overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач 18 травня 2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 10 липня 2013 року, причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2006 року /а.с.8/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.20/. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стало те, що у подружжя не сумісні характери, внаслідок чого відсутне взаєморозуміння. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з 10 липня 2013 року. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач 18 травня 2016 року звернувся з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності, визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті діда - [PERSON] василя Карповича, померлого 27 квітня 2000 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON], померлого 27 квітня 2000 року. До дня смерті спадкодавець був зареєстрований і проживав в [INFO]. У визначений законом строк не звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що були відсутні документи, які б підтверджували родинний зв»язок зі спадкодавцем. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначені обставини і змусили його звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] помер 27 квітня 2000 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №213407, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 04 травня 2000 року, актовий запис №13). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні рішення Кодимського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року (справа №503/650/16-ц), [PERSON] доводиться внучатим племінником [PERSON]. Тобто, позивач є спадкоємцем за законом. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв, оскільки були відсутні документи, які б підтверджували родинний зв»язок зі спадкодавцем, а тому цю обставину суд вважає обставиною, що перешкоджала своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою, вважаючи її поважною в пропуску строку для прийняття спадщини.. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач 18 травня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2004 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2012 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2004 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис за № 85 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Ухвалою від 20 червня 2017 року сторонам був наданий строк на примирення один місяць. Однак, встановлено, що сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з січня 2012 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач 18 травня 2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 20 листопада 2003 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , а спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різні погляди на сімейні обов`язки. Між ними виникають сварки, вони втратили почуття взаємоповаги і подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. Ухвалою від 27 травня 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач і відповідач у судове засідання 25.06.2021 не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач зазначила про підтримання позову, відповідач - про визнання позову. \~ \~ \~ \~Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини четвертої статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 616. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом\~обставини свідчать,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені,\~перебування у\~шлюбі носить\~формальний характер\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їх інтересам,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач 18 травня 2021 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] ; дитина проживає постійно з матір`ю, коштів не достатньо для її утримання, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з свідоцтвом про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач, 18 червня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON], 28 листопада 1987 року. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1979. Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з вересня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28 листопада 1987 року. Шлюб був зареєстрований відділом ЗАГС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №1979.(а.с.7). Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]../а.с.8/ Встановлено також, що з вересня 2014 сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач 18 червня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2013 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2013 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за №388 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дівоче. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач 18 червня 2019 року звернулась до суду з вимогами до відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, в заяві, яку направила до суду позов підтримала повністю, просить вимоги задовольнити. Зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач звернулась до Малинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки на момент смерті спадкодавця вона не проживала разом з спадкодавцем та їй не було відомо про наявність у померлого державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про смерть померлого [PERSON] (а.с. 9,10). 26 липня 2005 року на ім`я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ( а.с.12), про наявність якого позивачу на момент смерті її батька не було відомо. Постановою державного нотаріуса від 09 квітня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском передбаченого законодавством шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с.14). З відповіді на запит державного нотаріуса встановлено, що в Малинській державній нотаріальній конторі спадкова справа до майна [PERSON] ,який помер [INFO] , не заведена. Отже, суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач 19.01.2015 р. звернулась до суду з позовом в якому вказав, що він з 15.06.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явиився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилась. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014850588 від 18.12.2014 р., виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лівівського міського управління юстиції, сторони перебувають з 15.06.2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 489. Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.03.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №284 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.02.2012 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №169 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, бере до уваги фактичні взаємини подружжя та досліджені докази, які підтверджують позовні вимоги, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач 19.01.2015 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 09.12.2003 року розпався через не складення сімейного життя по причині виїзду відповідачки за кордон, тому вони проживають окремо з 20.01.2013 року, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає із позивачем. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб і залишити прізвище відповідачці - [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 18 ). Відповідачка повторно в засідання не з»явилася з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином, про що є докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 21 - 22 ). Від неї не надійшло заяви про відкладення справи слуханням. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 224, 169 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 09.12.2003 року в виконкомі Микільської сільської ради Полтавського району та області уклали шлюб ( актовий запис № 16 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають неповнолітню дитину ( а. с. 4 ), яка проживає із позивачем. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з 20.01.2013 року, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків. Позивач заперечує примирення. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved