Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач 18 липня 2019 року звернулась до суду з названим позовом, вказуючи, що вона з відповідачем перебували у шлюбі та від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який навчається в ЛГ 32 групі на ІІІ курсі Малинського лісотехнічного коледжу І рівня акредитації на денному відділенні. Позивач зазначає, що добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, тому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення 23 річного віку на період навчання. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.11.2000 року перебували в шлюбі, та рішенням Володарського районного суду Київської області від 15.04.2011 року шлюб було розірвано (а.с.6-7). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] , [INFO] , є студентом третього курсу денної форми навчання в ЛГ 32 групі за фахом лісове господарство в Малинському лісотехнічному коледжі (а.с.12). Позивач в підготовчому судовому засіданні зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на період навчання до досягнення сином 23 річного віку. Відповідач в підготовчому судовому засіданні вказав, що визнає позовні вимоги. Даючи оцінку наданим в судовому засіданні позивачем, та відповідач поясненням та дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю, виходячи із тих міркувань, що непорушним конституційним правом дитини є право на утримання батьками. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Верховний Суд України дійшов висновку, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням до досягнення нею 23 років, правила ст. 185 СК не застосовуються; зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу. Про це йдеться в Постанові Судової палати в цивільних справах ВСУ від 24 лютого 2016 року №6-1296цс15. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище, стан здоров`я відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , тож позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved