Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивач 24 березня 2016 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточнень зазначив, що він у 2011 році зареєстрував у належній йому квартирі місце проживання відповідача. З березня 2011 року відповідач проживає в іншому місці, та жодного разу не з`являлася у квартирі [ADDRESS]. Відповідач за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні послуги. Позивач просив визнати [PERSON]такою, що втратила право користування квартирою № 203 будинку № 46 по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки не повідомив, письмових заяв не надходило. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Треті особи у судове засідання не зявилися, про день і час проведення слухання справи повідомлялися належним чином, письмово просили слухати справу у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON], на підставі довідки кооперативу про виплату від 10.12.1992 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.9). Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.14). Однак, судом встановлено, що відповідач за адресою: [ADDRESS]не проживає з березня 2011 року, в квартирі відсутні її особисті речі. Конституція України в статті 47 закріплює право кожної людини на житло. При цьому задекларовано, що держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадяни, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, якщо член сімї наймача був відсутній в спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, то в судовому порядку він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В сулу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 203 будинку № 46 по вул. Братів Трофімових в м. Дніпропетровську. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, і

Outcome: approved