Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» (надалі ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення (надалі ПКЕЕН), посилаючись на те, що представниками енергопостачальника 10 грудня 2013 року за адресою: [ADDRESS] було проведено перевірку дотримання ПКЕЕН, за результатами якої встановлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку. Пломба енергопостачальної компанії відсутня. За результатами проведеної перевірки складено акт Н № 108352 від 10 грудня 2013 року, за яким було нараховано збитки за період з 10 грудня 2010 року по 10 грудня 2013 року в сумі - 8585 грн. 81 коп. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь збитки в сумі - 8585 грн. 81 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі -335 грн. 20 коп., інфляційни в розмірі - 6319 грн. 97 коп., а також сплачений судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп. Представник позивача ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» [PERSON] підтримала позов та надала пояснення по його суті, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] заперечуючи проти позову, суду пояснила, що квартира [ADDRESS] не є приватизованою й була надана в користування на підставі ордеру її батькові [PERSON], який помер 30 листопада 1993 року. Після смерті батька, який був основним наймачем квартири, вона продовжує проживати в ній та сплачувати комунальні платежі за її користування, в тому числі за електроенергію. Підтверджує, що дійсно 10 грудня 2013 року в її квартирі представниками позивача в її присутності була поведена перевірка дотримання ПКЕЕН й виявлено порушення, про що складено акт, за яким нараховано збитки. Оскільки після смерті свого батька вона спадщину не приймала, особистий рахунок на своє імя не переоформлювала, договору про користування електроенергією з позивачем не укладала, вважає, що не є споживачем електроенергії, а тому й не повинна відшкодовувати завдані збитки. Крім того, відповідачка у справі заперечує сам факт самовільного підключення, оскільки позивач не відключав раніше квартиру від енергопостачання, а тому вважає, що розрахунок збитків за актом здійснено позивачем з порушенням норм матеріального права, невірно розраховано період, за який їх стягнуто. Відповідачка вказує, що дії представників позивача щодо складання акту є незаконними й неправомірними, оскільки перед складанням акту їй не було розяснено її право внести в нього зауваження та пояснення, відсутня схема самовільного підключення й не вказано яким способом воно здійснено. Також не погоджується й позивачка з вимогою позивача про стягнення з неї 3% річних та інфляціїних, вважаючи що відсутні підстави для застосування ст. 625 ЦК України для врегулювання спірних правовідносин. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що на підставі завдання виконання антирейдових перевірок відключених абонентів від 09-10 грудня 2013 року, ним, майстром групи технічного аудиту, разом з контролерами [PERSON] та [PERSON], було проведено перевірку за адресою: [ADDRESS] та встановлено наявність світла в квартирі за відсутності її підключення енергопостачальником після здійсненого ним відключення, відсутність клемної кришки та пломби на лічильнику, який знаходиться в квартирі, тобто зафіксований факт самовільного підключення після відключення під прилад обліку. По факту виявленого порушення складено акт, який було підписано споживачем беззаперечно. Також ним було зазначено, що порушення ПКЕЕН у вигляді самовільного підключення під прилад обліку є окремим видом й не вимагає зазначення яким способом це було здійснено. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, \~надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] надана в користування на підставі ордеру № 432 від 25.11.1969 року [PERSON], сімя якого складається з 4-х чоловік. Станом на теперішній час квартира не є приватизованою. 30 листопада 1993 року [PERSON], який є батьком відповідачки [PERSON], помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Жовтневим відділом ЗАГСу м. Кривого Рогу 30.11.1993 року, актовий запис № 1700. 08 липня 2010 року квартиру [ADDRESS] було відключено від енергопостачання у звязку з наявністю боргу в сумі - 465 грн. 17 коп. Повторне підключення квартири до енергопостачання ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» не здійснювалося. 10 грудня 2013 року на підставі завдання на виконання заявок від 09.12.2013 року контролерами ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» в присутності [PERSON] здійснена перевірка дотримання ПКЕЕН за адресою: [ADDRESS] і виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку. Відсутня клемна кришка та пломба енергопостачальної компанії . За фактом виявленого порушення складено акт Н № 108352 від 10 грудня 2013 року, за яким було нараховано збитки за період з 10.12.2010 року по 10.12.2013 року в сумі - 8585 грн. 81 коп. (а.с. 5) та відключено споживача від енергопостачання (а.с. 8). Збитки відповідачкою у справі відшкодовано не було. Згідно ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Частина друга вказаної статті відносить до членів сім'ї наймача, зокрема, дружину наймача, їх дітей і батьків. Ст.