Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач 21.11.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]) на його користь 203 885,74 грн. боргу, з них: 168 691 грн. 60 коп. - сума основного боргу. 28 846 грн. 26 коп. - сума інфляційних втрат. 6 347 грн. 88 коп. - три проценти річних від простроченої суми. Також Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2 038 грн. 86 коп. Вимоги обґрунтовано тим, що 16.07.2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір позики у формі розписки Відповідача. Згідно умов розписки, Позивач передав Відповідачу суму позики у розмірі 11 000,00 доларів США, а Відповідач зобов'язався повернути Позивачеві суму позики в строк до 16.08.2013 року. Проте по закінченню зазначеного строку, Відповідач із Позивачем не розрахувався і продовжує ухилятися від свого обов'язку щодо повернення позики. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою про повернення суми позики. Однак Відповідач пояснював неможливість повернення грошових коштів своїм скрутним матеріальним становищем. Тобто станом на момент звернення до суду Відповідач не повернув суму позики Позивачеві та продовжує ухилятися від виконання грошових зобов'язань за Договором позики у формі розписки. Представник позивача за довіреністю, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. У судове засідання Відповідач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, час і дату розгляду справи в суді, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог Позивача щодо стягнення на його користь суми основного боргу - 168 691 грн. 60 коп., що становить 11 000 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.11.2014 року. Згідно наданого Позивачем розрахунку, сума 3% річних, що підлягають стягненню з Відповідача, становить 6 347 грн. 88 коп. Позовні вимоги, в частині стягнення з Відповідача інфляційних збитків, задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», об'єктами індексації є грошові доходи громадян, одержані ними у гривнях. Індекс інфляції - це показник динаміки загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені у національній валюті - гривні, норма ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленої інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні. Позивач надав позику Відповідачу в доларах США, а тому положення Закону України 03.07.1991 року №1282-XII до іноземної валюти не можуть бути застосовані, та інфляційні витрати на неї не нараховуються. Згідно ст. 88 ЦПК України, з Відповідача слід також стягнути на користь Позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1750 грн. 39 коп.

Outcome: partial