Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 18.07.2016 року в суд з цим позовом, та просила винести рішення суду, яким встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611 на земельну ділянку площею 3,1090 га на території Липецької сільської ради Котовського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року, на імя [PERSON], належить [PERSON] та являється дійсним за відсутності печатки; визнати за нею, [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку, площею 3,1090 га, на території Липецької сільської ради Котовського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯА №840611, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010552500126, виданого головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року, та на грошові вклади на імя [PERSON] у філіалі №823/010 Липецького відділення Ощадного банку України, рахунок №915510824, на суму 8649,90 грн., з процентами та компенсаційними виплатами, як спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], який помер 03.09.2012 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.03.2011 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3,1090 га., що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611, виданого головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року. Єдиним спадкоємцем спадкового майна покійної [PERSON], являвся її чоловік [PERSON], інших спадкоємців немає. Після її смерті, [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, постійно проживав з покійною лоужиною [PERSON] та був з нею зареєстрований в [INFO], зробив поточний ремонт в будинку, обробляв присадибну ділянку, в нього знаходився державний акт на спадкову земельну ділянку, поховав дружину. 03.09.2012 року помер [PERSON] Ф, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3,1090 га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611, виданого головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року та грошові вклади на ім'я [PERSON] у філіалі №2823/010 Липецького відділення Ощадного банку України, рахунок №915510824, на суму 8649,90 грн, які він заповів їй, згідно заповіту, посвідченому секретарем Липецької сільської ради Котовського району 14.04.2011 року, реєстр №36, даний заповіт не змінювався та не скасований. В передбачений законом шестимісячний строк, вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю круглої печатки Котовського районного управління земельних ресурсів на державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на ім'я [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області №871/02-14 від 21.09.2015 року. Внаслідок наведеного вище, вимушена звернутися із зазначеною позовною заявою до суду, бо інакше не може усунути обставини в інший, ніж в судовому порядку спосіб з підстав наведених вище. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, без пояснення цьому причин. Заперечень до позову не представив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2011 року у с. Липецьке Котовського Одеської області у віці 75 років померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №260242 від 18.03.2011 року). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,1090 га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611, виданого головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року. Судом встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611 на земельну ділянку площею 3,1090 га на території Липецької сільської ради Подільського (до перейменування - Котовського) району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року, на імя [PERSON] без відповідної печатки Котовського районного управління земельних ресурсів дійсно належить [PERSON], що підтверджується письмовими доказами справи: -копією свідоцтва про смерть [PERSON]; -копією державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611; -копією листа державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області №871/02-14 від 21.09.2015 року; -копією листа управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №Г-1370/0-1625/6-16 від 12.07.2016 року. [PERSON] заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після її смерті, має здійснюватись за законом. Спадкоємцем спадкового майна покійної [PERSON], являвся її чоловік [PERSON] Після її смерті, [PERSON] прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, постійно проживав з покійною дружиною [PERSON] та був з нею зареєстрований в [INFO]. 03 вересня 2012 року у с. Липецьке Котовського Одеської області у віці 81 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №310804 від 03.09.2012 року). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,1090 га, що розташована на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №840611, виданого головою Котовської райдержадміністрації 21.12.2005 року, та у вигляді на грошових вкладів на імя [PERSON] у філіалі №823/010 Липецького відділення Ощадного банку України, рахунок №915510824, на суму 8649,90 грн., з процентами та компенсаційними виплатами. [PERSON] І склав заповіт, посвідчений 14 квітня 2011 року секретарем Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано у реєстрі за №36, згідно якого заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті та на що він за законом матиме право. Позивачка в межах передбаченого законом 6-місячного строку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Листом державного нотаріуса Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області №871/02-14 від 21.09.2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у вигляді земельної ділянки, в зв'язку з відсутністю круглої печатки Котовського районного управління земельних ресурсів на державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому на ім'я [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати документа, що підтверджує право власності. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, позбавляє її права на оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Відповідно порушене право спадкоємця підлягає судовому захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Доказів оспорювання чи не визнання права спадкоємця на грошові вклади спадкодавця, а також неможливості отримання нею в установленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ці вклади, матеріали справи не містять, а тому підстав для задоволення позову у цій частині вимог суд не вбачає.

Outcome: partial