Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує наступним. 06.07.1983 р. вона придбала 57/100 частин жилого будинку, загальна жила площа якого 30,1 кв.м., що знаходься в м. Суми, вул. Писарівська, 34 на земельній ділянці площею 1411,8 кв.м. згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 06.07.1983 р. в.о. старшого державного нотаріуса Другої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON] На земельній ділянці також знаходилися: вбиральня «В», погріб «п/г», огорожа № 1. Інші 43/100 частини домоволодіння належать [PERSON] Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №393263 [PERSON] належить 57/100 земельної ділянки площею 0,1000 га цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Співвласником земельної ділянки є відповідач, якій належить відповідно 43/100 частки. Земельна ділянка має цільове призначення для ведення садівництва. Для поліпшення житлових умов у 1990 році вона збудувала прибудову до житлового будинку «а», прибудову до житлового будинку «а1», літню кухню «Ж». Дані споруди були збудовані без отримання дозволів, тобто самовільно, проте відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 404 від 09.08.2012 р., збудовані в 1990 році вказані обєкти не є самочинно збудованими. Відповідачем також було самочинно збудовано прибудову до житлового будинку «а2», прибудову до житлового будинку «а3», сарай «Б», душ «Д», сарай «Е», вбиральню «Г». Згідно технічного паспорту їй належить 57/100 частини домоволодіння, яке складається з: приміщень в житловому будинку літ. «А-І»: коридор, літ. «1-1» - 6,50 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-2» - 6,20 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-3» - 9,00 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-4» - 9,30 кв.м.; коридор, літ. «1-5» - 8,90 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-6» - 16,00 кв.м.; приміщення кухні, літ. «1-7» - 5,40 кв.м.; кухня, літ. «1-8» - 2,90 кв.м.; коридор, літ. «1-9» - 4,60 кв.м.; санвузол, літ. «1-10» - 3,00 кв.м.; а також господарських будівель та споруд: прибудова, літ. «а» - 77,00 кв.м.; прибудова, літ.«а1» - 78,00 кв.м.; погріб, літ. «п/г» - 18,00 кв.м.; вбиральня, літ. «В» - 4,00 кв.м.; літня кухня, літ. «Ж» - 40,00 кв.м.; огорожа № 1-4. З урахуванням зменшених позовних вимог (а.с. 161-162) просила суд: виділити частку із майна, що є у спільній частковій власності за адресою м. Суми, вул. Писарівська, буд. 34 та виділити їй в житловому будинку і господарських спорудах приміщення в житловому будинку літ. «А-І»: коридор, літ. «1-5»; житлової кімнати, літ. «1-6»; приміщення кухні, літ. «1-7»; всього по приміщенню № 1 житлового будинку літ. «А-І» - 30,30 кв.м., житл. 16,00 кв.м., та господарських будівель та споруд: погріб літ. «п/г» - 18,00 куб.м.; вбиральню, літ «В» - 4,00 куб.м.; огорожу № 1 - 4; припинити право спільної часткової власності між співвласниками в садибі за адресою м. Суми, вул. Писарівська, буд. 34. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов. Суду пояснив, що між співвласниками будинку виникають постійні суперечки, тому [PERSON] бажає виділити свою частку, що становить 57/100, припинивши права спільної часткової власності. Зазначає, що у 1983 році вона придбала свою частину будинку, здійснювала добудови, проте на даний час предметом позову є майно, яке було придбано нею за договором купівлі-продажу, самочинно збудовані обєкти не є предметом виділу. У судове засідання відповідач [PERSON], та її представники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи не зявились. Від представника відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про відкладення розгляду справи у звязку з його знаходженням у відрядженні, проте відповідні документи на підтвердження цих обставин не надано. У судовому засіданні 22.06.2015р. представники відповідача проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування заперечень вказували, що відсутні правовстановлюючі документи на частину будинку: 1-1-1-4. 1-8-1-10, оскільки вони збудовані самочинно на земельній ділянці, яка має знаходитись у користуванні [PERSON] згідно часток, визначених в акті на землю. У разі виділення будуть істотно порушені права відповідача, оскільки між сторонами існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою. Також представник відповідача [PERSON] суду вказував, що кожний співвласник має самочинно зведені будівлі, на даний час між ними наявний спір щодо земельної ділянки, оскільки її відповідно до часток у будинку не вистачає. Компромісу досягти не можуть. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Судом встановлені наступні обставини. Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 06.07.1983 р. в.о. старшого державного нотаріуса Другої Сумської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] (на час укладення договору прізвище Чішко) придбала пятдесят сім сотих частин жилого будинку, загальна жила площа якого 30,1 кв.м. в м. Суми по вул. Писарівська, 34 на земельній ділянці площею 1411,8 кв.м., на цій же земельній ділянці знаходяться: вбиральня «В», погріб «п/г», огорожа № 1(а.с. 7-8, 9-12). Власником іншої - 43/100 частини вказаного житлового будинку є [PERSON] Рішенням народного суду Ковпаківського району м. Суми від 29.05.1981 р. за [PERSON], яка 06.07.1983 р. продала свої пятдесят сім сотих частини жилого будинку [PERSON], визнано на праві власності 57/100 частин будинку, розташованого в м. Суми по вул. Писарівська, 34, виділено кімнати 1-6, пл. 15,3 м.кв., 1-7 пл. 9,9 м.кв., коридор ІІ пл., 11,4 кв.м., тамбур 1 пл. 2,7 кв.м., прим. ІІІ пл. 5,6 кв.м., погріб «Г», ? частина огорожі (а. 43 інвентарної справи). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 12.08.2014 р. ДП «БТІ Сумського району» КУ «Управління розвитку інфраструктури та архітектурного планування Сумського району» домоволодіння, за адресою: м. Суми, вул. Писарівська, 34, складається з: приміщень в житловому будинку літ. «А-І»: коридор, літ. «1-1» - 6,50 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-2» - 6,20 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-3» - 9,00 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-4» - 9,30 кв.м.; коридор, літ. «1-5» - 8,90 кв.м.; житлова кімната, літ. «1-6» - 16,00 кв.м.; приміщення кухні, літ. «1-7» - 5,40 кв.м.; кухня, літ. «1-8» - 2,90 кв.м.; коридор, літ. «1-9» - 4,60 кв.м.; санвузол, літ. «1-10» - 3,00 кв.м.; а також господарських будівель та споруд: прибудова, літ. «а» - 77,00 кв.м.; прибудова, літ.«а1» - 78,00 кв.м.; погріб, літ. «п/г» - 18,00 кв.м.; вбиральня, літ. «В» - 4,00 кв.м.; літня кухня, літ. «Ж» - 40,00 кв.м.; огорожа № 1-4 (а.с. 15 - 18). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №393263 [PERSON] належить на праві власності 57/100 земельної ділянки площею 0,1000 га цільового призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Суми, вул. Писарівська, 34. Співвласником іншої 43/100 частини вказаної земельної є [PERSON] (а.с.14). Також відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №418583, [PERSON] є співвласником 57/100 земельної ділянки по вул. Писарівська, 34, площею 0,0371 га, цільове призначення - для ведення садівництва. Співвласником іншої 43/100 частини вказаної земельної є [PERSON] (а.с. 13). Згідно висновку Судової будівельно-технічної експертизи № 1190 від 28.12.2015 р., проведеної Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. [PERSON] Бокаріуса (а.с. 124-131), щодо відповідності приміщень загальною площею 30,30 кв.м часткам жилого будинку, які були придбані на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1983 р. позивачем [PERSON] проведене зіставлення даних технічних паспортів на дату, що передувала підписанню договору купівлі-продажу, та дату інвентаризації 12.08.2014 р. і встановлено наявність відмінностей у площі прим. 1-2 та прим. ІІІ в поверховому плані станом на 30.06.1983 р. та прим. 1-5 та прим.1-7 в плані будинку станом на 12.08.2014 р., які виникли через перепланування (перенесення перегородки між приміщеннями); та відмінностей у загальній площі (різниця 0,30 кв.