Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач 23.09.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 0, 25 % з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.09.20 р. і до 07.09.25 р., тобто, до досягнення сином 23 - х річного віку. Зазначає, що сторони перебували у шлюбі, що був розірваний у 2013 р.. За час шлюбу сторін у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з нею. Відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2 000 грн щомісячно до серпня 2020 р., тобто, до повноліття сина. Останній з вересня 2019 р. навчається у Луцькому інституті розвитку людини на денній платній формі навчання; стипендії не отримує. У зв`язку з навчанням син потребує коштів на харчування, проживання, придбання підручників тощо. Вона працює та має мінімальну зарплатню, тому не в змозі самостійно понести витрат на навчання сина. Відповідач працездатний, має доход, нерухоме майно, транспортний засіб, стан здоров`я відповідача дозволяє йому працювати, а тому вважає, що останній має змогу надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. Просить позов задовольнити. За ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 29.10.20 р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження. Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано під розпис 04.11.20 р.. 11.11.20 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, що надійшов до суду 13.11.20 р.. Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що позов він визнає частково з огляду на те, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.09.13 р. розірвано шлюб сторін. За час шлюбу сторін у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , участь в утриманні якого приймав і він. Він після серпня продовжує сплачувати грошові кошти на утримання сина в розмірі 2 000 грн як матеріальну допомогу. У серпні 2020 р. він надав позивачеві грошові кошти в сумі 5 000 грн для оплати навчання сина. Він згідний сплачувати аліменти в розмірі 0, 18 % своїх доходів та заробітку, що буде складати не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини, а саме: його нарахована зарплата 8 635 грн. 42 коп. з урахуванням утриманих податків в розмірі 1 683 грн, 914 коп., складає 6 951 грн, 51 коп.% 0, 18 % від цієї суми складе 1 251 грн, 30 коп., що відповідатиме 50 % прожиткового мінімуму для дитини. він після розірвання шлюбу з позивачем створив іншу сім`ю із [PERSON] , у шлюбі з якою народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] .. Крім того на його утриманні перебуває дочка його нинішньої дружини від її попереднього шлюбу - [PERSON] .. Тому він не має на даний час можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі, про який просить позивач. Крім того він проживає у будинку батьоків його нинішньої дружини, щомісячно несе витрати на комунпослуги, придбавання харчування для сім`ї, одягу для дітей, необхідних предметів побуту. Позивач не надала відомостей про наявність у його власності нерухомого майна, транспортного засобу та ведення ним будівництва. Позивач просить стягувати аліменти до досягнення сином віку 23 - річного віку, однак, термін навчання сина - до 30.06.23 р. , тому в цій частині вимогу позивача вважає суперечливою. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, до 01.07.23 р.. Копію відзиву на позовну заяву позивачем отримано під розпис 13.11.20 р.. За станом на 24.11.20 р. позивач відповіді на відзив на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 10.10. 02 р.. На даний час шлюб розірвано за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 24.09.13 р., що стверджується копією виписки з рішення суду у справі № 159/872/13 - ц провадження № 2/159/372/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Та обставина, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , стверджується копією свідоцтва про народження останнього, виданого у 2002 р.. Відповідно до копії довідки № 110 від 03.09.20 р., виданої Луцьким інститутом розвитку людини університету «Україна», син сторін - [PERSON] - є студентом 2 курсу цього вузу і навчається на платній денній формі навчання з 02.09.19 р.. Термін навчання - до 30.06.23 р.. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як стверджується копією довідки про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, № 105 від 14.09.20 р., виданої ТОВ КД - 1 Верес », спільний син сторін проживає разом із позивачем. Таким чином позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що позивачем доведено суду ту обставину, що спільний син сторін, досягнувши повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як не працює та доходу не має. Однак позивачем не надано суду доказів щодо її доходу, стану здоров`я, наявності інших утриманців. Відповідач як батько - не проживає спільно з сином сторін та є працездатним, працює і має сталий доход у вигляді зарплати, що стверджується копією довідки № 8 від 31.10.20 р. про доходи відповідача, виданої ТОВ «Тейлор холд». Крім того у відповідача є двоє неповнолітніх дітей від іншого його шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 16.11.13 р.; копіями свідоцтв про народження дітей відповідача - сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] .. Таким чином на утриманні відповідача є ще троє осіб: двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та дружина, яка доглядає дитину, яка не досягла ще трирічного віку - дочку [PERSON] . Разом з тим суд відкидає доводи відповідача про те, що на його утриманні на тій чи іншій правовій підстав є і неповнолітня дитина його нинішньої дружини від її першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , так як доказів її усиновлення відповідачем тощо суду не надано. Позивачем не надано суду доказів щодо стану здоров`я сторін їх спільного повнолітнього сина, наявності у нього та сторін нерухомості, вартісного рухомого майна тощо, що могло б бути враховано судом при вирішенні спору. Тому, проаналізувавши зібрані у справі докази, доводи сторін, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання, з огляду на часткове визнання ним позову та наявність у нього сталого доходу. Однак, оскільки відповідач має на даний час і трьох утриманців, суд не має підстав для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивач. Суд вважає доводи відповідача в частині наявності інших утриманців (3 - х осіб) та розміру його доходу такими, що належно підтверджені та заслуговують на увагу. Однак суд враховує, що розмір аліментів визначається у частці, а не у відсотках, як про це зазначив у своєму відзиві на позовну заяву відповідач, тому розмір аліментів суд визначає саме у частці. Суд не має підстав для задоволення вимог заявниці в частині терміну стягнення аліментів: не до закінчення сином сторін навчання, а до досягнення ним віку 23 - х років. Так обов`язковою умовою застосування положень ст. 199 СК України є продовження повнолітнім сином сторін навчання. Право на таке утримання припиняється саме у разі припинення навчання. Відповідно до копії довідки № 110 від 03.09.20 р., виданої Луцьким інститутом розвитку людини університету «Україна», син сторін - [PERSON] вступив до вказаного вище вузу та термін навчання - до 30.06.23 р.. Тому суд вбачає підстави для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у частці від його доходу (заробітку) у розмірі 18/100 щомісячно до припинення навчання сином сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення сином сторін віку 23 - х років. Немає підстав і для стягнення аліментів з 22.09.20 р., так як стягнення такого виду утримання може бути розпочато лише після набрання відповідним судовим рішенням законної сили. Судовий збір у справі слід стягнути на доход держави з відповідача, так як позивач за Законом звільнена від сплати такого при поданні розглядуваного позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial