Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом в якому просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини в сумі 17\~327 грн. 50 коп. по виконавчому провадженню № 54437034. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31.03.2010 року з нього стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] на утримання дитини. На виконання судового рішення було видано виконавчий лист №2-1638/10. 03.08.2017р. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження №54437034. Станом на 02.03.2018 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 17\~327 грн. 50 коп. Зазначив, що в період перебування в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», тобто до 10.05.2017р. з його заробітної плати відраховувалися аліменти на утримання дитини в повному розмірі. Проте, відповідно до наказу №507/л від 06.05.2017р. його було звільнено з займаної посади з 10.05.2017р. З моменту звільнення і дотеперішні час він залишається не працевлаштованим. Після звільнення з роботи, за можливістю він частково сплачував аліменти. Проте на даний час має складнощі у працевлаштуванні у звязку з віком та проблемами зі здоровям. Таким чином, враховуючи відсутність роботи, знаходження на його утриманні непрацездатних та хворих батьків, хворої дружини, проблем зі здоровям, які він має, відсутності коштів на лікування та взагалі на задоволення мінімальних особистих потреб, він опинився в складних життєвих та фінансових обставинах і з обєктивних причин не міг сплачувати аліменти на утримання дитини, у звязка з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Відповідач та представник відповідача надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, з позовними вимогами не згодні в повному обсязі та заперечують проти їх задоволення. У відзиві зазначили, що на теперішній час матеріальне становище позивача змінилося, оскільки він працює на ТОВ «Техноекспорт» та отримує заробітну плату. Вже з 07.05.2018 року почали зараховувати аліменти на платіжну карту. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження проблем зі здоровям на період виникнення заборгованості: з 01.06.2017 р. по 02.03.2018р. Також позивачем не надано доказів, що на його утриманні перебувають непрацездатні та хворі батьки, хвора дружина, та не надано будь-яких доказів на підтвердження його витрат на лікування останніх. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2018 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про забезпечення доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відсутність підставі для задоволення позовних вимог за таких підстав. Відповідно до довідки заборгованості по аліментам [PERSON] згідно листа 2-1638 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу станом на 02.03.2018 року має заборгованість, яка складає 17\~327 грн. 50 коп. та нарахована за період з червня 2017р. по березень 2018р. (а.с.10). Відповідно до трудової книжки БТ-ІІ №6710648 [PERSON] 10.05.2017 року, був звільнений з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, у звязку з відмовою від продовження роботи через зміну суттєвих умов праці (а.с.11-22). Відповідно до квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON]В, була здійснена виплата аліментів - 28.11.2017 р. в сумі 100 грн., 01.02.2018р. в сумі 100 грн. та 01.03.2018р. в сумі 1000 грн. (а.с.23). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №5288/1410 [PERSON] в період з 11.12.2015р. по 16.12.2015р. перебував на стаціонарному лікуванні в «Криворізька міська лікарня №9» ДОР» з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІст. (ступінь 2. Ризик. 3). ГЛШ. Ускладнення: Гіпертонічна нейроангіопатія сітківки обох очей. СН 0 ст. (а.с.31). 07.06.2012 року [PERSON], [INFO], видано пенсійне посвідчення №1912808410, терміном дії довічно (а.с.33). 08.08.2002 року [PERSON]. [INFO], видане пенсійне посвідчення серії АБ №045163, на термін з 11.07.2002 року довічно (а.с.34). Відповідно до виписного епікризу У-4083/406, [PERSON] перебував на лікуванні в «Криворізька міська лікарня №2» ДОР» в період з 04.04.2015р. по 21.04.2015р. з діагнозом: «атеротромботический инфаркт головного мазга в басейне правой СМА с левосторонней гемиплегией, грубым псевдобульбарным синдромом, ВКН» (а.с.35-36). Згідно виписного епікризу У-6637 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Міська клінічна лікарня №2» в період з 01.06.2009р. по 19.06.2009р., з діагнозом: «атеротромботический инфаркт головного мозга в ВББ (по типу «малого»), в виде вестибулоатаксического синдрома, правосторонней пирамидной недостаточности. Гипертоническая болезнь 3 ст. ст. 3. Риск 4. СН 1. ФК 2.»(а.с.37-38). Відповідно до свідоцтва про шлюб, 10 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис №445 (а.с.40). У відповідності до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №П4611/1040 [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні і обстеженні в гінекологічному відділ з 03.11.2014р. по 13.11.2014р., з діагнозом: «узловая лейомиома матки» (а.с.41) Відповідно до постанови ВП №54437034 від 10.04.2018 року про звернення стягнення на доходи боржника встановлено, що боржник [PERSON],В працює на ТОВ «Техноекспорт» та отримує заробітну плату. Державним виконавцем звернуто стягнення на доходи (заробітну плату) [PERSON] (а.с.65). Відповідно до виписного епікризу У-3186/278 [PERSON] перебувала на лікуванні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» в період з 12.03.2018р. по 27.03.2018р. (а.с.178-179). Відповідно до витягу наданого центру обробки спеціальної наявна інформація щодо перетинання державного кордону України [PERSON] із зазначенням дати перетину 04.06.2017р.-10.10.2017р. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Позивачем не доведено, що заборгованість по аліментам у період з червня 2017 року по березень 2018 року в розмірі 17\~327,50 грн. виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Доказів такого позивачем, всупереч ч.3 ст.12 ЦПК України, суду не надано. Додані до позову ксерокопії виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] (а.с.31) не доводять таких обставин, тому суд їх оцінює критично. Посилання позивача на те, що він з обєктивних причин не міг сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки на його утриманні перебувають непрацездатні та хворі батьки, хвора дружина, не може бути прийнята судом як підстава для звільнення від сплати заборгованості по аліментам, оскільки позивачем на підтвердження даного посилання не надано належних та допустимих доказів. Надані позивачем ксерокопії пенсійних посвідчень (а.с.33-34), чеків (а.с.80-83) та виписних епікризів (а.с. 35-39,41-42,178-179), які датовані не в період виникнення заборгованості по сплаті аліментів, не доводять обставину перебування на його утриманні батьків та дружини. Недостатність доходів, на що посилається позивач як на підставу звільнення від сплати заборгованості по аліментам не можна вважати поважною причиною неналежного виконання обовязків по сплаті аліментів у звязку з чим виникла заборгованість. Позивач є працездатним, має можливість отримувати доходи, доказів протилежного суду не надано. Крім того, як вбачається з постанови від 10.04.2018р. про звернення стягнення на доходи боржника (а.с.65), [PERSON] працює на ТОВ «Техноекспорт» та отримує заробітну плату, що спростовує посилання останнього про не працевлаштування, зокрема через стан здоровя, як на підставу для задоволення позовних вимог. Посилання відповідача на те, що позивач у 2017 року виїжджав до Польщі на роботу, не може бути прийняте судом, оскільки воно не підтверджено належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Крім того,відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3400 грн. Щодо вказаних вимог слід зазначити таке. Не дивлячись на те, що позивач, був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 136 ЦПК України та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», проте витрати, повязані з правничою допомогою адвоката він несе в загальному порядку, передбаченому ЦПК України. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 20.05.2018р.укладеного між [PERSON]В, та [PERSON], визначено, що клієнт оплачує послуги адвоката за домовленістю сторін, а також всі витрати, повязані з виконанням доручення адвоката. Пунктом 4 договору про надання правової допомоги від 29.05.2018 року визначено, що клієнт зобовязується оплатити надання адвокатом правової допомоги у вигляді гонорару у фіксованій сумі розміром визначеним домовленістю сторін Договору оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання адвокатської діяльності за Договором. Відповідно до [PERSON] виконаних робіт (наданих послуг) від 11.07.2018р. та квитанції №007804 від 11.07.2018р. вартість надання правничої допомоги у справі №214/1614/18 [PERSON] складає 3400 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь [PERSON] понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 3400 грн., оскільки з огляду на складність справи, тривалість здійснення провадження по ній, обсяг виконаної адвокатом роботи їх розмір є обґрунтованим. На підставі викладеного

Outcome: approved