Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся 12.07.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 20 лютого 2014 року померла його тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2771га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області №103/04 від 23.03.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 079364, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5 № 00282. В звязку з тим, що на день смерті його тітки - [PERSON], померлої 20 лютого 2014 року, він постійно проживав разом з нею в одному житловому будинку та вів спільне господарство, то за законом, він фактично прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, складеним нею на його імя, посвідченим секретарем Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області [PERSON] 03 грудня 2009 року, зареєстрованому в реєстрі за №88. Крім нього, інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 20 лютого 2014 року, або фактично прийнявших спадщину - немає. В липні 2017 року він звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно, як спадкоємець за заповітом. Але, в звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №079364, був втрачений й надати його нотаріусу він не зміг, в наявності була лише ксерокопія цього державного акту, отримана ним в орендаря вищезазначеної земельної ділянки, а також в звязку з тим, що на час відкриття спадщини, він не був зареєстрований за однією ж адресою зі спадкодавцем, то державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON], померлої 20 лютого 2014 року. Одночасно, державним нотаріусом йому було розяснено, що з приводу встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини й визнання за ним права власності на спадкове майно, як за спадкоємцем за заповітом, йому необхідно звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем (його тіткою) - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої - 20 лютого 2014 року; визнати за ним право приватної власності на спадкове майно - [PERSON], померлої 20 лютого 2014 року, в вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,2771 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області №103/04 від 23.03.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 079364, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5 № 00282, як за спадкоємцем за заповітом. Позивач в ході судового розгляду підтримав заявлені вимоги повністю. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої проти позову не заперечував та просив розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, 20 лютого 2014 року у віці 79 років в с. Липецьке Котовського району Одеської області померла [PERSON] (актовий запис №183), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №363753 від 20.02.2014 року. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Отже, її його смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2771 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області №103/04 від 23.03.2004 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 079364, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5 № 00282, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією цього державного акту долученої до справи. Згідно довідки відділу у Подільському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області №3924/115-17 від 06.09.2017 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, відповідно до Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Леніна», з урахуванням індексації станом на 01.01.2017 року становить 60860,99 грн. [PERSON] склала заповіт, посвідчений 03 грудня 2009 року секретарем Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №88, згідно якого земельну ділянку розміром 2,2771 га, на підставі державного акту серії ІІІ-ОД № 079364 заповіла [PERSON], [INFO] Судом встановлено факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем (його тіткою) - [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої - 20 лютого 2014 року, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які свідчили, що позивач із своє дружиною за життя допомагав своїй тіці по лінії батька [PERSON], яка проживала у с.Олесанедрівка Куяльницької сільради, а коли остання захворіла то він забрав її до себе у с.Липецьке де лікував і доглядав. Остання була лежачою хворою, хворіла близько року та померла. Позивач хоронив її оскільки інших родичів у неї не було. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 20 лютого 2014 року, у вигляді земельної ділянки площею 2,2771 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у звязку з необхідністю встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена обява в газеті «Котовська реклама» №27(716) від 05.07.2017 року.. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно. Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову з земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved