Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.11.2017 р. звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь заборгованості за договором позики в сумі 20\~000 доларів США, що станом на 21.11.2017 р. становить 529\~400 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 липня 2014 р. між нею та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого передано відповідачу [PERSON] 20\~000 доларів США строком на шість років, а саме до 24 липня 2020 року. Відповідно до п.3.5. Договору позики, позика повинна повертатись позичальнику частинами по 300 доларів США щомісяця, починаючи з червня 2015 року. Однак станом на день звернення до суду, відповідачем не було здійснено жодного платежу, а відтак у неї виникло право на дострокове стягнення всього розміру заборгованості. Ухвалою від 11.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. 06.02.2018 р. надійшла заява від [PERSON], в якій останній повністю визнає факт отримання від позивача [PERSON] коштів в сумі 20\~000 доларів США. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 526,\~530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між сторонами 24.07.2014 р. укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець - [PERSON] надав позичальнику - [PERSON] позику у сумі 20\~000 доларів США на здійснення комерційної діяльності, а саме на закупівлю обладнання та матеріалів з метою організації виробничого цеху по пошиву одягу, а позичальник зобовязується повернути позику у визначений цим Договором строк (а.с.5). Факт передачі позикодавцем [PERSON] відповідачу коштів, зазначених у Договорі позики стверджується письмовою розпискою (а.с.6). Відповідно до п.3.5. Договору позики, позика повинна повертатись позичальнику частинами по 300 доларів США щомісяця, починаючи з червня 2015 року. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов`язань за договором сталося не з його вини, а відтак, заборгованість у розмірі 20\~000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України станом на день ухвалення рішення становить 554\~848 грн. 96 коп., підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] як позичальника. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 5\~350 грн.

Outcome: approved