Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 червня 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому зазначила, що 05 вересня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб.Після реєстрації шлюбу нею було взято прізвище [PERSON] . Від спільного з відповідачем життя народився син [PERSON] , [INFO] . Поступово подружні стосунки стали погіршуватись та припинились. Причиною припинення шлюбних відносин стало нехтування відповідачем сімейними цінностями, зловживання алкогольними напоями та психотропними речовинами, внаслідок чого виникали постійні сварки, скандали та бійки, ініціатором яких був відповідач. У зв`язку із нанесенням [PERSON] їй легких тілесних ушкоджень в результаті чергового скандалу вчиненого останнім в стані алкогольного сп`яніння, Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області за її заявою було зареєстровано кримінальне провадження № 12018140060002051 від 08.06.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України. Після останнього скандалу відповідач вигнав її з малолітнім сином з будинку, в якому вони проживали за адресою: [ADDRESS] , та відмовляється їх туди впускати, незважаючи на те, що в цьому будинку залишилися її та дитячі речі. На підставі рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 березня 2019 року у справі № 462/4865/18 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано, син [PERSON] залишився проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу [PERSON] жодного разу не поцікавився життям сина, жодного разу не з`явився у навчальний заклад, який відвідує його син, з метою участі у навчально-виховному процесі, а також не надавав будь якої матеріальної допомоги пов`язаної з навчальним процесом. Також не цікавиться здоров`ям свого сина, який неодноразово переносив різного роду захворювання, що змушувало її неодноразово звертатися до медичних закладів, в т.ч. і приватних за медичною допомогою, та самостійно здійснювати оплату за її надання. Зазначене свідчить, про цинічну байдужість [PERSON] до своєї дитини. За ухилення від сплати аліментів і утримання сина правоохоронними органами в ЄРДР було зареєстроване кримінальне провадження № 12019140060001333 за ч. 1 ст. 164 КК України. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додала, що відповідач вживає наркотичні засоби, скоїв крадіжку відносно неї та її батьків, застосовував насильство відносно неї. Так у 2016 році прийшов у стані наркотичного сп`яніння та на очах дитини наніс їй тілесні ушкодження. Дитиною він не цікавиться, останній раз вона його бачила два з половиною роки тому. Вона ніколи не чинила перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною. Утримання дитини здійснює тільки вона. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи бувпопереджений належним чином, причина неявки суду невідома, позивач та представник третьої особи не заперечували проти винесення заочного рішення, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Представник третьої особи [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що знає позивача [PERSON] 2,5 роки, раз на тиждень бачить її з дитиною. Її чоловіка не бачив жодного разу. Утриманням та вихованням дитини займається позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає позивачку з 2006 року, дружили сім`ями. Відповідача останній раз бачив у листопаді 2017 року, з позивачкою бачаться 3 рази на тиждень. Позивач водить дитину в садочок, вона його повністю всім забезпечує, ним опікується. Суд, вислухавши доводи і пояснення сторін, які приймали участь у справі, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Судом встановлено, що позивач та відповідач знаходились у шлюбі з 05.09.2014 року. Відповідно до актового запису №81 від 18 лютого 2015 р. про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про матір: зазначені: [PERSON] ; відомості про батька: [PERSON] . Відповідно до рішення Залізничного районного суду м.Львова від 01.03.2019 року справа №462/4865/18 - розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05.09.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2366. Після розірвання шлюбу матері дитини змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до рішення Залізничного районного суду м.Львова від 18.09.2018 року (справа №462/3702/18) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1500 грн. 00 коп. від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, з 19 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою Управління «Служба у справах дітей» від 24.03.2020 - малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Залізничним відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Міністерства юстиції України від 02.03.2020 №В16/12826 ВП №57711552 - сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів станом на 02.03.2019 р. становить 29944,00 грн. Згнідно з висновком лікаря-педіатра Карпович А.Т. Комунального некомерційного підприємства «3-я міська поліклініка м.Львова» від 16.03.2020 року [PERSON] , [INFO] , часто хворіє ГРВІ, обструктивними бронхітами. При захворюванні дитини і на профілактичні огляди в поліклініку з дитиною приходить мама. Згідно з довідкою Закладу дошкільної освіти ясла-садка №25 м.Львова від 10.03.2020 за №11 [PERSON] , [INFO] , виховується в дошкільної освіти №25 м.Львова з вересня 2018 року по даний час. За час перебування дитини в закладі вихованням хлопчика займається мама. Батько дитини в закладі не появлявся жодного разу. Згідно до Витягу з ЄРДР Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області за заявою [PERSON] зареєстровано кримінальне провадження № 12018140060002051 від 08.06.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України. Залізничною районною адміністрацією як органом опіки та піклування, 5.06.2020 року дано висновок, згідно до якого вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 164 Сімейного кодексу України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківськихправ,якщовона, він: ухиляютьсявідвиконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СКУкраїни, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, не цікавиться його долею, участі у його вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, оскільки обов`язки по сплаті аліментів не виконує належним чином. Суд, оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати сина, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved