Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Донецьке обласне управління АТ „Ощадбанк (далі ПАТ Державний ощадбанк України в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк або Банк) 25.10.2017р звернувся до суду з дійсним позовом, мотивуючи позов тим, що 01.12.2011р між Банком та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений Договір №06240/02-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною системою. Зазначає, що 25 вересня 2013 року, на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір №2 до Договору, відповідно до п.1.1.4 якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15000грн зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Вказує, що Банк виконав усі зобовязання за Кредитним договором належним чином. Однак, відповідач умови Кредитного договору не виконував та не погасив заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентів, у звязку з чим, станом на 19.08.2017 року за останнім виникла заборгованість в загальній сумі 25755,90грн, яка складається з: 13890,46грн тіло кредиту; 5544,99грн заборгованість по процентам; 5296,77грн інфляційне збільшення заборгованості; 1023,68грн три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Договором №06240/02-ДК від 01.12.2011р у загальній сумі 25755,90грн, а також у рахунок повернення понесеного судового збору, сплаченого при зверненні до суду в сумі 1600грн. Представник ПАТ Державний ощадбанк України в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк [PERSON] підтримав вимоги позову в повному обсязі, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, яка про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не зявилася. Відзив на позовну заяву, письмові, електронні докази та зустрічний позов до суду не надавала. Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та з урахуванням міркування представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З Договору №06240/02-ДК убачається, що цей Договір укладений 01.12.2011р між ПАТ Державний ощадбанк України в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк та [PERSON] про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною системою. На підставі заяви [PERSON] від 25.09.2013р, з останньою укладено Додатковий договір №2 до Договору №06240/02-ДК від 01.12.2011р на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи, відповідно до якого відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15000грн зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за вищезазначеним Кредитним договором, станом на 19.08.2017р за [PERSON] виникла заборгованість в загальній сумі 25755,90грн, яка складається з: 13890,46грн тіло кредиту; 5544,99грн заборгованість по процентам; 5296,77грн інфляційне збільшення заборгованості; 1023,68грн три проценти річних від суми заборгованості. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до п.3.3. Договору (в редакції Додаткового договору №1), Відповідач зобовязався щомісячно оплаче вати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем згідно до Договором №06240/02-ДК від 01.12.2011р про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною системою, але відповідач у подальшому не виконував умови зазначеного Договору, порушивши передбачені терміни погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 19.08.2017р утворилася заборгованість, з яких: 13890,46грн тіло кредиту; 5544,99грн заборгованість по процентам. У відповідності із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом 19.08.2017р інфляційне збільшення заборгованості складає 5296,77грн, три проценти річних від суми заборгованості - 1023,68грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Договором №06240/02-ДК від 01.12.2011р про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною системою в загальній сумі 25755,90грн. Також у відповідності із ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судового збору в сумі 1600грн.

Outcome: approved