Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.07.2017 року звернулася до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин, відповідно до якого [PERSON], [INFO], уродженка с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області, яка померла 13.09.2014 року є рідною матірю [PERSON] (уродженої «Незамедімової») [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], і визнати за нею право власності на 20/100 частин квартири № 5 у житловому будинку № 12 по вул. Власенко в м. Харкові після матері, [PERSON], померлої 13.09.2014 року. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона постійно мешкає і з 21.12.2005 року зареєстрована за адресою [INFO]. У свідоцтві про її народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 25.121976 року позивач одружилася з [PERSON] і змінила дівоче прізвище «Незамедімова» на прізвище чоловіка. На імя матері позивача, [PERSON], на праві спільної часткової власності ,на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, реєстраційний № 6-11-315548-НИ2 від 14.04.2011 року, виданого ВПЖФ [PERSON] виконавчого комітету Харківської міської ради згідно розпорядження № 521-НИ2 від 14.04.2011 року, зареєстровані 20/100 частин комунальної квартири за № 5 у житловому будинку № 12 по вул. Власенка в м. Харкові. Після смерті матері позивача, яка померла 13.09.2014 року, відкрилася спадщина, яка складається з 20/100 частин вищезазначеної комунальної квартири. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй на час смерті майно залишила дочці, [PERSON], та онуці, [PERSON] [PERSON] від прийняття спадщини після смерті бабусі відмовилася, про що надала до Богодухівської ДНК Харківської області відповідну заяву. Спадщину після смерті матері позивач, як єдина спадкоємиця за заповітом на 20/100 частин комунальної квартир № 5 по вул. Власенко, 12 в м. Харкові, прийняла, у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 29/2015. Нещодавно , для оформлення спадкових прав після смерті матері, позивач звернулася до державного нотаріуса Богодухівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що є невідповідність в частині підтвердження її з матірю родинного звязку, а саме: згідно свідоцтва про народження позивача прізвище матері помилково зазначено, як «Гребенік» замість правильного «Гребенюк». Водночас зі встановленням юридичного факту родинних відносин і за умови його встановлення позивач просить у порядку спадкування за заповітом визнати за нею право власності на 20/100 частин квартири [ADDRESS] після смерті матері. У судове засідання представник позивача, діюча на підставі ордеру юридичної консультації Жовтневого району м. Харкова від 07.07.2017 року та [PERSON] з договору № 197 про надання правової допомоги від 07.07.2017 року, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади Харківської міської ради, до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Відомості про причини неявки відповідача до суду не надходили, тому зі згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи , перевіривши надані докази, приходить до наступного. Як вбачається з паспорту громадянина України ЕС 930141, виданого 23.02.1999 року Красногвардійським РВ ГУ МВС України в Криму на імя позивача, [PERSON], [INFO], уродженка с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області, з 21.12.2005 року зареєстрована [INFO] (а.с. 5-6). Зі свідоцтва про народження позивача ЯИ № 576904, виданого Каплунівським сільським ЗАЦС Краснокутського району Харківської області на підставі актового запису № 7 від 11.03.1954 року, вбачається, що її батьками зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Після одруження з [PERSON] дівоче прізвище «Незамедінова» було змінено на «Куваннікову», що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу 1-ВЛ № 404855, виданим Полково-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області 25.12.1976 року на підставі актового запису № 25 (а.с. 8). [PERSON], [INFO], 18.09.1990 року у віці 36 років загинув при виконанні військового завдання в м. Залізний Порт Херсонської області. Це доведено свідоцтвом про його смерть серії 11-АП № 434687, виданим 02.11.1990 року Жовтневою сільською радою Красногвардійського району Кримської області на підставі актового запису № 96 (а.с. 10). Судом встановлено, що 20/100 частин комунальної квартири № 5 у житловому будинку № 12 по вул. Власенка в м. Харкові, загальною площею 19,2 кв. м., на праві спільної приватної часткової власності зареєстровані на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, реєстраційний № 6-11-315548-НИ2 від 14.04.2011 року, виданого ВПЖФ [PERSON] виконавчого комітету Харківської міської ради згідно розпорядження № 521-НИ2 від 14.04.2011 року з відміткою про державну реєстрацію у КП «ХМБТІ» 06.07.2011 року за реєстровим № П-6-15907 (а.