Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.03.2014 року звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Український страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину, в якій зазначив, що вироком Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2013 року встановлено, що 05.04.2013 року приблизно о 16 годині 20 хвилин [PERSON], керуючі автомобілем «ВАЗ-21013» державний номер [NUMBER], здійснюючи рух в сел. Цукурине Донецької області по вул. Шахтній в напрямку вул. Кірова зі швидкістю 100 км./год., в порушення вимог п. 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Cerato» державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті чого дружині позивача завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Після звернення позивача до ПрАТ «Український страховий дім», в якому застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], йому було видано звіт № 3058 від 27.05.2013 року про вартість матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП яка склала 33 905 грн. 80 коп. Також зазначив, що відповідачем по теперішній час по страховому випадку не проведено жодних виплат і не надано письмової відповіді щодо страхової виплати, в зв'язку з чим він вимушений був звернутися до суду. Просить суд стягнути з ПрАТ «Український страховий дім» на його користь 33 905 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням слухати справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Український страховий дім» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду свої заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-ІV «Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту». Оскільки Позивачем не надано ніяких документів щодо проведення та оплати відновлюваного ремонту пошкодженного транспортного засобу, то сума регламентної виплати має бути зменшена на 20% ПДВ. В п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 5 Полісу АС/0039155 встановлена франшиза в розмірі 1000,00 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування відповідно до положень Закону України № 1961-ІV визначається наступним чином: 33905,80грн. - 6781,16 грн. (20% ПДВ) - 1000,00 грн. (франшиза) = 26124,64 грн. Крім того, згідно до ст. 33 Закону України № 1961-ІV Дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати): 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п.16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова №4 від 1 березня 2013 р.) «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Оскільки подія відбулася 05.04.2013 року, а [PERSON] з повідомленням про настання події до ПрАТ «Український Страховий Дім» до теперішнього часу не звертався, ніяких поважних причин пропуску встановленого законом строку ним не надано, то шкода відшкодовується завдавачем шкоди, а саме [PERSON] З позовними вимогами щодо стягнення на користь позивача 5000,00 грн. моральної шкоди вони не згодні оскільки позивачем не було надано жодних доказів. Які б підтверджували факт настання каліцтва або іншого ушкодження здоров'я в результаті ДТП. Просив відмовити суд в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та провести розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням слухати справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та законодавство, що регулює спірні правовідносини суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АС/0039155 від 01.02.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Український Страховий Дім», було застраховано цивільно-правову відповідальність та забезпечено транспортний засіб марки «ВАЗ-21013» номерний знак [NUMBER]. Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2013 року встановлено, що 05.04.2013 року приблизно о 16 годині 20 хвилин [PERSON], керуючі автомобілем «ВАЗ-21013» державний номер [NUMBER], здійснюючи рух в сел. Цукурине Донецької області по вул. Шахтній в напрямку вул. Кірова зі швидкістю 100 км./год., в порушення вимог п. 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Cerato» державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] В результаті чого дружині позивача завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості. Даним вироком [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Відповідно до звіт ПрАТ «Український страховий дім» № 3058 від 27.05.2013 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, вартість ремонту автомобілю марки «Kia Cerato» державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], складає 33 905 грн. 80 коп. Суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Забезпечення відшкодування шкоди, нанесеної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власника автомобілю марки «ВАЗ-21013» державний номер [NUMBER] здійснив шляхом укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АС/0039155 від 01.02.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Український Страховий Дім». Відповідно до вказаного полісу страховик забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування заподіяної життю, здоров'ю та (або) ману потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У частині 22.1 статті 22 Закону зазначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заявлені вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків внаслідок ДТП з [PERSON] є необґрунтованими, оскільки його цивільно-правова відповідальність забезпечена полісом АС/0039155 від 01.02.2013 року і сума позовних вимог заявлена в межах страхового ліміту за полісом. Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Вирішуючи позовні вимоги щодо розміру матеріальних збитків внаслідок ДТП, які підлягають відшкодуванню з ПрАТ «Український страховий дім», суд звертає увагу, що відповідно до п. 5 полісу АС/0039155 від 01.02.2013 року розмір франшизи складає 1000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума матеріальних збитків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має бути зменшена на суму франшизи та складає 32 905 грн. 80 коп. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення відповідача з ПрАТ «Український страховий дім» на користь [PERSON] моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров'я, суд враховує, що згідно п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов'язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними. У випадку порушення зобов'язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (статті 9, 22 Закону № 1961-IV). Згідно ст. 21-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Враховуючі всі обставини справи, те що, саме [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою не заподіяно ушкодження здоров'я та те, що полісом АС/0039155 від 01.02.2013 року відшкодування страховиком моральної шкоди у разі настання страхового випадку не передбачено, суд, вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди з ПрАТ «Український страховий дім» на користь [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 329 грн. 05 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial