Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.12.2019 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що йому завдано матеріальні збитки та моральну шкоду, внаслідок постійного (з січня 2018 року) залиття належної позивачу на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] через аварійний стан покрівлі даху будинку. Протягом майже двох років відповідач ХМР не забезпечив своєчасного бюджетного фінансування робіт з ремонту покрівлі, а КП «Жилкомсервіс» не вжив заходів щодо своєчасного повідомлення про аварійний стан покрівлі даху будинку Позивача, чим позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. За роки протікання даху взимку і влітку від опадів цілісність кімнати та майно, що були у квартирі позивача, підлягало систематичним руйнуванням, що підтверджується актами обстеження, складеними КП «Жилкомсервіс». Вартість матеріального збитку від затоплення квартири Позивача підтверджується звітом від 18.09.2019 №7-ОИ. У зв`язку з чим позивач просить визнати протиправною бездіяльність ХМР, КП «Жилкомсервіс» щодо неналежного надання житлово-комунальних послуг споживачу, внаслідок чого завдано матеріальну та моральну шкоду; стягнути з Харківської міської ради матеріальну шкоду у розмірі 44 952 (сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 55 коп.; стягнути солідарно з Харківської міської ради та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп; стягнути солідарно з Харківської міської ради та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» суму понесених судових витрат. 20.02.2020 представник відповідача КП «Жилкомсервіс» Шевченко В.Р. подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що до заяви не додано достатніх доказів порушення КП «Жилкомсервіс» цивільних прав позивача, вказує на те, що організація та здійснення функцій замовника на проведення капітального ремонту житлового фонду покладається на Харківську міську раду в особі Департаменту житлового господарства, а до переліку послуг КП «Жилкомсервіс» такі роботи не входять. Натомість про необхідність такого ремонту КП «Жилкомсервіс» повідомило Департамент житлового господарства Харківської міської ради у порядку та у строки, встановлені чинним законодавством. 20.02.2020 представником відповідача ХМР Безродним О.В. подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши, що виконавцем послуг з утримання будинку позивача є КП «Жилкомсервіс», а власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними власниками допоміжних приміщень, а тому зобов`язані за свій рахунок проводити капітальний та поточний ремонти, а також утримувати прибудинкову територію. 02.03.2020 представником позивача [PERSON] - Чернявською О.Д. подано відповідь на відзив КП «Жилкомсервіс» та 29.10.2020 відповідь на відзив ХМР, у яких зазначено, що КП «Жилкомсервіс» жодного разу не повідомило ХМР про аварійний стан покрівлі даху будинку позивача, надаючи знеособлену інформацію про потреби у проведенні ремонтів всіх будинків, балансоутримувачем яких є, що підтверджує доводи позивача про тривалу бездіяльність. При цьому, враховуючи, що послуги по здійсненню ремонтів Харківська міська рада не поклала на жодного виконавця, то вимога щодо виконання таких послуг до будинків, які відносяться до комунальної власності міста, залишаються за Харківською міською радою. Представник позивача зауважила, що ХМР, констатуючи аварійний стан покрівлі даху будинку позивача та необхідність у проведенні його капітального ремонту, жодного разу не вказувала позивачу на те, що такий ремонт відноситься до обов`язків саме мешканців. Навпаки, підтверджувала необхідність бюджетного фінансування на такий ремонт, а отже на стадії розгляду справи у суді проявляє недобросовісну поведінку. В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача [PERSON] - адвокат Чернявська О.Д. підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, з підстав викладених у позові. Наголошувала на необхідності стягненні матеріальних збитків саме з ХМР. Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» та представник відповідача ХМР у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістили, при цьому представника відповідачів подано відзив на позов. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] проживає та є співвласником квартири [ADDRESS] . Факт перебування у власності позивача та третіх осіб: його дружини [PERSON] та його синів [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право власності від 11.02.1998, виданим Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації №1 за розпорядженням №1294, про що у реєстровій книзі зроблено запис за №В-34557 від 04.03.1998. Згідно копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира розташована на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 27,4 м2. Квартира обладнана балконом. Загальна площа квартири 48,8 м2. З січня 2018 року через аварійний стан покрівлі даху будинку [ADDRESS] позивач самостійно та колективно з іншими мешканцями третього під`їзду цього будинку звертались до Харківської міської ради в особі її структурного підрозділу - Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, окремо Харківського міського голови та його заступників, із заявами, де повідомляли про залиття квартир під`їзду №3 будинку [ADDRESS] у зв`язку із аварійним станом покрівлі даху та нездійснення тривалий час ремонту у зв`язку із відсутністю його фінансування, що підтверджується копіями звернень до КП «Жилкомсервіс», Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Харківському міському голові 13.02.2018, 12.03.2018, 21.05.2018. Факт неодноразового затоплення квартири [NUMBER] через покрівлю даху підтверджується Актами комісійних обстежень квартир у під`їзді №3 будинку [ADDRESS] від 29.02.2018 №97, від 29.05.2018 №141, складеними представниками КП «Жилкомсервіс», де, зокрема, встановлені пошкодження, спричинені затопленням через незадовільний стан покрівлі будинку. За висновками комісії необхідно провести ремонт м`якої покрівлі над під`їздом №3 (квартири [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ) площею 230 м2 жилого будинку [ADDRESS] . Листами від 22.02.2018 №Ц-7-118/0/88-18.08-31-1983/0/129/18, від 06.04.2018 №КО-7-11486/0/1-18.08-31-851/0/157-18 Департамент житлового господарства Харківської міської ради констатував незадовільний стан м`якої покрівлі будинку [ADDRESS] , вказував на потребу у її ремонті, але повідомив про те, що такі роботи не заплановані на 2018 рік за відсутністю фінансування. Як вказує позивач у позові на зазначає представник позивача у судовому засіданні у зв`язку із відсутністю ремонту даху, квартиру [NUMBER] затоплювало кожного разу, коли буди атмосферні опади. Ситуація знову погіршилась восени 2018 та взимку та навесні 2019 року, дощі та таяння снігу спричинило постійне затоплення квартири [NUMBER] , яке спричинило додаткові матеріальні збитки. 17.01.2019, 12.02.2019, 13.02.2019, 18.02.2019 мешканці будинку [ADDRESS] звертались до КП «Жилкомсервіс», Харківської міської ради, Урядової гарячої лінії, Харківської міської диспетчерської служби, з метою комісійного обстеження будинку, складання Акту залиття квартири [NUMBER] та Акту претензії щодо неналежного виконання КП «Жилкомсервіс» своїх обов`язків по утриманню будинку, вимагали негайного ремонту покрівлі даху. Актами від 20.02.2019 №385 та від 26.02.2019 №389 зафіксовано пошкодження майна у квартирі [NUMBER] внаслідок затоплення цієї квартири через незадовільний стан покрівлі даху. Але цього разу, за висновками комісії, що проводила обстеження будинку, вже необхідно провести ремонт м`якої покрівлі над будинком [ADDRESS] площею 1000 м2. Акт від 26.02.2019 №389 було підписано [PERSON] із зауваженнями, оскільки складений Акт не відповідає формам ані Акту залиття, ані Акту-претензії, передбачених законодавством України. Листом від 28.02.2019 №КО-7-8345/0/1-19.08-31-2155/0/129-19 Департамент житлового господарства Харківської міської ради повідомив мешканців, що роботи по ремонти покрівлі над будинком плануються до розгляду під час формування плану робіт на 2019 рік. Однак вже листом від 19.03.2019 №Ш-7-12556/0/1-19.08-31-3178/0/129-19 за наслідками розгляду звернення, що було подане через Урядову гарячу лінію, Департаментом повідомлено, що роботи з ремонту покрівлі над будинку [ADDRESS] проектом плану робіт на 2019 рік не передбачені. Представником позивача було направлено запит КП «Жилкомсервіс» від 09.04.2019, у якому, зокрема, просили повідомити про причини, за яких роботи з ремонту м`якої покрівлі даху не заплановано на 2019 рік, повідомити, які заходи вчинялись для забезпечення проведення такого ремонту та надати копії всіх Актів, що складалися за зверненнями мешканців третього під`їзду будинку [ADDRESS] , однак у наданні таких документів було відмовлено. 18.04.2019 представником позивача направлено до Кабінету Міністрів України скаргу на бездіяльність Харківської міської ради. Зазначену скаргу було скеровано Кабміном України також до Головного управління Національної поліції у Харківській області. 16.05.2019 представник позивача додатково звернувся до заступника ХМР з питань житлово-комунального господарства, з метою взяття ним під особистий контроль питання фінансування та здійснення невідкладного ремонту м`якої покрівлі даху будинку [ADDRESS] . Листом від 18.06.2019 представнику позивача повідомлено, що ремонтні роботи заплановані на третій квартал 2019 року. 30.05.2019 здійснено комісійних огляд квартири [ADDRESS] , про що складено Акт №449, яким зафіксовано потребу у ремонті м`якої покрівлі даху, а також пошкодження завдані майну позивача у зв`язку із залиттям квартири. З огляду на наявність розбіжностей у листах Департаменту житлового господарства та КП «Жилкомсервіс» щодо періоду, коли заплановано ремонтні роботи, 26.06.2019 представник позивача звертався до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради із запитом щодо фактичної дати здійснення такого ремонту. Листом від 05.07.2019 №2928/0/90-19 Департаментом повідомлено, що у річному плані закупівель станом на 05.07.2019 передбачена закупівля щодо проведення ремонтних робіт покрівлі житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, судом достеменно встановлено, що відбулось залиття квартири [PERSON] та останньому заподіянно матеріальні збитки внаслідок протікання води через дах будинку. З метою встановлення розміру матеріальної шкоди заподіяної квартирі [ADDRESS] внаслідок її систематичного залиття, позивач [PERSON] звернуся до Харківського торгово- промислової палати. Відповідно до звіту від 18.09.2020 про оцінку вартості майна №7-ОИ, складеного Харківської торгово- промисловою палатою, вартість матеріального збитку від затоплення двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв.м., на дату оцінки складає 44952,55 грн з ПДВ. Таким чином, матеріальна шкода, заподіяна позивачу [PERSON] підтверджується зазначеними вище доказами, і складає 44952,55 грн. Проте, вирішуючи питання про стягнення матеріальних збитків саме з Харківської міської ради, як заявлено позивачем у позові та наполягала представник позивача у судовому засіданні, суд зазначає наступне: Конституцією України у ст. 55 гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина , незважаючи на наявність у правових нормах вказівки на можливість такого захисту /ст.8 Конституції/. Тобто , будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом , можуть заслуговувати на судовий захист. За положеннями ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК. Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Квартира [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок обслуговує КП «Жилкомсервіс». Відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є, в тому числі, і балансоутримувач, який залежно від цивільно-правових угод може бути споживачем, виконавцем або виробником (частина шоста статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60, у відповідності до пункту 1.6 якого, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. За змістом пункту 1.9 указаного наказу від 25 квітня 2005 року № 60, виконавці житлово-комунальних послуг є відповідальними за ненадання або неякісне надання відповідних послуг згідно з укладеними договорами та законодавством. Згідно з розділом 2 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, визначено, що технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків, яка включає в себе проведення планових та позапланових оглядів. Метою підготовки житлового фонду до сезонної експлуатації є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог щодо експлуатації приміщень жилих будинків і режимів функціонування інженерного обладнання. Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: - усунення несправностей: стін, фасадів, дахів, віконних і дверних заповнень, а також опалювальних печей, димоходів, газоходів, внутрішніх систем тепло-, водо- та електропостачання й установок із газовими нагрівачами; - приведення в технічно справний стан прибудинкової території із забезпеченням безперешкодного відведення атмосферних і талих вод від відмостки, спусків (входів) у підвал і їх віконних приямків; - забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів(пункти 2.1, 2.8.1, 2.8.2 Правил). Як випливає зі статуту КП «Жилкомсервіс», який перебуває у загальному доступі, КП «Жилкомсервіс» зобов`язано здійснювати організацію забезпечення мешканців об`єкта послугами згідно з укладеними договорами: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд (п. 5.2.5 статуту). Отже, обов`язки КП «Жилкомсервіс», як балансоутримувача будинків, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова визначено в Статуті КП «Жилкомсервіс», публічному договорі про надання житлово -комунальних послуг, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV (діяв на час виникнення спірних правовідносин), Наказі від 17.05.2005 №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Враховуючи вищенаведене, КП «Жилкосервіс» відповідно до Уставу здійснює функції утримання на балансі переданих йому за договором будинків , у тому числі і будинку [ADDRESS] , тобто є балансоутримувачем та відповідно до укладеного договору про надання житлово- комунальних послуг надає послуги по утриманню будинку , споруд та при домової території, здійснює поточний ремонт, своєчасно проводить підготовку будинку і технічного обладнання до експлуатації в осіньо - зимовий період, що включає в себе усунення несправності даху, відповідно до Наказу від 17.05.2005 №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Звертаючись до суду з позовом позивач визначає відповідачем Харківську міську раду та КП «Жилкомсервіс», проте матеріальні збитки, спричинені затопленням квартири, просить стягнути саме з Харківської міської ради. У судовому засіданні представником відповідача було наголошено на тому, що матеріальні збитки слід стягнути саме з Харківської міської ради. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що Харківська міська рада не є належним відповідачем у зазначених правовідносинах та не повинна відповідати за позовними вимогами про стягнення матеріальну збитку, який фактично спричинено бездіяльністю КП «Жилкомсервіс». Проте, доводи позивача [PERSON] щодо протиправної бездіяльності КП «Жилкомсервіс» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню, шляхом визнання бездіяльності протиправною. Що стосується позовних вимог [PERSON] про солідарне стягнення моральної шкоди з Харківської міської ради та КП «Жилкомсервіс» суд зазначає наступне: За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру в наслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, передбачених п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з наступними змінами та доповненнями (далі - Постанова), у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 зазначеної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судовим розглядом встановлена протиправна бездіяльність КП «Жилкомсервіс» щодо неналежного надання житлово - комунальних послуг, що призвело до залиття квартири позивача. Як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, затоплення квартири позивача сталось у зимову пору року, висушити стіни, стелю та поли у квартири фактично було не можливо, що призвело до погіршення умов проживання у квартирі, у всіх приміщеннях квартири була волога, скрізь відчувався запах цвілі, покрились чорним нальотом стіни, пошкоджено міжкімнатні двері, одяг та взуття відсиріли. Ситуація з вологістю у квартирі була настільки критичною, що буквально за одну ніч на стінах кімнат виростали гриби. [PERSON] необхідно робити ремонт у квартирі на досить значну суму. Окрім того, за захистом своїх прав позивач змушений звертатись до адвокатів, органів державної влади, до суду, що є не звичним для нього заняттям, змушений був витрачати вільний час. Внаслідок залиття квартири було порушено звичайний перебіг життя позивача, погіршилось його самопочуття. Враховуючи, що судовим розглядом встановлено протиправну бездіяльність відповідача КП «Жилкомсервіс» щодо не належного надання житлово - комунальних послуг [PERSON] , що призвело до зазначених позивачем незручностей та істотної зміни способу життя, то суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. При цьому суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підтягають частковому задоволенню, оскільки позивачем було заявлено вимогу про солідарне стягнення моральної шкоди з Харківської міської ради та КП «Жилкомсервіс», проте судом не було встановлено порушення прав позивача з боку відповідача Харківської міської ради. Аналогічна за змістом позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.09.2019 у справі № 639/3568/16-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача КП «Жилкомсервіс» на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. При зверненні до суду позивач визначив ціну позову 64852,55 грн та відповідно сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн (за ставками, які діяли на час звернення до суду). Судом позов задоволено частково, стягнуто з КП «Жилкомсервіс» 20 000 грн, тобто позовні вимоги задоволено на 30,8% . Відповідно судовий збір підлягає стягненню 30,8% , що становить 236,70 грн від сплаченої суми (768,40*30,8%)

Outcome: partial