Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач 14.04.2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що з 03 березня 2012 року призначений на посаду генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». З 04 грудня 2013 року, пішов у відпустку по догляду за дитиною до 3-х років. 15 грудня 2015 року, [PERSON] повернувся з відпустки по догляду за дитиною до 3-х років на посаду генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства. 12.02.2016 року рішенням Голови Києво-Святошинської районної ради VІ скликання № 70-04 від 28 січня 2016 року, [PERSON] звільнений з посади генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» згідно п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України. Також, 12 лютого 2016 року розпорядженням Голови Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання № 22-к, [PERSON] призначений виконуючим обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» з 15 лютого 2016 року до призначення генерального директора цього підприємства в установленому порядку. 25 березня 2016 року розпорядженням Голови Києво-Святошинської районної ради УІІ скликання [PERSON] № 41-к звільнено [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». У вказаному розпорядженні зазначено, що [PERSON] звільнено згідно п.9 ст.36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з виробничою необхідністю. Відповідно до п.9 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України: «Підставами припинення трудового договору є:. підстави , передбачені іншими законами..». Зазначає, що в жодному Законі Україні не зазначено, що виконуючий обов`язки генерального директора або будь-який працівник може бути звільнений у зв`язку з виробничою необхідністю. Крім того, вказують, що голова Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання [PERSON] виніс розпорядження № 41-к від 25 березня 2016 року без вивчення, попереднього розгляду, підготовки висновків та/або рекомендацій постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, капітального будівництва, агропромислового комплексу, охорони навколишнього середовища Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання. Вивчення, попередній розгляд, підготовка висновків та/або рекомендацій постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, капітального будівництва, агропромислового комплексу, охорони навколишнього середовища Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання є обов`язковою при звільненні з посади виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». Зазначає, що в порушення п.14.4.53 «Положення про постійні комісії районної ради», затвердженого Рішенням Києво-Святошинської районної ради сьомого скликання № 11-02 від 24.11.2015 року, звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» відбулося без вивчення, попереднього розгляду, підготовки висновків та/або рекомендацій постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, капітального будівництва, агропромислового комплексу, охорони навколишнього середовища Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання. Також зазначає, що п.3.1.6 «Порядку управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області»: затвердженого Рішенням Києво-Святошинської районної ради сьомого скликання № 485-42 від 31 березня 2015 року: « в разі відсутності керівника підприємства, установи, організації головою ради призначається тимчасово виконуючий обов`язки керівника підприємства, організації або установи до призначення керівника, у відповідності до даного Положення. Згідно з п.3.1.1 «Порядку управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області»: затвердженого Рішенням Києво-Святошинської районної ради сьомого скликання № 485-42 від 31 березня 2015 року : «Призначення на посаду керівника підприємства, організації та установи здійснюється розпорядженням голови ради на підставі рішення районної ради». Однак, після звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства», на КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» не було призначено генерального директора, а знову було призначено в.о. генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». Звільнення відбулося 25.03.2016 року, проте в порушення ч.2 ст.47 КЗпП України в день звільнення з розпорядженням ознайомлений не був і про своє звільнення [PERSON] дізнався з телеграми, яку отримав 30.03.2016 року (адреса відправника: [PERSON] [ADDRESS]), якою повідомлено, що «у зв`язку з звільненням слід прибути до 31.03.2016 року, в робочий час для підписання акту приймання передачі документів передачі справ та проведенням інвентаризації. Проте, 31 березня 2016 року прибувши до КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства», відповідальні особи підприємства не повідомили [PERSON] , а ні коли його звільнено, а саме: з якої дати, а ні на підставі якого документа його звільнено, а також не ознайомили з будь-якими документами, що стосується звільнення [PERSON] з посади в.о. генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». Факт прибуття [PERSON] до КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» 31.03.2016 року підтверджується поданою заявою [PERSON] на ім`я виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» [PERSON] № 54 від 31.03.2016 року та поданою заявою [PERSON] на ім`я в.о. генерального директора вказаної установи № 55 від 31.03.2016 року. Зазначає, що 04.04.2016 року звернувся з запитом про надання інформації щодо звільнення і лише 12.04.2016 року отримав розпорядження голови Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання [PERSON] № 41-к від 25.03.2016 року про своє звільнення з посади виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства, тобто через 19 днів, що є порушенням ч.2 ст.47 КЗпроП України. На час звернення позивача до суду не видано трудову книжку, а розрахунок проведено тільки 05.04.2016 року, хоча його звільнено 25 березня 2016 року, але [PERSON] продовжував працювати з 25.03.2016 року по 29 березня 2016 року, що підтверджується підписанням наказу № 30-к від 28 березня 2016 року, наказ № 43 від 28 березня 2016 року, платіжного доручення № 191 від 28.03.2016 року, платіжного доручення № 192 від 28.03.2016 року та платіжного доручення № 193 від 28.03.2016 року. Також зазначає, що 25.03.2016 року, [PERSON] був особисто повідомлений в телефонному режимі про проведення колегії Києво-Святошинської райдержадміністрації, яка відбулася 29.03.2016 року о 10 год. в актовій залі райдержадміністрації, на якій і був присутній [PERSON], що підтверджується відповіддю № Р-61 від 04.04.2016 року на запит про надання інформації від 04.04.2016 року. Посилаючись на ст.ст. 36, 47, 116, 232, 235 КЗпП України просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Голови Києво-Святошинської районної ради VІІ скликання [PERSON] № 41-к від 25 березня 2016 року про звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства»; визнати звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» незаконним; поновити [PERSON] на посаді виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства»; стягнути з КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» на користь [PERSON] виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 26.03.2016 року. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який також представляв КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» проти задоволення позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Представник третьої особи також в судових засіданнях проти позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову. В судове засідання призначене на 22.02.2017 року не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі представника третьої особи. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 03 березня 2012 року [PERSON] призначений на посаду генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». З 04 грудня 2013 року, [PERSON] знаходився у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. 15 грудня 2015 року, [PERSON] повернувся з відпустки по догляду за дитиною до 3-х років на посаду генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства. 12.02.2016 року рішенням Голови Києво-Святошинської районної ради VІ скликання № 70-04 від 28 січня 2016 року, [PERSON] звільнений з посади генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» згідно п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України. Також, 12 лютого 2016 року розпорядженням Голови Києво-Святошинської районної ради УІІ скликання № 22-к, [PERSON] призначений виконуючим обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» з 15 лютого 2016 року до призначення генерального директора цього підприємства в установленому порядку. 25 березня 2016 року розпорядженням Голови Києво-Святошинської районної ради УІІ скликання [PERSON] № 41-к звільнено [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства». У вказаному розпорядженні зазначено, що [PERSON] звільнено згідно п.9 ст.36 Кодексу законів про праці України у зв`язку з виробничою необхідністю. (п.9 ст.36 - підстави передбачені іншими законами. ) Рішенням «Про внесення змін до рішення Києво-Святошинської районної ради V скликання від 02.09.2010 року № 369-36-У «Про затвердження Порядку управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області» внесено зміни до рішення Києво-Святошинської районної ради У скликання від 02.09.2010 року № 369- 36-У «Про затвердження Порядку управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області» де розділом ІІІ визначено «Призначення і звільнення», а саме: п.п.3.1.1 Призначення на посаду керівника підприємства, організації та установи спільної власності /далі керівник/ здійснюється за розпорядженням голови ради, відповідно до рішення сесії. П.п.3.1.4. В разі відсутності керівника підприємства, установи, організації головою районної ради призначається тимчасово виконуючий обов`язки керівника підприємства, організації або установи до призначення директора, у відповідності до даного Положення тощо. Як убачається з Статуту Києво-Святошинського виробничого управління житлово-комунального господарства, а саме п.4.1 - управління діяльністю Києво-Святошинського ВУЖКГ здійснює його генеральний директор. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Виходячи зі змісту розпорядження Києво-Святошинської районної ради № 22-к від 12.02.2016 року вбачається, що між позивачем [PERSON] та Києво-Святошинською районною радою виникли строкові, тобто обмежені часом, обставиною або подією, трудові правовідносини. Взаємовідносини між позивачем та Києво-Святошинською районною радою мають специфічну правову природу з огляду на розподіл двох суб`єктів уповноважених вступати в правові взаємовідносини, зокрема трудові, від імені Києво-Святошинської районної ради. Такими є Києво-Святошинська районна рада в особі депутатів, які приймають колегіальне рішення щодо виникнення та припинення ,зокрема трудових взаємовідносин з відповідною радою, а також голова Києво-Святошинської районної ради як окремий уповноважений суб`єкт, прийняття владно-розпорядчих рішень від імені ради в тому числі в частині укладення від імені ради договорів, зокрема трудових. Позивач перебував в трудових відносинах з Києво-Святошинською районною радою Київської області, проте вказаний орган за ініціативою суду був залучений до участі в розгляді справи лише 3-ю особою, а в якості відповідача позивачем не залучався, хоча також повинен мати статус відповідача. Ані нормами діючого законодавства, ані вказаним вище Порядком не унормовано обов'язковості погодження або надання будь-яких висновків будь-якою комісією районної ради в частині питання прийняття та звільнення з посади виконуючого обов'язки керівника комунального підприємства. В судовому засіданні встановлено, що на даний час в КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» генеральним директором призначено [PERSON] На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження Голови Києво-Святошинської районної ради УІІ скликання [PERSON] № 41-к від 25 березня 2016 року про звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства», визнання звільнення [PERSON] з посади виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» незаконним та поновлення [PERSON] на посаді виконуючого обов`язки генерального директора КП «Києво-Святошинське виробниче управління житлово-комунального господарства» немає, а тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки в задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі було відмовлено, то не має підстав для задоволення позовних вимог про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні представник позивача посилався на не своєчасну видачу трудової книжки, проте представник відповідача посилався на її відсутність на підприємстві, проте слід зазначити, що вимоги про стягнення компенсації у зв`язку з несвоєчасною видачею трудової книжки не заявлялися.

Outcome: dismissed