ст. 67, 68 ЖК України покладає на наймача обовязок з внесення плати за комунальні послуги. Відповідно до ч.4 ст. 26, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі Правила) споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Отже, зі змістовного аналізу вищевказаних норм вбачається, що відповідальними за порушення ПКЕЕН, зазначеними у вказаному акті, мають бути всі споживачі електричної енергії, що користувалися нею в квартирі, як наймач так і члени його сім'ї. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося відповідачкою [PERSON], вона є членом сімї наймача [PERSON], після його смерті продовжує користуватися квартирою № 12 у будинку № 2 по вул. Уфімській, в м. Кривому Розі, сплачуючи комунальні послуги, й проживати в ній. Отже, [PERSON] є споживачем електричної енергії й є відповідальною за порушення ПКЕЕН, які виявлені в результаті проведеної представниками енергопостачальної організації перевірки, здійсненої 10.12.2013 року. З огляду на вказане, суд вважає необґрунтованими посилання відповідачки у справі на відсутність в неї обовязку нести відповідальність за порушення ПКЕЕН. Не виключає такого обовязку й відсутність між нею та ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» письмового договору, тому що між сторонами виникли відносини, які випливають з фактичного укладення договору про користування електроенергією, оскільки [PERSON] є користувачем електроенергії, яка постачається їй позивачем. Крім того, п.1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок з укладення такого договору покладає саме на споживача комунальних послуг, в даному випадку послуг з енергопостачання. Крім того, оскільки правопорушення ПКЕЕН виявлено не за життя померлого наймача квартири [PERSON], а після його смерті під час проживання [PERSON] 10 грудня 2013 року при відключенні квартири у липні 2010 року, то виниклі правовідносини не є спадковими, а тому доводи відповідачки у справі в цій частині суд вважає безпідставними. Відповідно до п. 53 Правил фіксацією порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії є акт, який складається та підписується представником енергопостачальної організації й споживачем. Як вбачається з матеріалів справи акт Н № 108352 про порушення ПКЕЕН від 10 грудня 2013 року підписаний трьома представниками енергопостачальника та споживачем [PERSON], яка була присутньою при проведенні перевірки. Жодних зауважень до акту відповідачкою у справі внесено не було (а.с. 5). Посилання відповідачки на незаконність дій представників енергопостачальника при складанні акту, суд не бере до уваги у звязку з їх недоведеністю й вважає, що вони жодним чином не спростовують дійсності акту. Факт же порушення [PERSON], як споживачем послуг з енергопостачання, п. 48 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку. Пломба енергопостачальної компанії відсутня, доведений як письмовими доказами у справі, зокрема: актом Н № 108352 від 10.12.2013 року, сповіщенням про відключення побутового споживача від 08.07.2010 року, так і поясненнями свідка [PERSON], наданими ним в судовому засіданні. Саме акт Н № 108352 про порушення ПКЕЕН від 10 грудня 2013 року, складений за фактом виявленого правопорушення, який є дійсним, й є підставою для нарахування збитків позивачем у справі. Отже, оскільки факт порушення споживачем [PERSON] ПКЕЕН є доведеним, нею не спростований, суд вважає, що наявні підстави для покладення на споживача електроенергії обовязку нести відповідальність за виявлене порушення у вигляді відшкодування збитків. Засіданням комісії КМЕМ з розгляду актів порушення споживачами ПКЕЕН, на підставі акту Н № 108352 від 10.12.2013 року проведено розрахунок суми збитків за формулою відповідно до п.3.4 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (далі Методика) за період з 10.12.2010 року по момент виявлення порушення ПКЕЕН 10.12.2013 року на суму 8585 грн. 81 коп. (а.с.6,7). Перевіривши розрахунок збитків, наданий позивачем у справі, суд погоджується з його розміром в сумі 8585 грн. 81 коп. й вважає, що його обчислено у відповідності до п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4 Методики за період з 10.12.2010 року по 10.12.2013 року. Заперечення відповідачки у справі щодо невірного періоду, за який розраховано збитки, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.п. «в» п. 3.3 Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв'язку з порушенням із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки. Оскільки неправомірними діями відповідачки позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобовязанням, суд вважає, що підлягають й задоволенню вимоги позивача про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, спростовуються заперечення відповідачки у справі щодо відсутності підстав для застосування ст. 625 ЦК України для врегулювання спірних правовідносин. Перевіривши розрахунок, суд погоджується з ним й вважає, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають 3% річних від простроченої суми в розмірі 335 грн. 20 коп. (8585 грн. 81 коп. х 3% х 475/365) та інфляційні витрати в розмірі 6319 грн. 97 коп. (8585 грн. 81 коп. х 1,736 - 8585 грн. 81 коп.). З урахуванням наведеного вище, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, складає 15240 грн. 98 коп. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі - 243 грн. 60 коп. (а.с. 2).

Outcome: approved