Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.12.2017 року звернулась із позовом до відповідачів, в якому просить перерозподілити ідеальні частки між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на належну їй частину житлового будинку з надвірними будівлями. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2018 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2018 року в порядку забезпечення доказів, суд зобов'язав КП «Харківське Міське БТІ» провести перерозподіл ідеальних часток між співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] з урахуванням приміщень № 1-1, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 житлової прибудови літ. «А4-1» загальною площею 64,3 кв.м. в житловому будинку на які було визнано право власності за позивачем на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова, справа № 2-2608/08/01 від 03.06.2008 р. та надати розрахунок часток співвласників житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] про перерозподіл ідеальних часток та визнання права власності, підготовче провадження по вищевказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору дарування № 7702 від 18.09.2004 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А. вона є власником 93/300 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м.Харкова, справа № 2-2608/08/01 від 03.06.2008 р, за позивачем визнано право власності приміщення на № 1-1, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 житлової прибудови літ. «А4-1» загальною площею 64,3 кв.м. в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова, у справі № 2018/497/2012 від 04.05.2012 р, було перерозподілено ідеальні частки між співвласниками цього житлового будинку, однак цим рішенням не враховані приміщення № 1-1, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 житлової прибудови літ. «А4-1» загальною площею 64,3 кв.м. в житловому будинку які позивач за власні кошти побудувала та на які у встановлений згідно законодавства порядок було визнано право власності на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова, справа № 2-2608/08/01 від 03.06.2008 р. При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі на даний час не становлять одиницю, що перешкоджає власнику належним чином оформити правовстановлювальні документи на майно та здійснити державну реєстрацію права власності на належну їй частку майна. За таких обставин, позивачка була вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, будучи завчасно повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору дарування № 7702 від 18.09.2004 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гавриловою С.А. позивач є власником 93/300 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6-7) Відповідно до ст. 356. Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч.3 ст. 357 Цивільного кодексу України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Рішенням Київського районного суду м.Харкова, справа № 2-2608/08/01 від 03.06.2008 р, за позивачем визнано право власності приміщення на № 1-1, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 житлової прибудови літ. «А4-1» загальною площею 64,3 кв.м. в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с.9) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова, у справі № 2018/497/2012 від 04.05.2012 р, було перерозподілено ідеальні частки між співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а саме:[PERSON] - 42/100 частини;[PERSON] - 18/100 частин;[PERSON] - 4/100 частини;[PERSON] - 34/100 частини;[PERSON] - 1/100 частини;[PERSON] - 1/100 частини. (а.с.13) Вказаним рішенням суду при перерозподілі ідеальних часток не враховані приміщення № 1-1, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 житлової прибудови літ. «А4-1» загальною площею 64,3 кв.м. в житловому будинку які позивач за власні кошти побудувала та на які у встановлений згідно законодавства порядок було визнано право власності на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова, справа № 2-2608/08/01 від 03.06.2008 р. Згідно з п 3.8. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 р. за N 774/14041, розрахунок розміру часток у спільній власності на вбудовані приміщення в житлових будинках та приміщення в громадських будинках провадиться пропорційно до загальної площі приміщень. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова, справа № 2018/497/2012 від 04.05.2012 р, перерозподілені ідеальні частки між співвласниками які в сумі становлять одиницю, однак з урахуванням житлових приміщень на які визнано право власності за позивачем, збільшується розмір частки позивача в спільному майні, а отже розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі буде перевищувати одиницю. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних..документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. На підставі ухвали Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2018 року в порядку забезпечення доказів, 26.04.2018 року КП «Харківське Міське БТІ» провело технічну інветаризацію і перерозподіл ідеальних часток між співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надало технічний паспорт і довідку про перерозподіл ідеальних часток від 26.04.2018 року за № 1034983. (а.с. 88-94) Відповідно до довідки ідеальні частки перерозподіляться наступним чином: [PERSON] - 311/1000 часток замість 42/100 часток; [PERSON] - 393/1000 часток замість 18/100 часток; [PERSON] - 30/1000 часток замість 4/100 часток; [PERSON] - 252/1000 часток замість 34/100 часток; [PERSON] - 7/1000 часток замість 1/100 часток; [PERSON] - 7/1000 часток замість 1/100 часток. Так як в КП «Харківське Міське БТІ» міститься інформація станом на 31.12.2012 року згідно якої співвласником житлового будинку є [PERSON] то відповідно і в довідці про перерозподіл ідеальних часток проведено перерозподіл частки [PERSON]. 19.09.2013 року частку 34/100 житлового будинку яка належала [PERSON] було продано на прилюдних торгах та видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: [NUMBER] від 19.09.2013 року. Власником 34/100 частин житлового будинку став відповідач [PERSON], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. (а.с. 14) Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 16. Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. .Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved