Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 січня 2014 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визнання права набувальної власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 11 вересня 1966 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який помер [INFO] . Рішенням Дружківської міської ради від 05 липня 1978 року за № 75-5 [PERSON] був переданий у володіння гараж, розташований по [ADDRESS]. Увесь час вона та її чоловік користувались вказаним гаражем, але в БТІ він нє був зареєстрований, тому в наступний час вона не має можливості оформити спадщину на гараж наступним чином. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка на все майно, крім гаража. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на гараж в порядку набувальної давності. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. С позовними вимогами погодився. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши позивача, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. У відповідності до вимог ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Зі справи вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Дружківської міської ради від 05 липня 1978 року було передано у володіння гараж, витребуваний із володіння громадянина [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом № 570, зробленим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецької області (а.с. 8 ). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивачка, яка прийняла спадщину, отримав свідоцтво про право на спадщину на все майно, крім гаража. Позивачка [PERSON] з 1978 року відкрито, добросовісно та безперервно користується гаражем, що підтверджується наданими нею доказами, зокрема, технічним паспортом на гараж, де власником вказано [PERSON] від 08 жовтня 2013 року, планом гаража (а.с. 12-14 ) Отже, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести саме позивач, є: законність об'єкту володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність. Гараж, який розташовано по вул. Індустріальна, на який претендує позивачка, є узаконеним об'єктом володіння, право власності належить [PERSON], що помер [INFO]. Суд, вважає, що добросовісність та відкритість володіння гаражем доведена позивачкою у судовому засіданні. Будь-яких доказів на спростування такого висновку до суду надано не було. Зі справи також вбачається, що позивачка [PERSON] володіє вказаним гаражем безперервно з 1978 року, у тому числі, з 01 січня 2001 року, як це передбачено п.8 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, оскільки вона добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років володіє вказаним гаражем.

Outcome: approved