Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 11.05.2017 р., близько 14 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2105, реєстраційний номер [NUMBER], здійснював виїзд з прилеглої території навпроти гаражного кооперативу «Енергетик 2» по вул. Братській, 80, на проїжджу частину вул. Братської, виконуючи поворот ліворуч для руху в сторону вул. Руставі в м. Запоріжжі. В цей же час по вул. Братській, з боку вул. Руставі в направку вул. Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжі, рухався автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Під час виїзду автомобіля ВАЗ-2105 з прилеглої території на головну дорогу сталось зіткнення передньої лівої частини автомобіля ВАЗ-2105 з передньою лівою частиною автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, пасажиром якого був [PERSON], його дружина [PERSON] та донька [PERSON] В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди його донька отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки в нижній треті. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2017 р. встановлено, що саме дії відповідача [PERSON] перебувають у причинному звязку з подією ДТП. Його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.\~286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керування транспортним засобом. Вважає, що діями [PERSON] його донці завдано моральну шкоду, яка виявляється в наступному: під час ДТП його донька відчула сильний фізичний біль; процес одужання був для доньки додатковим стресом, оскільки їй довелось постійно їздити до м. Запоріжжя в автомобілі, де вона до сьогодні дуже хвилюється; після ДТП донька почала боятись їздити в автомобілі, у неї почались нічні кошмари. У судове засідання позивач та його законний представник не зявились. Законний представник [PERSON]І надав до суду заяву від 22.02.2018 р. в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи [PERSON], який має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не зявився, пояснень з приводу позову не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як видно зі свідоцтва про народження серії І-ЖС № 262202, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькі області 28.08.2014 р., [PERSON] є батьком [PERSON], 07.08.2014 р. Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2017 р. (справа №\~334/4139/17, провадження № 1-кп/334/479/17) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~1 ст. 286 КК України та призначено покарання. У даному вироку судом встановлено, що 11.05.2017 р., близько 14 год. 30 хв., водій [PERSON], перебуваючи в районі гаражного кооперативу «Енергетик 2» по вул. Братській 80 в м. Запоріжжі, керував автомобілем [NUMBER] та здійснював рух по прилеглій території в напрямку проїжджої частини вул. Братської. В цей же час по вул. Братській, з боку вул. Руставі в направку вул. Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжі, рухався автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в салоні якого перебували пасажири [PERSON] та малолітня [PERSON] [INFO]. Водій [PERSON], рухаючись по прилеглій території та наближаючись до проїжджої часини вул. Братської, діючи в порушення вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, де сказано: п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.2.: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», виїжджаючи на дорогу вул. Братської з прилеглої території та виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав дорогу автомобілю ЗАЗ-DAEWOO під керуванням водія [PERSON], який рухався по вул. Братській. В результаті невиконання вказаних вище вимог Правил дорожнього руху України, водій [PERSON] допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого автомобіля ВАЗ-2105 з передньої частиною автомобіля ЗАЗ-DAEWOO під керуванням водія [PERSON] Згідно висновку судової медичної експертизи №1532 МД від 15.06.2017 р., в ході дорожньо-транспортної пригоди пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки в нижній треті, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Також пасажиру [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден лобу та перенісся, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-333 від 12.06.2017 р., в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2105 [PERSON] не відповідають вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з подією ДТП. Відповідно до ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Наведені законодавчі приписи у системному звязку з обставинами, що встановлені у вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2017 р., дозволяють суду вважати встановленим факт того, що в результаті протиправних дій [PERSON], настали певні правові наслідки, повязані із подією ДТП. Наявність тілесних ушкоджень у [PERSON]-М.О., [INFO], підтверджується також й консультаційним висновком спеціаліста від 16.06.2017 р. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. 5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обовязковому зясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до розяснень, що містяться в п.\~9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності , виваженості та справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяння заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи обґрунтованість доводів позову щодо спричинення [PERSON] моральної шкоди як такої, ступінь моральних страждань з урахуванням наслідків ДТП, що наступили внаслідок протиправних дій відповідача, віку потерпілої особи, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину в розмірі 25000,00 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial