Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач 26 листопада 2013 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання дитини (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог вказав, що у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою не перебував. [INFO] відповідачка народила дитину - [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьком записано позивача. Дочка проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні. Зазначивши, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2012 року з відповідачки на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дочка досягла повноліття. Позивач також вказав, що дочка, з 01вересня 2012 року навчається у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту ім. академіка В.Лазаряна, є студенткою 2 курсу денного відділення на бюджетній основі, терміном навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову і до моменту закінчення навчання дочкою, а саме: до 30.06.2016 року, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивач у судове засідання не з'явився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.21). Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №980 у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від11.10.1995 року та актовий запис № 87 у свідоцтві про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 11.10.1995 року (а.с.3,4). [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні (а.с.7). [PERSON] є студенткою Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В.Лазаряна другого курсу денного відділення на бюджетній основі, терміном навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року (а.с.5,6). Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191, 200 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази з позиції їх належності, допустимості та сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягувати із відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. щомісяця, до моменту закінчення дочкою навчання, а саме: до 30.06.2016 року, оскільки відповідачка будучи матір'ю повнолітньої доньки зобов'язана її матеріально утримувати. Таким чином суд вважає, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved