Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач 25 березня 2021 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання\~ за період з 01.10.2014 по 31.01.2021 в сумі 61107,71 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачам надавались комунальні послуги, однак зобов`язання по їх оплаті належним чином не виконані, в зв`язку з чим позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного рішення. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, відзив на позов не поданий, в зв`язку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України справу розглянуто за їх відсутності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. 27.12.2012 року між відповідачем [PERSON] та Концерном «МТМ» укладений договір про надання послуг, відповідно до якого позивач зобов`язався надавати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і є споживачами послуг, які надаються позивачем. Факт надання відповідачам послуг підтверджується відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , відповідно до якого Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирі за вищевказаною адресою. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідачі за період з 01.10.2014 по 31.01.2021 мають заборгованість в сумі 61107,71 грн. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії і гарячої води, які регулюються\~Законами України «Про теплопостачання»\~і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 630\~від 21\~липня 2005\~року (далі Правила). Відповідно до\~ст. 509 ЦК, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~67,\~68, 162 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з п.п.18,20 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно із ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.610,611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт\~відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести\~витрати з оплати житлово-комунальних послуг (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі\~№ 757/29813/17-ц (провадження № 61-2066св19)).\~ Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі\~оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому\~квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких\~послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). При цьому суд виходить з того, що квартира відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку і підключена до єдиної мережі централізованого опалення і постачання гарячої води, безперервну роботу і обслуговування якої забезпечує позивач. Ці послуги у зазначений період надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі не зверталися. Факт отримання вказаних послуг відповідачами не спростований, докази того, що у квартирі відсутнє (відключене у встановленому порядку) централізоване опалення (гаряче водопостачання) відсутні, за спожиті послуги відповідно до особового рахунку позивачем нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі їх оплату в повному обсязі не здійснювали. З огляду на те, що відповідачі від надання комунальних послуг у встановленому порядку не відмовилися, отже зобов`язані нести витрати по утриманню свого майна, в тому числі з надання послуг по його\~обігріву. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачам і наявності перед ним заборгованості, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до\~ст. 141 ЦПК, покладаються на відповідачів.

Outcome: approved