Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

позивач, [PERSON] 07 червня 2018 року звернувся до суду з позовом Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я. Провадження у справі відкрито 11 червня 2018 року. У своєму позові [PERSON] просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на його користь 160000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов'язкових платежів, обґрунтовуючи свої вимоги тим що, він пропрацював на підприємстві відповідача - шахті Центральна РУ 20 Партзїзду (правонаступник якого є - [PERSON] «Суха Балка») в період з 1976 року по 2002 рік за посадами: підземним прохідником, плотніком. 30.08.2002 року звільнений із підприємства відповідача за ст.38 КЗпП України по виходу на пенсію. 18 травня 1993 року Українським науково - дослідним інститутом промислової медицини складено повідомлення про хронічне професійне захворювання в якому вказано виробничий фактор, що викликав професійне захворювання - пил, шум, вібрація, та встановлено професійне захворювання за діагнозом: вібраційна хвороба 1 ступеню, нейросенсорна приглуховатість2 ст.. Висновком МСЕК йому первинно 21 вересня 1993 року встановлено 25% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням. Висновком МСЕК від 05 грудня 1994 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Висновком МСЕК від 07 жовтня 2003 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням та третя група інвалідності безстроково. Згідно висновків лікарів йому рекомендовано спостереження у лікарів за місцем проживання, постійний прийом лікарських засобів, оздоровлення в санаторії профілакторії, санаторно курортне лікування, щорічні курси реабілітації. Окрім того, він постійно переносить і фізичні страждання, постійний шум у голові, підвищення АТ, головний біль, запаморочення при зміні положення тіла з потемнінням у очах, зниження зору та хитання при ходьбі, слабкість в лівих кінцівках, біль і терпкість у руках, ногах, часті судоми мязів кінцівок, біль у великих суглобах кінцівок, стійкий біль у поперековому відділі з іррадіацією в праву ногу, утруднену ходу, біль у області серця, задишку, а також і моральні страждання, а саме: постійний біль у спині та суглобах не дає спокійно відпочивати, постійний шум у голові гнітить, постійно приходять думки що отримане захворювання неможливо вилікувати, стан здоров, не поліпшується, що викликає страждання і переживання. Він змушений постійно приймати медикаментозне лікування. Порушено звичайний для нього спосіб життя, захворювання вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Порушено нормальні життєві звязки внаслідок неможливості вести активне життя. Професійне захворювання спричинило йому моральні страждання та переживання, оскільки він сумлінно працював на підприємстві відповідача все своє життя, а відповідач натомість недотримувався правил охорони праці, тим самим ушкодив його здоров'ю. Таким чином, відповідач, незабезчивши на його робочому місці безпечні та нешкідливі умови праці, порушив його законні права, що призвели до професійного захворювання, втрати працездатності, до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткові зусиль для організації свого життя. У судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності, підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на зазначені в позовній заяві факти, зазначивши, що в звязку з отриманим професійним захворюванням, втратою працездатності в розмірі 40% на безстроковий термін, [PERSON] зазнає фізичного болю та моральних страждань. Представник відповідача в справі Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» [PERSON], позов не визнала у повному обсязі, та вказала, що діючим законодавством про працю, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадках втрати працездатності та заподіяння шкоди здоровю працівника. Зазначила, що вини відповідача у завдані шкоди здоровю [PERSON], і завдання йому моральних страждань, не має. Крім того, позовні вимоги не доведені [PERSON]., та його представником. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] пропрацював на підприємстві відповідача - шахті Центральна РУ 20 Партзїзду (правонаступник якого є - [PERSON] «Суха Балка») в період з 1976 року по 2002 рік за посадами: підземним прохідником, плотніком. 30.08.2002 року звільнений із підприємства відповідача за ст.38 КЗпП України по виходу на пенсію. 18 травня 1993 року Українським науково - дослідним інститутом промислової медицини складено повідомлення про хронічне професійне захворювання в якому вказано виробничий фактор, що викликав професійне захворювання - пил, шум, вібрація, та встановлено професійне захворювання за діагнозом: вібраційна хвороба 1 ступеню, нейросенсорна приглуховатість 2 ст.. Висновком МСЕК йому первинно 21 вересня 1993 року встановлено 25% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням. Висновком МСЕК від 05 грудня 1994 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності. Висновком МСЕК від 07 жовтня 2003 року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням та третя група інвалідності безстроково. Згідно до наданих у якості доказів медичних довідок [PERSON], в звязку з погіршенням стану здоровя неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в амбулаторії та міській лікарні. Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: нагляд лікарів за місцем проживання, прийом медикаментів, щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії профілакторії, санаторне - курортне лікування. Таким чином, та обставина, що [PERSON], захворів професійними захворюваннями, внаслідок того, що відповідачем не були створені належні і безпечні для здоровя працівників умови праці підтверджені такими документами, - виписками з акту огляду МСЕК та виписками з історії хвороби, характеристикою санітарно-гігієнічних умов праці, медичними довідками. В судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємстві відповідача позивач тривалий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Щодо відшкодування моральної шкоди за професійним захворюванням, яке було встановлено у 1993 році слід зазначити наступне. Суд вважає, що в даному випадку відповідач - [PERSON] «Суха Балка» - повинен виплатити позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сімї, і рівних та невідємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обовязком держави (ст. 3 Конституції України). Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно Рішення Конституційного Суду № 20-рп/2008 від 08 жовтня 2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Що стосується доводів представників [PERSON] «Суха балка» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача позивачу спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог\~ст. 237-1 КЗпП України\~суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON], була заподіяна шкода здоровю, він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 40% відсотків. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки, має постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого професійного захворювання, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем [PERSON] «Суха Балка» позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 40% відсотків. Суд врахував і той факт, що всю свою трудову діяльність позивач пропрацював в шкідливих умовах з перевищенням гранично допустимих показників, лише на підприємстві відповідача. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 30 000 гривень 00 копійок, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial