Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач 13.06.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позову зазначено, що 07.08.2009 року зареєстрований шлюб у сторін по справі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають разом з матірю. З вересня 2016 року фактично шлюбні відносини припинені. Після того як відповідач вигнав позивачку з дітьми з квартир його матері, [PERSON] самостійно орендує квартиру та забезпечує дітей. Підтримки від відповідача фінансової немає. Мінімальний розмірі аліментів на двох дітей у їх віці становить 1751,50 грн. на двох дітей, враховуючи, що відповідач є субєктом підприємницької діяльності та інших утриманців немає, отримує разом з матірю дохід від здачі в оренду квартири з якої позивачку з дітьми вигнав, вважає, що розмір аліментів може бути 2500 грн. Ухвалою суду від 20.06.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 10.08.2018 року. У підготовчому засіданні 10.08.2018 року ухвалено відкласти розгляд справи до 26.09.2018 року. У судовому засіданні 26.09.2018 року протокольною формою закрите підготовче засідання, справа призначена до розгляду по суті на 02.10.2018 року. У судове засідання учасники справи не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги, а [PERSON] у заяві зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі. Фіксування судового процесу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 07.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 07.08.2009 року зроблено відповідний актовий запис №550, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №109523. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №208858. - [PERSON], 16 лютого 2014 року. Що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №381674. З довідки вих. №05/06/18-1 від 05.06.2018 року ТОВ «Спільна мета» вбачається, що [PERSON] працює маркетологом у ТОВ «Спільна мета». [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди квартири від 01.01.2017 року. [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець та займається будівництвом будівель, Як встановлено з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимоги, зважаючи на вищевикладене. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої обєктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню, а саме, стягненню з [PERSON] на користь позивачки підлягають аліменти на утримання дітей у розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved