Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач 22.03.2016 року звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що вона є власником ? частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташованого під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Співвласником іншої ? частини житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами розташованого за вищевказаною адресою на підставі рішення суду був двоюрідний дядько позивача [PERSON], котрий помер [INFO] року. Спадщину після смерті [PERSON] наскільки відомо позивачу, прийняла його дружина - відповідач у справі. Відповідно до технічного паспорту до складу домоволодіння входить: житловий будинок «А-1ж», веранда «а», веранда «а1», веранда «а2», літня кухня «Б», сарай «В», сарай прибудова «в», погріба «п/г» та «п/г1», сарай «К», вбиральня «Г», літній душ «г», огорожа «№1-3», колодязь № 4. Посилаючись на наявність спору стосовно поділу спірного домоволодіння, позивач просить суд провести поділ спільного часткового нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою [ADDRESS] відповідно до порядку користування, який склався між сторонами, виділивши в натурі позивачу такі приміщення житлового будинку «А1ж»: жила 1-4 площею 10,1 кв.м., жила 1-5 площею 6,9 кв.м., жила 1-6 площею 14,6 кв.м., кухню 1-3 площею 10,5 кв.м., коридор 1-1 площею 5,3 кв.м. та кладову 1-2 площею 1,9 кв.м., а також літню кухню «Б», погріб «п/г», сарай «В», сарай-прибудову «в», огорожу № 1 та № 2, колодязь № 4.; виділивши в натурі відповідачу належні їй частки приміщення в житловому будинку: жила 2-2 площею 20,2 кв.м., жила І площею 3,6 кв.м., жила ІІ площею 13,6 кв.м., прихожу 2-1 площею 13,6 кв.м., кухню 2-3 площею 9,1 кв.м., а також господарські будівлі сарай «К», погріб «п/г1», убиральня «Г», літній душ «г», огорожу №3; визнати за позивачем та відповідачем право власності на ці приміщення та будівлі, припинивши право спільної часткової власності на це нерухоме майно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечила, погодилась на поділ в натурі спірного житлового будинку та господарських будівель відповідно до порядку користування, який склався між співвласниками. Третя особа [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] Сумської області на земельній ділянці Тростянецької міської ради. Право спільної часткової власності позивача на указану частину об'єкта житлової нерухомості 28.07.2014 року зареєстровано в установленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.7-10). Відповідач [PERSON] набула у власність у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] іншу ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] Сумської області на земельній ділянці Тростянецької міської ради. Право власності відповідача на указану частку у спірному будинку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.05.2016 року № 970. Крім того, право спільної часткової власності [PERSON] на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться по [ADDRESS] Сумської області зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою з указаного реєстру (а.с. 55, 56, 61- 66). На підставі технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» на підставі ухвали суду у ході розгляду справи з метою остаточного визначення загальної площі житлового будинку та окремих його приміщень судом установлено, що спірний житловий будинок по [ADDRESS] Сумської області А1ж має загальну площу 100,6 кв.м., крім будинку також на території земельної ділянки розміщено такі господарські будівлі і споруди: літня кухня «Б», сарай «В», сарай-прибудова «в», сарай «К», погріб «п/г1», погріб «п/г», убиральня «Г», літній душ «г», огорожі № 1 - № 3, колодязь № 4 (а.с.126-131). Сторони визнали, що позивач у житловому будинку займає площу 48,7 кв.м. або 48/100 від загальної площі будинку, у тому числі кухню 1-1 площею 10,5 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 10,1 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 6,9 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 14,6 кв.м. та веранду І площею 6,6 кв.м., яка на загальному плані позначена як веранда «а». Також сторони визнали, що [PERSON] займає та користується такими господарськими будівлями, як літня кухня «Б», погріб «п/г», сарай «В», сарай-прибудова «в», огорожа № 1 та № 2, колодязь № 4. Відповідач, у свою чергу, як визнано сторонами, у житловому будинку займає площу 51,9 кв.м. або 52/100 від загальної площі будинку, у тому числі - прихожу 2-1 площею 13,5 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 19,5 кв.м., кухню 3-3 площею 8,3 кв.м., коридор ІІ площею 3,6 кв.м. та кладову ІІІ площею 7,0 кв.м. Також сторони визнали, що [PERSON] займає та користується такими господарськими будівлями, як сарай «К», погріб «п/г1», убиральня «Г», літній душ «г», огорожа №3 (а.с.126-131). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.09.2016 року № 620 судовим експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса натурним обстеженням та вивченням наданої технічної документації установлено технічну можливість проведення поділу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Сумської області відповідно до запропонованого позивачем варіанту поділу, який склався внаслідок користування спірним будинком і побутовими спорудами. Відповідно до висновку у запропоновану варіанті поділу частки співвласників становитимуть: частка співвласника [PERSON] - 48/100 замість ?, а частка співвласника [PERSON] - 52/100 замість ?. Розмір грошової компенсації співвласнику, частка якого в натурі після поділу є меншою від ідеальної частки, дорівнює 2803 грн. Судовим експертом за змістом висновку указано, що житловий будинок має два відокремлених виходи. До складу інженерних систем входять електропостачання, опалення від котла дров'яного (частина співвласника [PERSON]), системи електропостачання обладнані окремими лічильниками (а.с.85-98). Згідно із статтею 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм розпорядження своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки зі спільного майна згідно з статтею 364 ЦК України, що призводить до припинення права спільної часткової власності. Відповідно до статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 367, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що поділ жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 р. (у справі № 6-12цс13), яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України. Відповідач погодилась на запропонований позивачем та визнаний судовим експертом технічно можливим варіантом поділу спірного житлового будинку з відхиленням від ідеальних часток зі сплатою позивачу грошової компенсації, оскільки це єдиний варіант поділу житлового будинку між співвласниками. З огляду на встановлені факти та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити - провести реальний розподіл будинку з господарськими та побутовими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] в м. Тростянець Сумської області, виділивши позивачу у власність: кухню «1-1» площею 10,5 кв.м., житлову кімнату «1-2» площею 10,1 кв.м., житлову кімнату «1-3» площею 6,9 кв.м., житлову кімнату «1-4» площею 14,6 кв.м., веранду «І» площею 6,6 кв.м. (на генеральному плані - веранда «а»), а також такі господарські та побутові споруди: літню кухню «Б», погріб «п/г», сарай «В», сарай прибудова «в», огорожу № 1 та № 2, колодязь №4, що становить 48/100 частин; виділивши відповідачу у власність: прихожу «2-1» площею 13,5 кв.м., житлову кімнату «2-2» площею 19,5 кв.м., кухню «2-3» площею 8,3 кв.м. (на генеральному плані - веранда «а1»), коридор «ІІ» площею 3,6 кв.м., кладову «ІІІ» площею 7,0 кв.м., а також такі господарські та побутові споруди: сарай «К», погріб «п/г1», убиральня «Г», літній душ «г», огорожу №3, що становить 52/100 частин. Також слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 2803 грн., яка визначена висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30 вересня 2016 року, оскільки реальний поділ будинку передбачає відхилення від ідеальних часток співвласників. Припинити між співвласниками [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] в м. Тростянець Сумської області, та вважати кожну із виділених часток окремим об'єктом нерухомості. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, ураховуючи понесені позивачем судові витрати, пов'язані із оплатою судового збору та витрат на проведення судової експертизи та з огляду на заяву позивача про суму компенсації судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1940 грн. судових витрат (а.с.2,77,132). На підставі викладеного та

Outcome: approved