Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 03 вересня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його рідної бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що його рідна бабуся [PERSON] померла [INFO] . За життя вона склала заповіт на користь його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , - до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадщину, що залишилася після смерті матері, він, позивач, прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину. Проте, спадщина після смерті баби, залишилася не прийнятою ані його матір`ю, ані ним. Він звернувся до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті баби, але листом-роз`ясненням йому у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини, тому він звернувся до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, пояснив, що через молодий вік та відсутність життєвого досвіду, вважав, що заповіт є правовстановлюючим документом на спадкове майно, просив позов задовольнити та визначити йому строк для прийняття спадщини - один місяць. Представник позивача [PERSON] підтримала позов, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача, - територіальної громади міста в особі Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, - в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Правом надання відзиву на позов не скористався. Третя особа, - [PERSON] , - в судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснив, що його матір [PERSON] склала заповіт на сестру [PERSON] , яка померла, не прийнявши спадщину після смерті матері. Не заперечує проти позову, просив надати його племіннику [PERSON] строк для прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, третю особу суд дійшов висновку, уточнені що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.9). Матір позивача, - [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.10). Прізвище « [PERSON] », при народженні, змінено на « [PERSON] » 02 березня 1985 року після укладення шлюбу з « [PERSON] » (а.с.11). [PERSON] померла [INFO] , на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , інші зареєстровані особи відсутні (а.с.7, 8). За життя 28 січня 2012 року нею складено заповіт, яким вона заповіла все належне їй майно та усі майнові права, які належать їй на час посвідчення заповіту та належатимуть на день смерті, - [PERSON] , [INFO] (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] (а.с.13), тобто після відкриття спадщини та не встигла її прийняти. Статтею 1276 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Як наслідок, право на прийняття належної [PERSON] спадщини перейшло до її сина, - позивача [PERSON] . Спадкоємець після смерті [PERSON] її син [PERSON] в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори та отримав 26 листопада 2018 року свідоцтво про право на спадщину, яка залишилася після смерті матері (а.с.14, 15). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його баби [PERSON] , йому відмовлено державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. листом за вих.№1142/02-47 від 29 серпня 2019 року через пропуск строку на прийняття спадщини, встановлений законом. Заповіт, складений [PERSON] є чинним, що вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57365496 від 29 серпня 2019 року. Інформація щодо спадкової справи та виданого на її підставі свідоцтва про право на спадщину, - відсутня (а.с.17, 18). Крім позивача, який є спадкоємцем в порядку спадкової трансмісії за законом, спадкоємцем після смерті [PERSON] є третя особа, - її син [PERSON] , заповіт на користь якого не складався, з заявою про прийняття спадщини після смерті матері він не звертався, претензій до позивача не має. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , отже шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився [INFO] 2014 року. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] (менше трьох місяців до закінчення строку для прийняття спадщини), тому строк продовжено до 31 травня 2014 року. Позивач звернувся до нотаріуса 29 серпня 2019 року, тобто пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п.2 роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, судам при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах спадкування», судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він помилявся стосовно юридичної сили заповіту, вважаючи його право установчим документом. При вирішенні спору, суд враховує принцип пропорційності між заходом, який потребував застосуванню і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дотримання принципу «Пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатись як порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З урахуванням фактичних обставин справи та проаналізувавши факт надання законодавцем переваги здійсненню спадкуванню за заповітом як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, суд дійшов висновку про необхідність врахування волі спадкодавця як прояву свободи заповіту, також суд бере до уваги юний вік позивача та відсутність життєвого досвіду на час смерті баби, смерть матері протягом невеликого проміжку часу, необхідність самостійного вирішення життєвих питань тощо, тому задовольняє позов, надавши позивачу строк для звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, - один місяць.

Outcome: approved