Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Дербін Д.О. звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 вересня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з листопада 2011 року вона [PERSON] , фактично мешкала та вела спільне сумісне господарство разом з [PERSON] , однак шлюб між ними не було укладено. Під час сумісного проживання з [PERSON] у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі діти перебувають на її утриманні, і вона займається їх вихованням, батько дітей є здоровою та працездатною особою. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. 23.04.2021 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження по даній справі (а.с.19-20). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до зали судового засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положенням ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що позивач та відповідач з листопада 2011 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження якої батьками записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.10) Донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Доказів того, що [PERSON] є непрацездатною особою матеріали справи не містять. Однак, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. При чому обов`язком індивідуальним, а не солідарним. Тобто, обов`язок утримувати дитину належить не тільки позивачу, але й відповідачу як батьку. Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] батьками зазначені [PERSON] та позивач [PERSON] , (а.с. 11), тоді як відповідно до позовної заяви відповідач по справі - [PERSON] , тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , так як позивачем не надано суду доказів того, що саме відповідач [PERSON] є батьком дитини. Отже, з урахуванням усіх обставин, які мають істотне значення, а саме: матеріального становища позивача, матеріального становища відповідача, його працездатності, суд визначає розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 25 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. За вказаних обставин позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 908,00 грн. Згідно п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного

Outcome: partial