Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.02.2021 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 06.06.2019, мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.03.2019 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн щомісячно, судове рішення пред`явлено на примусове виконання до органу ДВС. Вказувала, що відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконує, існує заборгованість зі сплати аліментів. Позивач зазначала, що в січні 2021 року дитина пройшла курс лікування в приватному стоматологічному кабінеті, за надані медичні послуги позивач сплатила 9020 грн, половину яких має відшкодувати відповідач. В поданій до суду позовній заяві просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 4510 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.02.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем [PERSON] 12.02.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти сплати 4510 грн, однак через тяжке фінансове становище не міг своєчасно надати фінансову допомогу. 16.02.2021 відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.03.2019 з 3000 грн щомісячно на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.02.2021 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів повернуто [PERSON] . 22.02.2021 відповідачем [PERSON] подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.02.2021 відмовлено в задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи з повідомленням сторін в судовому засіданні. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 30.04.2014 перебували в зареєстрованому шлюбі\~який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2019 в справі № 552/1930/19, яке вступило в законну силу. Також встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.03.2019 в справі № 552/738/19, яке вступило в законну силу, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 08 лютого 2019 року. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , будучи батьком дитини, добровільно участі в утриманні дитини [PERSON] , [INFO] , не приймав, з нього стягнуто аліменти в судовому порядку. Встановлено, що позивач [PERSON] , на утриманні якої знаходиться дитина [PERSON] , 2014 року народження, 26.01.2021 здійснила оплату наданих дитині стоматологічних послуг на загальну суму 9020 грн (а.с. 14-16). Оскільки такі витрати викликані особливими обставинами, хворобою дитини, суд приходить до висновку, що в силу норм ст. 185 СК України відповідач [PERSON] зобов`язаний брати участь у таких витратах. Суд приходить до висновку про визначення розміру участі батька в додаткових витратах на дитину виходячи з розміру половини таких витрат, які мають бути ним відшкодовані позивачу після їх фактичного понесення, разово, як того просить позивач в поданій до суд позовній заяві. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 4510 грн як половина вартості понесених додаткових витрат на дитину. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 908 грн.

Outcome: approved