Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі ПАТ« Акцент-Банк» ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.09.2012 року (надалі [PERSON]) відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 13500 гривень на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.3.2, п.3.3 [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON], і клієнт дає право [PERSON] в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, підписання даного Договору з боку відповідача є прямою і безумовною згодою щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого [PERSON]. При цьому, як вказує позивач ПАТ«Акцент-Банк», відповідач [PERSON] підписом у Заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають єдиний [PERSON] між ним та банком. [PERSON] свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач [PERSON] своєчасно не надав ПАТ «Акцент-Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто порушив зобовязання за Договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором у відповідача [PERSON] станом на 01.02.2015 року виникла заборгованість у розмірі 26547,42 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 13640,53 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 10166,54 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1000 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1240,35 грн. Посилаючись, зокрема на [PERSON], ст.ст.526, 530, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), позивач ПАТ «Акцент-Банк» просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі у розмірі 26547,42 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом 13640,53 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 10166,54 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1000 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 1240,35 грн., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» [PERSON], що діє на підставі довіреності, під час судового засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, мотивуючи тим, що [PERSON] та відповідач уклали договір про надання банківських послуг, який складається з [PERSON] та правил надання банківських послуг, [PERSON], що не заборонено ст. 6,627,1055 ЦК України. Про те, що відповідач погодився на укладання такої форми договору та ознайомився з Умовами та правилами свідчить його підпис в заяві б/н від 25.09.2012 року. При укладені договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, які можуть бути укладені тільки шляхом приєднання іншої сторони до пропонованого договору в цілому. Відповідач, який підписав заяву, приєднався до [PERSON], які є загальними та їх підписання позичальником не є обовязковим. Таким чином, позивач уклав з відповідачем [PERSON] про надання банківських послуг. Для отримання кредитних коштів, відповідачу було видано кредитну карту. Згідно п.п.3.1 [PERSON], для надання послуг [PERSON] відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений в Заяві. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, яка вказується в розділі Заяви «Відмітки [PERSON]». Відповідно з п.9.3 [PERSON] Картрахунки відкриті на невизначений строк за винятком настання умов, вказаних в п.п.9.6,9.7 даних [PERSON]. Згідно п.9.5 [PERSON] відповідний Картрахунок може бути закритий на підставі заяви Держателя, або [PERSON] має право закрити Картрахунок, письмово повідомив про це Держателя, при цьому останній зобовязаний не пізніше 30 днів з моменту повідомлення повернути карту в [PERSON], після чого обслуговування картки зупиняється. Держатель зобовязаний погасити усі види заборгованості перед [PERSON], в тому числі, які виникли протягом 30 днів після повернення карти. [PERSON] закриває Картрахунок в строк не раніше 30 днів з моменту зупинення обслуговування карти. Відповідач з заявою про закриття картрахунку не звертався, карту в [PERSON] не повертав, заборгованість не погасив, тому поточний рахунок на даний момент відкритий та дійсний. Строк дії договору, відповідно до п.9.12 [PERSON], діє протягом 12 місяців з дня його підписання. Якщо ні одна сторона не заявляє про його зупинення він автоматично лангується на такий же строк, внаслідок чого, договір щорічно продовжує дію на кожні 12 місяців та діє в даний час, оскільки відповідач не звернувся до позивача з заявою про припинення договору. Крім того, згідно п.4.9 [PERSON] зобовязаний не ріже одного разу в місяць способом, який зазначений в Заяві, надати Держателю виписки про стан Картрахунку, та про проведені за минулий місяць операції по картковому рахунку. При підключені Держателя до системи Internet-banking (Приват24),надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключені Клієнта до комплексу Mobil-banking [PERSON] надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функцій СМС - повідомлення. Відповідно до п.5.3 [PERSON] має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний за 7 днів до ведення зміни проінформувати Клієнта, у виписці по картрахунку згідно п.4.9 даного договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. [PERSON] зміни розміру наданого на платіжну карту Кредиту(кредитного ліміту) [PERSON] залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням [PERSON] та без попереднього повідомлення Клієнта. Клієнт зобовязаний, відповідно до п.6.3,6.4,6.7 [PERSON] отримувати виписки про стан Картрахунків та про проведення операцій по картрахунку. При незгоді зі змінами [PERSON] або [PERSON] надати письмову заву [PERSON] про розірвання договору, погасити заборгованість перед [PERSON], в тому числі і заборгованість, яка утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карт. При незгоді зі списанням коштів по картковому рахунку письмово інформувати [PERSON] про це протягом 30 днів з моменту списання. Держатель зобовязаний стежити за розходом коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення виникнення Овердрафту. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання зобовязань за Договором, що передбачено п.8.1 [PERSON]. Таким чином, сторони оговорили порядок взаємовідносин, які не обмежують права сторін, [PERSON] не перешкоджав Клієнту у використанні його прав, передбачених Договором, а Клієнт не виконав свої зобовязання, тому дії [PERSON] в частині зміни процентної ставки є правомірними, які відповідають умовам Договору, у зв'язку з чим вважає, що заперечення відповідача є необґрунтованими. Крім того, суду поясняла, що останній платіж було внесено відповідачем 12.03.2014 року у розмірі 2000 гривень, що свідчить про те, що він погодився з умовами договору, та з тим, що дія Договору продовжується, що спростовує позицію представника відповідача, що строк дії договору сплив, тому даний договір не існує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, його інтереси в судовому засідання представляв за довіреністю [PERSON], який позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що 25.09.2012 року між [PERSON] та позивачем було підписано «Анкета заявка про приєднання до [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг». [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не підписував, договір споживчого кредитування, який складений та підписаний відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не було підписано та не існує. [PERSON]Е не звертався до [PERSON] про збільшення кредитного ліміту та не надавав на це згоду. Йому не було відомо про розмір процентів та інші платежі за кредитом. Вважає, що договір не відповідає вимогам закону, так як не містить узгодження обовязкових суттєвих умов, відповідно є неукладеним, тому у сторін за даним договором не виникає жодних обовязків, внаслідок чого просив відмовити у задоволені позову. При цьому не заперечував проти існування заборгованості за кредитом, яка на цей час не погашена. Також не заперечував проти розрахунку заборгованості за договором № б\\н від 25.09.2012 року, яка була надана [PERSON] в обґрунтування позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору №б/н від 25.09.2012 року (надалі [PERSON]) відповідач [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписав Анкету-Заяву про приєднання до [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 13500 гривень на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та отримав кредитну картку «Універсальна» ( а.с.6-10). Про те, що відповідач погодився на укладання такої форми договору та ознайомився з Умовами правил свідчить його підпис в заяві б/н від 25.09.2012 року. Згідно п.п.3.1 [PERSON], для надання послуг [PERSON] відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений в Заяві. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, яка вказується в розділі Заяви «Відмітки [PERSON]». Як встановлено у судовому засіданні за виключенням заяви-анкети з іншими заявами відповідач до [PERSON] не звертався, відповідно підписана відповідачем заява-анкета від 25.09.2012 року свідчить про його звернення до [PERSON] про відкриття банківського рахунку та надання банківських послуг зазначених в [PERSON] та [PERSON]. При цьому, посилання представника відповідача на обставини не узгодження сторонами суттєвих умов Договору, внаслідок чого [PERSON] є не укладеним, та порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки дії відповідача по кредитній карті «Універсальна» свідчать про його обізнаність про умови укладеного договору. Відповідно з п.9.3 [PERSON] Картрахунки відкриті на невизначений строк за винятком настання умов, вказаних в п.п.9.6,9.7 даних [PERSON]. Згідно п.9.5 [PERSON] відповідний Картрахунок може бути закритий на підставі заяви Держателя, або [PERSON] має право закрити Картрахунок, письмово повідомив про це Держателя, при цьому останній зобовязаний не пізніше 30 днів з моменту повідомлення повернути карту в [PERSON], після чого обслуговування картки зупиняється. Держатель зобовязаний погасити усі види заборгованості перед [PERSON], в тому числі, які виникли протягом 30 днів після повернення карти. [PERSON] закриває Картрахунок в строк не раніше 30 днів з моменту зупинення обслуговування карти. Відповідач з заявою про закриття картрахунку не звертався, карту в [PERSON] не повертав, заборгованість не погасив, тому текучий рахунок на даний момент відкритий та дійсний. Строк дії договору, відповідно до п.9.12 [PERSON], діє протягом 12 місяців з дня його підписання. Якщо ні одна сторона на заявляє про його зупинення він автоматично лангується на такий же строк, внаслідок чого договір щорічно продовжує дію на кожні 12 місяців та діє в даний час, оскільки відповідач не звернувся до позивача з заявою про припинення договору. Крім того згідно п.4.9 [PERSON] зобовязаний не ріже одного разу в місяць способом, який зазначений в Заяві, надати Держателю виписки про стан Картрахунку, та про проведені за минулий місяць операції по картковому рахунку. При підключені Держателя до системи Internet-banking (Приват24), надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключені Клієнта до комплексу Mobil-banking [PERSON] надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функцій СМС - повідомлення. Відповідно до наданої з боку представника позивача інформації, дія платіжній картки «Універсальна», яка була видана [PERSON], визначена на картці до квітня 2014 року з кредитним лімітом 13290 гривень. (а.с.71). Судом встановлено, що умови погашення кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 01.02.2015 року становить 26547,42 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 13640,53 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 10166,54 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1000 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1240,35 грн, що підтверджується наданим з боку позивача розрахунком заборгованості (а.с.3-5). Згідно долученої позивачем до позовної заяви довідки вбачається в які саме періоди встановлювався кредитний ліміт, збільшувався та знижувався ( а.с.72). В період збільшення кредитного ліміту відповідачем 12.03.2014 року було внесено останній платіж за кредитом у розмірі 2000 гривень, що свідчить про те, що він погодився з умовами договору, та з тим, що дія Договору продовжується, що спростовує позицію представника відповідача, що строк дії договору сплив, тому даний договір не існує. Відповідно до п.5.3 [PERSON] має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний за 7 днів до ведення зміни проінформувати Клієнта, у виписці по картрахунку згідно п.4.9 даного договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. [PERSON] зміни розміру наданого на платіжну карту Кредиту(кредитного ліміту) [PERSON] залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням [PERSON] та без попереднього повідомлення Клієнта. Клієнт зобовязаний, відповідно до п.6.3,6.4,6.7 [PERSON] отримувати виписки про стан Картрахунків та про проведення операцій по картрахунку. При незгоді зі змінами [PERSON] або [PERSON] надати письмову заву [PERSON] про розірвання договору, погасити заборгованість перед [PERSON], в тому числі і заборгованість, яка утворилася протягом 30 днів з моменту повернення Карт. При незгоді зі списанням коштів по картковому рахунку письмово інформувати [PERSON] про це протягом 30 днів з моменту списання. Держатель зобовязаний стежити за розходом коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення виникнення Овердрафту. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання зобовязань за Договором, що передбачено п.8.1 [PERSON]. У судовому засіданні було встановлено, що з боку відповідача таких заяв на адресу позивача не надходила, напроти відповідач активно користувався наданою кредитною карткою. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сторони оговорили порядок взаємовідносин, які не обмежують права сторін, [PERSON] не перешкоджав Клієнту у використанні його прав, передбачених Договором, а Клієнт не виконав свої зобовязання, тому дії [PERSON] в частині зміни процентної ставки є правомірними, які відповідають умовам Договору, у зв'язку з чим вважає, що заперечення відповідача є необґрунтованими. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України якою встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 статті 509 ЦК України передбачає, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 цього кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. При цьому ст.599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно з частиною другою статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до п.5.3 [PERSON] має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до частини першої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед ПАТ «Акцент-Банк». Разом з тим, суд вважає необхідним відмовити ПАТ КБ «Акцент-Банк» в частині позовних вимог щодо стягнення штрафу, як його фіксованої частини та і процентної складової за порушення виконання зобовязання за кредитним договором, оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Умовами спірного договору, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим Договором, Умовами та Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості. У той самий час, згідно з пунктом 8.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України у справі № 6-2003 цс-15. На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.09.2012 в розмірі 24807 ( двадцять чотири тисячі вісімсот сім) гривень 07 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом 13640,53 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом 10166,54 гривень; заборгованості за пенею та комісією 1000 гривень. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 248,07 гривень.

Outcome: partial