Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.10.2016 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про усунення перешкод у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком , який проживає окремо від неї. Прохав зобов»язати позивачку не чинити перешкод в спілкуванні з дитиною [PERSON] та забезпечити його вільне спілкування з донькою в телефонному режимі. Встановити дні та години побачень [PERSON] та доньки [PERSON]: -кожного вівторка та четверга з 16-00 до 20-00 та кожної неділі місяця з 10-00 до 20-00, а 23 листопада кожного року ( на день народження доньки) з 10-00 до 15-00; -кожної неділі п»ятниці з 18.00 до 12.00 неділі з правом прогулянок по місту та відвідування місяця проживання батька; -у визначенні і встановленні державою святкові дні з 10-00 до 14-00 годин. -половину часу тривалості канікул у навчальному році. Встановити можливість щорічного спільного відпочинку батька з дитиною для на території України - 30 днів в будь-який літній місяць кожного року. Визначити місцем передачі і повернення доньки [PERSON] фактичну адресу проживання доньки з матір»ю. В обґрунтування позову зазначив, що на даний час між сторонами шлюб розірвано, дитина проживає разом з матір»ю, окремо від батька. Оскільки, відповідачем чиняться перешкоди в зустрічі батька з дитиною, він вимушений звернутись з позовом до суду. У судовому засідання позивач позов підтримав, прохав задовольнити та пояснив , що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з донькою , чинить на неї психологічний тиск та налаштовує її проти нього. Відповідачка прохала відмовити в задоволенні позову, зазначила, що батько сам не з»являється на зустріч з дитиною, крім того дитина не бажає зустрічатися з батьком, оскільки він є психічно неврівноваженою людиною. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради в судовому засіданні при вирішенні позову покладався на розсуд суду, прохав взяти до уваги висновок виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 62 від 28.03.2017 року. Заслухавши пояснення сторін, 3 особи , свідків , дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] [INFO] року . Позивач в судовому засіданні зазначив , що він бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров'я, духовний та моральний розвиток і має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідачки. Таким чином, між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дитини, у зв'язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. [PERSON] за місцем роботи , проживання характеризується виключно позитивно , не зловживає спиртними напоями , тому не існує підстав для обмеження батька у спілкуванні з дитиною. В судовому засіданні були допитані свідки, які з одного боку підтвердили факт перешкоджання у спілкуванні з дитиною , інші категорично заперечили даний факт, тому суд не надає переваги одним свідченням перед іншими . Судом враховано той факт, що згідно з висновком виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 62 від 28.03.2017 року щодо вирішення спору між батьками про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO] визначено наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою донькою [PERSON] [INFO], а саме: кожної першої та третьої або другої та четвертої п»ятниці місяця з 18.00 год. до 12 год. неділі з правом прогулянок по місту та відвідування місця проживання батька, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини,турбуючись про стан її здоров»я. Однак , службою у справах у дітей не було вирішено питання про участь батька у вихованні дитини під час літніх канікул , які носять тривалий характер. Представник служби у справах дітей не зміг пояснити чому вказана вимога не вирішилась комісією, враховуючи те, що літні канікули носять тривалий характер та батько має рівні права з матір»ю щодо відпочинку з дитиною також. Суд вважає , що вимога про можливість щорічного спільного відпочинку батька з дитиною на території України -30 днів в будь-який літній місяць підлягає задоволенню. Однак , в даному випадку необхідно враховувати побажання дитини на такий відпочинок та він не повинен носити характер примушування. Крім того, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод та суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Суд, на підставі вищевказаної норми сімейного права, виходячи з принципу рівності прав батьків у вихованні дитини, встановлює наступний режим спілкування батька з дочкою, а саме: кожної першої та третьої або другої та четвертої п*ятниці місяця з 18-00 год . до 12-00 год. неділі з правом прогулянок по місту та відвідування місця проживання батька , враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини , турбуючись про стан її здоров*я. Крім того, встановити можливість щорічного спільного відпочинку [PERSON] з дитиною [PERSON] на території України - 30 днів в будь-який літній місяць кожного року , з урахуванням бажання дитини. Стягненню з відповідача підлягають судові витрати.

Outcome: partial