Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ([INFO], 02091, [ADDRESS]) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] ([INFO], 18030, [ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2016 року в відділі РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві він зареєстрував шлюб з відповідачем . В період шлюбу у них народився син [PERSON]. Їхня сім'я з відповідачем розпалась. Причина розпаду сім'ї полягає в тому, що у них різні погляди на життя та життєві проблеми, вони втратили інтерес один до одного. Це призвело до того, що вони припинили подружні відносини і поновлювати їх він не збирається. Він прийшов до висновку, що їхній шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати. Спільно вони не проживають та спільне господарство не ведуть. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. 15 листопада 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] разом з позовною заявою надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що шлюб просить розірвати, строк на примирення не надавати. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні просив стягнути з відповідачки судовий збір на користь позивача. Відповідач [PERSON] та представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. [PERSON] суду пояснила ,що з 09.05.2018 року разом з відповідачем не проживає,з нею разом проживає малолітній син [PERSON]. В січні 2019 року малолітнього сина вона зареєструвала по місцю проживання її батьків в м. Черкаси, вул.Г.Дніпра 83кв.73 та з малолітнім сином проживають у батьків . Враховуючи думку позивача, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] Г, відповідачки [PERSON], представника відповідача за дорученням [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 лютого 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб ([PERSON] І-БК № 465490), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 133. Згідно свідоцтва\~про народження\~(серія\~1-БК\~№ 537226)\~сторони мають\~дитину,\~ сина\~ [PERSON],\~[INFO].\~Батьком дитини\~записаний \~позивач [PERSON].\~ Малолітній\~ син\~[PERSON] \~проживає разом\~з матірю\~[PERSON] у\~ батьків\~ відповідачки\~ за\~ адресою\~ м. Черкаси, вул.Г.Дніпра 83кв.73 . Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідачки [PERSON], яка повністю погодилася із заявленими позовними вимогами та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з 09.05.2018 року , вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. А тому, на підставі ст.. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved