Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.12.2006 року. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю [PERSON] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 року по справі № 127/16583/16-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що тривалий час він проживав у цивільному шлюбі із [PERSON] Від спільного проживання із [PERSON] позивач має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 11.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаних рішень Вінницького міського суду Вінницької області позивач сплачує аліменти на трьох дітей в розмірі 2/3 частини від заробітку, а саме приблизно 66%. Як зазначає позивач на даний час він не працює, припинив підприємницьку діяльність, перебуває в центрі зайнятості щодо пошуку роботи. У зв`язку з вищенаведеним просив ухвалити рішення, за яким зменшити розмір аліментів до 1/6 частки заробітної плати (доходів). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.12.2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.03.2005 року у Вінницькому міському відділі РАГС, актовий запис № 463. Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2005 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2017 року по справі № 127/16583/16-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Також судом встановлено, що у позивача [PERSON] народилась дві дитини, а саме: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2012 року та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 21.10.2016 року. Вінницьким міським судом Вінницької області 24.01.2018 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 11.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з інформації про фізичну особу [PERSON] 31.03.2017 року припинив підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця. Згідно довідки Вінницького міського центру зайнятості від 18.07.2019 року № 02-17/1106 дохід [PERSON] за період з 04.04.2019 року по 30.06.2019 року становить 1789,33 грн. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою\~статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України,\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 8 ст.\~7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1\~ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст.\~182\~СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також статтю 183 СК України\~доповнено частиною п`ятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оцінивши зібрані у справі докази, суд враховує те, що у позивача на даний час змінився сімейний стан, від іншого шлюбу у нього народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на яких теж стягуються аліменти відповідно до судового наказу, а також те, що позивач припинив свою підприємницьку діяльність та перебуває на обліку у центрі зайнятості, що об`єктивно свідчить про зміни в сімейному та матеріальному стані відповідача. Вказані підстави передбачені\~статтею 192 СК України\~як можливі підстави для зміни розміру аліментів. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховуючи зміни у сімейному та матеріальному стані відповідача, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини доходу платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто суд приходить до висновку про задоволення позову. Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/6 на утримання дитини [PERSON] , [INFO] на думку суду, є обґрунтованим. Суд зазначає, що у випадку відмови в задоволенні позову будуть порушені права малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскліьки максимальний розмір аліментів, який може стягуватись, становить 50% від доходу. На підставі викладеного,

Outcome: approved