Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Донецьке обласне управління АТ „Ощадбанк (далі ПАТ Державний ощадбанк України в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк або Банк) 14.04.2017р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 02.08.2012р між Банком та [PERSON], відповідачем у справі, був укладений Кредитний іпотечний договір №3, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 28000грн, зі сплатою 11% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 31.07.2015р. Зазначає, що Банк виконав усі зобовязання за Кредитним договором належним чином. Однак, відповідач умови Кредитного договору не виконував та не погасив заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентів, у звязку з чим, станом на 28.09.2016 року за відповідачем виникла заборгованість в загальній сумі 6124,48грн, яка складається з: 4593,29грн заборгованість за основним боргом; 427,67грн заборгованість за нарахованими відсотками; 891,84грн інфляційне збільшення заборгованості; 211,68грн три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитний іпотечний договір №3 від 02.08.2012р у загальній сумі 6124,48грн, а також у рахунок повернення понесеного судового збору, сплаченого при зверненні до суду в сумі 1600грн. Представник ПАТ Державний ощадбанк України в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк [PERSON] підтримав вимоги позову в повному обсязі, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, який про слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надавав. Суд, з урахуванням міркування представника позивача, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З Кредитного іпотечного договору №3 від 02.08.2012р убачається, що ПАТ Державний ощадбанк України в особі філії ДОУ АТ „Ощадбанк надав [PERSON], кредит у розмірі 28000грн, зі сплатою 11% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 31.07.2015р. Згідно розрахунку заборгованості за вищезазначеним Кредитним договором, станом на 28.09.2016 року за [PERSON] виникла заборгованість в загальній сумі 6124,48грн, яка складається з: 4593,29грн заборгованість за основним боргом; 427,67грн заборгованість за нарахованими відсотками; 891,84грн інфляційне збільшення заборгованості; 211,68грн три проценти річних від суми заборгованості. Згідно до п.1.6 Кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 800,00грн та сплачувати проценти, нараховані Банком за залишок заборгованості за Кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ТВБВ №10004/0369 філії - ДОУ АТ „Ощадбанк. Останнє погашення Кредиту здійснюється Позичальником не пізніше 31.07.2015р. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. У відповідності із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем згідно до Кредитного договору №3 від 02.08.2012р, але відповідач у подальшому не виконував умови зазначеного Договору, порушив передбачені Договором терміни погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 28.09.2016р утворилася заборгованість, з яких: 4593,29грн заборгованість за основним боргом; 427,67грн заборгованість за нарахованими відсотками. У відповідності із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданої позивачем виписки по рахунку заборгованості встановлено, що станом 28.09.2016р інфляційне збільшення заборгованості складає 891,84грн; три проценти річних від суми заборгованості - 211,68грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитного договору №3 від 02.08.2012р в загальній сумі 6124,48грн. Також у відповідності із ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судового збору в сумі 1600грн.

Outcome: approved