Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач 25.08.2015 року звернулася до суду з позовом\~ про визнання недійсною довіреності і вимоги мотивує тим, що 20.07.2015 року приватним нотаріусом була посвідчена довіреність, згідно якої вона на підставі укладеного в усній формі безоплатного договору доручення уповноважила відповідачку [PERSON], яка працює головним бухгалтером на підприємстві, де вона також працювала та [PERSON], користуватися і розпоряджатися належними їй грошовими коштами на його картковому рахунку, також дала їм право переказувати грошові кошти з її рахунку на будь-які рахунки фізичних чи юридичних осіб та інше. Вважає\~ вказану безвідкличну довіреність такою, що не відповідає законодавству та порушує його права, не відповідає його внутрішній волі на момент її підписання, оскільки вона коли укладала вказаний договір (підписувала довіреність), то вона під тиском керівництва підприємства змушена була підписати це доручення для отримання заробітної плати за місяць, крім того доручення вона підписала не в кабінеті нотаріуса, а в приміщенні контори підприємства. Коли вона хотіла скасувати вказану довіреність, то нотаріус відмовив їй скасувати, відповідачка [PERSON] лише обіцяла повернути довіреність, але так її і не повернула, тому вона і інші працівники звернулися до прокуратури з цього питання і було порушено кримінальне провадження по їхній колективній заяві (керівництво філіалу Волноваської ПТФ приватної наукової виробничої компанії «Інтербізнес» (місце роботи її і відповідачки, змусило багатьох працівників підписати такі довіреності обманним шляхом і під тиском), але оскільки вона допускає, що відповідачі можуть зловживати своїми можливостями за цією довіреністю, просить визнати її недійсною. Видача такої довіреності порушує її права, оскільки вона є безвідкличною (що суперечить вимогам закону, оскільки позбавляє її права відкликати видану ним довіреність, а це заборонено Законом), нотаріус посвідчив її всупереч Закону (нікчемний договір); вона змушена була підписати цю довіреність, щоб отримати заробітну плату (підписання довіреності не відповідало її внутрішньому волевиявленню), тобто під тиском; гроші за посвідчення довіреності не платила, їх сплатила відповідач [PERSON] по даній справі. Тому просить визнати вказану довіреність недійсною, так як іншим шляхом вона не може її скасувати та стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність позов підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за викликом суду не зявилися, про день і час розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог чинного законодавства, що вбачається з поштових повідомлень про отримання ними судових повісток про причину неявки суд не інформували, тому причину неявок відповідачів суд визнав не поважними. Заперечень чи пояснень по позовній заяві суду не надали. Зацікавлена особа приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу [PERSON]І про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, що вбачається з розписки, про отримання ним судової повістки, але подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень чи пояснень по позові суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності позивача [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON] і третьої особи нотаріуса - [PERSON] у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2015 року приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] була посвідчена довіреність, згідно якої позивач [PERSON] на підставі укладеного в усній формі безоплатного договору доручення уповноважила відповідачів [PERSON] та [PERSON] користуватися і розпоряджатися від імені позивача рахунками та грошовими коштами на її картковому рахунку, знімати кошти, відкривати на її імя банківські рахунки, переказувати грошові кошти з її рахунку на будь-які рахунки фізичних чи юридичних осіб та інше. В вищезазначеній довіреності вказано, що вона є безвідкличною і видана відповідно до вимог ст. 249 ч.4 ЦК України (що свідчить про те, що особа яка видала довіреність, не може її відкликати), видана строком на 180 днів. Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 481 і одночасно зазначено, що місцем складання та посвідчення зазначеної довіреності є м. Волноваха, Донецької області, ксерокопія якої є наявною в матеріалах справи. Про те, що позивач працювала на Волноваській ПТФ приватної наукової виробничої компанії «Інтербізнес» підтверджується ксерокопією трудової книжки БТ - 1№ 6300267 від 12.04.1985 року з 24.04.2015 року наказ № 7-к від 24.04.2015 року і по 20.07.2015 року наказ № 77-к від 20.07.2015 року, що є наявною у справі. З позовної заяви вбачається, що довіреність була підписана в приміщенні контори, де знаходився і приватний нотаріус [PERSON], під тиском з боку адміністрації Волноваської ПТФ приватної наукової виробничої компанії «Інтербізнес». Таким чином, судом встановлено, що довіреність від імені позивача на імя відповідачів було посвідчено суперечить вимогам чинного законодавства України, так як на підставі п.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст.ст.203, 215 ЦК України правочин може бути визнаний судом недійсним у разі невідповідності його вимогам Закону.\~ Відповідно вимог ст. 231 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним у разі якщо сторона вчинила цей правочин проти її власної волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку іншої особи. У даному випадку судом встановлено, що відносно позивача мав місце такий психічний тиск з боку керівництва Волноваської ПТФ (місце роботи позивача і відповідачки, на імя якої було видано вказане доручення, яка є головним бухгалтером підприємства, тобто посадовою особою), які змусили підписати вказану довіреність (вчинити позивача цей односторонній правочин), погрожуючи не виплатити заробітну плату за місяць. Про те, що позивач вчинив правочин видав довіреність на імя відповідачів, під психологічним тиском керівника та головного бухгалтера філіалу Волноваської ПТФ приватної наукової виробничої компанії «Інтербізнес», підтверджується колективним зверненням позивача по даній справі і інших працівників від 03.08.2015 року до прокуратури Волноваського району і згідно витягу, ксерокопія якого є наявною у справі, вбачається що внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2015 року і відкрито кримінальне провадження за № 42015050630000021 за ст. 190 ч.1 КК України. Приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] посвідчив вказану довіреність відповідно до вимог ст. 249 ч.4 ЦК України і вказав, що вона є безвідкличною, про що зазначив в довіреності. Відповідно до вимог ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, може у будь-який час скасувати її, відмова від цього права\~ є нікчемною. Частиною 4 вказаної статті Закону, на яку посилався приватний нотаріус,\~ зазначено, що Законом (тобто спеціальним Законом) може бути встановлено право особи видавати безвідкличні довіреності на певний час. На час посвідчення доручення і на час розгляду даної справи в України є лише один діючий спеціальний Закон, а саме Закон № 978/1У від 19.06.2003року «Про фінансово - кредитні механізми і керування майном при будівництві житла і операціях з нерухомістю», статтею 10 якого передбачене право видати безвідкличну довіреність на певний строк. Інших спеціальних Законів, які б давали право на видачу безвідкличної довіреності, в Україні немає. Тому суд вважає, що приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу [PERSON], посвідчуючи вказану безвідкличну довіреність від імені позивача на імя відповідачів на певний строк, порушив вимоги Закону і позбавив позивача відкликати видану ним довіреність у будь-який час, як це передбачено ЦК України. Окрім того приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] при посвідченні довіреності порушені вимоги ст.27 ЦК України (правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обовязки є нікчемним) і статтю 209 ЦК України і статтю 49 Закону України «Про нотаріат», а також ч.2 ст. 1008 ЦК України довіритель (або повірений) мають право у будь-який час відмовитися від договору доручення. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. В довіреності приватним нотаріусом вказано, що довіреність посвідчена на підставі укладеного в усній\~ формі безоплатного договору доручення і зазначено, що довіреність укладена в м. Волноваха, що не відповідає дійсності і спростовується вище наведеними доказами. Доводи позивача, про те що він звертався до приватного нотаріуса [PERSON]І з приводу скасування довіреності вбачається з постанови від 07.09.2015 року згідно якої вбачається, що відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме скасувати видану ним довіреність, ксерокопія якої є наявною у справі. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] і третя особа приватний нотаріус Волноваського районного нотаріального округу [PERSON] не надали до суду заперечень на позовну заяву, що дає суду право визнати, що позовні вимоги вони визнали, тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача понесені нею судові витрати 243.60 гривень сплаченого судового збору, враховуючи, що при укладанні довіреності була присутня відповідачка [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.27, 202-204, 209, 216, 236, 249, 1008 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5,

Outcome: approved