Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника Адвокатського обєднання «Ястребова, Кузьмін і партнери» звернувся до суду з позовом, в якому просить: встановити факт, що позивач є рідним сином померлого 15.04.2017 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]; визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 15.04.2017 року право власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями: прибудовою літ «а», сараями літ. «Б», «Г», «Д», вбиральнею літ. «В», льохом літ. «Ж», огорожами № 1-3, загальною площею 700 кв. м., який розташований за адресою: м. Харків, вул. Вагнера, буд. 4. В обґрунтування позову зазначено, що позивач народився 02.02.1984 року, його батьками є: мати [PERSON] та батько [PERSON]. [PERSON] проживав разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: м. Харків, вул. Вагнера, буд. 4. Відомості про батька позивача були внесені до державного реєстру відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері позивача його батько [PERSON] був зазначений у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та свідоцтві про народження позивача, як [PERSON]. Позивач був зареєстрований як [PERSON] (прізвище матері) [PERSON] цьому, на зворотному листі паспорта новонародженого 12-ї лікарні позивача, виданого [PERSON], зазначені батьки новонародженої дитини: мати «[PERSON],41.», «отец [PERSON] Павлович-35», тобто зазначено вірне прізвище батька позивача [PERSON]. Позивач є єдиною дитиною [PERSON] За життя [PERSON] визнав себе батьком позивача. Певний час позивач та його батьки мешкали однією родиною. [PERSON] приймав участь у житті сина: тісно контактував з вчителями ХЗОШ № 78, в якій навчався його син, з питань виховання та успіхів сина у навчанні, цікавився його поведінкою в школі та учбовими досягненнями, відвідував батьківські збори, брав участь у засіданні батьківського комітету школи, брав участь у підготовці та проведенні загальношкільних і класних свят. Як вбачається з сімейних фото [PERSON] визнавав позивача як свого сина та приймав участь у житті останнього з часу народження сина й протягом всього свого життя, був присутнім на весіллі сина з боку батька останнього. Останнім місцем роботи [PERSON] було ТОВ «Рост», де він працював на посаді охоронця й був звільнений з посади у звязку зі смертю. Виправити розбіжності у свідоцтві про народження свого сина [PERSON], [PERSON] за життя не встиг. 15.04.2017 року [PERSON] помер, причиною смерті стала пожежа у будинку, що належав йому на праві приватної власності за адресою: м. Харків, вул. Вагнера, буд. 4. Позивач особисто займався організацією проведення похорони батька [PERSON] Після смерті останнього залишилась спадщина: житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Вагнера, буд. 4. Будучи єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON], позивач у встановлені діючим законодавством строки, а саме 25.04.2017 року, звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 25.04.2017 року ПН ХМНО [PERSON] була відкрита спадкова справа № 20-2017 після померлого [PERSON], проте на заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину від 30.05.2018 року останній отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 301/02-31 від 07.05.2018 року у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та дають право на спадкування за законом у першу чергу. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Крім того, зазначила, що [PERSON] проживав разом з нею без реєстрації шлюбу, починаючи з 1977 року і до часу своєї смерті. 02.02.1984 року у них народився син [PERSON] (позивач). [PERSON] є батьком позивача, однак у свідоцтві про народження позивача, працівниками відділу РАЦС було допущено помилку і в графі «Батько» зазначено прізвище «Новіков» замість «Ленцов», хоча при зверненні до Комінтернівського ВДРАЦС вона наголошувала на тому, що батько дитини «Ленцов» [PERSON] помилку вони з [PERSON] на той час суттєвою не вважали, тому не виправили. В останні роки свого життя [PERSON] мав намір звернутись до відповідних органів для виправлення розбіжностей в свідоцтві про народження сина, проте не встиг цього зробити. [PERSON] протягом всього свого життя активно приймав участь у житті позивача, виховував його, утримував, визнавав його сином, називав себе його батьком; його як батька позивача знали у школі останнього, оскільки [PERSON] відвідував батьківські збори та перебував у батьківському комітеті школи № 78 м. Харкова [PERSON] як батька позивача знали всі їх друзі та знайомі; [PERSON] був присутнім на весіллі сина як батько нареченого. Наскільки їй відомо у [PERSON] інших дітей не було, в зареєстрованому шлюбі він не перебував. 15.04.2017 року [PERSON] помер. Позивач особисто займався організацією проведення поховання батька [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове Д.А. в судове засідання не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом з дитинства, при цьому свідок знайомий з батьками позивача, в них були близькі, родинні відносини, знає їх родину близько 30 років. Знав батька позивача [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, згідно яких останній знає [PERSON], як працівника у фірмі «Рост» з 2011 року. Свідок знає позивача, як сина померлого, останній приходив до [PERSON] на роботу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її рідним братом, [PERSON] чоловік її матері. З 1977 року вони стали проживати за іншою адресою: м. Харків, вул. Ньютона, буд. 139. Потім переїхали на [ADDRESS]. Мати завагітніла та народився в лютому 1984 року позивач. Крім того, кожен свідок окремо на фотокартках, які були дослідженні в судовому засіданні вказали на чоловіка [PERSON], який зображений разом з [PERSON], та [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з Повторного Свідоцтва про народження, виданого 30.04.2016 року, батьками [PERSON], [INFO] є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. /а.с. 16/. Відповідно до даних з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00018348767 від 12.07.2017 року,[PERSON] народився 02.02.1984 року. Відомості про батька [PERSON], відомості про матір [PERSON]. Підстава запису відомостей про батька: державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) /а.с. 14-15/. Згідно до даних паспорту новонародженого 12-ї лікарні, у [PERSON] 02.02.1984 народився хлопчик. На зворотній сторінці зазначеного паспорту зазначено, що матірю новонародженого є [PERSON], [INFO] та батьком є [PERSON], [INFO] /а.с.17/. З паспорту серії МН 343219, вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], в період з 05.06.1969 року був зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с. 18/. З паспорту серії ММ 1687510, виданого 26.10.2000 року Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області вбачається, що [PERSON], 02.02.1984 року народженняв період з 19.04.2016 року по 31.01.2017 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. /а.с. 10-11/. Як вбачається з довідки від 14.03.1997 року, остання видана в тому, що [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Вагнера, буд. 4 /а.с. 19/. Згідно довідки № 250/02-26/18 від 26.04.2018 року, наданої директором ХЗОШ І-ІІІ ступенів № 78 ХМР Х/о, протягом навчання [PERSON], [INFO], батьки [PERSON] та [PERSON] тісно контактували з учителями відносно питань виховання та успіхів сина у навчанні, цікавилися учбовими досягненнями та поведінкою, відвідували батьківські збори, брали участь у засіданні батьківського комітету школи, брали участь у підготовці і проведенні загальношкільних і класних свят /а.с. 24/. Відповідно до листа № 6 від 27.04.2018 року директора ТОВ «Рост» [PERSON], [PERSON] у період з 01.05.2015 року по 16.04.2017 року працював у ТОВ «Рост» на посаді охоронця. Керівник та співробітники, які працювали з [PERSON] зазначають, що останній розповідав про свою сімю , а саме про те, що він вже багато років проживає без реєстрації шлюбу зі своєю дружиною [PERSON], разом з якою вони мають дорослого сина [PERSON] У свою чергу співробітники [PERSON] особисто знайомі з його сином [PERSON], так як він неодноразово зявлявся за місцем роботи свого батька та звичайно спілкувався з його співробітниками. Також, деякі співробітники пригадали, що під час неформальної розмови з ними [PERSON] неодноразово наголошував на гарному відношенні до свого сина [PERSON], про бажання для нього кращого майбутнього, у тоу чсилі і намірах залишити сину все належне йому майно, однак для цього необхідно зайнятись вирішенням питання щодо виправлення помилки у свідоцтві про народження його сина [PERSON], де в графі «батьки» він записаний з прізвищем його цивільної дружини [PERSON], замість [PERSON] /а.с. 25/. Так, згідно даних трудової книжки, виданої на [PERSON] 31.05.1982 року, останній 01.05.2015 року був прийнятий на роботу охоронцем до ТОВ «Рост», та 16.04.2017 року звільнений у звязку зі смертю /а.с. 26-28/. 16.04.2017 року, відповідно до Акту про пожежу, 16.04.2017 року о 06-40 год. (час орієнтовний) в приватному житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Вагнера, буд. 4, виникла пожежа, в результаті якої загинув [PERSON] /а.с. 29/. Згідно Довідки про причину смерті від 18.04.2017 року, виданої Управлінням охорони здоровя ХОДА КЗОЗ «Харківське бюро судово медичної експертизи», [PERSON] помер 15.04.2017 року у віці 68 років, причина смерті пожежа /а.с. 30/. Як вбачається з листа прокурора ХМП № 4 від 25.04.2017 року, 15.04.2017 року по вул. Вагнера, буд. 4, встановлена смерть [PERSON] [INFO]. Після проведення розтину трупу [PERSON], [INFO] встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 736-с від 18.04.2017 року причиною смерті [PERSON], [INFO] стала токсична дія оксиду вуглецю /а.с. 31/. 15.04.2017 року помер [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 586425, виданим 19.04.2017 року Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Х/о, про що складено відповідний актовий запис № 5742 /а.с. 32/. Похованням [PERSON] займався позивач [PERSON], що підтверджується рахунком замовленням , виданим КП «Ритуал» /а.с. 33/. Постановою приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області від 07.05.2018 року № вих. № 301/02-21, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого 15.04.2017 року, у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та дають право на спадкування за законом у першу чергу /а.с. 36/. 07.03.2003 року державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкове майно, яке складається з 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 4 по вул. Вагнера в м. Харкові, передано [PERSON], який є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 23.04.1981 року, спадкова справа № 129/92, зареєстрованого в реєстрі за № 1-241 /а.с. 37/. 07.03.2003 року державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкове майно, яке складається з 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 4 по вул. Вагнера в м. Харкові, передано [PERSON], який є спадкоємцем майна [PERSON], померлої 18.09.1998 року, спадкова справа № 106/99, зареєстрованого в реєстрі за № 1-243 /а.с. 38/. Вищевказане підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 351337 від 14.04.2003 року /а.с. 39/. Згідно Технічного паспорту, виданого 09.01.2003 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Вагнера в м. Харкові, власником зазначеного Будинку є [PERSON] /а.с. 40-43/. 25.04.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу ХМНО [PERSON] з заявою, в якій зазначив, що його батько [PERSON] помер 15.04.2017 року, після смерті якого залишилась спадщина будинок № 4 по вул. Вагнера в м. Харкові, та [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом /а.с. 90/. 22.09.2017 року [PERSON] звернувся до ПН ХМНО [PERSON] з заявою, в якій зазначив, що 16.04.2017 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, та останній повідомляє, що спадщину він приймає /а.с. 97/. Листом ПН ХМНО [PERSON] від 28.09.2017 року № 604/02-14 [PERSON] повідомлено, що згідно даних, отриманих з реєстру Реєстрації актів цивільного стану факт смерті 15.04.2017 року [PERSON] не встановлено, а до заяви [PERSON] не додано копії Свідоцтва про смерть [PERSON] останньому запропоновано уточнити дату смерті [PERSON] шляхом подачі йому відповідної заяви, справжність підпису на якій засвідчити нотаріально, або зявитися особисто до нотаріуса для уточнення даних та надати наявні у нього документи про факт смерті, та було запропоновано надати також документи, що підтверджують родинні відносини з померлим /а.с. 103/. В подальшому, [PERSON] 05.10.2017 року звернувся з уточненою заявою, в якій зазначив, що він оформлював заяву про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] та уточнює дату смерті останнього, а саме замість 16.04.2017 року 15.04.2017 року /а.с. 103-а/. Листом ПН ХМНО [PERSON] від 19.03.2018 року № 194/02-14 [PERSON] повідомлено, що на підставі заяви останнього від 22.09.2017 року, яка надійшла поштою, у нотаріуса було заведено спадкову справу 51-2017 за фактом смерті 16.04.2017 року [PERSON] Про це було повідомлено [PERSON] шляхом направлення 28.09.2017 року рекомендованого листа за місцем проживання, вказаним у заяві до якого долучено [PERSON] зі Спадкового реєстру. Однак після особистого звернення [PERSON] 05.10.2017 року і уточнення дати смерті [PERSON] на 15.04.2017 року було зясовано і усно повідомлено, що у нотаріуса вже заведено спадкову справу № 20-2017 за фактом смерті [PERSON], померлого 15.04.2017 року. Тому спадкова справа № 51-2017 була приєднана до спадкової справи № 20-2017. Ні [PERSON], ні [PERSON] не надали документи, що підтверджують родинні відносини з померлим /а.с. 128, 131/. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК України є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, як випливає зі ст. 1261 ЦК України. Із розяснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. За розясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Вирішуючи вимоги позову, суд виходить з того, що право на спадкування залежить від встановлення факту спорідненості позивача з [PERSON] і враховує, що такий спосіб захисту права передбачений статтею 130 СК України, відповідно до якої у випадку смерті чоловіка, що не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений у відповідності до частини першої статті 135 СК України. Заяву про встановлення батьківства може бути подано особами, що зазначені в частині третій статті 128 цього Кодексу. Суд, оцінивши надані позивачем докази, показання свідків у їх єдності і взаємозв'язку встановив, що [PERSON] визнавав себе батьком позивача, у спілкуванні звертався до нього як до сина, надавав йому матеріальну підтримку, та вони певний час мешкали за однією адресою. Встановивши, що [PERSON] визнавав себе батьком позивача, проте у зв'язку з народженням позивача без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідний запис у свідоцтво по народження не внесений, суд приходить до висновку про встановлення цього факту, оскільки від нього залежить право позивача на спадкування після смерті [PERSON] Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (статті 1216,1217 ЦК України) Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статей 1296,1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Встановивши, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у зв'язку з відсутністю доказів родинного зв'язку між ним і померлим [PERSON] ПН ХМНО [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved