Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся 04.04.2016 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 25.04.2013 року у розмірі 22553 грн. 57 коп. та судових витрат у розмірі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до умов укладеного договору, кредитор надав позичальникові кредит в розмірі 14600 грн. 00 коп., а позичальник зобовязався в порядку та на умовах визначених договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком до нього. Позичальник не виконав належним чином свої зобовязання за кредитним договором, у звязку із чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Під час розгляду справи суду стало відомо, що позичальник [PERSON] 04.06.2016 року помер, у звязку із чим від ПАТ «Альфа-Банк» надійшла заява про залучення до участі у справі в якості правонаступників [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які згідно відповіді наданої Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою є правонаступниками померлого [PERSON] Крім того, представником позивача було подано клопотання, в якому зазначалось, що відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Так, відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Користуючись наданими процесуальними правами вважали за необхідне залучити співвідповідачів і згідно уточнень просили стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість перед банком у сумі - 22553,57 грн., з яких: 12148 грн. 83 коп. тіло кредиту; 8114 грн. 05 коп. просрочка по тілу; 44 грн. 64 коп. відсотки за кредитом; 2246 грн. 05 коп. неустойка, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та стягнути зі спадкоємців на користь банку заборгованість у розмірі 22553 грн. 57 коп.. Відповідач [PERSON] та його представник за Дорученням для надання безоплатної правової вторинної правової допомоги [PERSON] в судовому засіданні не заперечували, що син відповідача брав кредит, проте не погодились з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, в звязку із чим просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представники третіх осіб ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. В матеріалах справи міститься клопотання представника ПАТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю [PERSON], в якому він просить суд розглянути справу без його участі, проти позову заперечує в повному обсязі. Суд, дослідивши доводи, викладені у позовній заяві з урахуванням наданих представником позивача уточнень, а також доводи відповідача та його представника, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.\~ Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25.04.2013 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 14600 грн. 00 коп., а відповідач зобовязався в порядку та на умовах визначених Договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки на та умовах що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. 19.08.2009 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» було перейменовано в [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк» та проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 23494714). ПАТ «Альфа-Банк» прийняті на себе зобовязання за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 25.04.2013 року виконав у повному обсязі, надавши кредит у розмірі та на умовах встановлених зазначеним договором. Доказів неотримання грошових коштів матеріали справи не містять. В ході розгляду справи суду стало відомо, що позичальник [PERSON] помер 04.06.2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого Виконавчим комітетом Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] І-ВЛ № 548063 від 07.06.2016 року. До матеріалів справи на запит суду надійшла відповідь з Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 22.06.2017 року за № 1928/01-16, відповідно до якої після смерті [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS], заведена спадкова справа № 552/2016, яка містить: претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.12.2016 року; претензію кредитора АТ «Дельта Банк» від 13.07.2016 року; заяву батька спадкодавця - [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], про прийняття спадщини від 17.11.2016 року; заяву мати спадкодавця [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], про прийняття спадщини від 17.11.2016 року; заяву дочки спадкодавця [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], про прийняття спадщини від 29.11.2016 року; заяву дочки спадкодавця [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], про прийняття спадщини від 29.11.2016 року. Інші заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Таким чином спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які своєчасно звернулися до нотаріальної контори та фактично прийняли спадщину, але свідоцтва про право на спадщину не отримали. Згідно зі ст. 608 ЦК України, зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. В даному випадку договірні зобовязання не є нерозривно повязаними з особою позичальника, оскільки мають бути виконані його спадкоємцями. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 1218, ст. 1231 до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до спадкоємців переходить обовязок сплатити заборгованості за зобовязаннями спадкодавця, яка була нарахована за життя спадкодавця, тобто на дату смерті. Відповідно до розрахунку заборгованості, які міститься матеріалах справи, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 25.04.2013 року становить 22553 грн. 57 коп., з яких: 12148 грн. 83 коп. тіло кредиту; 8114 грн. 05 коп. просрочка по тілу; 44, грн. 64 коп. відсотки за кредитом; 2246 грн. 05 коп. неустойка. Спадкоємці в добровільному порядку не виконали зобов'язання спадкодавця за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 25.04.2013 року, які перейшли до них у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір. Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим. Рішення, як і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідача [PERSON] та його представника на те, що банком наданий невірний розрахунок заборгованості не знайшли свого підтвердження, оскільки свого розрахунку заборгованості стороною відповідача надано не було. Відповідачем та його представником не надано доказів на спростування доводів позивача. Враховуючи те, що заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 25.04.2013 рокуне погашена у зв'язку зі смертю боржника, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину, а отже зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved