Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, спадкоємцем є він, позивач. Нотаріусом йому було відмовлено в оформлені спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку з пропуском, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України строку для її прийняття. Позивач вважає, що вказаний строк ним пропущений з поважної причини, оскільки він є інвалідом третьої групи та в строк визначений для прийняття спадщини не звернувся до нотаріуса із заявою, оскільки знаходився на лікуванні. Позивач просить: визначити йому додатковий двохмісячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач Бишівська сільська рада Макарівського району Київської області будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800100457748 у судове засідання свого представника не направила. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 140 за 2015 рік до майна померлого [PERSON], який помер [INFO], судом встановлено наступне. Відповідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 18.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Відповідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П. та зареєстрованого в Спадковому реєстрі за №40289820, спадкоємцем майна померлого, а саме: земельної частки (паю), право на яку підтверджується сертифікатом серії [NUMBER], виданим Макарівською районною державною адміністрацією Київської області 15 січня 1997 року є [PERSON] (підтверджується заповітом а.с.8, Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, а.с.9). Відповідно довідки Бишівської сільської ради № 530 від 24 травня 2016 року, [PERSON], який помер [INFO] у віці 56 років до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.10). Позивач в період з 15 травня 2015 року по 22 травня 2015 року проходив амбулаторне обстеження та лікування в клініці ДУ «Національний науковий центр радіаційної медицини» Національної академії медичних наук України; в період з 01 липня 2015 року по 20 липня 2015 року проходив амбулаторне обстеження та лікування в ДУ «Національний інститут хірургії та трансплантології імені О.О. Шалімова» Національної академії медичних наук України (підтверджується довідками №214/5 від 02 липня 2015 року та №1363 від 20 липня 2015 року, а.с.11-12.) Відповідно до посвідчення серії [NUMBER], [PERSON] є інвалідом третьої групи довічно (а.с.6). Згідно відповіді нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (підтверджується листом №687/02-31 від 16.05.2017 року, а.с.13). Виниклі правовідносини регулюються вимогами ст.1272 ЦК України, якою передбачено, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: - у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; - у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Крім того, відповідно до абзацу шостого п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали спадкової справи №140 за 2015 рік (а.с.23-25) не містять жодних доказів(в розумінні вимог ст.ст.1258-1259, 1261-1266 ЦК України (спадкування за законом) родинних стосунків спадкоємця зі спадкодавцем.

Outcome: approved