Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач, 29 жовтня 2015 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] року після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна частка (пай) розміром 5,69 в умовних кадастрових гектари, вартістю 144459,54 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Тимківської сільської ради. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за законом була вона. Спадщину прийняла, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Залишилась лише ксерокопія цього документу. З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], вона звернулась для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Результату це не дало. Правовстановлюючий документ знайдений не був. Все вище зазначене і змусило її звернутися за захистом свого права до суду. Просить поновити строк позовної давності та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 5,69 в умовних кадастрових гектари, вартістю 144459,54 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Тимківської сільської ради на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Тимківської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. Позивач є спадкоємцем за законом як дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 10 червня 1969 року Кодимським бюро ЗАГС Одеської області, згідно якого матір»ю народженої [INFO] року [PERSON] є [PERSON]). Після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 15 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одесьокї області). [INFO] року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 15 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця. Спадщина складається з земельної частки (паю) розміром 5,69 в умовних кадастрових гектари, вартістю 144459,54 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Тимківської сільської ради (інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі №77 від 20 серпня 2015 року). Частиною першою статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно частини другої статті 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державні нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Інші спадкоємці, які б мали право на спадщину за законом - відсутні. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай)). З огляду на викладене нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину ( лист №961/02-14 від 20 серпня 2015 року). Підтвердженням втрати правовстановлюючого документу позивачем є опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №29 від 18 липня 2015 року. Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак суд констатує, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 5,59 в умовних кадастрових гектари, вартістю 144459,54 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Тимківської сільської ради на ім»я [PERSON], померлої [INFO] року, який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово зверталась до різних установ з метою отримання дублікату правовстановлюючого документу, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 529, ч.2 ст.548, п.2 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved