Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач 27 листопада 2015 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а. с. 2-4). Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що АТЗТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» є обслуговуючим підприємством (виконавцем), що надає комунальні послуги з утримання житлового будинку і споруд та прибудинкової території, а також надає послуги з опалення та газопостачання за адресою квартири № 38, розташованої в будинку № 4 по пл. Шевченка у м. Дніпропетровська, власником якої є [PERSON] Проте, обовязки по оплаті комунальних послуг відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 01 лютого 2016 року виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 16\~456,53 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 7 266,54 грн. та 3-х % річних за прострочення внесення оплати у розмірі 584,07 грн., а також просив суд покласти на відповідача судові витрати по справі (а. с. 2-4). Представник позивача у судовому засіданні заявлені в позові вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» заперечував у повному обсязі, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] як власником квартири [ADDRESS] був укладений договір №38 про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) від 01 листопада 2008 року, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати послуги з утримання житлового будинку і прибудинкової території, та забезпечити надання інших комунальних послуг через приєднані зовнішньобудинкові мережі, що утримуються «Виконавцем», згідно переліку наведеного у додатку № 1 до договору, а відповідач зобовязується своєчасно оплачувати комунальні послуги, в строки та на умовах, передбачених договором (а. с. 5-6) Також 01 листопада 2008 року між цими сторонами був укладений договір № 38 про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (житловий фонд), за умовами якого позивач зобовязується надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з опалення та постачання гарячої води у приміщення шляхом підігріву води з використанням обладнання будинкової дахової котельної, а відповідач зобовязується своєчасно оплачувати надані комунальні послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором (а. с. 7-8). Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] по оплаті житлово-комунальних послуг, які входять до Переліку послуг, що надаються за договорами № 38 від 01 листопада 2008, укладеним між сторонами, станом на 01 лютого 2016 року становить 16\~456,53 грн. та складається з заборгованості за послуги опалення у розмірі 7983,73 грн, заборгованості за послуги з енергопостачання у розмірі 2905,27 грн., заборгованості за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території у розмірі 2814,00 грн., заборгованості за послуги надання холодної води у розмірі 733,55 грн., заборгованості за послуги ремонту опалення у розмірі 1\~855,13 грн., заборгованості з гарячого водопостачання у розмірі 59,86 грн., додаткових послуги у розмірі 21,04 грн., заборгованості за послуги з ремонту обслуговування у розмірі 83,95 грн. Викладені обставини підтверджується випискою за особовим рахунком на імя [PERSON] (а. с. 46). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з ст. ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового оборогу. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності та вирішуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 16\~456,53 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3-х% річних, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 7266,54 грн. та суму 3-х% річних у розмірі 584,07 грн. Судові витрати між сторонами розподілити відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 1\~096,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved