Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 24.10.2016 року в суд з цим позовом, та уточнивши вимоги позовук від 19.10.2017 року, просила визнати за нею право приватної власності за набувальною давністю на гараж №704, зазначений у плані під літ. «А» з погребом під частиною будівлі літ. «а», загальною площею 20,8 кв.м., основною площею 20,8 кв.м., який розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ, провулок Південний. Підставою цьому зазначала те, що з 10 лютого 2004 року по теперішній час (сплинуло більше десяти років), вона постійно, фактично, добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим нерухомим майном, а саме гаражем №704 за адресою: Одеська область, м. Подільськ, провулок Південний, сплачує комунальні послуги, ремонтує його, підтримує в належному стані, то відповідно до ст.344 ЦК України набула право власності на це майно за набувальною давністю, в звязку з чим вона вимушена з цією позовною заявою звернутися до суду. В ході судового розгляду справи позивачка та її представник за довіреністю [PERSON] підтримали позов у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, та підтвердили обставини, викладені у позові. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім відсутності заперечень з боку відповідачів стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як вбачається з копії Технічного паспорту на гараж виготовлений 17.01.2017 року КП «Інвентаризатор» на імя [PERSON], в натурі є: гараж зазначений у плані під літ. «А» з погребом під частиною будівлі літ. «а», загальною площею 20,8 кв.м, основною площею 20,8 кв.м, який розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ. провулок Південний. Згідно Звіту про оціночну (ринкову вартість) гаражу №704, розташованого за адресою: Одеська область, м. Подільськ. провулок Південний, його ринкова вартість складає 19822,00 грн. Гараж №704, розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ. провулок Південний, належав [PERSON] на підставі реєстраційного повідомлення про те, що гараж розташований в провулку Південний 248 в м. Котовськ зареєстрований за ним на праві приватної власності на підставі рішення виконкому Котовської міської ради народних депутатів №196 від 21.05.1977 року та записано в реєстрову книгу №40 стор.92 за реєстровим № 90. 04 липня 1996 року Котовським районним судом Одеської області по справі №2-176/96 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя придбаного в період шлюбу було винесено ухвалу про затвердження мирової угоди від 04 липня 1996 року, укладеної між [PERSON] та [PERSON] про розподіл спільного майна придбаного в період шлюбу та закриття провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна придбаного в період шлюбу, а також за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна придбаного в період шлюбу. Відповідно до п.1 мирової угоди укладеної 04 липня 1996 року [PERSON] та [PERSON] про розподіл спільного придбаного ними майна в період шлюбу, [PERSON] було залишено в користування гараж, розташований в провулку Південний, 248 в м.Котовськ Одеської області, з відмовою від позовних вимог до [PERSON] про розподіл спільного майна придбаного в період шлюбу. 10 лютого 2004 року між позивачкою та [PERSON] і [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вищезазначеного гаражу, який розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ (колишня назва Котовськ), провулок Південний квартал № 248. За умовами договору купівлі-продажу, позивачка повністю сплатила [PERSON] і [PERSON] вартість гаражу придбаного за договором, який розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ (колишня назва Котовськ), провулок Південний, квартал № 248 в розмірі 400 доларів США. Після чого, продавці [PERSON] та [PERSON] зобовязалися протягом місяця зявитися до нотаріуса й посвідчити нотаріально нашу угоду. Однак, після отримання коштів, [PERSON] та [PERSON] свої зобовязання, щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гаражу, належним чином не виконали. 24 липня 2015 року помер [PERSON]. Його єдиною спадкоємицею першої черги за законом є донька - [PERSON], яка не заперечує проти позовних вимог та не претендує на спірний гараж. За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти гаражем №704 за адресою: Одеська область, м. Подільськ. провулок Південний, та беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved