Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач 15.08.2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 17 квітня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З початку липня 2017 року шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 17 квітня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданим Жуківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 17 квітня 2010 року, актовий запис 3 (а.с.8). Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Діти проживають разом з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. 5). Відповідач в добровільному порядку не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надав суду доказів, які можуть вплинути на розмір аліментів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в 640 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved