Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.07.2018 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.07.1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Франківського району м.Львова, актовий запис № 332. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.07.1997 р. було зареєстровано шлюб з відповідачем, у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя. Починаючи з 2015 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини. Позивач переконана, що примирення між ними неможливе, їх подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам. Ухвалою від 18.07.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, 11.09.2018 р. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.07.1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Франківського району м.Львова, актовий запис № 332. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак, шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції №13 від 09.07.2018 р. АТ «Ощадбанк», позивачем [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до переконання, що позивачу [PERSON] слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 352,40 грн. судового збору.

Outcome: approved