Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач на даний час проживає в [ADDRESS] разом із своїми двома неповнолітніми дітьми та своїми батьками. Мати дітей [PERSON] , [INFO] у грудні 2018 року покинула дітей та поїхала проживати до іншої області, там і народила третю дитину, батьком якої є її співмешканець. [PERSON] не проживає разом зі своїми дітьми майже більше півтора року, не опікується ними, не цікавиться їхнім життям та потребами, не сплачує аліменти, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере ніякої участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться їхніми потребами, станом здоров`я, не забезпечує харчуванням. Рішення суду про позбавлення батьківських прав матері необхідно позивачу та дітям для реалізації своїх прав у повсякденному житті, а саме виїзд за кордон без згоди матері, отримання певних пільг та гарантій, як дітям, які частково позбавлені батьківського піклування, а також для виключення у повнолітніх дітей обов`язку у подальшому щодо утримання своїх непрацездатних батьків, які ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.31), представник третьої особи позовні вимоги підтримує (а.с.23); відповідач [PERSON] належно повідомлена про час розгляду справи (а.с.21,30), про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з свідоцтвами про народження: [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Петрівка Приморського району Запорізької області; [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Петрівка Приморського району Запорізької області, їх батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.8,9). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 26.04.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 вересня 2015 року Мануйлівською сільською радою Приморського району Запорізькій області (а.с.6-7). Актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 05.06.2020 встановлено, що він проживає за адресою: [ADDRESS] з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками [PERSON] , [PERSON] . В будинку створені умови для повноцінного розвитку та виховання дітей. Стосунки між членами сім`ї добрі (а.с.10). У висновку органу опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 19.06.2020 вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1995 року народження відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.11-12). Згідно з інформацією Новотроїцького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.07.2020, [PERSON] не отримує аліменти з [PERSON] за період з 01.01.2020 по 30.06.2020, згідно з виконавчим листом № 326/428/19, який видано Приморським районним судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 березня 2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.13,14). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей. З дітьми не спілкується взагалі, не піклується про них, не проявляє заінтересованості до їх подальшої долі, не цікавиться їх станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з ними зустрічі. Діти проживають разом з батьком, знаходяться на його забезпеченні, мати усунулась від їх виховання. Отже, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] у даному випадку є доцільним, оскільки позивачем надано достатньо обґрунтованих доказів ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей. Тому суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved