Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до Заводського районного суду міста Миколаєва із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 11.07.2014 року між сторонами був укладений договір №500500182 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 34332 гривень 58 копійок з кінцевим терміном повернення 14.07.2016 року. У звязку з тим, що відповідачка, скориставшись наданими банком коштами, належним чином зобовязання щодо їх повернення не виконає, виникла заборгованість станом на 14.11.2015 року за кредитом у розмірі 55149 гривень 95 копійок, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 34332 гривень 58 копійок, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 6332 гривень 25 копійок, заборгованості за комісією у розмірі 12085 гривень 12 копійок, штрафу 2400 гривень 00 копійок. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, надавши суду заяву, про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду предявленого позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачка не зявився до суду без поважних причин. З урахуванням заяви представника позивачка про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В судовому засіданні встановлено, що 11.07.2014 року між сторонами був укладений договір №500500182 відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 34332 гривень 58 копійок з кінцевим терміном повернення 14.07.2016 року.Вказаний договір укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Відповідачка свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 14.11.2015 року за кредитом у розмірі 55149 гривень 95 копійок, яка складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 34332 гривень 58 копійок, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 6332 гривень 25 копійок, заборгованості за комісією у розмірі 12085 гривень 12 копійок, штрафу 2400 гривень 00 копійок. Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були. Заяв про застосування строків позовної давності до суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, дійшов висновку дійшов висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 1218 гривень 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved