Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бірюков І.Ю., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина, в обґрунтування позову зазначила, що 03 вересня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 76. За час перебування у шлюбі у неї та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2018 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем були припинені. Матеріальну допомогу на утримання сина не надає, вихованням дитини не займається. Збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Спільна дитина, що була народжена за час шлюбу проживала та буде проживати з нею. Питання поділу майна, набутого в період перебування в шлюбі, буде вирішено в позасудовому порядку. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 03 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області та стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 заробітку (доходу), до досягнення сином повноліття. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач та її представник в прохальній частині позову вказали про розгляд справи за їх відсутності. Згоди на заочний розгляд справи позивач не надала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 03 вересня 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області про що Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 76, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Як вбачається із позовної заяви, спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Щодо задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 7 - копія свідоцтва). З позову вбачається, що дитина проживає з матір`ю. На утримання [PERSON] , [INFO] , відповідач не надає матеріальної допомоги, участі у вихованні сина не бере. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд, врахувавши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з розглядом позову в частині стягнення аліментів, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115, 180-183 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved