Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

позивач [PERSON] 09 жовтня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину,яка навчається. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що її батьки знаходились у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб між батьками розірвано. Вона досягла повноліття, але продовжує навчатися. На даний час вона навчається на третьому курсі денної форми навчання в Національній академії Державного управління при Президентові України в Харківському регіональному інституті Державного управління. Загальна вартість навчання становить 15980 гривень. Термін навчання триває до 30 червня 2016 року. У зв'язку з навчанням вона несе матеріальні витрати по придбанню підручників, канцелярських речей, одягу, взуття, продуктів харчування, придбання засобів особистої гігієни, по оплаті комунальних послуг за проживання у гуртожитку. За один місяць її витрати становлять більше 1500 гривень. Вона мешкає разом з матір'ю, яка надає їй матеріальну допомогу, але забезпечити всім необхідним для навчання не може. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1000 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, просила допустити до участі у розгляді справи її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що позивач витрачає щомісяця на оплату навчання в Харківському регіональному інституті Державного управління за договором 800 гривень, на оплату проживання у гуртожитку - 290 гривень, на придбання методичної літератури - більш 300 гривень щомісяця, на харчування більше 1000 гривень, проїзд до дому з м.Харькова та назад складає 480 грн. Мати дівчини є приватним підприємцем, її доходи на місяць складають 1800-2000 гривень, вона частково оплачує дочці витрати на навчання, але усі витрати оплачувати не спроможна. Крім позивачки, вона має меншу доньку, на утримання якої відповідач сплачує аліменти. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно у зв'язку з чим має заборгованість. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, просив допустити до участі у розгляді справи свого представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з'явився та пояснив, позовні вимоги відповідач визнає частково. Вважає, що аліменти на навчання дочки треба стягнути у розмірі 1/6 частини від його доходу. Свої заперечення обґрунтовує тим, що має доход від підприємницької діяльності за 2013 рік 9000 гривень, за 2014 рік його доход склав 7000 гривень. Крім дочки [PERSON], він має неповнолітню доньку [PERSON] на утримання якої сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу. В наступний час він має іншу родину, хворіє атеросклеротіческім кардіосклерозом, для лікування йому потрібні ліки, на які також треба витрачати гроші. Просить позовні вимоги задовольнити частково. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За положеннями у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджує актовий запис про її народження № 421 від 03.08.1996 року зроблений відділом реєстраціі актів громадянського стану м.Дружківка (а.с.6) . Відповідно до довідки Харківського регіонального інституту державного управління № 493 від 30 вересня 2014 року позивач [PERSON] продовжує навчання, термін навчання до 30 червня 2016 року (а.с.11) У зв'язку з навчанням позивач несе матеріальні витрати на оплату навчання, проживання у гуртожитку, на придбання продуктів харчування, речей, одягу, учбової літератури, канцтоварів, проїзду до місця учоби. Суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Також, суд вважає, що розмір аліментів треба визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач є фізичною особою-підприємцем (а.с. 39) . Відповідно до книги обліку доходів, його дохід має нерегулярний мінливий характер. Щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу позивачці, то суд вважає, що він має таку можливість, але не в тому розмірі, який вказала позивачка. Суд вважає, що розмір аліментів треба зменшити. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Як вибачається із матеріалів справи, позивачка несе наступні витрати. Відповідно п. 4.3 договору № 107/14УД від 11 серпня 2014 року, вартість навчання складає 1997,50 гривень поквартально . Термін навчання триває з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року (а.с.12-13) . Витрати на оплату проживання у гуртожитку готельного типу Харькіського регіонального інституту державного управління, згідно п.4.1 договору № 13/14 від 01 вересня 2014 року становить 290, 24 гривні щомісяця (а.с.17-18). Таким чином, витрати позивачки, які підтверджені певними доказами у судовому засіданні складають щомісяця - 990,17 грн., а саме: 726,36 гривень щомісяця оплата навчання за договором (15980 грн.:22 місяців навчання, з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року). Оплата проживання у гуртожитку за період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року складає 2902 гривень та за період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року - 2902 гривні, разом складає 5804 гривні. Щомісяця оплата за гуртожиток складає 263, 81 гривня (5804 грн.:22місяці). Оскільки батьки оба повинні приймати участь у матеріальному забезпеченні та навчанні дитини, то розмір витрат, який повинен платити відповідач складає 495,08 гривень. На підтвердження інших витрат та їх розміру позивачкою належні докази суду не надані. Зі справи вбачається, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 22 листопаду 2011 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи з 28 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 35 ). Отже, відповідно до вимог ст.182, 200 СК України суд, враховує наявність у відповідача [PERSON] іншої неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], яка також потребує матеріальної допомоги відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в податкової державної службі, як платник єдиного податку, його зареєстровано, як фізичну особу-підприємця , середній розмір його доходів за період з 2012 року по грудень 2014 року складає 800 грн. (а.с. 39,40,50-53 ). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 12 листопаду 2014 року [PERSON] хворіє атеросклеротіческім кардіосклерозом, артілеріальная гіпертензія (а.с.46) . Відповідач має іншу родину. Суд, вважає, що відповідач має можливість, з урахуванням розміру його доходу виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки дружина [PERSON] , є працездатною, а тому за законом на ньому не лежить обов'язок її утримувати. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач має ще одну доньку, яка є неповнолітнюю та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги відповідача, матеріальне становище відповідача, розмір його доходу, його стан здоров'я, можливість надання позивачці матеріальної допомоги її матір'ю, відсутність на утриманні відповідача інших непрацездатних осіб і вважає, що аліменти на користь позивача підлягають стягненню з відповідача в розмірі 500 гривень . Згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню у державний бюджет м.Дружківка судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial