Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач 20 квітня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 березня 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 118490,25 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2028 року. 07.07.2008 за заявою [PERSON] кредитний договір № KRT0G40000006014 від 13.03.2008 року було переведено з валюти гривня на валюту Долар США, після конвертації розмір кредиту став 25516,75 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04 % на суму залишку заборгованості. В забезпечення вказаного зобовязання між Банком та [PERSON]А, було укладено договір поруки. Відповідач не надав у встановлені договором строки грошові кошти позивачу для погашення вказаного кредиту. У звязку із зазначеними порушеннями відповідач станом на 23.03.2015 року має заборгованість в розмірі 101219,41 доларів США, яка складається з 25492,22 долара США заборгованості за кредитом, 21337,86 долара США заборгованість по процентам за користування кредитом, 4590,27 долара США заборгованість по комісії за користування кредитом, 44968,80 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, 10,80 долара США штраф (фіксована частина), 4819,46 долара США штраф (процентна складова), які і просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів, а також понесені судові витрати. Під час судового розгляду позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в загальному розмірі 101219,41 долар США, що за курсом НБУ від 23.03.2015 складає 2343216,49 грн. та понесені судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила про реалізацію предмета іпотеки, однак вказала на недостатність отриманої суми для погашення в повному обсязі зобовязань за кредитним договором. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що вже було реалізовано предмет іпотеки та він не спроможний сплатити суму заборгованості. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначила, що про зміну умов кредити щодо конвертації валюти зобовязання з гривні на долар США їй не було відомо та на таку зміну вона згоди не давала. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що умови кредитного договору є несправедливими та про припинення кредитного договору у звязку із реалізацією предмета іпотеки, для придбання якого було укладено кредитний договір. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якої є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № KRT0G40000006014 (далі- Договір кредиту). У відповідності до п. 1.1 вказаного Договору кредиту Банк зобовязується позичальнику грошові кошти в розмірі 118490,25 грн., а Позичальник зобовязується прийняти , належним чином використати та повернути кредит в сумі 118940,25 грн, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00 % річних, а також інші платежі в порядку та в строки, встановлені цим Договором. Згідно до положень п. 3.1. цього Договору кредиту виконання Позичальником зобовязань за цим договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS], зазначеного в іпотечному договорі; договором поруки № KRT0G40000006014 ід 13.03.2008 року, укладеного з [PERSON]. (а.с. 11-12). 13 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якої є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки № KRT0G40000006014 (далі- Договір поруки). У відповідності до п. 1 Договору поруки поручитель зобовязується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит № KRT0G40000006014 від 13.03.2008 та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. (а.с. 18). 07 липня 2008 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про зміну валюти за Кредитним договором та просив конвертувати заборгованість в розмірі 141586,75 грн. у долари США на дату укладення додаткової угоди. (а.с. 13). 13 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, згідно п. 8.1 якого було надано останньому кредитні кошти на строк з 13.08.2008 по 13.03.2028 у розмірі 25516,75 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою за користування Кредитом відсотків в розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Періодом сплати вважається «13» число кожного місяця. (а.с. 15-17). 13 серпня 2008 року позивачем було здійснено продаж [PERSON] іноземної валюти, а саме 5062,80 доларів США. (а.с. 14). 09 лютого 2015 року позивачем було направлено до [PERSON] та [PERSON] повідомлення від 29.01.2015 № 30.1.0.0./2-AL9 про дострокове повернення заборгованості за Кредитним договором. (а.с.8-10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2012 року, яке набрало законної сили 27.02.2012, було задоволено частково позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення. Було звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ «КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені Відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. (а.с. 126). Згідно довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк» від 23.10.2015 № 20.1.0.0.0/7-20151021/3691, сума 8309,02 доларів США ( 107607,49 грн.) від реалізації була розподілена наступним чином: 31.10.2014 7490,48 доларів США (97006,84 грн.) сплата пені за кредитним договором; 31.10.2014 818,54 Долара США (10600,65 грн) витрати (страховки з нерухомості, оплата оцінки, комунальних послуг при підготовці квартири до продажу). (а.с. 98). Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Так, станом на 23.03.2015 року [PERSON] має заборгованість за Кредитним договором в розмірі 101219,41 доларів США, яка складається з 25492,22 долара США заборгованості за кредитом, 21337,86 долара США заборгованість по процентам за користування кредитом, 4590,27 долара США заборгованість по комісії за користування кредитом, 44968,80 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, 10,80 долара США штраф (фіксована частина), 4819,46 долара США штраф (процентна складова), що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.115-119). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст. 599 ЦК України, зобовязанні припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки після реалізації позивачем іпотечного майна не відбулось повне погашення заборгованості за Кредитним договором, тому кредитне зобовязання не припинилось та з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за Кредитним договором в розмірі 101219,41 доларів США, що за курсом НБУ на 23.03.2015 року складає 2343216,49 грн. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з поручителя заборгованості за Кредитним договором суд зазначає наступне. Ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Згідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», убачається, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивач скористався своїм правом на дострокове виконання зобовязання за Кредитним договором та за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2012 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки. Також у вказаному судовому рішенні зазначено про направлення банком вимоги про дострокове повернення коштів кредиту та сплату процентів за користування з розрахунком повної суми, відповідно до умов ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 126). Оскільки позов до поручителя за Кредитним договором [PERSON] подано після спливу шестимісячного строку після дня настання строку виконання основного зобов'язання, тому позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню. Водночас суд не приймає доводів відповідачки [PERSON] з приводу визнання поруки припиненою у звязку із не укладенням нею додаткової угоди при зміні валюти кредиту виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч. 1 ст. 653 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Так, після укладення [PERSON] додаткової угоди від 13.08.2008 року відбулась заміна валюти кредитного зобовязання, однак не відбулось збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому порука не є припиненою з часу укладення вказаної додаткової угоди. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати по справі в розмірі 3654,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 6, 553, 554, 559, 599, 612, 625, 627, 628, 651, 653, 654, 1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial