Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач 26.08.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 28.11.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Їх сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною стали різні погляди на подружнє життя, протилежні характери, відсутність взаєморозуміння. Однак основною причиною стала подружня невірність відповідача. З квітня 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, з цього часу проживають окремо, відновлювати стосунки вона не має наміру. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 25.09.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с. 17), відповідач також надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень не має проти їх задоволення (а.с. 20). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України.\~ Судом встановлено, що сторони 28.11.2015 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 689 (а.с.5). Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося, причиною називала різні погляди на подружнє життя, протилежні характери, відсутність взаєморозуміння, у тому числі подружню невірність відповідача. З квітня 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, з цього часу сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та комісію банку у розмірі 30 грн. 00 коп. (а.с.1,2). Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому сума судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає = 840,80 грн. Стягнення з відповідача розміру комісії банку при сплаті судового збору законодавством не передбачено, тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved