Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 лютого 2020 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Син хворіє кістковою хворобою, аутизмом на фоні обмежених розумових можливостей та проходить лікування за кордоном, що потребує значних витрат. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 04 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 31 березня 2020 року на 10 годину. 26 березня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Верес М.Я. подав клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 27 березня 2020 року клопотання задоволено. Витребувано в Головного управління ДПС у Черкаській області відомості про доходи відповідача за період 2017-2020р.р. 30 березня 2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. Вказав, що визнає свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина, однак розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є занадто великим. Твердження позивача про те, що у його власності є безліч нерухомого майна, про що додано інформаційну довідку від 20 лютого 2020 року на 15 аркушах, не відповідає дійсності. Із вказаної довідки вбачається, що він має у власності земельні ділянки, на дві з яких скористався правом безкоштовної приватизації. Земельна ділянка, яка призначена для селянського господарства, знаходиться в оренді, та він отримує оренду в плату в розмірі 10000 грн. на рік. Все інше нерухоме майно, про яке зазначено в довідці, йому не належить. Ніякого іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, він не має. Визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 2216,25 грн. щомісячно, оскільки ця сума становить ј частину середньої заробітної плати за січень 2020 року у Черкаській області. 31 березня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючої судді у щорічній відпустці дату судового засідання перенесено на 04 травня 2020 року на 14 год. 30 хв. 14\~квітня 2020\~року від\~відповідача [PERSON] \~надійшло клопотання\~про проведення\~судового засідання04\~травня 2020\~року о\~14\~год.\~30\~хв.,у режимі відеоконференції в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області. Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року зазначене клопотання задоволено. 04 травня 2020 року о 14 год. 30 хв., у судовому засіданні яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача [PERSON] адвокат Верес М.Я., будучи присутнім у залі судового засідання Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, позов підтримав із викладених у позовній заяві підстав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] , беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Жашківського районного суду Черкаської області, позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Зазначив, що матеріальної допомоги сину не надає, оскільки дитина з ним не проживає, він позбавлений можливості спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні. Останній раз кошти на утримання сина надавав у 2013 році. 5000 гривень на місяць є для нього непомірно великою сумою, оскільки таких доходів він не має, не працює, утримує батьків-пенсіонерів. Не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів у розмірі 2216,25 грн. щомісячно, але, враховуючи запровадження карантину на території України, хотів би на цей період сплачувати по 1000 гривень аліментів на місяць. Судом досліджено надані сторонами докази, на підставі яких установлено такі обставини. 21 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2019 року. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2012 року. Як слідує з листа психолога-спеціаліста з дитячого розвитку [PERSON] від жовтня 2015 року, перекладеної з іспанської на українську мову, було проведено оцінку розвитку [PERSON] та виявлено значне відставання в загальному розвитку, яке найбільше вплинуло на оволодіння навичками мовлення та психомоторний розвиток. Призначено кожного тижня проведення двох сесій загальної стимуляції розвитку, з пріоритетною роботою в області мовлення, нейромоторного тонусу і психомоторики, а також контролем функцій. Місячна вартість програми лікування [PERSON] в центрі становить 210 євро. Як убачається з відповіді нейропедіатра [PERSON] лікарні Сант [PERSON] де Деу від 30 жовтня 2018 року, перекладеної з іспанської на українську мову, [PERSON] звернувся у відділення нейропедіатрії і клінічної генетики лікарні Сант Хоан де Деу для проходження клінічного контролю перебігу захворювання. Йому поставлений діагноз: розлад спектру аутизму (РСА) на фоні обмежених розумових можливостей (ОРМ). З генетичної точки зору було проведено повне дослідження, яке виявило мікроделецію хромосоми, що відповідає за синдром Кулена де Вріза. Спектр аутизму включає розлад нейророзвигку, який охоплює всіх дітей, у яких присутня кількісна або якісна зміна в соціальній взаємодії, в аспектах, які стосуються вербального і невербального спілкування; з обмеженим і повторюваним спектром інтересів. Академічні труднощі, які супроводжують РСА і ОРМ, наявні у [PERSON] , входять в рамки особливої інтегрованої психонавчальної програми, яка реалізується в школі особливого навчання, до якої він ходить. Таким чином, враховуються особливі навчальні потреби хлопчика, які дозволяють йому розвиватися в академічному та особистому плані. Як слідує з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №201090609 від 20 лютого 2020 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,3197 га, кадастровий номер 7120987700:01:001:0805, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер 7120987700:01:001:0804, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка, площею 2,34 га, кадастровий номер 7120987700:02:001:0616, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні встановлено, що інші об`єкти нерухомого майна, які зазначені у вказаній довідці, позивачу [PERSON] не належать, а перебувають у власності інших осіб із таким же прізвищем, іменем та по батькові, як у відповідача. Пошук об`єктів здійснювався саме за цим критерієм, про що зазначено у змісті довідки. З інформації про суми виплачених доходів [PERSON] , наданої Головним управлінням ДПС У Черкаській області на виконання ухвали суду від 27 березня 2020 року вбачається, що [PERSON] за 2017 рік отримав дохід у розмірі 9631,31 грн., за 2018 рік 15299,38 грн., за 2019 рік 14099,38 грн. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, син сторін хворіє, хвороба вимагає складного і тривалого лікування, що потребує значних витрат, відповідач коштів на утримання дитини не надає. За таких обставин суд приходить до переконання, що має місце порушення відповідачем прав позивача на отримання аліментів на утримання дитини для забезпечення її нормального розвитку. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодксу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом установлено, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів, оскільки встановлено, що дитина сторін проживає з позивачем, а відповідач востаннє надавав кошти на її утримання у 2013 році. Дитина сторін хворіє, має вади розвитку, потребує постійного лікування. Однак, позивачем не доведено достатніми доказами можливість відповідача сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 5000 грн. на дитину. У власності відповідача перебуває 3 земельних ділянки. Наявність у нього іншого нерухомого майна в судовому засіданні не підтвердилася. Відповідач не працює, отримує дохід від оренди належних йому земельних ділянок. За 2018 рік дохід відповідача становить 15299,38 грн., за 2019 рік 14099,38 грн. У судовому засіданні відповідач просив врахувати, що на його утриманні є батьки-пенсіонери, але доказів зазначеного ним не надано. З урахуванням зазначених обставин, зважаючи на стан здоров`я дитини та матеріальне становище відповідача, враховуючи, що він згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2216,25 грн., а позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2216,25 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України. Також, згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. При цьому суд не може обмежити виплату відповідачем аліментів на період карантину в розмірі 1000 гривень, оскільки потреби дитини в цей період не зменшуються, а відповідачем не надано ніяких доказів про те, що запровадження карантину в Україні впливає на його майновий стан та спроможність сплачувати аліменти в розмірі, який ним самим запропонований. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітнього сина у межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 180 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial