Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Налапій В.В., звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріадна-Полісся», в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 12860 грн., мотивуючи тим, що 04.07.2019 року він уклав з відповідачем трудовий договір, а 18.02.2020 року був звільнений з посади виконроба за угодою сторін; в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі; заборгованість за січень-лютий 2020 року склала 12860 грн., тому просить на підставі ст.116 КЗпП позов задоволити. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечення проти заочного розгляду справи не висловив. Відповідач відзиву на позову заяву та витребуваних документів не подав, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] у період з 04.07.2019 року по 18.02.2020 року перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Аріадна-Полісся», з 18.02.2020 року звільнений за угодою сторін на підставі наказу № 17/02/20-К від 17.02.2020 року, що стверджується копією трудової книжки. Відповідно до ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Однак, відповідач при звільненні працівника з позивачем не розрахувався, і, як стверджує позивач, заборгованість підприємства перед працівником по зарплаті на момент його звільнення склала 12680 грн. Як вбачається із наданих Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області листом від 05.11.2020 року № 39550/06-30-55-73-03 відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у І кварталі 2020 року, позивачу із джерела отримання доходів ТОВ «Аріадна-Полісся», ідентифікаційний код юридичної особи 40258463, нараховано і виплачено доходу (101-заробітна плата, дата звільнення з роботи 18.02.2020 року) 16005,40 грн., в тому числі утримано податку 2880,97 грн. Як вбачається із наданих Пенсійним фондом України 14.02.2020 року, індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , НОКЗС [NUMBER] , із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форма ОК-5, страхувальником Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріадна-Полісся», код 40258463, сплачено страхові внески за застраховану особу [PERSON] , виходячи із суми заробітку для нарахування пенсії: 7430 грн. за 1-й місяць 2020 року (31 день страхового стажу) та 8575,40 грн. за 2-й місяць 2020 року (18 днів страхового стажу). Усього за 2020 рік для пенсії 16005,40 грн. З наведених письмових доказів суд доходить висновку, що за період трудових відносин сторін з 01.01.2020 року по 18.02.2020 року відповідачем було нараховано позивачу заробітну плату: за січень 2020 року (31 день) в сумі 7430 грн., за лютий 2020 року (18 днів) 8575,40 грн., всього на суму 16005,40 грн., з яких утримано податку 2880,97 грн., відтак за два останні місяці роботи до виплати становило 13124,43 грн. Як стверджує позивач, виплата відповідачем належної йому заробітної плати мала здійснюватися шляхом безготівкового зарахування коштів на картковий рахунок позивача, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», однак кошти зарплати на його картковий рахунок не надходили. Як вбачається із виписок АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку [PERSON] за періоди з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року та з 01.01.2020 року по 12.08.2020 року, виплати коштів позивачу від відповідача мали місце лише 03.12.2019 року та 18.12.2019 року, у 2020 році виплат від відповідача на користь позивача не було. Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 14.09.2020 року картковий рахунок для виплат [PERSON] станом на 14.09.2020 року закритий. Відтак, відповідач не виплатив позивачу при звільненні 13124,43 грн., доказів протилежного суду не подано. Однак, враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі на суму 12860 грн., а відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд, не будучи уповноваженим на вихід за межі позовних вимог, доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі саме в сумі позову. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення заборгованості по заробітній платі. Тому

Outcome: approved