Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2020 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, часті сварки та непорозуміння, неможливість подальшого спільного життя та фактичне припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати, дітей залишити на її вихованні, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] не з`явився, від його представника [PERSON] надійшла заява про визнання позову та слухання справи без їх участі, розподіл судових витрат з урахуванням вимог ч.1 ст.142 ЦПК України. У відповідності до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 05.02.2005 року у виконавчому комітеті Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1 (а.с.3). За час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 5). Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей. Дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] слід залишити на вихованні у матері. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила про бажання не змінювати своє прізвище. При розподілі судових витрат, а саме судового збору, сплаченого позивачкою, у розмірі 840 гривень 80 копійок, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведені норми закону, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 420 гривень 40 копійок, а також повернути їй з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 420 гривень 40 копійок.

Outcome: approved