с. 12). [PERSON] померла 13.09.2014 року, шо підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 457287, виданого 15.09.2014 року Відділом Полково-Микітівською сільською радою Богодухівського району Харківської області на підставі актового запису №\~17 ( а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина 20/100 частин комунальної квартири № 5 у житловому будинку № 12 по вул. Власенка в м. Харкові. Згідно вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого усе належне їй на час смерті майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, залишила своїй дочці, [PERSON], та онуці, [PERSON] Факт того, що після смерті 13.09.2014 року [PERSON] залишився заповіт, доведений письмовою відповіддю Богодухівської ДНК Харківської області від 05.08.2017 року за № 1430/01-16 . Вирішуючи справу, суд виходить з положень ч. 1 і 3 ст. 1223 ЦК України, якими передбачено, що право на спадкування майна, яке за правом власності належало спадкодавцеві [PERSON], на підставі положень ч. 1 і 3 ст. 1223 ЦК України мають особи, визначені у заповіті. За вимогами частини 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З паспорту громадянина України ЕС 930141, виданого на імя позивача, підтверджено, що [PERSON] з 21.12.2005 року, у тому числі на час відкриття спадщини після [PERSON] 13.09.2014 року, залишається зареєстрованою [INFO], тобто на час відкриття спадщини вона мешкала разом зі спадкодавцем. Відмовідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Судом на підставі письмової інформації Богодухівської державної нотаріальної контор Харківської області від 04.08.2017 року за № 1400/01-16 встановлено, що [PERSON], 29.01.2014 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини, звернулася до державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої 13.09.2014 року [PERSON], внаслідок чого була заведена спадкова справа за № 29/2015. Онука спадкодавця, [PERSON], на користь якої у тому числі був складений заповіт, на підставі положень ст.ст. 1273-1275 ЦК України 29.01.2015 року звернулася до державного нотаріуса Богодухівської ДНК Харківської області із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлої 13.09.2014 року [PERSON] За положеннями ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Якщо від прийняття спадщини відмовився один зі спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну ( ч.1 ст. 1275 ЦК України). Виходячи з вищенаведеного, єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до положень діючого цивільного законодавства, на 20/100 частин комунальної квартир № 5 по вул. Власенко, 12 в м. Харкові є позивач [PERSON] Як вбачається з відповіді Богодухівської ДНК Харківської області від 05.08.2017 року за № 1430/01-16, державний нотаріус, посилаючись на положення ст. 39 ЗУ «Про нотаріат» (№ 3425-Х11 від 02.09.1993 року зі змінами, п. п. 5.15 розділу 5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ за № 296/5 від 22.02.2012 року, відмовив [PERSON]Х, як доньці померлої 13.09.2014 року [PERSON], видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом і запропонував їй звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин зі спадкодавцем, виходячи з наступного. При огляді документів державним нотаріусом було виявлено, що за свідоцтвом про смерть, виданим Полково-Микитівською сільською радою Богодухівського району Харківської області на бланку за № 457287 серії 1-ВЛ померла [PERSON]. В тексті заповіту, за яким [PERSON] є спадкоємицею на усе майно спадкодавця, вказано, що майно заповідається доньці спадкодавця, [PERSON], але наданими до державної нотаріальної контори документами цей родинний звязок не доводиться, оскільки у свідоцтві про народження спадкоємця ЯИ за № 576904 за 1954 рік прізвище матері зазначено, як «Гребенік». Суд виходить також з положень ст. 234, п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 от 31.03.1995 року зі змінами № 15 от 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якими передбачений розгляд справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника. Таким чином, визнання юридичного факту родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] і спадкодавцем [PERSON] необхідно позивачеві для оформлення її спадкових прав за заповітом після смерті матері на частину комунальної квартири [ADDRESS]. Юридичний факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області, яка померла 13.09.2014 року, є рідною матірю [PERSON] (уродженої «Незамедімової») [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], у судовому засіданні був підтверджений наступними доказами. Позивачем надано свідоцтво УГ № 551575 про народження [PERSON] за 1929 рік, виданим вдруге 01.10.1946 року на підставі актового запису №\~144 від 29.11.1929 року, свідоцтво ЯУ № 437038 про одруження спадкодавця, видане 13.01.1953 року на підставі актового запису №\~2, трудова книжка на імя спадкодавця, заведена 26.10.1955 року, посвідчення серії В-111 № 001043 ветерана війни-учасника війни на імя спадкодавця, видане 16.05.1997 року. Правильне написання прізвища «Гребенюк» зазначено у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 14.04.2011 року за № 6-11-315548-НИ2 (а.с. 12) і [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39481585 від 29.01.2015 року (а.с. 14). За розясненнями Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, які містяться в п. п. 3.1 та 3.3, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні, а за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Приймаючи до уваги сукупність доказів юридичного факту родинних відносин, суд вважає, що цей факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду , є доведеним. Водночас зі встановленням юридичного факт родинних відносин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом на 20/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] після матері, [PERSON], померлої 13.09.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved