Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, звернувся в суд з позовом до Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 17.12.1989 та довідкою Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 110 від 05.02.2020. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Згідно довідки Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 05.02.2020 № 107, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,25 га. Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцями першої черги за законом є його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Згідно довідки Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 05.02.2020 № 106, на час смерті [PERSON] разом з ним проживала і була зареєстрована дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували вищевказаний житловий будинок по половині. [PERSON] , фактично прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , стала власником половини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак не оформила своїх спадкових прав на вищезгадане майно. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: половина житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Померла [PERSON] залишила заповіт, згідно із яким, спадкоємцем зазначеного її майна є дочка - [PERSON] . Таким чином, позивач успадкувала цілий житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті батька - [PERSON] та після смерті матері - [PERSON] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., [PERSON] успадкувала земельну ділянку після смерті [PERSON] . Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Візінський В.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовільнити. Відповідач Раковецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради; позов визнають. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про визнання позовних вимог, в яких просять судовий розгляд провести за їх відсутності.Зазначили, що повністю визнають заявлені до них вимоги і не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі; від своєї частки у колгоспному дворі у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] відмовляються, на неї не претендують і претендувати не будуть. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 17 грудня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989, встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки № 110, виданої 05.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [ADDRESS] є бувша назва вулиці [ADDRESS] ; господарство - бувший колгоспний двір, головою якого був [PERSON] . З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 20.02.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1951 році, господарські будівлі та споруди в 1990, 1991 роках. Копія висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП [PERSON] стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 25.02.2020 становить 110676 грн. Довідкою № 107, виданою 05.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що за господарством в [ADDRESS] числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: голова господарства - [PERSON] , 1929 р.н., дружина [PERSON] , 1932 р.н., дочка [PERSON] , 1961 р.н., внук [PERSON] , 1981 р.н., внук [PERSON] , 1979 р.н., внука [PERSON] , 1988 р.н., що стверджено довідкою № 109, виданою 05.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Як вбачається із копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 11.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на - [PERSON] , про що 11.04.2014 складено відповідний актовий запис № 25. Про те, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу 29.05.2007 (актовий запис № 6) присвоєно прізвище - « [PERSON] », стверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025577043 від 12.02.2020, наданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] в с.Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 05.08.2004 зроблено запис за № 12, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.08.2004 року Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] свідчать копії: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 березня 1961 року, актовий запис № 12 від 13 лютого 1961 року; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00025577279 від 12.02.2020, наданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого слідує, що після державної реєстрації шлюбу, актовий запис № 23 від 03.09.1978, позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] були подружжям, [INFO] одружилися, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 25.04.1952 зроблено відповідний запис за № 3, що стверджено копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16.03.1979. На час смерті [PERSON] , 1929 р.н., який помер [INFO] , а/з № 12 в господарстві в [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1932 р.н., дочка [PERSON] , 1961 р.н., внук [PERSON] , 1981 р.н., внук [PERSON] , 1979 р.н., внука [PERSON] , 1988 р.н., що стверджено довідкою № 106, виданою 05.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 452/01-16 від 10.04.2020 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59991420 від 10.04.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, в рівних частках, після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] (позивач) та дружина [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак документи про спадкування не оформили. За заповітом, посвідченим 16.02.2015 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій № 5, [PERSON] , [INFO] , урож. Раковець на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким: належний їй на правах особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку і цінні папери, рухоме і нерухоме, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, що буде належати їй на день її смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла дочці [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 57417789 (номер в реєстрі нотаріальних дій 5), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41231716, виданою 14.08.2015 Приватним нотаріусом Яшан Р.Р., у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] померла [INFO] в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області у віці 83 років, актовий запис № 6 від 02.03.2015, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.03.2015 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] (позивач). На час смерті [PERSON] , 1932 р.н., яка померла [INFO] , а/з № 6 в господарстві в [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1961 р.н., внук [PERSON] , 1979 р.н., внука [PERSON] , 1988 р.н., правнука [PERSON] , 2008 р.н., що стверджено довідкою № 108, виданою 05.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 108/2015, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець за заповітом позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 14.08.2015 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 41231718 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 14.08.2015 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 57818324 (номер у нотаріуса 108/2015), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] , - судом не встановлено. 04.02.2020 [PERSON] приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 232 на земельну ділянку, площею 0,1644 га, що розташована на території Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] . Дане свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 65457520, що доводиться копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59281873, наданого 04.02.2020. До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована нею за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшан Р.Р. від 28.02.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті мами [PERSON] . Причиною відмови нотаріуса є те, що [PERSON] не надала правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлої матері [PERSON] на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] , та як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору та органом місцевого самоврядування, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved