overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

позивач [PERSON] 18 березня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Також вказував, що з 2011 року не проживають разом. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи через оголошення в засобах масової інформації, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 квітня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 березня 2014 року звернулась до суду з названим позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. У 2011 році рішенням Володарського районного суду Київської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON]. Позивач зазначила, що дочка [PERSON] навчається в коледжі, тому аліментів, які стягуються з відповідача не вистачає на утримання дочки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в розмірі 8035 грн. 00 коп та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановленого законом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. По справі встановлено, що позивач з відповідачем мають спільну дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). В 2011 році рішенням Володарського районного суду Київської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON]. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с.8). Ст.185 СК України вказує, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'зані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що позивачка понесла додаткові витрати пов'язані з навчанням дитини [PERSON], яка навчається, а саме, понесення витрат на навчання та оплату гуртожитку в сумі 8035 гривень (а.с.9-10). В частині позовних вимог щодо негайного допуску виконання рішення слід відмовити, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, передбачено допуск негайного виконання рішення у справах про стягнення аліментів, а стягнення додаткових витрат на утримання дитини не є аліментним зобов'язанням. В ч. 1 ст. 367 ЦПК України є вичерпний перелік рішень, які допускаються до негайного виконання. Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що визначаючи суму, яку необхідно стягнути з відповідача слід врахувати, що відповідач не відмовляється нести додаткові витрати на дитину та сплачує частину витрат, а саме, стягуються аліменти на дочку [PERSON], враховуючи всі встановлені обставини справи, що мають істотне значення, суд визначає що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину, пов'язані із навчанням дочки в сумі 8035 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

позивач [PERSON] 18 березня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23 жовтня 2015 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них часто виникали сварки, які привели до втрати між ними почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. з 31 жовтня 2015 року вони припинили шлюбні відносини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2015 року, про що виконавчим комітетом Очеретинської селищної ради Ясинуватського районуДонецької області зроблено актовий запис № 15 (а.с 4). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають постійно свари. 31 жовтня 2015 року вони припинили шлюбні відносини. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 вересня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] народилась дитина дочка - [PERSON] . Батьком дитини є відповідач по справі. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти на користь позивачки на утримання дочки у розмірі 1/4 частини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 422 від 02 вересня 2009 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 9 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 вересня 2020 року звернулась в суд з цим позовом та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували 14 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №122. Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. На даний час вони сімейні відносини не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім`ї та примирення є не можливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність. Просила залишити після розірвання шлюбупрізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, за актовим записом №122. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім`ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 грудня 2013 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26 серпня 2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з жовтня 2013 року . Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 267 (а.с 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 18 ). У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, на підставі чого постійно виникають непорозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини припинили та разом не мешкають з жовтня 2013 року . Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері [PERSON] . Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

позивач [PERSON] 18 грудня 2013 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на відсутність взаємопорозуміння, наявність суперечок та скандалів. В судовому засіданні позивача [PERSON] підтримала свої вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 жовтня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 грудня 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 14 травня 2005 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований у виконкомі Ярошівської сільської Ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 02. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, в наслідок яких їх сімя розпалась і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними припинені, на протязі трьох років разом не проживають. Відповідачка через ограни РАЦСу відмовляється розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, в позові просив про розгляд справи у його відсутності. Відповідачка до суду також не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «Тарасенко». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2005 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON], 18 грудня 2017 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 20 серпня 2013 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 41. Від спільного проживання в шлюбі вони мають одного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Однак сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного.\~\~\~ Позивач [PERSON], згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON], згідно отриманої від нього телефонограми, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнае повністю на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого.\~\~\~ Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON], та відповідачем [PERSON]А, було укладено шлюб 20 серпня 2013 року, який \~зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 41. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.\~\~\~ В силу ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~ В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо.\~ Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 13 вересня 2012 року у Тернопільському відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1359. З листопада 2014 року проживання сторін однією сімєю фактично припинено, вони перестали вести спільне господарство, між ними відсутнє взаєморозуміння, байдуже ставлення до спільного життя подружжя. Від шлюбу дітей немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою нею заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст.\~225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 13 вересня 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1359 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено, що дітей в подружжя немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, з листопада 2014 року проживання сторін однією сімєю фактично припинено, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved