Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.09.2018 року звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON]про збільшення розміру аліментів. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дитини [PERSON] з 70 (сімдесяти) гривень на ? частку від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На мотивування позовних вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.02.2001 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. У 2004 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.05.2004 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 70,00 гривень щомісячно до повноліття дитини. Однак цей розмір аліментів, призначений за рішенням суду не відповідає витратам, яких вимагає утримання сина, оскільки в зв'язку з швидкими темпами зростання цін та тим що збільшився розмір прожиткового мінімуму, значно зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання доньки, та розмір аліментів є недостатнім, а тому виникла необхідність в їх збільшенні. Відповідач офіційно працює та спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення ( Відзив ) з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями ( Відзивом на позов ) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. т Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи. [INFO] у сторін від спільного проживання народився син, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 01.10.2003 року. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.02.2001 року, який був розірваний у 2004 році. На підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.05.2004 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 70,00 гривень щомісячно до повноліття дитини. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 70,00 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини які впливають на розмір аліментів що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до6років в розмірі 1492 грн., з 1 липня -1559 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі - 1860 грн., з 1 липня - 1944 гривні. Обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України). Крім того, наведені обставини щодо батьківства Відповідача підтверджено доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження названої вище неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], серія [NUMBER], виданого 01.10.2003 року, актовий запис № 68 (а.с. 8), копією рішення суду від 12.05.2004 року Рокитнівського районного суду Рівненської області у справі № 2-229/2004 ( а.с. 12). Прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» Позивач змінила після укладення другого шлюбу, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого відділом актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області від 28.04.2006 року, актовий запис № 85 (а.с. 9). Неповнолітній син сторін [PERSON], проживає разом з Позивачем та її чоловіком, що підтверджено довідкою ВК Обухівської міської ради Київської області від 07.09.2018 року № 4994 (а.с. 6). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Чинна редакція частини другої статті 182 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тим самим державою встановлено гарантії і соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Крім того, після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Суд оцінивши надані докази в сукупності вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів що стягуються з відповідача на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.05.2004 року. Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна рости, зокрема, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Доказів відсутності можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі відповідачем не надано. Відповідач працездатний, доказів на підтвердження поганого матеріального стану ним не надано. Крім того суд виходить з того, що утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття є конституційним обов'язком батьків (стаття 51 Конституції України), при цьому обидва батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини (стаття 180 Сімейного кодексу України). Отже, з наведеної законодавчої норми вбачається, що суд визначає та змінює спосіб стягнення аліментів за вибором одержувача аліментів. Враховуючи усе наведене та беручи до уваги, що Позивач просить збільшити розмір аліментів, призначених рішенням суду від 12.05.2004 р., та стягувати їх в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) батька дитини щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить мінімальним державним гарантіями охорони прав дитини, оскільки фактично відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вбачає можливим задовольнити позов у частині збільшення розміру аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже вимога позивача, про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з моменту набранням даним рішенням законної сили є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved