Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 листопада 2015 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, який уточнила в поданій до суду 09 листопада 2015 року заяві. Посилалися на те, що 10 листопада 2012 року померла [PERSON], спадкоємцем майна якої вона є. Вказувала, що у встановленому законом порядку звернулася до Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та частку земельних ділянок по провулку Трикотажному, 4 в м. Полтаві було відмовлено у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності за померлою. В поданій до суду позовній заяві просила суд визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину земельної ділянки площею 772 кв.м. в місті Полтаві по пров. Трикотажний, 4 в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Інші особи в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 2-97/07, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON], [INFO], як донька померлої, силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями її майна за законом. Судом встановлено, що після померлої 10 листопада 2012 року [PERSON] Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, 26 лютого 2013 року позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини, інші заяви не надходили. Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02 грудня 2004 року, виданого Головним управлінням житлово-комунального обслуговування населення, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON], частки співвласників згідно свідоцтва є рівними та складають по 1/2 частки. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 239537, виданого 07 червня 2005 року, [PERSON] є співвласником на праві приватної спільної сумісної власності земельної ділянки по провулку Трикотажному, 4 в місті Полтаві. Згідно даних державного акта цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 1000 кв.м., для ведення особистого селянського господарства 1430 кв.м.). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2007 року по справі № 2-97/07, яке вступило в законну силу, визначено розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в м. Полтаві по пров. Трикотажний, 4, а саме: [PERSON] 1/3 частина; [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина. Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2008 року в справі № 2-97/07 виділено [PERSON] 1/3 частину земельної ділянки площею 772 кв.м.(на платі зафарбовано в зелений колір), в тому числі під частиною житлового будинку літ. «А-1» (кв. № 3), вбиральню літ. «К», в тому числі: землі житлової та громадської забудови 250 кв.м. (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), для ведення особистого селянського господарства 522 кв.м. Постановою державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23 вересня 2015 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку та частку земельних ділянок, переданих для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства по провулку Трикотажний, 4 в м. Полтаві. Постановою державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] від 25 вересня 2015 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, померлій [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на жило від 02 грудня 2004 року дійсно належала на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частка квартири [ADDRESS], але право власності не зареєстровано в державному реєстрі. Відсутність державної реєстрації права власності на відповідну частку квартири за померлою [PERSON], як на спадкове майно, позбавляє право позивача у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту. З цих підстав позовні вимоги про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування підлягають задоволенню. Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права, вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої 10 листопада 2012 року [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. При вирішенні решти позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки суд виходить з наступного. Наданими до суду позивачем та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що померлій відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 239537, виданого 07 червня 2005 року, рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2007 року, ухвали Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2007 року та додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2008 року на праві приватної спільної часткової власності належала земельна ділянка по провулку Трикотажному, 4 в місті Полтаві, зокрема 1/3 частину земельної ділянки площею 772 кв.м., в тому числі: землі житлової та громадської забудови 250 кв.м. (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), для ведення особистого селянського господарства 522 кв.м. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлої 10 листопада 2012 року [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки по пров. Трикотажний, 4 в м. Полтаві, кадастровий номер 5310136400:10:005:0047, площею 772 кв.м., цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) 250 кв.м., для ведення особистого селянського господарства 522 кв.м.

Outcome: approved