Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ([ADDRESS]) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 27.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 764 від 27.07.2012 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони з відповідачем не проживають як подружжя з 2019 року, спільне господарство не ведуть. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе. Згоду про місце проживання та виховання дітей між ними досягнуто, діти проживатимуть з нею. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Крім того позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 1500 грн. 24.09.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] в позові просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить шлюб між ними розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу з позивачкою та стягнення з нього судового збору сплаченого позивачкою при зверненні до суду з даним позовом, проте заперечував щодо стягнення з нього понесених позивачкою витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, приходить до наступного. Встановлено, що 27.07.2012 року, згідно свідоцтва про одруження (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 764. Згідно до свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ) сторони є батьками [PERSON] [INFO] . Також, згідно до свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ) сторони є батька [PERSON] [INFO] . Батьком дітей записано відповідача. Спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я з 2019 року. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. [PERSON] не заперечував проти покладання на нього судових витрат [PERSON] щодо сплати нею судового збору в сумі 840,80 грн. за звернення до суду з даним позовом. Проте відповідач заперечував щодо стягнення з нього на користь позивачки судових витрат за правничу допомогу в сумі 1500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який підлягає стягненню на її користь із відповідача, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено. Крім того позивач просила відшкодувати їй витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1500 грн. [PERSON] на підтвердження витрат на правову допомогу надано угоду про надання послуг від 23.06.2020 року, акт прийому наданих послуг від 25.06.2020 року. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, у тому числі із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (п.2 ч.4 ст. 137 ЦПК). В той же час [PERSON] не надано суду детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт (послуг), а також доказів про понесення витрат на оплату вказаних послуг. За таких обставин суд не вбачає підстав для відшкодування заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved