Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

\~\~ Позивач [PERSON] 20.01.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON]. Мотивувала тим, що 25.11.2014 року між нею та відповідачем, який є керівником салону вікон «Артель-Кременчук» , було укладено договір № 426 на виготовлення вхідних дверей до її будівлі вартістю 3990 грн.. В цей же день вона сплатила 1000 грн. в рахунок обумовленої суми, після чого їй пообіцяли в строк 21 робочого дня , тобто до 25.12.2014 року, виконати замовлення. 15.12.2014 року вона внесла чергову оплату по договору в розмірі 1791 грн. По досягненню обумовленого строку на виконання роботи звернулася до відповідача з проханням привезти та встановити замовлені двері, [PERSON] пообіцяв виконати все до 8.01.2015 року, проте, протягом наступних 89 днів з моменту закінчення строку виконання робіт, тобто в період з 25.12.2014 року і до 24.03.2015 року не виконав умов договору, внаслідок чого вона, як споживач, на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» має право вимагати від нього пеню в розмірі 3% від вартості замовлення, що складає 10653 грн. 30 коп. Посилаючись на викладене, позивач (з урахуванням уточнених позовних вимог) прохала розірвати договір № 426 від 25.11.2014 року, укладений між нею та [PERSON] - керівником салону вікон «Артель-Кременчук», м. Кременчук Полтавської області. Стягнути з відповідача на її користь 2791 грн., які були сплачені нею по договору, пеню в сумі 10653 грн. 30 коп. та витрати пов»язані з підготовкою позову до суду у сумі 300 грн. В останнє судове засідання позивач не з»явилася. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позов підтримує, а в разі неявки відповідача згодна на ухвалення заочного рішення у справі. У засіданні, що відбувалося раніше дала пояснення аналогічні викладеному в позові . Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, заперечення на позов не надав, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази суд встановив наступне. 25.11.2015 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, укладено договір на виготовлення конструкції із профіля (вхідних дверей), який за своєю правовою природою є договором побутового підряду. В договорі обумовлена вартість роботи 3990 грн., та строки її виконання (п.2.1, п.3.1. договору). Підрядник зобов»язався розпочати роботи протягом трьох днів після отримання авансу і закінчити всі роботи протягом 21 робочого дня. За цим договором позивачка внесла\~\~передплату відповідачу (аванс) в сумі 1 000 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком № 426 від 25.11.2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 865 ЦК України\~за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору (ч.1\~ст. 866 ЦК України). В конкретному випадку [PERSON] надав позивачу, як замовникові, накладну № 426 від 25.11.2014 року, з якої вбачається, що вартість роботи - 3990 грн., включає в себе виготовлення та монтаж дверей; також надав товарний чек № 426 від 25.11.2014 року, яким підтверджено сплату позивачем 1000 грн. передоплати, зазначено, що доплата до 70% - 1790 грн. має бути здійснена перед установкою дверей, та 1200 грн. має бути сплачено при їх установленні. На названих документах стоїть мокра печатка фізичної особи - підприємця [PERSON]. Відповідач свої зобов»язання по договору не виконав не виготовив двері та не провів їх установку в передбачений договором строк. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлений зобов»язанням строк (термін), якщо він встановлений у ньому. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Згідно ч.1 ст. 628 зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписом ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка чинним законодавством визначається як штраф та пеня (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до ч. 2 ст.\~651, ч. 3 ст.\~653 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно з ч. 5\~ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Станом на час ухвалення судом рішення відповідач свої зобов»язання за договором підряду перед [PERSON] не виконав. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання замовлення на протязі майже півроку є істотним порушенням договору, а отже позов в частині розірвання договору підлягає задоволенню. Разом з цим, суд вважає, що позовні вимоги про повернення коштів, сплачених за договором, підлягають задоволенню частково, оскільки в порушення\~ст. 60 ЦПК України\~позивач не надала належного доказу того, що нею відповідачу були перераховані гроші в сумі 1791 грн. Так, з її особистих пояснень у судовому засіданні вбачається, що вказані кошти, за вказівкою відповідача, вона перерахувала на картку Приватбанку, рахунок № 4149 4978 1060 2534 на ім»я [PERSON]. Доказів того, що вказана особа уповноважена отримувати кошти по договору від 25.11.2014 року нею не надано, клопотання про витребування такого доказу судом вона не заявляла, тому суд визнав неналежним доказом у справі квитанцію Приватбанку від 15.12.2014 року про перерахування вказаної суми. Тому задоволенню підлягають вимоги лише в частині стягнення 1 000 грн. 00 коп., сплата яких підтверджується товарним чеком. Позовні вимоги щодо сплати пені\~\~суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають припису ч. 5\~ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».\~ Так, за договором відповідач мав виконати замовлення на протязі 21 робочого дня після отримання авансу. При шестиденному робочому тижні цей строк мав закінчитися 19 грудня 2014 року, при п»ятиденному робочому тижні - 24 грудня 2014 року. Позивач (з урахуванням уточнених позовних вимог) нарахувала пеню за період з 25 грудня 2014 року по 24 березня 2015 року, що є правомірним. Сума пені за один день прострочки складає 3990 грн. х 3 % = 119 грн. 70 коп., за 89 днів прострочки 10653 грн. 30 коп. Вказана сума підлягає стягненню на її користь з відповідача. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, судовий збір за подачу цього позову в розмірі 243 грн.60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Позивачем не надано доказу про те, що за надану правову допомогу нею сплачено 300 грн., в зв»язку з чим суд не вбачає підстав для її стягнення з відповідача на її користь. З огляду на викладене, позовні вимоги задовольняються частково.

Outcome: partial