Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої згідно довіреності діє [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору поруки припиненим. В позові посилається на те, що 08.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №24.114/08- CК, відповідно до умов якого Банк видав [PERSON] кредит в сумі 500\~000 доларів США, строком до 07.09.2015 року. З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки №24.114/08ДП03 від 08.09.2008 року, за умовами якого Поручитель відповідає перед банком, за порушення боржником зобовязань за основним договором. Згідно ч.1 ст. 651 ЦК зміна умов договору допускається лише за згодою сторін,якщо іншого не встановлено договором або законом. 31.10.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №24.114/08 CК до кредитного договору №24.114/08- CК від 08.09.2008 року, якою змінено плату за користування кредитом, яка склала 16,5 % річних замість 16%. Своєї згоди на укладення вказаної додаткової угоди [PERSON] як поручитель не надавала. 09.08 2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Поручителем [PERSON] укладено додаткову угода №1 від до Договору поруки №24.114/08ДП03 від 08.09.2008 року, якою встановлено нові умови щодо збільшення процентної ставки в розмірі 16,5 % річних. Однак, дана додаткова угода до договору поруки була укладена лише у 2010 році, хоча зміни до основного договору були внесенні 31.10.2008 року. 11.10.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №2 до Кредитного договору №24114/08-CК від 08.09.2008 року, в результаті Кредитний договір №24114/08- CК від 08.09.2008 року викладено в новій редакції. Своєї згоди на укладення вказаного договору про внесення змін поручитель [PERSON] не надавала. Внаслідок укладення між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] додаткової угоди №24.114/08CК до кредитного договору №24.114/08- CК та договору про внесення змін №2 до Кредитного договору від 11.10.2011 року без згоди Поручителя, якими було встановлено нову процентну ставку в розмірі 16,5 % річних, збільшився обсяг її відповідальності на підставі ч.1 ст. 559 ЦК. Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком. Також, у вересні 2014 року, Банк звернувся до суду з позовом до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості, та зазначив, що позичальник більше року (з 09.07.2013 року) не виконує зобовязання за кредитним договором. Тобто, в порушення вимог ст. 559 ч. 4 ЦК України, з вимогою до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості Банк звернувся після спливу шестимісячного строку для предявлення вимоги. Боржник [PERSON], а також поручитель [PERSON], первинно взяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 07.09.2015 року сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленим строком дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів). Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання, згідно ч.3 ст. 254 ЦК спливає у відповідне число останнього місяця строку. В разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник мав здійснювати не пізніше 08 числа кожного місяця, тому з часу не сплати кожного з платежів починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення шестимісячного строку для предявлення вимоги до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК, тому у цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК проте, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Банк не предявив вимог до поручителя на протязі шести місяців, від настання строку виконання основного зобовязання, то порука згідно ч.4 ст. 559 ЦК- є припиненою. Просила визнати договір поруки №24.114/08-ДП03 від 08.09.2008 року, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та поручителем [PERSON] припиненим, а також визнати припиненою поруку за вказаним договором. Понесені судові витрати стягнути з Відповідача на користь Позивача. Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином повістками, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наведених нижче підстав, по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що 08.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №24.114/08-CК, відповідно до умов якого Банк видав [PERSON] кредит в сумі 500\~000 доларів США, строком до 07.09.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних (а.с. 13-15). З метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором №24.114/08-CК, 08.09.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки №24.114/08ДП03, за умовами якого Поручитель відповідає перед банком, за порушення боржником зобовязань за основним договором (а.с. 5). 31.10.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №24.114/08 CК до кредитного договору №24.114/08- CК від 08.09.2008 року, відповідно до умов якої з 01.11.2008 року збільшено плату за користування кредитом з 16 % річних до 16,5 % річних (а.с.16). 09.08.2010 року між ПАТ «ВТБ Банк» та поручителем [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Договору поруки №24.114/08ДП03 від 08.09.2008 року, відповідно до умов якої збільшено процентну ставку за користування кредитом до 16,5 % річних (а.с.6). Відповідно ст. 651 ч.1 ЦК зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо іншого не встановлено договором або законом. Статтею 559 ч.1 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Поручитель [PERSON] уклавши з ПАТ «ВТБ Банк» додаткову угоду №1 від 09.08.2010 року до Договору поруки №24.114/08ДП03 від 08.09.2008 року, погодилась зі збільшенням відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних, тому посилання на те, що без її згоди збільшили обсяг відповідальності, її як поручителя, є безпідставними. 11.10.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №2 до Кредитного договору №24114/08-CК від 08.09.2008 року (а.с. 7-12). З даного договору вбачається, що проценти за користування Кредитом нараховуються Банком за ставкою в розмірі 16,5 % річних, тобто в такому ж розмірі, який обумовлено Поручителем та Банком при укладенні додаткової угоди №1 від 09.08.2010 року. Представник позивача в судовому засіданні не довів належними доказами той факт, що укладеним 11.10.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] договором про внесення змін №2 до Кредитного договору №24114/08-CК від 08.09.2008 року, збільшено обсяг відповідальності поручителя [PERSON] Крім того, представник позивача в судовому засіданні не довів належними доказами той факт, що строк виконання основного зобовязання настав, і Кредитор в шестимісячний строк від дня настання строку виконання осиного зобовязання не предявив вимоги до поручителя, тому посилання на ст. 559 ч. 4 ЦК України, як на підставу припинення поруки, також є безпідставним. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях». Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних поясненнях та всіх наявних в справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON], в інтересах якої згідно довіреності діє [PERSON], до [PERSON] акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання договору поруки припиненим, відмовити за безпідставністю, слід відмовити за безпідставністю. Стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved