Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач 12 лютого 2020 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про дострокове стягнення кредиту, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №43/1 від 14 лютого 2018 року у розмірі 41872,90 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, 14 лютого 2018 року між Церковною кредитною спілкою «Анісія» та [PERSON] було укладено кредитний договір №43/1, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 70000 грн. строком на 36 місяців, з оплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 41,15 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Крім того, в забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] взяли на себе солідарний обов`язок по виконанню його умов договору. Відповідно до п.4.1 кредитного договору [PERSON] зобов`язувалася щомісяця до 14 числа здійснювати платежі щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідно до Графіка платежів. Проте [PERSON] умови договору належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 21 січня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 41872,90грн., з яких 36628,44 грн. несплаченого кредиту та 5244,46 грн. процентів за користування кредитом. За наведеного просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитним договором. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзиву на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 14 лютого 2018 року між Церковною кредитною спілкою «Анісія», як кредитодавцем, та відповідачкою [PERSON] , як позичальником, було укладено договір про надання споживчого кредиту (кредитна лінія) №43/1, відповідно до якого позивач надав відповідачці споживчий кредит в розмірі 70000 грн. строком на 36 місяців з 14 лютого 2018 року до 14.02.2021 року із сплатою 41,15% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, а [PERSON] зобов`язувалася щомісяця до 14 числа здійснювати платежі щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідно до Графіка платежів, що є невід`ємною частиною цього договору /4.1 договору/. Кредитний договір був укладений на підставі заяви на отримання споживчого кредиту /а.с.3/. Отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 70000,00 грн. підтверджується копіями заяв № 369 від 14.02.2018 року і №397 від 16.02.2018 року на видачу готівки, ордерами до заяви на видачу готівки №369 від 14.02.2018 року та №397 від 16.02.2018 року та копіями видаткових чеків від 14.02.2018 року та від 16.02.2018 /а.с. 6,7/. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним вище кредитним договором, відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе солідарний обов`язок по виконанню умов цього договору (п.п.9.1.1, 9.1.2 Договору). Згідно положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з положенням ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За приписами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом достовірно встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту (кредитна лінія) №43/1 від 14 лютого 2018 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці [PERSON] кредит на умовах передбачених договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, в порушення умов договору про надання споживчого кредиту (кредитна лінія) №43/1 від 14 лютого 2018 року, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним вище договором належно не виконувала, зокрема несвоєчасно і не в повному обсязі погашала кредит та сплачувала проценти за користування кредитними коштами, що має своє відображення у розрахунку боргу по кредитному договору №43/1 від 14 лютого 2018 року /а.с.9,10/. Оскільки відповідачка [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту (кредитна лінія) №43/1 від 14 лютого 2018 року, то відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору позикодавець вправі вимагати дострокового повернення кредиту /а.с.6.4 договору/, та виплати належних за цим договором платежів. Станом на 21.01.2020р. заборгованість за кредитним договором №43/1 від 14 лютого 2018 року становить 41872,90 грн., з яких 36628,44 грн. несплаченого кредиту та 5244,46 грн. процентів за користування кредитними коштами. Згідно ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1, 2 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно із відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту (кредитна лінія) №43/1 від 14 лютого 2018 року у розмірі 41872,90 грн., з яких 36628,44 грн. несплаченого кредиту та 5244,46 грн. процентів за користування кредитними коштами. На підставі ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню по 700,67 грн. судового збору з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved