Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач 14.05.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу з урахуванням відсотків і встановленого індеку інфляції за час прострочення зобов`язання до часу винесення судом рішення. В обгрунтування позову зазначив, що 01 квітня 2016 року позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 160125,00 грн., що еквівалентно 6100 доларів США строком на один рік, а саме до 01.04.2017 року. Відповідач періодично працює в Республіці Польща та обіцяв повернути борг, але станом на день звернення до суду кошти не повернув, переховується, внаслідок чого змушений звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 27.09.2019 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. 01 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики №б/н, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 160125,00 грн., що еквівалентно 6100 доларів США, строком повернення до 01 квітня 2017 року. Факт отримання грошових коштів підтверджено розпискою. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики №б/н від 01.04.2016року (строк повернення 01.04.2017 року) грошові кошти не повернув. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 01.04.2016 року в загальній сумі 160125,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних. Розрахунок за договором позики №б/н від 01.04.2016 року: строк виконання обов`язку 01.04.2017 року, тому кількість днів прострочення зобов`язання 939 днів (з 02.04.2017 р. до 28.10.2019 р.), сума боргу. 160125,00грн., відповідно 3% річних 12358,14 грн. (160125,00 * 3%/100%/365 *939), що дорівнює 14358,14 грн. Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу. Розрахунок інфляційних втрат за договором позики №б/н від 01.04.2016 року: загальний відсоток інфляції, за період з квітня 2017 року по жовтень 2019 року становить 1,24. Тому інфляційні втрати становлять 38430,00 грн. (160125,00 * 1,24 - 160125,00). Враховуючи вищевикладене, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 160125,00 грн. борг за договором позики №б/н від 01.04.2016 р., 12358,14 грн. 3 % річних та 38430,00 грн. інфляційні втрати. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1970 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 28 жовтня 2019 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved