Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.09.2016р. звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що з 14 липня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який у 2004 році був розірваний . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який навчається на 1 курсі Української академії друкарства денної форми навчання. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. В подальшому матеріальної допомоги не надає. Вона не працює, тому не в смозі утримувати сина. У відповідача відсутні аліментні зобовязання. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки доходів щомісячно з дня звернення до суду до закінчення ним навчання , але не більш, як до досягнення ним 23 річного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, додала, що син [PERSON] проживає з нею, в неї на утриманні ще є дитина [INFO], вона тимчасово не працює, у звязку в неї виникли матеріальні труднощі. Також зазначила, що відповідач працює неофіційно, що підтверджується наданими ним відомостями , розміщеними на сайті «WORK ua». Просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та розгляд справи був попереджений належним чином, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає оскільки він не працює, є інвалідом 3 групи, розмір пенсії становить 2500грн., на утриманні має двох малолітніх дітей, дружина не працює. Просив справу розглядати без його участі, у позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 липня 1996 року, шлюб розірвано 27 травня 2004 року, про що зроблений актовий запис №168 Відділом РАЦС Шевченківського районного управління юстиції м.Львова, що підтверджується наданою копією Свідоцтва про розірвання шлюбу. Від сумісного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією його свідоцтва про народження, в якому батьком зазначений відповідач по справі [PERSON] Згідно довідки, наданої Українською академією друкарства від 8.09.2016 року за №2018 [PERSON] є студентом МП-1 курсу факультету компютерної поліграфічної інженерії. З довідки , наданої Гарнізоним гуртожитком Управління внутрішніх справ за №643 від 12.09.2016 р. позивач [PERSON] проживає разом з сином по вул.Виговського буд.45а, гуртожиток. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 розяснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання ; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Таким чином, позивачка має право на отримання аліментів. Син проживає разом з нею, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 цього Кодексу. Згідно до ст.182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначені розміру аліментів є: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до копії довідки МСЕК, серії 10АА №681571, відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання, за довідкою ПФУ розмір отриманої пенсії щомісячно становить 2598,56грн. З наданих копій свідоцтва про народження вбачається, що відповідач має доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON] ,[INFO]. Згідно до довідки з місця проживання діти проживають разом з відповідачем. З урахуванням письмових пояснень відповідача про своє матеріальне становище, а також наявності в нього інших малолітніх дітей, суд визначає розмір аліментів 1/6 частина всіх видів доходів відповідача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved