Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач 23.07.19 р. звернулась до суду із вказаним вище позовом, просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП ім. Кутузова Ковельського району Волинської області (далі - КСП), розміром 5, 23 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування після смерті її матері - [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] . Спадщину після смерті останньої прийняла вона шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців після смерті спадкодавиці. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавиці на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок її смерті, в т. ч. - право на земельну частку (пай). У 2018 р. їй стало відомо, що 19.01.96 р. на зборах громадян - членів КСП її матір було включено у список громадян (померлих), які мають право на земельну частку (пай) із земель, що передані КСП у колективну власність. Покликаючись на ч. 3 ст. 1296 ЦК України, судову практику, зазначає, що у березні 2019 р. вона звернулась до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Було заведено спадкову справу № 41/2019 ( номер у спадковому реєстрі - М 63940456). 21.03.19 р. приватним нотаріусом Ковельського райнотокругу Олейніковою О.В. була надана відмова у видачі свідоцтва з огляду на відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спірного майна спадкодавиці - сертифікату. Наведене є перешкодою у оформленні її спадкових прав. За довідкою міськрайуправління у Ковельському районі та м. Ковелі ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 29.11.18 р. № 31 - 3- 0 .181 - 1 170/01/2 - 18, розмір земельної частки (паю) по КСП становить 5,23 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Грошова оцінка земельної частки паю становить 103 901 грн, 57 коп.. Покликаючись на п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону України від 2003 р., ч. 1 ст. 328, ст. ст. 16, 392 ЦК України, просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 26.07.19 р. позовна заява залишена без руху. 02.08.19 р. позивачем усунуто недоліки позовної заяви. 07.08.19 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 20.08.19 р., третьою особою - 15.08.19 р.. За станом на 06.09.19 р. відзиву на позовну заяву чи пояснення на позов до суду не надходили. У судове засідання позивач не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що свої позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча відповідач належно повідомлений. Причини неявки свого представника суду не повідомив, попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у судове засідання також не з`явився, хоча третя особа - належно повідомлена. Причини неявки свого представника суду не повідомила, попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності її представника, зазначивши, що заперечень проти позову немає. Суд вважає за можливе справу розглянути по суті у відсутності осіб - учасників справи, у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить висновку про повне задоволення позову з наступних підстав. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Із копії паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого 16.10.99 р., слідує, що вона є [INFO] , уродженкою с. Гредьок Ковельського району Рівненської обл., проживає у м. Ковелі Волинської області з 16.06.99 р.. Та обставина, що [PERSON] є матір`ю позивача, стверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [INFO] , уродженки с. Гредьок Ковельського району Волинської області, виданого 29.05.66 р. Міським палацем щастя м. Ковеля Волинської області. Та обставина, що [PERSON] померла [INFO] , стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з копією довідки № 312 від 18.03.19 р., виданої відповідачем, за адресою: с. Гредьки Ковельського району Волинської області у домогосподарстві [ADDRESS] за 1994 р. по погосподарській книзі № 2 по с. Гредьках значиться проживаючою одиноко по день своєї смерті - [INFO] - [PERSON] . Заповіт від імені останньої не посвідчувався. Після смерті спадкодавиці спадщину прийняла її дочка - позивач у справі - шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном з [INFO] р.. Закладаючи свої позовні вимоги, позивач покликалась на п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в ред. Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 19.06.03 р., однак, суд вважає, що підстав для застосування для вирішення спору положень статей ЦК України в ред. 2004 р., немає. Відповідно до змісту п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до змісту п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Правила книги шостої ЦК України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Суд враховує, що позивач надала суду належне підтвердження того, що вона вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері. Ця ж обставина стверджується і копією Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 55567565 від 21.03.19 р.. Як вбачається з копії Державного акта на право колективної власності на землю КСП ім. Кутузова (с. Городище Ковельського району Волинської області) у власність КСП передано 1 782, 4 га землі. У списки громадян - членів цього КСП, що доданий до вказаного вище Державного акта, під № 19 внесено спадкодавицю. Відповідно до копії техдокументації по паюванню земель колективної власності КСП за 1996 р., розмір земельної частки (паю) складає 5, 6 га в умовних кадастрових гектарах. Це ж стверджується і копією листа третьої особи у справі № 31 - 3 - 0.181 - 1 170/172 - 18 від 23.11.18 р.. Оскільки спадкодавиця померла у 1994 р., а вказаний вище ЦК України набрав чинності лише з 01.01.04 р.. Тому застосуванню підлягають положення ЦК України (в ред. 1963 р.) як такі, що діяли на час виникнення спірних правовідносин. За містом ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З копії листа приватного нотаріуса Олєйнікової О.В. № 171/01 - 16 від 21.03.19 р, вбачається, що нею заведено спадкову справу № 41/2019 р. щодо майна померлої [INFO] р. [PERSON] ; позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді спірного майна за законом після смерті спадкодавиці у встановленому законом порядку. Однак свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно вона не отримала у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавиці. Однак остання була членом КСП і особою, яка набула право на земельну частку (пай) у майні вказаного вище КСП відповідно до Державного акта на право власності на землю КСП. Відповідно до п. 17 розд. X ЗК України, сертифікат на право на земельну частку (пай), отриманий громадянином, вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки спадкодавиця померла і не реалізувала свого права за життя на отримання такого документа як сертифікат на право на земельну частку (пай), тобто, відповідно, позивач не має можливості оформити своє право спадкування на спірне спадкове майно у нотаріальному чи іншому позасудовому порядку. Ст. 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Таким чином суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved