Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.02.2020р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 01 вересня 2011 року вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , відповідачем у справі, від шлюбу з яким має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що в січні 2020р їх сім`я остаточно розпалася і вони припинили шлюбні відносини по причині відсутності взаємоповаги. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, так як у відносинах з відповідачем зникли любов, щирість, взаєморозуміння, а замість цього з`явились відчуження і психологічна несумісність. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та покласти на відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, наполягає на задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову [PERSON] . Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим\~ задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , складеного та виданого 01.09.2011р у виконкомі Ясногірської селищної ради м.Краматорська Донецької області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 вересня 2011 року, актовий запит №47. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2016р, актовий запис №781). З наданої до суду заяви позивачки вбачається, що остання підтримує свій позов, а відповідач в судовому засіданні позов повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сім`єю приблизно сім місяців, відносини не підтримують, спільним побутом не пов`язані, обидва бажають розірвати шлюб, у зв`язку з чим суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, які не пов`язані шлюбним побутом, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також, інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити теж саме - « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 420,40грн. Решта 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову в сумі 420,40грн, згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved