Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 січня 2015 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] року померла його мати - [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок в с. Ратуш Володарського району Київської області, своєму сину [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,314 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0638 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становить земельну ділянку площею 0,314 га, що розташована по [ADDRESS] Володарського району Київської області. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.19). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок в с. Ратуш Володарського району Київської області, своєму сину [PERSON] (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 0,314 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0638 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становить земельну ділянку площею 0,314 га, що розташована по [ADDRESS] Володарського району Київської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 074046 (а.с.21-22). Позивач [PERSON], [INFO] є сином померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження (а.с.10-11). Відповідач [PERSON], [INFO], є дочкою померлої [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с.12,14). В.о. державного нотаріуса [PERSON], надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадкову земельну ділянку не видавалось. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину позивач не зміг у зв'язку з тим, що в державному акті на спадкову земельну ділянку та у витязі на спадкову земельну ділянку не співпадає площа земельної ділянки, що стверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де площа земельної ділянки зазначена 0,0638 га, а в державному акті площа становить 0,064 га (а.с.22-23), що також стверджено довідкою № 477 від 03.04.2013 року, яка видана відділом Держземагентсва у Володарському районі Київської області (а.с.33), відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем та представником третьої особи пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved