Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач 13 серпня 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що [INFO] помер її родич [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в с.Чайківка Любашівського району Одеської області, актовий запис № 48 від 03.08.2007 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка та житловий будинок, який [PERSON] залишив їй в спадок, оформивши заповіт. В 2018 році вона звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Рішенням суду від 04 березня 2019 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, вона звернулась до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину. Однак, 05.03.2020 року постановою Одеського апеляційного суду Одеської області рішення Любашівського районного суду Одеської області від 04 березня 2029 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було скасоване, так як вона звернулась з позовом до Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області, а не до спадкоємців. Тому, вона звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідачів, як рекомендовано в постанові Одеського апеляційного суду. Строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як хворіла, являється інвалідом третьої групи, протягом 2007 року хворіли також її діти. Вказані обставини позбавили її можливості в шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тому, просила визначити їй додатковий строк тривалістю в чотири місяці, починаючи з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача та позивач надали аналогічні пояснення, крім того доповнили, що позивач не знала про існування заповіту і дізналась про його існування в 2011 році про що повідомила відповідачів. Однак, вони не хотіли оформляти будь-яке спадкове майно. Тому, просила задовольнити її вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , їх представник в судовому засіданні позов не визнала, просили відмовити в його задоволенні, так як позивач пропустила строк для прийняття спадщини не з поважних причин, а крім того вважають, що заповіт на неї оформлений неправомірно, про що вони пред`явили інший позов. Вислухавши позивача, його представника, відповідачів, їх представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна площею 3.6626 гектари, кадастровий номер 5123380900:01:004:0103, що розташована на території Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 04 березня 2019 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини і 05 червня 2019 року державним нотаріусом Котюжинською Л.Д., [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на земельну ділянку (а.с. 16). Постановою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2020 року рішення Любашівського районного суду Одеської області від 04 березня 2019 року про задоволення позову [PERSON] в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини скасоване та ухвалено нове: Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Шестимічний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , сплинув 02 лютого 2008 року і позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини. З листа приватного нотаріуса від 11 грудня 2018 року видно, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини і їй рекомендовано звернутись до суду. Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як інвалідність позивача, перебування на лікуванні протягом 2007-2008 років [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виходячи зі слідуючого. Відповідно до довідки ПФУ [PERSON] являється інвалідом третьої групи з 12 жовтня 2009 року. Згідно виписки із медичної карти [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні в Любашівській ЦРЛ: з 21.09.07 по 02.10.2007 року, з 14.10.2007 по 20.10.2007 року, 24.11.2007, з 9.11.2007 по 19.11.2007 року, 14.02.2008 року, з 11.03.2008 року по 17.03.2008 року. [PERSON] перебувала на лікуванні з 10.04.2008 року по 18.04.2007 року, коли [PERSON] був живий, [PERSON] перебував на лікуванні з 22.08.2007 року по 30.08.2007 року. Згідно вказаних виписок з історій хвороб не вбачається, що позивач не могла звернутись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини через хворобливий чи будь-який інший стан. Тому, періодичне перебування позивача та його дітей на лікуванні не позбавляло можливості [PERSON] звернутись протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , так як після 24.11.2007 року по 02 лютого 2008 року взагалі відсутні відомості про хвороби позивача. Крім того, така причина пропуску як незнання про існування заповіту, також не може бути безумовною підставою для задоволення даного позову, так як сама позивач вказує, що дізналась про існування заповіту в 2011 році, хоча і будь-яких доказів про це не надала (фактично не довела коли вона дізналась про існування заповіту будь-якими доказами), а як видно з листа нотаріуса, вона звернулася з приводу прийняття спадщини лише 11 грудня 2018 року. \~ \~ \~ \~Згідно постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи\~з наведеного,\~причинами пропуску\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини,\~які наведені\~ [PERSON] ,\~а саме\~те,\~що вона\~хворіла,\~являється інвалідом\~третьої групи,\~хворіли її\~діти,\~вона не\~знала про\~існування заповіту\~до 2011\~року,\~судом не\~може бути\~визнано об`єктивними\~та непереборними\~труднощами,\~з якими\~закон пов`язує\~поважність причин\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини. Інших причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не наведено. Оскільки у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі, які перешкодили їй своєчасно звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити.

Outcome: dismissed