м), які виникли через демонтаж печі в кімнатах 1-2 та 1-3 (за даними поверхового плану на дату 30.06.1983 року). Встановлено відповідність приміщень у житловому будинку літ. «А-І» загальною площею 30,30 кв.м 57/100 часткам жилого будинку, які були придбані [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1983 року. Технічна можливість виділу часток співвласників в натурі досліджена при визначенні варіантів розподілу домоволодіння, приведених в матеріалах інвентаризаційної справи № 49790 та встановленні розміру первинних часток у спільній частковій власності, що виникли на підставі рішення народного суду Ковпаківського району м. Суми від 29.05.1981 р. Також при проведенні експертизи з матеріалів інвентарної справи № 49790 встановлено наявність змін та перепланувань в приміщеннях житлового будинку літ. А-І від дати інвентаризації 30.06.1983 р., яка передувала визначенню первинних часток у спільній частковій власності на домоволодіння, до дати інвентаризації 12.08.2014 р.: в приміщеннях житлового будинку, позначені в поверховому плані 1-2; 1-3; 2-2; III, проведені перепланування шляхом демонтажу печей, переносу перегородок. Приміщення, позначені II (коридори площею 11,4 кв.м та 6,4 кв.м), І (тамбур) реконструйовані шляхом зведення прибудов літ. «а» та «а2». Крім того, зведені прибудови літ. «a l» та літ. «а 3».При цьому за даними інвентаризаційної справи № 49790 станом на 10.07.2008 рік прибудова літ. «а 3» (прим.III житлового будинку) значиться як самовільно побудована. В даних плану будинку станом на 12.08.2014 р. відомості щодо самочинно збудованих об'єктів за адресою: м. Суми, вул. Писарівська, 34, відсутні. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за домоволодінням за адресою: м. Суми, вул. Писарівська, 34, на праві спільної часткової власності зареєстровано житловий будинок загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м. Проведеним натурним обстеженням та дослідженням матеріалів інвентаризаційної справи, технічного паспорту встановлено наявність споруд, що знаходяться у фактичному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] та не внесені до реєстру речових-прав на нерухоме майно (прибудови літ.а, літ.а1, літ.а2, літ.а3; сарай літ. Е, літня кухня літ. Ж., вбиральня літ.Г, душ літ.Л). Проведеним натурним обстеженням встановлено фактичне користування домоволодіння співвласниками: співвласник [PERSON] - в житловому будинку літ. А-І приміщення 1-5; 1-6; 1-7 загальною площею 30,3 кв.м; вбиральня літ. В; погріб літ. п/г; огорожа № 1-5; співвласник [PERSON] - в житловому будинку літ. А-І приміщення 2-1; 2-2 загальною площею 24,6 кв.м; сарай літ. Б; огорожа № 6. Частина домоволодіння (житлового будинку), що знаходиться у фактичному користуванні співвласника [PERSON], обладнана окремими інженерними системами електрозабезпечення, водопостачання (свердловина), газопостачання, каналізації (вигрібна яма); в наявності окремий вїзд, окремий вхід до приміщень житлового будинку. Технічна можливість виділу часток співвласників в натурі визначена при наданні варіантів розподілу домоволодіння, які приведені в матеріалах інвентаризаційної справи № 49790 (а.інв.с. 32-37) та встановленні розміру первинних часток у спільній частковій власності, що виникли на підставі рішення народного суду Ковпаківського району м. Суми від 29.05.1981 р. З урахуванням фактичного користування співвласниками приміщеннями житлового будинку та надвірними будівлями і спорудами, без урахування самовільно побудованих будівель та відповідно до вимог державних будівельних норм запропоновано один варіант виділу 57/100 частки співвласника [PERSON] у домоволодінні згідно фактичного користування. При існуючого фактичному користуванні відсутня необхідність проведення переобладнань (перепланувань) житлового будинку. За відсутності відступу від ідеальних часток у запропонованому варіанті, що відповідає фактичному користуванню житловим будинком та надвірними спорудами, розмір грошової компенсації співвласнику, частка якого стає меншою за ідеальну, не визначався. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси. Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України. Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є обєктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво обєкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на обєкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі обєкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації). Поняття реконструкції обєкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції обєкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій). При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 р. по справі № 6-286цс15, яка відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховується судом при вирішенні даного спору. Судовим розглядом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 06.07.1983 р. [PERSON] придбала пятдесят сім сотих частин жилого будинку, загальною жилою площею 30,1 кв.м., яке складалося: з кімнати 1-6, пл. 15,3 м.кв., 1-7 пл. 9,9 м.кв., коридор ІІ пл., 11,4 кв.м., тамбур 1 пл. 2,7 кв.м., прим. ІІІ пл. 5,6 кв.м., погріб «Г», ? частину огорожі і було розташоване в м. Суми по вул. Писарівська, 34 на земельній ділянці площею 1411,8 кв.м., на якій також знаходяться: вбиральня «В», погріб «п/г», огорожа № 1. При цьому, приміщення у житловому будинку літ «А-1», а саме 1-5 та 1-7, які просить виділити позивач виникли через перепланування (перенесення перегородки між приміщеннями) та було здійснено демонтаж печі в кімнатах 1-2; 1-3 (станом на 30.06.1983 р.), внаслідок чого виникла відмінність у загальній площі (різниця (0,30 кв.м.). Позивачем також було здійснені прибудови до придбаного нею будинку, які не є предметом позову. Вказані обставини підтвердив суду безпосередньо і представник позивача [PERSON] Наведені обставини свідчать, що позивачем було здійснено самочинну реконструкцію обєкта нерухомості, у результаті якої він набув нових характеристик, здійснено добудови, які не зареєстровані у встановленому законом порядку, тому у даному випадку, з урахуванням положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, оскільки не підлягають виділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна, відсутні правові підстави для виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності за адресою м. Суми, вул. Писарівська, буд. 34 та виділення в житловому будинку і господарських спорудах приміщень в житловому будинку літ. «А-І»: коридор, літ. «1-5»; житлової кімнати, літ. «1-6»; приміщення кухні, літ. «1-7»; всього по приміщенню № 1 житлового будинку літ. «А-І» - 30,30 кв.м., житл. 16,00 кв.м., та господарських будівель та споруд: погріб літ. «п/г» - 18,00 куб.м.; вбиральні, літ «В» - 4,00 куб.м.; огорожі № 1 4. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені докази, вирішуючи позов в межах заявлених вимог та з врахуванням правової позиції Верховного Суду України при застосуванні ст. 364 ЦК України (постанова від 30.09.2015 р. по справі № 6-286цс15), суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності за адресою м. Суми, вул. Писарівська, буд. 34 та виділення в житловому будинку і господарських спорудах приміщень в житловому будинку літ. «А-І»: коридор, літ. «1-5»; житлової кімнати, літ. «1-6»; приміщення кухні, літ. «1-7»; всього по приміщенню № 1 житлового будинку літ. «А-І» - 30,30 кв.м., житл. 16,00 кв.м., та господарських будівель та споруд: погріб літ. «п/г» - 18,00 куб.м.; вбиральні, літ «В» - 4,00 куб.м.; огорожі № 1 - 4; припинення права спільної часткової власності між співвласниками в садибі за адресою м. Суми, вул. Писарівська, буд. 34 є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed