Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач 16. 07. 2015 р. звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 202413-CRED від 21.01.2008 року [PERSON] 21.01.2008 року отримав кредит у розмірі 10 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2009р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль Ford, модель: Transit D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: фургон малотоннажний-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] 11.12.2013 року Індустріальним судом м. Дніпропетровськ по справі № 2/202/10210/2013 ухвалив рішення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вказували, що звернути стягнення на предмет застави ПАТ КБ «Приватбанк» їм не вдалося, оскільки 21.09.2009 року постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС було накладено арешт майна та оголошено заборону на його відчуження та постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС оголошено в розшук майна боржника від 05.02.2010року. Зазначили, що ПАТ КБ «Приватбанк» в силу договірних відносин з [PERSON] має переважне право перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги з вартості автомобіля Ford, модель: Transit D, д.н.з.[NUMBER]. Проте накладення арешту державним виконавцем на майно [PERSON] позбавило ПАТ КБ «Приватбанк» права задовольнитися заставним майном, також арешт позбавив банк переважного становища перед іншими кредиторами, адже розпорядитися заставним майном немає змоги. В судовому засіданні представник позивача - Васьковський Р.М. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 21.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.07.2009р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 06.10.2008р. уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого [PERSON] надав в заставу автомобіль Ford, модель: Transit D, рік випуску: 1999, тип ТЗ: фургон малотоннажний-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності. 21. 09. 2009 року державним виконавцем державної виконавчої служби у Придніпровському районі ЧМУЮ Компанець І.Б. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме: причіп бджілка, 1996 р.в., д.н.з. [NUMBER], автомобілі HYUNDAI TUCSON , 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER], Ford Transit D, рік випуску: 1999, д.н.з.[NUMBER] та заборонено здійснювати будь-яке майно, яке належить [PERSON] 05.02.2010 року старшим державним виконавцем Придніпровського ВДВС ЧМУЮ Бурмагою Є.А. було винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук автомобілів HYUNDAI TUCSON , 2007 р.в., д.н.з. [NUMBER] та Ford Transit D, рік випуску: 1999, д.н.з.[NUMBER], причепа бджілка, 1996 р.в., д.н.з. [NUMBER], які належать [PERSON], затимати та направити їх на штраф майданчик для передачі Придніпровському відділу ЧМУЮ. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, а тому враховуючи те, що оскаржувані постанови про арешт майна боржника та розшук майна були винесені державними виконавцями 21.09.2009 року та 05.02.2010 року, а договір застави між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений раніше ніж вищевказані постанови, а саме: 06.10.2008 року, суд вважає, що вищий пріоритет на заставне майно має позивач ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 16 976,22 дол. США, що більше ніж вартість автомобіля. Відповідно до п. 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у незавершених виконавчих провадженнях арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved