Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач 26 листопада 2012 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/3105/142029/73, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 48 712,00 доларів США строком користування на 84 місяця з 19 грудня 2007 року до 19 грудня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,95% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіка погашення кредиту. Позивач зазначив, що в порушення взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 24 липня 2012 року відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 33 173,81 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 265 158,26 грн., з яких: 26 860,79 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 214 698,29 грн. - непогашена сума кредиту; 2 311,16 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 18 473,10 грн. - несплачені проценти; 4 001,86 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 31 986,87 грн. - нарахована пеня. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014/3105/142029/73 від 19 грудня 2007 року у сумі265 158,26 грн. та судові витрати по справі. 14 березня 2013 року заочним рішенням суду позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено в повному обсязі (а.с.50-52). Не погодившись із заочним розглядом справи, відповідач 23 січня 2014 року подав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду від 14.03.2013 року (а.с.56-57). Ухвалою суду від 14 лютого 2014 року заочне рішення суду від 14.03.2013 року скасовано, справу призначено до судового розгляду у загальному порядку (а.с.63). Позивач, в особі свого представника за довіреністю, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі свого представника. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 19 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/3105/142029/73, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник отримує його на споживчі цілі, в розмірі 48 712,00 доларів США, строком користування 84 місяці з 19 грудня 2007 року до 19 грудня 2014 року (а.с. 4-9). Позивач умови кредитного договору виконав, кредит відповідачу надав, що підтверджується заявою про видачу готівки меморіальним валютним ордером № 03DI73677 від 19 грудня 2007 року (а.с. 8). У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 19 листопада 2012 року відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 33 173,81 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 265 158,26 грн., з яких: - 26 860,79 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 214 698,29 грн. - непогашена сума кредиту; - 2 311,16 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 18 473,10 грн. - несплачені проценти; - 4 001,86 доларів США, що по курсу НБУ станом на 24 липня 2012 року (1 дол. США = 7,9930 грн.) становить 31 986,87 грн. - нарахована пеня (а. с. 11-12). Згідно до п.10.1. кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № С04-114-1-1/8731 від 04 травня 2012 року, відповідач був сповіщений про наявність заборгованості за кредитним договором №014/3105/142029/73 від 19.12.2007 року (а.с.9-10). У відповідності до п. 6.1., 6.6. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника повного та своєчасного виконання зобов'язань, що випливають з цього договору, та/або необхідні для його належного виконання. Банк має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках, передбачених цим договором. Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 265 158,26 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2 651,58 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved