Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON], 1976 р.н., яка мешкає в [ADDRESS], звернулась 13 листопада 2014 року в суду з цим позовом до відповідача [PERSON], вказуючи, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. У них є син - [PERSON], [INFO], який навчається на ІІІ -му курсі контрактної форми навчання, денному відділенні медичного факультету №1 Одеського національного медичного університету. Вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки її матеріальні можливості обмежені і коштів не вистачає, в зв'язку з чим син потребує матеріальну допомогу. Відповідач матеріальну допомогу сину не надає, хоча обіцяв. Просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON],[INFO], уродженця м. Котовська Одеської області, який мешкає у [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], щомісяця у розмірі 1500 грн. до досягнення ним 23 річного віку, тобто до 2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність На позові наполягала. Відповідач позов не визнав у повному обсязі. Пояснював, що є держаним службовцем, а тому крім зарплати інших доходів не має. Заявленими у позові приміщення займається його мати, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Крім цього за домовленістю із позивачем він фактично повністю утримує спільну дочку [PERSON], [INFO], а позивач сина [PERSON]. Також сплачує аліменти в розмірі ? частки на неповнолітню дочку від першого шлюбу. Тому просив у позові відмовити у повному обсязі. Вислухавши відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи відповідач у справі є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5), який навчається на ІІІ-му курсі контрактної форми навчання, денному відділенні медичного факультету №1 Одеського національного медичного університету. Термін закінчення навчання до 30.06.2018 року (а.с.8). Відповідно до контракту №888 про підготовку фахівця [PERSON], розмір оплати за навчання за 2014-2015 року становить 16700 грн. (а.с.9,10). Згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку, за умови, що вони здатні надавати таку допомогу. Твердження відповідача про домовленість з позивачем щодо окремого утримання ними дітей матеріали справи не містять. Згідно довідки Котовської РДА від 09.12.2014 року №253 [PERSON] працює начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Котовської РДА та отримав заробітну плату квітень-листопад 2014 року в розмірі 2707,90-47070,23 грн. на місяць. З нього стягуються аліменти в розмірі 25% від зарплати. Відповідно відповідач має можливість на надання матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який навчається. Згідно вимог ст.183 СК України аліменти як правило призначаються у відсотку від заробітку доходу платника аліментів. Положеннями ст.184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Матеріали справи доводять, що позивач, як державний службовець, має постійний та регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Відповідно аліменти на утримання повнолітньої дитини слід визначити у частці від його заробітку. Вирішуючи питання розміру цієї частки, суд виходить з наступного. Згідно ст.26 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Однак це обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки матеріалами справи підтверджується факт відрахування із зарплати 25% його заробітку, розмір аліментів на повнолітнього сина слід визначити у розмірі ? від його заробітку (доходу), що в такому разі не буде перевищувати 50% утримань з його заробітної плати на аліменти. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 10.11.2014 року, тобто, з дня звернення до суду з цим позовом. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідносття до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі - 243,60 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у розмірі стягнення за один місяць.

Outcome: partial