overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.12.2016 року звернулась в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 700,00 грн. щомісячно, розірвання шлюбу між сторонами та про стягнення з відповідача витрат органів РАЦС за розірвання шлюбу. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 28.10.2005 р. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач не має інших дітей, та непрацездатних батьків які б знаходилися на його утриманні, однак, добровільно кошти на утримання дітей не надає. На даний час стосунки між сторонами погіршилися, сторони втратили почуття один до одного, а отже шлюб, зареєстрований між ними слід розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що відмовляється від позовних вимог, що стосуються розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 28.10.2005 року. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти на даний час проживають разом з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у справі в розмірі 551 гривень 20 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.12.2020 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Просила розірвати зареєстрований 23.04.2010 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31.12.2020 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, також просив суд розірвати зареєстрований шлюб, вважає неможливим збереження шлюбу. Суд,\~заслухавши сторони,\~ \~ дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 23.04.2010 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 березня 2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, спільно не проживають з 2010 року. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 17 лютого 1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

позивач [PERSON] 30 вересня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання в учбовому закладі. Свої позовні вимоги мотивував тим, що його батькі знаходились у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між батьками розірвано. На даний час він навчається у Харьківському національному автомобільно-дорожньому университеті. Він мешкає разом з матір'ю, яка надає йому матеріальну допомогу, але забезпечити всім необхідним для навчання не може. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, наполягає на своїх позовних вимогах та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справу його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Заяву з клопотанням відкласти розгляд справи суду не надав, поважність причини неявки до суду, не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджує актовий запис № 64 від 26.01.1993 року зроблений відділом запису актів громадянського стану м.Дружківка Донецької області (а.с.8) . Позивач [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання у Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, що підтверджується довідкою про навчання № 240 від 02 вересня 2014 р. (а.с.10) У зв'язку з навчанням позивач несе матеріальні витрати на придбання продуктів харчування, проїзд до місця навчання, оплату проживання, придбання учбової літератури та канцтоварів. Суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, розмір його заробітної плати, його стан здоров'я, можливість надання позивачу матеріальної допомоги його матір'ю, яка працює, отримує заробітну плату, і вважає, що аліменти на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню у державний бюджет м.Дружківка судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 вересня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила , що 24 вересня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що відповідач не спілкується з позивачкою, сімейні стосунки не підтримує, з 20 травня 2013 року вони разом не мешкають . Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився , пояснив, що на розірвання шлюбу згоден. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 336 у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] . У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не спілкується з позивачкою, сімейні стосунки не підтримує, з 20 травня 2013 року вони разом не мешкають . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину:доньку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання позивачці - [PERSON] Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 вересня 2014 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В якому прохав : стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини - [PERSON], оскільки [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання дитири не надає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов визнає частково. Прохала стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано 08 жовтня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] видане відділом РАГС Київського районного управління юстиції м. Полтави. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], зареєстроване та видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської ради м.Полтави 28 липня 1999 року. Відповідно до довідки №70 від 22 липня 2014 року [PERSON], [INFO], дійсно навчається в 9 класі. Батько [PERSON] сам виховує дитину, годує, одягає, забезпечує її необхідним шкільним приладдям, цікавиться навчанням доньки, відвідує батьківські збори. Мати [PERSON]. жодного разу в школі не була, не цікавилась дитиною, матеріально доньці не допомогає, участі у вихованні не приймає. Відповідно до довідки за підписом голови ЖБК «Вчитель» Демченко В.М. : [PERSON], 1999 року народження зареєстрована - [ADDRESS], але за даною адресою не мешкає. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи стягнення з 30 вересня 2014 року та до досягнення повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] 30 вересня 2015 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 10 вересня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що вони перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини припинили з червня 2011 року, спільно господарство не ведуть, мешкають окремо. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки, надав заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу погодився. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст.. 169 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 1999 року, про що зроблено актовий запис № 315 у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с 5 ). У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 грудня 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі, мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається, знаходиться на утриманні позивача. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітньої доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що [PERSON], [INFO], хоча досягла повноліття, але навчається на 2 курсі денного відділення факультету сходознавства Київського національного лінгвістичного університету, період навчання 01 вересня 2012 року - 30 червня 2016 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, норми Сімейного кодекс України передбачають обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього доньки, але не надає. Тому суд, враховує обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на період навчання повнолітньої доньки, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Стягнення аліментів необхідно здійснювати з часу подачі позовної заяви до суду. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 грудня 2013 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28 липня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу має сина [PERSON], народження 02 вересня 2011 року, який проживає з ним. Спільне життя подружжя не склалось у звязку з постійними сварками та непорозуміннями, утратою взаємних почуттів, що призвело до припинення в травні 2013 року шлюбних відносин, у звязку з чим позивач уважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного із сторін, а тому просить шлюб розірвати. Спільне господарство не ведеться. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати. Відповідач із позовом згідний, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом установлено: Сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (актовий запис № 78) 28 липня 2007 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], народження 02.09.2011 (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалось через утрату взаємних почуттів, постійні сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин у травні 2013 року та неможливості збереження шлюбу. Спільне господарство сторонами не ведеться. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сімї суперечитиме інтересам обох сторін, інтересам їх малолітньої дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося, мають різні погляди на життя. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 08 серпня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав, також просив суд розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 27 березня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved