Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2012 року, в якому у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Поряд з тим, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Після народження дочки між ними почали виникати суперечки та непорозуміння щодо виховання дитини. Крім того, з»ясувалося, що сторонни мають різні погляди на життя та подружні обов'язки. Відносини почали носити формальний характер, кожен із них живе своїм життям та інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. За таких обставин вважає, що шлюб набрав формальних рис, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 087766, виданим 12 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 липня 2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 62. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові Яремій, дружині [PERSON] - [PERSON]. Від шлюбу мають одну дитину дочка [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved