Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.07.2017 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 березня 1991 року в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 76 років померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з домоволодіння № 71 по вулиці Кантемирівській в смт. Велика Писарівка Сумської області, яке належить померлій на праві приватної власності, що розташоване на приватизованій земельній ділянці. Він являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим державним нотаріусом [PERSON] 13.03.1991, реєстровий номер 186, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Великописарівського районного нотаріального округу [PERSON] та реєстрації спадкової справи № 151/2017. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку на домоволодіння не має можливості, оскільки втрачений оригінал правоустановчого документу. Нотаріус відмовив йому в письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правоустановлюючого документу на спадкове майно. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивач [PERSON] у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.37/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про прийняття рішення на розсуд суду та розгляд справи без його участі /а.с.36/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 29 березня 1991 року в смт. Велика Писарівка Сумської області у віці 76 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.8/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку з надвірними будівлями за № 71 по вул. Кантемирівській в смт. Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області, що належить померлій на підставі втраченого оригіналу свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.02.1986, виданого виконавчим комітетом Великописарівської селищної ради, вартість будівель становить 47 108 гривень /а.с.12-18/. Відповідно довідки-характеристики Великописарівської селищної ради № 605, № 607 від 06.03.2017 земельна ділянка за № 92 по вулиці Кантемирівській в смт. Велика Писарівка Великописарівського району загальною площею 0,2400 га, з яких 0,1500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 0,0900 га - для ведення особистого селянського господарства , передано у приватну власність [PERSON], померлому 29.03.1994. Державний акт на земельну ділянку не видавався. В житловому будинку за № 71 по вулиці Кантемирівській в смт. Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області зареєстрована та проживала [PERSON], [INFO], померла 29.03.1991, одна /а.с.9, 24-25/. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Великописарівської державної нотаріальної контори [PERSON] Т.М.13.03.1991, реєстровий номер 186, на його користь на все майно заповідача /а.с.11/. Позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви приватному нотаріусу Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] та реєстрації спадкової справи № 151/2017. Приватний нотаріус [PERSON] 29.06.2017 відмовив у письмовій формі позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу правоустановлюючого документу /а.с.32/. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с. 22-23 /. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] посвідчений Великописарівською районною нотаріальною конторою 13.03.1991 за № 186 є чинним, після її смерті 29.06.2017 зареєстровано спадкову справу № 151/2017, свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.34-35/. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася 29 березня 1991 року після смерті [PERSON]. Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять, і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої 29.03.1991, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, але спадщина у нотаріальному порядку на домоволодіння не оформлена в звязку з тим, що втрачений оригінал правоустановлюючого документу. Визнати за ним право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved