Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач 24.02.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він з 03.10.2009 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.10.2013 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір'ю - відповідачем по справі [PERSON] Перед розлученням вони домовилися, що син буде проживати з відповідачем, а він зможе у будь-який момент бачити сина, гуляти з ним, брати його до себе додому на вихідні дні. Однак, після розлучення у нього з відповідачем склались неприязні стосунки і відповідач стала все рідше дозволяти йому бачити сина. З листопада 2013 року відповідач взагалі перестала давати йому сина для побачень, забороняє бачити сина та спілкуватись з ним. Вважає, що побачення та спілкування з сином будуть відповідати як інтересам дитини, так і його інтересам, як батька. 27.01.2014 року він звернувся до служби у справах дітей Нікопольської міської ради з заявою про вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, та просив винести рішення, яким визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме: з 08.00 год. неділі до 08.00 год. понеділка, з 17.00 год. понеділка до 08.00 год. вівторка, з 17.00 год. вівторка до 08.00 год. середи кожного тижня та один тиждень кожного кварталу року для поїздок до моря, гір, бабусі чи для іншого відпочинку. 30.01.2014 року виконавчий комітет Нікопольської міської ради прийняв рішення, яким визначив його участь у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] через зустрічі три рази на тиждень за домовленістю з матір'ю, але домовитись з відповідачем про побачення з сином згідно рішення виконкому йому не вдається. Відповідач не виконує рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради та продовжує перешкоджати їх з сином побаченням, чим порушує права батька та дитини на спілкування та виховання. На підставі викладеного, просить суд усунути перешкоди з боку відповідача у спілкуванні ним з сином [PERSON] шляхом заборони вчинення дій, які будь-яким чином перешкоджають їх спілкуванню та зобов'язати відповідача надавати сина для побачень у визначений судом час; визначити спосіб його участі у вихованні дитини у вигляді систематичних побачень без присутності відповідача за місцем його проживання та на території міста Нікополь з 08.00 год. неділі до 08.00 год. понеділка, з 17.00 год. понеділка до 08.00 год. вівторка, з 17.00 год. вівторка до 08.00 год. середи кожного тижня та один тиждень кожного кварталу року для поїздок до моря, гір, бабусі чи іншого відпочинку на території України. Позивач та його представник у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги позову підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні спочатку позов не визнала. Суду пояснила, що вона не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Позивач майже кожного тижня забирає сина з дитячого садка. Вказала, що син часто хворіє, а тому під час хвороби сина вона вважає недоцільним давати дитину батьку. При наданні пояснень суду відповідач зазначила, що не заперечує проти того щоб позивач спілкувався з дитиною три рази на тиждень і у часи які він просить у позовній заяві, але проти визначення відповідачу ще один тиждень кожного кварталу для поїздок до моря, гір, бабусі чи іншого відпочинку заперечувала, пославшись на вік дитини та його часті хвороби. У судових дебатах відповідач не заперечувала проти визначення позивачу способу у вихованні та спілкуванні з дитиною три рази на тиждень за домовленістю з нею, в іншому просила відмовити. Представник органу опіки та піклування Нікопольської міської ради спочатку позов визнав частково, не заперечував проти визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною через зустрічі 3 рази на тиждень за попередньою домовленістю з матір'ю, про що виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було винесено відповідне рішення. В іншій частині позову просив відмовити. Але у судових дебатах свою позицію змінив та просив позов задовольнити повністю, пославшись на обставини справи та на те, що сторони не можуть дійти домовленості між собою щодо участі батька у спілкуванні з дитиною. Вислухавши позивача, його представника, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 03.10.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.10.2013 року, яке набуло чинності 01.11.2013 року (а.с.5,7). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю - відповідачем по справі [PERSON], що не оспорювалося в судовому засіданні. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач не можуть порозумітись між собою щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було винесено рішення № 33 від 30.01.2014 року (а.с.8), яким було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] через зустрічі 3 рази на тиждень за попередньою домовленістю з матір'ю [PERSON]. Як встановлено у судовому засіданні вказане рішення виконкому не виконується, позивач не може досягти домовленості з відповідачем щодо зустрічей з дитиною три рази на тиждень, що знайшло своє підтвердження поясненнями сторін. Відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні та вихованні сина [PERSON]. Враховуючи рівність прав та обов'язків батька та матері, щодо участі у вихованні дитини, а також позитивні відгуки щодо батька (а.с.9,9а), беручи до уваги, що судом не встановлено будь-яких обставин, що спілкування батька з дитиною перешкоджатиме її нормальному розвиткові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обставини справи, вважає, що позивачу слід визначити такий спосіб участі у вихованні сина [PERSON], [INFO]: періодичність побачень - три рази на тиждень; дні тижня та тривалість побачень: з 08.00 год. до 18.00 год. неділі; з 17.00 год. понеділка до 08.00 год. вівторка, з 17.00 год. вівторка до 08.00 год. середи; місце зустрічей - місце проживання батька, або іншому місці за домовленістю між батьками, без присутності матері. У вимогах позову щодо визначення позивачу одного тижня кожного кварталу року для поїздок з дитиною до моря, гір, бабусі чи іншого відпочинку суд вважає за необхідне відмовити, враховуючи вік дитини, часті хвороби (а.с.26-42).

Outcome: partial