Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.08.2015 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 квітня 2011 року в смт. Велика Писарівка Сумської області померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 4, 68 га, розташованої на території Великописарівської сешищної ради. Вважає, що він являється спадкоємцем за законом 1 черги, як чоловік, але їх прізвища відрізняються, так як він за паспортом є «Сінянський», а дружина «Синянська». Чому виникла така помилка пояснити не може. Тому оформити спадщину у нотаріальній конторі неможливо, оскільки необхідно визнати його спадкоємцем 1 черги за законом, інші спадкоємці відсутні, заповіт нею при житті не складався. Крім того відсутній оригінал правоустановчого документу на земельну ділянку, виготовити його дублікат на померлу особу неможливо. На даний час спадщина ні ким не оформлена, відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за ним на дане майно можливо лише у судовому порядку. У судове засідання позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.15/. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та прохає розглядати справу без його участі /а.с.14/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 квітня 2011 року у віці 57 років в смт. Велика Писарівка Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть /а.с.5/, після її смерті відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки 4,68 га, розташованої на території Великописарівської селищної ради, що належить померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-СМ № 048768, зареєстрованого за № 971 від 27.12.2001 року, вартість земельної ділянки становить 62\~149, 93 гривні /а.с.7, 16/. Згідно до свідоцтва про одруження [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженка сел. Велика Писарівка Сумської області 09.03.1973 року зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєно прізвище Сінянські, про що в книзі записів громадянського стану про шлюб 1973 року 9 березня зроблений відповідний запис за № 15, місце реєстрації Великописарівське райбюро ЗАГС /а.с.6/. Оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.17 /. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання та реєстрації за однією адресою на час відкриття спадщини, що підтверджено записами будинкової книги /а.с.18-22 /. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом 1 черги як чоловік, оскільки їх шлюб був зареєстрований 09.03.1973 року, дружині присвоєно прізвище Сінянська, але згодом в її прізвищі була допущена помилка при одержанні паспорта громадянина України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті /ч. 1 ст. 1223 ЦК/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно у порядку спадкування, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги за законом, спадщину прийняв фактично шляхом спільного проживання з померлою на час відкриття спадщини. Оформити спадщину у державній нотаріальній конторі неможливо через втрату оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved