Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач 13 грудня 2016 року звернувся до суду з даним позовом до відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем він перебував у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з ним, позивачем. З відповідачем у справі він з дочкою не проживають разом з 2003 року. Мати дитини, відповідач у справі, позбавлена батьківських прав за рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2012 року. Він вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, бо він, позивач, самотужки не має можливості створити дитині нормальні умови для утримання і виховання. Просив постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини по 1/4 частині зі всіх видів доходів відповідача, щомісяця, до виповнення [PERSON] повноліття. Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.13,14). В судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення в порядку ст.224 ч.1 ЦПК України (а.с.16). Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи в суді телефонограмою відповідно до вимог ч.6 ст.74 ЦПК України (а.с.14), у судове засідання не явилася, з заявами про розгляд справи за її відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не зверталася, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечує позивач у своїй заяві до суду. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позивачем своїх позовних вимог, не надання відповідачем заперечень проти позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Судом також встановлено з позовної заяви і доданих до неї матеріалів, що відповідач працездатна, аліменти більше нікому не сплачує, рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2012 року позбавлена батьківських прав стосовно дочки [PERSON] [INFO], рішення суду набрало законної сили 06 листопада 2012 року (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 13 грудня 2016 року, аліментів на утримання дитини по 1/4 частині на місяць. Згідно ст.ст.79,88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved