Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач 16.10.2014 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 05.12.2007 року в відділі РАЦС. Від спільного проживання у них є син - [PERSON], [INFO], син проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Після закінчення школи син продовжує навчатись і є студентом 3 курсу Університету «Україна» соціально-правового факультету за спеціальністю «правознавство». Він навчається на денній формі, на платній основі і стипендію не отримує. Вартість навчання 9100 грн. на рік, термін навчання триває до 01.07.2016 року. Так як син не має самостійного заробітку, то знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2012 року з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] до 01.07.2014 року, однак син продовжує навчатись, а по рішенню суду стягнення аліментів вже припинено, тому вона змушена звертатись до суду з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно до досягнення сином 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 6). 27.11.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів, відповідно до якого з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача з 05.11.2012 року до 01.07.2014 року включно, в зв'язку з його навчанням (а.с. 10). Однак [PERSON], [INFO] продовжує навчання та є студентом денної форми навчання Білоцерківського інституту економіки та управління вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» і в даний час навчається на 3 курсі соціально-правового факультету за спеціальністю «Правознавство», термін навчання в інституті до 01.07.2016 року. Навчається на платній основі і стипендію не отримує, вартість навчання 9100 грн. (а.с. 2). Позивач утримує сина одна, сплачує кошти за навчання, одягає його, кормить, син навчається на денній формі, не працює, потребує матеріальної допомоги, батько добровільно матеріальної допомоги на утримання та навчання сина не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що [PERSON] утримує сина одноособово, [PERSON] навчається на денному відділенні, не працює, відповідач є працездатним, добровільно матеріальної допомоги не надає, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 16.10.2014 року до 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved