Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON], 31 липня 2018 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилася спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею - 35,7 кв.м.. Згідно заповіту спірне майно було заповідане їй. Спадщину, що відкрилася вона прийняла як особа, що звернулася з відповідною заявою до нотаріуса (ст.1269 ЦК України). Нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи н зазнчене житло. Житловий будинок був побудований ще 60-х роках минулого століття, а тому такі документи і не збереглися. Іншого способу не визнаного права у неї не було, що і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею - 35,7 кв.м. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і охоронюваних інтересів сторін і інших осіб, у відповідності з вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (нині - частина 4 статті 206 ЦПК) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З урахуванням того, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає це визнання. Отже суд констатує, що позивач, як спадкоємець за заповітом (ст.1235 ч.1 ЦК України), прийняла спадщину після смерті [PERSON] (ст.1269 ч.1 ЦК України) і тим самим набула право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], загальною площею 63,4 кв.м, житловою площею - 35,7 кв.м. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1269 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України,

Outcome: approved