Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 липня 2015 року, після чого 24 липня 2015 року та 12 серпня 2015 року звернулася в суд з уточненим позовом до відповідача [PERSON] про визнання житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,1895 га за адресою: село Садки, провулок Красний, 1, Кременчуцького району Полтавської області спільною сумісною власністю подружжя, визнання за нею та [PERSON] права власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вище вказаною адресою, а саме: житловий будинок літера «А», прибудову літера «а», літню кухню-сарай літера «Б», гараж літера «В», оглядову яму гаражну літера «Вогл. ям.», убиральню літера «Г», ганок літери «аг», вимощення літери «І, ІІ», колонку питну літера «к», хвіртку №1, огорожу №2, у звязку з чим право спільної сумісної власності на вказане майно припиняється, визнання за нею та [PERSON] права власності за кожним по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1895 га за адресою: село Садки, провулок Красний, 1, Кременчуцького району Полтавської області. В обґрунтування позову вказувала, що 31 січня 1956 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. За час шлюбу ними побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці за адресою: село Садки, провулок Красний, 1, Кременчуцького району Полтавської області. 25 грудня 1962 року за №375 ними спільно на імя чоловіка отримано свідоцтво №1 на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, і за період з 1962 року по 1977 роки за спільні сімейні кошти виконано будівництво, про що видано технічний паспорт за інвентаризаційним номером 762, а 17 серпня 2013 року отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексним номером 8110938. Будівництво виконано на їх спільній земельній ділянці площею 0,1895 га, а 24 листопада 2006 року на імя її чоловіка отримано державний акт на право власності на земельну ділянку. На даний час вона з відповідачем проживають у їх спільному будинку та користуються земельною ділянкою. Однак, останній час відповідач виганяє її з будинку, каже, що все належить тільки йому. По даному факту вона зверталася до міліції, однак на відповідача це не вплинуло. Його дії порушують її законні права та інтереси. Вони не досягли згоди про спосіб поділу спільного майна та жоден попередньо не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить поділити спільне майно без поділу його в натурі, лише визнати ідеальні частки подружжя в майні, які є спільною сумісною власністю подружжя і частки якого вважає рівними. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать зворотні поштові розписки на а.с. 28,38, своїх пояснень чи заперечень проти позову до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, що 31 січня 1956 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON]Д (а.с.6). За час шлюбу сторони побудували житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані на земельній ділянці площею 0,1895 га в селі Садки, по провулку Красний, 1, Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом №1 на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР (а.с.12). Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 17.08.2013 року, за [PERSON] зареєстрований на праві приватної влсності на підставі свідоцтва про право власності індексний номер 8110938 від 17.08.2013 року, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: село Садки, провулок Красний, 1, Кременчуцького району Полтавської області (а.с.10,11,13). 24 листопада 2006 року відповідач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1985 га (а.с.15). Згідно довідки виконкому Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району, по записах погосподарської книги Камянопотоківської сільської ради за №3315 в селі Садки, по провулку Красному, 1, Кременчуцького району зареєстровані [PERSON],[INFO] та його дружина [PERSON], [INFO] (а.с.16). Відповідно до ч.1 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч.1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1,2,3 статті 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Сторони у вирішенні питання визнання спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та визначення конкретної частки на них добровільно у позасудовому порядку не дійшли згоди. За таких обставин суд постановляє рішення про визнання за сторонами права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і земельну ділянку площею 0,12895 га, визначає за кожним із них по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, у звязку з чим право спільної сумісної власності на вказане майно припиняється. На підставі викладеного,

Outcome: approved