Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач 15.07.2014 року звернувся в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 02.02.2013 року він придбав у відповідача в магазині «Фокстрот» шість пральних машин у виді двох комплектів: перший - пральні машини: «INDESIT PWSE 61070 W», «INDESIT PWSE 6108 W», «INDESIT PWSE 6105 W», другий - пральні машини: «LG F1292 MD1», «LG F8092 MD», «HOTPOINT ARISTON WMSG 600CIS», а всього товарів на загальну суму 16835 гривень. За послуги сервісу куплених пральних машин заплатив додатково 1694 гривні. Зазначив, що після придбання цих пральних машин, з'ясувалося, що вони не підійшли йому по розмірам, габаритам, кольором, внаслідок чого він звернувся до відповідача з проханням забрати товар і повернути йому грошові кошти, на що отримав відмову. Посилаючись на свої права споживача, на незаконну відмову відповідача у прийнятті назад товару та відмову у поверненні сплачених коштів, спричинення цими діями відповідача йому нервових переживань та душевних страждань, на підставі ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просив суд розірвати договір купівлі-продажу шести пральних машин від 02.02.2013 року, укладеного між ним і відповідачем, просив стягнути з відповідача 18529 гривень та заподіяну моральну шкоду в сумі 500000 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали заявлений позов та, посилаючись на викладені в цьому позові обставини і правові підстави заявлених позовних вимог, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Посилаючись на вимоги ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» на право покупця обміняти товар належної якості на інший аналогічний товар та на те, що позивач не бажав цього, а вимагав відразу ж повернути йому грошові кошти, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог, просила суд в задоволені позову відмовити повністю. Вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, покази допитаного в суді свідка позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, якими передбачено принципи змагальності сторін та обов'язок доведеності обставин справи, кожна сторона повинна довести перед судом ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позову та докази в її обгрунтування, так і на заперечення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено факт, який визнано відповідачем, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України, він не потребує доказуванню, про те, що 02.02.2013 року позивач придбав у відповідача, в магазині «Фокстрот» шість пральних машин у виді двох комплектів: перший - пральні машини: «INDESIT PWSE 61070 W», «INDESIT PWSE 6108 W», «INDESIT PWSE 6105 W», другий - пральні машини: «LG F1292 MD1», «LG F8092 MD», «HOTPOINT ARISTON WMSG 600CIS», а всього придбав товарів на загальну суму 16835 гривень. За послуги сервісу куплених пральних машин позивач заплатив додатково 1694 гривні. Факт якості куплених пральних машин, не оскаржується позивачем і якість придбаного товару та його відповідність сертифікації, підтверджена в судовому засіданні відповідними документами, які були надані представником відповідача. Позивач, у своїх позовних вимогах, посилається на те, що куплені у відповідача пральні машини йому не підійшли за розмірами, габаритами, кольором, а тому він 04.02.2013 року відвіз ці пральні машини назад відповідачу, а поскільки інших пральних машин, які б задовольняли його попит у відповідача не було, він забажав повернення йому назад сплачених ним грошових коштів. Пояснив, що його заява відповідачем задоволена не була, внаслідок чого він звернувся до інспекції по захисту прав споживачів, де йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Пояснення позивача в цій частині були підтверджені показами допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], який в суді пояснив, що на прохання позивача, він на своєму автомобілі «ГАЗЕЛЬ», привозив з магазину «Фокстрот», з м. Миколаєва, шість упакованих пральних машин, які купив позивач, а на другий день, він же від дому позивача відвозив до магазину «Фокстрот», в м. Миколаїв, назад ці пральні машини разом з позивачем, але їх у нього не прийняли, внаслідок чого він їх привіз назад додому до позивача. Заявив, що причини з яких у позивача не прийняли назад ці пральні машини йому не відомі. Пояснення позивача та покази свідка в цій частині не спростовані в судовому засіданні представником відповідача. Факт звернення позивача до відповідача з питання повернення куплених пральних машин, підтверджується також письмовою заявою позивача до директора ТЦ «Фокстрот» від 06.02.2013 року, та відповіддю директора магазину на цю письмову заяву позивача, копії яких були залучені до справи. Так, з цих досліджених в суді документів вбачається, що 06.02.2013 року позивач повторно звернувся з письмовою заявою до директора ТЦ «Фокстрот» у сприянні йому вирішення питання повернення купленого товару і грошових коштів, на що, 10.02.2013 року, отримав письмову відповідь про те, що позивач, як покупець, має право відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживача», здійснити обмін товару, який йому не підійшов за розмірами, габаритом, кольором на інший товар при умові, що куплений товар не використовувався, зберігся, має товарний вигляд, споживацькі якості, а також при умові збереження розрахункового документу, підтверджуючого купівлю цього товару. Суд зазначає, що позивач, у відповідності до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», як споживач, протягом 14 днів з дня купівлі, має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням, при умові, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. В судовому засіданні встановлено, що куплений позивачем товар у відповідача не відноситься до товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин, позивач, відповідно до вимог ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», вимагав у відповідача розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення назад йому сплачених грошових коштів, посилаючись на відсутність у магазині на той час аналогічних пральних машин, які б задовольняли його споживацькі потреби. Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», право вибору способу реалізації прав споживача, належить самому споживачу, а саме: здійснити обмін товару на аналогічний, придбати будь-який інший товар з наявного асортименту, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару. Ті ж досліджені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що позивач намагався, у визначений ч.2 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», спосіб розірвати з відповідачем договір купівлі-продажу пральних машин, які не підійшли йому за розмірами, габаритами, кольором, привозив ці куплені пральні машини відповідачу, надавав документи, що підтверджують факт їх придбання у відповідача, але задоволення своїх вимог не отримав, так як ці пральні машини у нього відповідачем прийняті не були і гроші за них йому відповідачем не повернуто. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку, у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», відбулося порушення прав позивача, як споживача послуг, при укладені ним договору купівлі-продажу пральних машин, а саме його право на свободу вільного волевиявлення у виборі продукції (пральних машин) за розмірами, габаритами, кольором, яких не було в наявності при намаганні здійснити обмін купленого товару. Згідно ст.651 ЦК України, розірвання договору допускається тільки за взаємною згодою сторін, а за її відсутності, тільки за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. В даному випадку, із спірних правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вони не досягли між собою згоди на розірвання договору купівлі-продажу товару, а істотним порушенням цього договору для позивача було те, що він при укладені договору купівлі шести пральних машин для членів своєї сім'ї і для себе, наперед не міг розраховувати, що ці пральні машини не підійдуть, як за своїми розмірами, габаритами, так і за кольором, а тому був позбавлений можливості передбачити на ці обставини при укладені цього договору, внаслідок чого мав право на обмін товару або на розірвання договору, а коли йому було відмовлено у задоволені вимог про повернення товару і отримані назад своїх грошей, він зазнав шкоди. Тому, з урахуванням положень ст.ст.15-16, 651 ЦК України, ст.9 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач має право на судовий захист своїх порушених прав споживача у визначений ним у позові спосіб, шляхом розірвання договору купівлі-продажу шести пральних машин від 02.02.2013 року, укладеного між ним і відповідачем. Що ж стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 18529 гривень, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, так як обраний позивачем спосіб захисту його інтересів не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, з позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 18529 гривень загальної вартості куплених шести пральних машин та здійснених послуг їх сервісу, але не вимагає зобов'язати його повернути відповідачу пральні машини. Статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена можливість розірвання договору та повернення сторін у первинний стан, за якого позивач отримає від відповідача свої кошти за придбаний товар, а відповідач отримує назад свій товар, при умові, що він не використовувався, що збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також при умові надання розрахункового документу, виданого споживачеві разом з проданим товаром. Суд, при вирішені позову в цій частині заявлених позовних вимог, керується вимогами диспозитивності, передбаченими ст.11 ЦПК України. Позивач у своїх вимогах заявляє тільки про стягнення з відповідача сплачених ним коштів і не просить суд зобов'язати повернути його відповідачу пральні машини. Позивач не надав суду ніяких доказів, існування у нього на збереженні шести куплених пральних машин із збереженням їх упакованності, товарного вигляду, споживчих властивостей, пломб, ярликів. Тому, враховуючи вищевикладене, суд через недоведеність цієї частини позову, не вбачає правових підстав для їх задоволення, а саме: щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості сплаченої ним суми за куплений товар. Крім того, слід відзначити, що внаслідок порушення прав позивача, як споживача послуг, йому було завдано моральної шкоди. Моральна шкода полягає в тому, що в результаті того, що відповідач відмовив позивачу у розірванні договору, відмовив у поверненні сплачених ним грошових коштів за товар та у прийнятті назад від позивача купленого товару, [PERSON] зазнав нервових переживань, що вплинуло на його існуючий незадовільний стан здоров'я, через наявні захворювання, що погіршило його самопочуття, викликало черговий гіпертонічний криз. Перенесені позивачем нервові переживання, душевні страждання, внаслідок вищевказаних подій, суд оцінює як моральну шкоду, яка була заподіяна позивачу, діями відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні не спростував доводів позивача і не довів належними і допустимими доказами того, що відповідач вжив всіх необхідних, передбачених Законом про захист прав споживачів, заходів на задоволення потреб позивача, як споживача послуг, а також не довів обставин, які б свідчити про те, що позивачу дійсно пропонувались різні варіанти для задоволення його споживацьких потреб при придбанні ним товару. Згідно ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач, як споживач, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди при задоволені вимог про захист його прав. Тому, у відповідності з вимогами ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно зі ст.ст.16,23 ЦК України, враховуючи вищевикладені обставини справи, характер існуючих правовідносин, факт нервових переживань та душевних страждань, перенесених позивачем, внаслідок відмови відповідача у прийняті товару і поверненні йому грошових коштів, враховуючи глибину перенесених позивачем душевних страждань, ступінь вини відповідача та з урахуванням всіх інших обставин справи, приймаючи до уваги вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню у визначений позивачем спосіб, а саме у грошовому еквіваленті, а достатньою сумою для відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди буде сума в 1000 гривень. На підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач, як споживач, був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 487,20 гривень за часткове задоволення позовних вимог як немайнового характеру, так і вимог щодо відшкодування моральної шкоди, по 243,60 гривень за кожну вимогу.

Outcome: partial