Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач 19 травня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що [PERSON] був винуватцем ДТП, унаслідок якого автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Страхова компанія відповідача виплатила позивачу страхове відшкодування, однак його виявилося недостатнім для покриття витрат на відновлення транспортного засобу, у зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду , завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 20\~076 грн 70 коп., моральну шкоду у розмірі 6000 грн та судові витрати в розмірі 11 442 грн 80 коп. 20 травня 2020 року ухвалою судді було відкрито провадження в справі. 19 жовтня 2020 року справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дроменко Л.В. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Позивач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Не з`явився представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «СК «Провідна», не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання. Судом встановлені наступні факти та обставини справи. 10.02.2019 близько 16 год. 10 хв. у м. Полтаві по вул. Половка, 66В водій [PERSON] (відповідач) керуючи автомобілем HYUNDAI ELANTRA 1.6 д.н.з [NUMBER] , не врахував дорожньо-транспортну обстановку, не дотримався безпечної дистанції (інтервалу) та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] , якого після удару відкинуло на автомобіль М-412ИЖ д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За скоєне адміністративне правопорушення (порушення п. 13.1 ПДР) відповідач [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] доводиться копією постанови Київського районного суду м. Полтави від 12.03.2019, яка знаходиться в матеріалах справи. (а.с.14). Позивач є належним користувачем автомобіля ВАЗ 217030 д.н.з. [NUMBER] , чорного кольору, так як керував ним на час ДТП та користується до цього часу згідно розпорядження власника [PERSON] , дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та копією довіреності від 13.02.2019. (а.с.13) Відповідач [PERSON] був водієм автомобіля HYUNDAI ELANTRA 1.6 д.н.з [NUMBER] під час ДТП, яка сталася 10.02.2019 в м. Полтава по вул. Половка, 66В. Власником даного автомобіля є також [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПРАТ «СК «Провідна» згідно полісу ОСЦПВ № 3857232 від 09.11.2019. [PERSON] своєчасно звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «Провідна» та отримав страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 38\~488,30 грн. Дана сума відшкодування була визначена страховою відповідно до Висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 25.02.2019 № 09-D/51/2 (а.с.33-37). Відповідно до даного висновку були визначені такі суми: Вартість відновлювального ремонту: 58\~730,70 грн. (вартість робіт (16955,67 грн.) + фарбування (14\~783,35 грн.) + запасні частини (26\~991,68 грн.). Вартість матеріального збитку завданого власнику майна: 44\~202,83 грн., в тому числі ПДВ 3714,53 грн. Встановлена франшиза 2000 грн. Таким чином, враховуючи положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховою компанією позивачу була виплачена не повна вартість відновлювального ремонту, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за виключенням ПДВ у сумі 3714,53 грн. та франшизи 2000 грн. При цьому, для відновлення автомобіля, позивачу довелося здійснити його ремонт на загальну суму: 58\~565,00 грн. Ремонтні роботи були проведені у фізичної особи-підприємця [PERSON] , основним видом діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт автомобілів. Копії правовстановлюючих документів на ФОП наявні в матеріалах справи. (а.с.17-19) Перелік проведених робіт, їх вартість та оплата підтверджуються актом виконаних робіт та квитанцією, що додаються до позову. (а.с.20, 21) Як вбачається\~з акту\~виконаних робіт,\~на автомобілі\~ВАЗ217030\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~проведене ремонтні\~роботи які\~відповідають ушкодженням,\~яких автомобіль\~зазнав у\~ДТП та\~на суму,\~які є\~майже ідентичною\~до суми,\~яка визначена\~у Висновкуекспертного авто товарознавчого дослідження від 25.02.2019 № 09-D/51/2. Таким чином, на даний час [PERSON] залишилася не відшкодованою сума збитків, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 20\~076,70 грн. (58565 грн. (вартість здійсненого ремонту) 38488,30 грн. (сума відшкодована страховою компанією) = 20\~076,70 грн.). Оскільки дана сума коштів не може бути сплачена ПрАТ «СК «Провідна», так як законом визначені суми, які підлягають відшкодуванню страховою, завдані збитки мають бути стягнуті із відповідача. Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного суду у справі №522/1251/15-ц від 18.02.2020. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Суд встановивши, що вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, перевищує стягнутий на користь [PERSON] розмір страхового відшкодування, дійшов висновку про те, що з [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром завданих збитків та стягнутим страховим відшкодуванням, яка становить 20\~076 грн 70 коп. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 6 000 грн, посилаючись на те, що внаслідок ДТП він зазнав душевних страждань, у нього порушився звичний ритм життя, він був позбавлений можливості користуватися автомобілем, який зазнав механічних пошкоджень та став тимчасового непридатним до використання. Крім того, вказує, що був змушений відірватися від звичного режиму роботи та життя і витрачати свій час на спілкування із працівниками страхової компанії, неодноразово звертатися за правовою допомогою до адвоката. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього на користь позивача моральної шкоди. Суд відкладав судове засідання призначене на 05.01.2021 для виклику в наступне судове засідання позивача для дачі ним особистих пояснень, зокрема і щодо обгрунтування заявленої моральної шкоди, однак позивач не з`явився. Відповідно до\~ст.23 Цивільного кодексу України, моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Також визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення. Під час визначення розміру відшкодування також обов`язково дотримуватися принципів розумності і справедливості. \~ \~ \~ \~Відповідно до Постанови Пленуму Верхового суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. \~ \~ \~ \~Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 6\~000 грн задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу на загальну суму 11\~442 грн. 80 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме лише частині стягнення матеріальної шкоди, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 20\~076 грн 70 коп., а в відшкодуванні моральної шкоди в розмірі 6\~000 грн відмовляє, то і судові витрати необхідно стягувати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати 8\~809 грн 81 коп. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial