Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON], 22.12.2011 р. змінивши свої позовні вимоги, просить суд розділити спільне майно подружжя, а саме: меблевий гарнітур для спальної кімнати білого кольору, вартістю 2000 грн.; меблевий гарнітур для спальної кімнати коричневого кольору, вартістю 2000 грн.; меблевий гарнітур для кухні, вартістю 1000 грн.; меблевий гарнітур для прихожої, вартістю 1000 грн.; диван-кровать, вартістю 1100 грн.; меблевий гарнітур для кухні «вуголок», вартістю 500 грн.; телевізор «ЄлДжи», вартістю 1000 грн.; телевізор «Шарп», вартістю 2000 грн.; холодильник «Норд», вартістю 1500 грн.; пральну машину, вартістю 2000 грн.; генератор, вартістю 2000 грн.; драбину приставну, вартістю 1000 грн.; диван-кровать коричневого кольору, вартістю 1000 грн.; турбіну, вартістю 700 грн.; бензопилу, вартістю 900 грн.; кондиціонер «Дельта», вартістю 1400 грн.; електрокамін з декоративною підставкою, вартістю 2000 грн.; ДВД плеєр, вартістю 400 грн.; мангал, вартістю 1200 грн.; залізний стелаж, вартістю 2000 грн.; котел твердого палива, вартістю 2500 грн., автомобіль ВАЗ-2112, д/н [NUMBER], вартістю 29200 грн.; двоповерховий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]., вартістю 1354900 грн. [PERSON] посилався на те, що з 05.07.1989 р. по 16.05.2011 р. знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вказане майно було придбане за спільні кошти, однак після розірвання шлюбу вони не дійшли до згоди на добровільний розподіл майна. Позивач просив виділити йому автомобіль та ? частину будинку, визнавши за ним право приватної власності на цю частину будинку. Відповідачці, позивач просив, виділити всі меблі і побутову техніку та ? частину будинку, визнавши за нею право приватної власності на цю частину будинку. Також, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь, понесені витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: 1700 грн. сплачений судовий збір, 120 грн. сплачені витрати на ІТЗ, 121,80 грн. сплачений судовий збір за заяву про забезпечення доказів шляхом виклику свідка. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала змінені позовні вимоги [PERSON] та просила задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення, в яких зазначала, що спірне майно є її особистою власністю, так як будинок був приватизований на її ім'я у 2006 р., кошти за автомобіль були виплачені особисто нею за кредитним договором, а меблі та побутова техніка були придбані за кошти її сина [PERSON] у 2007 р. У продовж слухання справи [PERSON] змінювала свої заперечення проти позову та зазначала, що меблі та побутова техніка були у споживанні та перевезені до будинку з іншої квартири. Представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав. Треті особи на боці відповідача [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа на боці відповідача [PERSON] пред'явив позов, який змінив та просив визнати автомобіль ВАЗ-2112, д/н [NUMBER], вартістю 31880 грн.; двоповерховий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]. спільним сумісним майном чотирьох осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, [PERSON] просив визнати за ним право власності на ? частину зазначеного автомобілю та будинку. [PERSON] посилався на те, що є дитиною подружжя [PERSON] та [PERSON], у період їх шлюбу проживав з ними однією сімєю, вносив особисті кошти в придбання майна. [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. [PERSON] та її представник [PERSON] у судові засідання 10.11.2014 р. та 21.11.2014 р. не з'явились, про час слухання справи були повідомлені належним чином, не надали суду будь-яких доказів з приводу поважності причин неявки. [PERSON], [PERSON] у судові засідання 10.11.2014 р. та 21.11.2014 р. не з'явились, про час слухання справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовити. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 05.07.1989 р. знаходились в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мали. На підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської обл. шлюб між ними був розірваний 16.05.2011р. У період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали меблі та побутову техніку, а саме: меблевий гарнітур для спальної кімнати білого кольору, вартістю 2000 грн.; меблевий гарнітур для спальної кімнати коричневого кольору, вартістю 2000 грн.; меблевий гарнітур для кухні, вартістю 1000 грн.; меблевий гарнітур для прихожої, вартістю 1000 грн.; диван-кровать, вартістю 1100 грн.; меблевий гарнітур для кухні «вуголок», вартістю 500 грн.; телевізор «ЄлДжи», вартістю 1000 грн.; телевізор «Шарп», вартістю 2000 грн.; холодильник «Норд», вартістю 1500 грн.; пральну машину, вартістю 2000 грн.; генератор, вартістю 2000 грн.; драбину приставну, вартістю 1000 грн.; диван-кровать коричневого кольору, вартістю 1000 грн.; турбіну, вартістю 700 грн.; бензопилу, вартістю 900 грн.; кондиціонер «Дельта», вартістю 1400 грн.; електрокамін з декоративною підставкою, вартістю 2000 грн.; ДВД плеєр, вартістю 400 грн.; мангал, вартістю 1200 грн.; залізний стелаж, вартістю 2000 грн.; котел твердого палива, вартістю 2500 грн. Крім того, 04.05.2007р. за договором купівлі-продажу подружжями був придбаний на ім'я [PERSON] автомобіль ВАЗ-2112, д/н [NUMBER], що знаходиться в користуванні позивача, який він оцінив на день подачі позову у 29200 грн. Також, з 1996 р. по 2005 р., за спільні гроші [PERSON] з [PERSON] побудували двоповерховий будинок з господарчими будівлями та спорудами [ADDRESS]., в якому знаходяться спірні меблі та побутова техніка. 06.12.2005р. розпорядженням Овідіопольської райдержадміністрації Одеської обл. будинок був прийнятий до експлуатації та 23.01.2006р. Таїровською селищною радою Овідіопольського р-ну Одеської обл. було видано свідоцтво про право власності на зазначений будинок на ім'я відповідачки. На день подачі позову будинок був оцінений позивачем у 1354900 грн. З 05.05.2006 р. [PERSON] одноособово зареєстрований в будинку. Як вбачається із копії трудової книжки на ім'я [PERSON] та довідки ТОВ «Мах» позивач з 1992 р. постійно працював в Україні, мав дохід. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] пояснили, що знайомі з сім'єю [PERSON] з 1999 р., так як працюють з ним. Свідки пояснили, що з вказаного часу допомагали [PERSON] в будівництві спірного будинку, позивач особисто робив більшу частину будівельних робіт, проводив всі роботи, пов'язані зі зваркою металу, встановлював ворота, двері, проводив водогін, встановлював батареї опалення, тощо. За всі будівельні матеріали [PERSON] розраховувався з сімейного бюджету та за спільні з [PERSON] кошти придбав нові меблі та нову побутову техніку, яку встановив в спірному будинку. У період будівництва [PERSON] та [PERSON] жили у двох як чоловік та дружина, вели спільне господарство, діти [PERSON] від першого шлюбу жили окремо, в будівництві участі не приймали, своїми грошима за будівельні матеріали не розраховувались. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що знайомий з сім'єю [PERSON] з 1997 р., так як працює з ним. Свідок пояснив, що є професійним електриком та проводив в спірному будинку електромережу. За цю роботу з ним розраховувався [PERSON] Також, йому відомо, що позивач придбав нові меблі та нову побутову техніку, яку встановив в спірному будинку. Далі свідок пояснив, що діти [PERSON] від першого шлюбу жили окремо, в будівництві участі не приймали. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що знайомий з сім'єю [PERSON] з 1993 р., так як сторони жили на той час з ним по сусідству в с.Гарячківка Крижопольського р-ну Вінницької обл., позивач робив в кар'єрі. Далі свідок пояснив, що у 1996-1997 р.р. [PERSON] та [PERSON] найняли його для проведення будівельних робіт в спірному будинку. До 2005 р. він проводив професійні будівельні роботи за які розраховувались тільки [PERSON] та [PERSON] Також, йому відомо було, що [PERSON] мав постійне місце роботи, отримував там дохід, а [PERSON] ніде не працювала. Далі свідок пояснював, що у період будування будинку [PERSON] значний час хворіла, їй була зроблена операція. Суд вважає, що посилання [PERSON] на те, що спірні меблі та побутова техніка були придбані за кошти її сина [PERSON] у 2007 р. є безпідставними та спростовується наступним. Як вбачається із копії кредитного договору №Ск-592-000287/12-2007, укладеного між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON], останній 04.12.2007 р. взяв споживчий кредит у розмірі 14727,15 грн. Будь-яких вказівок на те, що зазначений кредит був виданий для придбання меблі та побутової техніки, в договорі не міститься. Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у 2006 р., він був запрошений до приміщення будинку де святкували завершення будівництва та бачив, що в будинку вже знаходились нові меблі та нова побутова техніка. Далі свідок пояснював, що у продовж будівництва спірного будинку жив в іншій квартирі [PERSON], бачив там старі меблі та побутову техніку, які не були завезені до нового будинку. Також, свідок пояснив, що у період будівництва будинку сини [PERSON] жили окремо, а син [PERSON] безпосередньо жив в Крижопольському р-ні Вінницької обл. де і отримував паспорт та водійське посвідчення. У продовж слухання справи [PERSON] та [PERSON] змінювали свої пояснення щодо меблів та побутової техніки, зазначивши, що майно вже було у вжитку та до будинку було перевезене з [ADDRESS] Суд розцінює зміну мотиву заперечень проти позову в цій частині, як спробу відповідачки та 3-ої особи уникнути від розподілу майна. Стаття 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як встановлено ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Стаття 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Таким чином, представлені суду докази в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Задовольняючі у повному обсязі позовні вимоги, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати на сплату державного мита у суму 1700 грн., витрати на ІТЗ у сумі 120 грн., витрати на судовий збір за заяву про забезпечення доказів шляхом виклику свідка [PERSON] у сумі 121,80 грн., які підтверджені письмовими доказами. Відмовляючи у позову [PERSON] суд виходить з наступного. Посилання [PERSON] на те, що він є дитиною подружжя [PERSON] та [PERSON] спростовується свідоцтвом про народження [PERSON], де зазначено, що він народився [INFO] та його батьком не значиться [PERSON] Будь-яких доказів того, що [PERSON] здійснював усиновлення [PERSON] суду не представлено. Посилання [PERSON] на те, що у період будування спірного будинку та укладення договору купівлі-продажу автомобілю він мешкав з [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю спростовується копією паспорту серії [NUMBER] виданого 07.08.2002р. Крижопольським РВ УМВС України в Вінницькій обл. на ім'я [PERSON], де зазначено, що останній був зареєстрований в Одеській області лише з 08.07.2010 р. Цей факт, також, підтверджується довідкою ОСББ «Успіх» №85 від 21.03.2013р., з якої видно, що [PERSON] зареєстрований в Одеській обл. з 08.07.2010р. Тобто, у 2002 р. та до 08.07.2010р. [PERSON] мешкав та був зареєстрований в Крижопольському р-ні Вінницької обл. Крім того, на період початку будівництва спірного будинку 1996 р. та до 2001 р. він був неповнолітнім, не мав особистого доходу. Не можуть бути прийняті судом посилання [PERSON] про те, що він сплачував грошові кошти за спірний автомобіль. Як вбачається із кредитного договору №3279-028/07Р, укладеного 08.05.2007 р. з АКБ «Правекс-Банк» позичальником грошових коштів для покупки спірного автомобілю значиться [PERSON] На підставі договору поруки №3279-028/07Р від 08.05.2007 р. [PERSON] значиться лише поручителем за вищезазначеним кредитним договором. Як вбачається із довідки №3355/04-01-ЮТ від 20.05.2014 р. ПАТ КБ «Правекс-Банк» зобов'язання за кредитним договором виконані у повному обсязі [PERSON] станом на 19.05.2014р. На підставі довідки Овідіопольського районного суду Одеської обл. №11523 від 2810.2014 р. в період з 2007 р. по 2014 р. цивільні справи за позовом АКБ «Правекс Банк» до, в тому числі, [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №3279-028/07, укладеним 08.05.2007р., Овідіопольським районним судом Одеської обл. не розглядались. Зазначене свідчить про те, що боргові зобов'язання зі сплати грошових коштів за спірний автомобіль виконані самим [PERSON], а не його поручителем [PERSON] Суд не приймає як доказ показання свідків [PERSON] та [PERSON] - рідних сестер [PERSON], [PERSON] - дружини рідного брата [PERSON], [PERSON] - сусідки по будинку [PERSON], які зазначили, що негативно відносяться до [PERSON] та засуджують його з приводу того, що він женився на іншій жінці. Суд не приймає як доказ показання свідка [PERSON], який є племінником [PERSON], лише в 2011 р. вперше приїхав до тітки в м.Одесу, не знав, що відбувалось до цього часу в її сім'ї. Крім того, при допиті вказаних свідків у судовому засіданні [PERSON] казала їм як треба відповідати на поставлені питання, була попереджена судом про недопустимість зазначених дій, але на зауваження суду не реагувала. Статті 10,60 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз перелічених обставин свідчить про недоведеність позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved