Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння № 7 по вул.Космічна, що в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті матері претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя мати зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй. \~ \~ \~ \~Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Дзвинячка по вул.Космічна, 7 Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] селищної ради селищний голова [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 14 грудня 1999 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 088201, виданого 17 грудня 1999 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] прийняла спадщину, однак спадкових прав на себе не оформила. 22 серпня 2010 року в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 104157, виданого 25 серпня 2010 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 17 вересня 2000 року, посвідченого секретарем Дзвиняцької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 70. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння в с.Дзвинячка по вул.Космічна, 7 Борщівського району та яку позивач прийняла, вступивши в оперативне управління її спадковим майном, крім того 03 вересня 2010 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за №553/2010. Крім того, 19 вересня 2018 року представник позивача [PERSON], від імені позивача [PERSON], звернувся до нотаріальної контори із заявою, у якій просив видати на імя позивача свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері на 1/3 частину будинковолодіння в с.Дзвинячка по вул.Космічна, 7, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння а також через розбіжності у документах які підтверджують їх родинні відносини. Так відповідно до свідоцтва про смерть, спадкодавцем є [PERSON], а згідно свідоцтва про народження позивача, вона зазначена як [PERSON], а її мати [PERSON]. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори №735/02-14 від 19.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №553/2010, відкритої до майна померлої [PERSON]. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №7 по вул. Космічна в с.Дзвинячка Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були його членами, що стверджено копіями по господарських книг Дзвиняцької сільської ради за 1991 1995 рр., довідкою [PERSON] [PERSON] селищної ради №511 від 08.10.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON], [PERSON], а також позивач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/6 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Космічна, 7 в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на 1/3 частину спірного будинковолодіння. Згідно архівного витягу з рішення №100 19 сесії 3 скликання Дзвиняцької сільської ради, наданого [PERSON] [PERSON] селищною радою 24.10.2018 року за №455, [PERSON], передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 76 га, з них 0, 16 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0, 60 га для ведення особистого підсобного господарства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої, не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №735/02-14 від 19.09.2018 року, та матеріалів спадкової справи №553/2010, відкритої до майна померлої [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 12 березня 2018 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 7 по вул.Космічна в с.Дзвинячка Борщівського району становить 326720 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved