Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 18 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за №70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Окрім того, слід зазначити, що тривалий час сторони не проживають спільно однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові один до одного, сімейно-шлюбні стосунки розпались і поновлені бути не можуть. Тому позивач просила шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON], зареєстрований 18 лютого 2017 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис за №70 - розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просила суд задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав. У відповідності до положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 лютого 2017 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського районну Київської області, актовий запис №70, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Сторони довгий час спільно не проживають однією сім`єю , не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення, як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved