 засідання правління ВАТ «Промінь» від 01.02.1995 (а.с. 11,13, 35,37). Із архівного витягу з договору про заснування акціонерного товариства закритого типу «Промінь» вбачається що [PERSON] має 2200 акцій (а.с. 12, 36). Відповідно до відповіді відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 54/142-19 від 29.08.2019 Державний акт на право колективної власності АТ «Промінь» серії ХР-13-49-000262 було видано 11.05.1995. Громадянин [PERSON] включений до списку осіб, який додається до державного акту на право колективної власності АТ «Промінь». Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виготовлявся та не видавався (а.с. 14-15, 40-41). Іздовідки Золочівської селищної ради від 13.09.2019 вбачається, що на території Золочівської селищної ради є нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) із земель колективної власності колишнього сільськогосподарського АТ «Промінь», частина з яких надані в оренду (а.с. 16). Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-13-49-000262 сільськогосподраському акціонерному товариству «Промінь» Золочівською районною радою народних депутатів передано у колективну власність 4978,9 гектарів землі в межах згідно із планом (а.с.59-62). В списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства зазначено і прізвище, ім`я та по батькові позивача під номером 542 (а.с. 63-72). При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Земельного Кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною дев`ятою статті\~5 ЗК України\~(у редакції від 22 червня 1993 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини першої статті\~22\~ЗК\~України (у редакції від 22 червня 1993 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Пунктом 2 цього ж\~передбачено,\~що право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності. Стаття 1 вказаного Закону перелічені особи, які мають право на земельну частку (пай). Так право на земельну частку (пай) мають в том числі: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004р.\~\~сертифікати на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~є дійсними\~до виділення\~земельної ділянки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~та видачі\~державного акта\~про право\~власності на\~землю (пункт\~17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента\~України\~від\~8\~серпня\~1995\~р.\~№\~720/95\~«Про\~порядок\~паювання земель,\~переданих\~у\~колективну власність\~сільськогосподарським\~підприємствам\~і організаціям»\~ має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Стаття 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлює, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) в тому числі: розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Стаття 13 регламентує питання використання нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). Так нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним. За позовом власнику невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємцю у разі пропуску строку для оформлення права власності на земельну ділянку з поважної причини суд може визначити додатковий строк, достатній для такого оформлення. У разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~19\~Земельного Кодексу\~України земельні\~ділянки кожної\~категорії земель,\~які не\~надані у\~власність або\~користування громадян\~чи юридичних\~осіб,\~можуть перебувати\~у запасі.За таких обставин суд доходить висновку, що позивач [PERSON] до розпаювання земель колективної власності був членом АТ «Промінь», де пропрацював до 01.02.1995, крім того, [PERSON] включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, в зв`язку з чим набув право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 5,06 в умовних кадастрових гектарах з дня видачі цього акта відповідно до положень ст.1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Враховуючи, що в цей час передача земельних ділянок у власність громадян на території сіл, селищ, міст відноситься до повноважень відповідних рад, земельна ділянка [PERSON] відповідно до положень ст.ст. 12, 19, 25 Земельного Кодексу України, ст.ст. 5, 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» має бути виділена із числа невитребуваних (нерозподілених) часток (паїв).

Outcome: approved