Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені якої діє представник [PERSON], звернулась в суд з позовом в якому просить встановити факт, що заповіт від 17 червня 1998 року, посвідчений нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-1045, у якому заповідачем вказано [PERSON], а спадкоємцем [PERSON], складено від імені [PERSON] на ім»я [PERSON]; визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вулиця Генерала Кульчицького, 8а м. Кропивницький в порядку спадкування після [PERSON], який помер 06.04.2014 року та [PERSON], яка померла 08.08.2013 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул. вул. Генерала Кульчицького, 8а, м. Кропивницький. [PERSON] та [PERSON] обоє склали заповіти на її ім»я, спадщину у встановленому законом порядку вона прийняла, але не може оформити свої спадкові права, так як за життя спадкодавців були втрачені правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Крім того, у заповітах складених на її ім»я було зроблено однакові помилки, а саме: замість її вірного прізвища «Мєтєлєва» вказано прізвище «Метелєва», а також у заповіті посвідченому від імені [PERSON], було замість її вірного прізвища «Метелєва» вказано прізвище «Метельова». В судове засідання позивач не з»явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, при цьому представник позивача подала заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила слухати справу за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, подали до суду заяву, у якій не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять слухати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 08.08.2013 року, актовий запис № 2030. 06.04.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 08.04.2014 року, актовий запис № 984. [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище «Бубликова») на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходився за адресою вул. Урицького, 8а, м. Кіровоград. Вказане майно належало їм на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 11.06.1963 року № 2-3823 та акту готовності від 28.08.1972 року № 1759, що підтверджується архівною довідкою від 13.01.2014 року та свідоцтвом про одруження від 15.06.1963 року, актовий запис № 617. Відповідно до розпорядження Кіровоградського міського голови від 19.02.2016 року № 24, вулицю Урицького було перейменовано на вул. [PERSON]. Відповідно до Постанови ВРУ від 14.07.2016 року № 1468-VIII, м. Кіровоград Кіровоградської області було перейменовано на м. Кропивницький. Таким чином, на даний час адреса «вул. Урицького, 8а, м. Кіровоград» відповідає адресі «вул. Генерала Кульчицького, 8а, м. Кропивницький». 17.06.1998 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-1044, згідно якого належну йому частину вказаного вище будинку він заповідав позивачці. Крім того, позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.04.1969 року, актовий запис № 908. 17.06.1998 року [PERSON] склала заповіт посвідчений Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-1045, згідно якого належну їй частину вказаного вище будинку вона також заповіла позивачці. Дослідивши спадкові справи, витребувані судом у Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1, судом встановлено, що позивач у порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON]. Також, після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2016 року № 2109/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Крім того, у заповітах складених на ім»я позивачки було зроблено однакові помилки, а саме: замість її вірного прізвища «Мєтєлєва» вказано прізвище «Метелєва», а також у заповіті посвідченому від імені [PERSON], було замість її вірного прізвища «Метелєва» вказано прізвище «Метельова». Враховуючи те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, суд вважає, що позивач має право на спадкове майно, яке залишилося після його смерті, не зважаючи на вказані розбіжності у заповіті. В той же час, той факт, що заповіт [PERSON] від 17.06.1998 року, реєстровий № 3-1045 складений на ім»я позивача потребує встановлення у судовому порядку. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В даному випадку вимога про встановлення того, факту, що заповіт від 17.06.1998 року реєстровий № 3-1045 складений [PERSON] на ім»я позивача має розглядатися в позовному провадженні, враховуючи те, що даний факт може вплинути на спадкові права відповідача по справі [PERSON], так як останній є сином [PERSON], який прийняв спадщину. Вказаний факт підтверджуються ідентичністю ім»я та по-батькові «Оксана Миколаївна» та співзвучністю прізвищ «Метелєва» та «Мєтєлєва» у вказаному заповіті та у паспорті позивача. Також даний факт підтверджується тією обставиною, що позивач є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.04.1969 року, актовий запис № 908. Той факт, факт, що зазначений заповіт складено [PERSON], підтверджується ідентичністю ім»я та по-батькові «Людмила Кирилівна» та співзвучністю прізвищ «Метельова» та «Метелєва» в заповіті та в свідоцтві про смерть. Також, даний факт підтверджується тією обставиною, що спадкове майно, щодо якого з зроблено розпорядження у вказаному заповіті належить [PERSON]. За зазначених обставин, суд вважає доведеним той факт, що заповіт [PERSON] від 17 червня 1998 року, реєстровий № 3-1045 складений на ім»я позивача. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1234 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За зазначених обставин відповідач по справі [PERSON], який є спадкоємцем першої черги за законом не має право на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], в той же час позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину право на вказане вище спадкове майно має. Враховуючи те, що отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може за обєктивних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивачки. Відповідно до викладеного та

Outcome: approved