Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.05.2017 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] селищної ради, про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті батька та сестри позивача відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою вул.. Зелена (Кирова), 63, смт. Новоекономічне, Покровський р-н, Донецької області. 13.08.1984 року було укладено договір дарування, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар домоволодіння. Копія договору дарування надається. Право власності за [PERSON] було зареєстровано у інвентаризаційному технічному бюро м.Красноармійська та видано реєстраційне посвідчення від 31.08.1984 року. Під час життя [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 16.11.1973 року, але шлюб було розірвано 01.06.1993 року. 21.01.2002 року власник домоволодіння [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Спадкоємцями були доньки [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які були спадкоємицями першої черги по закону. Вони вважались такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки на момент смерті проживали із спадкодавцем всі за одною адресою за місцем знаходження спадкового домоволодіння. 05.06.2013 року померла [PERSON] сестра позивача. Після цього у позивача виникла потреба у реєстрації права власності на спадщину, яку вона фактично прийняла. Зміна прізвища позивача на [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб. 31.01.2017 року позивач звернулась до Другої державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі. Але постановою від 07.04.2017 року державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори м.Покровська [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про спадщину на житловий будинок за адресою вул.. Зелена (Кирова) СМТ. Новоекономічне, Покровський р-н, Донецької області після померлих [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування відмови в постанові зазначено, що є самочинно збудовані споруди та змінена як житлова так і загальна площа. Згідно технічного паспорту, складеного КП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 10 березня 2017 року, самочинно збудовані прибудова а1-1 та тераса а2-1. Як зазначено в експлікації приміщень до плану житлового садибного будинку а-1 складається з трьох частин тамбур, площею 5,1 м1, кладова 6,8 м2, веранда 13,5 м2, які є літніми приміщенням, і не відносяться до житлової площі. У характеристиці будинку, господарських будівель та споруд вказано, що прибудова а1-1 та тераса а2-1 побудовані у 2014 році з бетону, шлакоблоку, азбестоцементних хвилястих листів, дерева, цементу. Копія технічного паспорту надається. Крім спадкового майна домоволодіння, позивач отримує у спадок і немайнові права права забудовника. Спадкодавець [PERSON] правомірно користувався земельною ділянкою, адже зберігся будівельний паспорт на планування та забудови земельної ділянки по вул.. Кирова, 63, смт. Новоекономічне. Цей паспорт затверджено архітектором та є рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 28.11.1984 р. № 64 та від 27.02.1985 р. № 2. Рішеннями визнається земельна ділянка за [PERSON]. Якщо порівняти новий технічний [NUMBER] року із будівельним паспортом 1985 року, то 5,83 + 2,89 = 8,72 метрів фактична ширина будинку не набагато більше проектувальної ширини 7,70 метрів. Тобто забудовником було допущено відхилення в 1,02 метра. Відхилення від проекту забудови обєкта нерухомості не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька, та після смерті сестри на житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] селищної ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що після смерті батька та сестри позивача відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою вул.. Зелена (Кирова), 63, смт. Новоекономічне, Покровський р-н, Донецької області. 13.08.1984 року було укладено договір дарування, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар домоволодіння. Копія договору дарування надається (а.с.5). Право власності за [PERSON] було зареєстровано у інвентаризаційному технічному бюро м.Красноармійська та видано реєстраційне посвідчення від 31.08.1984 року (а.с.6). Під час життя [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 16.11.1973 року, але шлюб було розірвано 01.06.1993 року (а.с.7-8). 21.01.2002 року власник домоволодіння [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Спадкоємцями були доньки [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які були спадкоємицями першої черги по закону. Вони вважались такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки на момент смерті проживали із спадкодавцем всі за одною адресою за місцем знаходження спадкового домоволодіння. 05.06.2013 року померла [PERSON] сестра позивача (а.с.12). Після цього у позивача виникла потреба у реєстрації права власності на спадщину, яку вона фактично прийняла. Зміна прізвища позивача на [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). 31.01.2017 року позивач звернулась до Другої державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі. Але постановою від 07.04.2017 року державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори м.Покровська [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про спадщину на житловий будинок за адресою вул.. Зелена (Кирова) СМТ. Новоекономічне, Покровський р-н, Донецької області після померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). В обґрунтування відмови в постанові зазначено, що є самочинно збудовані споруди та змінена як житлова так і загальна площа. Згідно технічного паспорту, складеного КП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 10 березня 2017 року (а.с.16-18), самочинно збудовані прибудова а1-1 та тераса а2-1. Як зазначено в експлікації приміщень до плану житлового садибного будинку а-1 складається з трьох частин тамбур, площею 5,1 м1, кладова 6,8 м2, веранда 13,5 м2, які є літніми приміщенням, і не відносяться до житлової площі. У характеристиці будинку, господарських будівель та споруд вказано, що прибудова а1-1 та тераса а2-1 побудовані у 2014 році з бетону, шлакоблоку, азбестоцементних хвилястих листів, дерева, цементу. Копія технічного паспорту надається. Крім спадкового майна домоволодіння, позивач отримує у спадок і немайнові права права забудовника. Спадкодавець [PERSON] правомірно користувався земельною ділянкою, адже зберігся будівельний паспорт на планування та забудови земельної ділянки по вул.. Кирова, 63, смт. Новоекономічне. Цей паспорт затверджено архітектором та є рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 28.11.1984 р. № 64 та від 27.02.1985 р. № 2. Рішеннями визнається земельна ділянка за [PERSON].(а.с.20-21) Якщо порівняти новий технічний [NUMBER] року із будівельним паспортом 1985 року (а.с.19-21), то 5,83 + 2,89 = 8,72 метрів фактична ширина будинку не набагато більше проектувальної ширини 7,70 метрів. Тобто забудовником було допущено відхилення в 1,02 метра. Відхилення від проекту забудови обєкта нерухомості не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька, та після смерті сестри на житловий будинок з господарськими спорудами. Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п.3 ч. 2 статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 5 статті 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved