Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON], 27.08.2018 року звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивував тим, що [INFO] померла його двоюрідна бабуся [PERSON], яка проживала в с. Єнківці Лубенського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Він є спадкоємцем за законом, однак в оформленні спадщини Друга лубенська державна нотаріальна контора йому відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання учасники справи не з'явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач, свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, відповідач проти позову не заперечує, а третя особа покладається на розсуд суду (а.с.27-29). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Тишки Лубенського району Полтавської області померла двоюрідна бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.9). Факт родинних відносин між ними встановлений рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2018 року, що набрало законної сили 12.02.2018 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,59 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бієвецької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Згідно постанови від 06.04.2018 року державний нотаріус Другої лубенської державної нотаріальної контори відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. В постанові також зазначено, що Першою лубенською державною нотаріальною конторою 08.02.2017 року відкрито спадкову справу №19/2017 на майно померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від онука спадкодавця - [PERSON] Інших заяв про прийняття/відмову в справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.10). Згідно повідомлення Управління держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області №31-1602-99.5-1829/2-16 від 17.05.2016 року померла [PERSON] дійсно отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] реєстраційний номер 380 від 12.09.2003 року виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №217 від 25.06.2002 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,59 га. на території Бієвецької сільської ради Лубенського району. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2016 року становить 90 701,67 грн.(а.с.5). Разом з тим, вищевказаний державний акт було втрачено, про що було зроблено відповідне оголошення в ЗМІ (а.с.6). Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, позивач надав відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вказані норми чинного законодавства, позивач-спадкоємець має право звернутися із заявою про визнання за ним права на земельну ділянку Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу наступні норми законодавства. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-не будь права чи інтереси.

Outcome: approved