Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач 18 грудня 2017 року звернулася до Білопільського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 21 листопада 2014 року у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 939. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 13 квітня 2017 року рішенням Білопільського районного суду Сумської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. По домовленості між сторонами син залишився проживати разом з позивачем. Позивач на даний час ніякого доходу не має, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, після розлучення сподівалася, що відповідач буде добровільно надавати допомогу на утримання сина, але марно. Матеріальну допомогу на утримання сина та утримання позивача відповідач не надає, хоча і зобов'язаний це робити, аліменти нікому іншому не сплачує. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його мати [PERSON] подала до суду заяву від його імені, в якій вказала, що відповідач знає про подану позовну заяву та в телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги [PERSON] визнає та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) та на утримання дружини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до [INFO]. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2014 року укладено шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 939 (а.с. 7). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Як зазначено в позовній заяві дитина проживає разом з матір'ю, і перебуває на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання свого сина та на її утримання не надає, хоча, як відомо позивачці, аліменти нікому не сплачує. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав. Як зазначає в заяві мати відповідача, її син в телефонному режимі позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на дружину та дитину у визначеному нею розмірі (а.с. 16). З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний і спроможний надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дитині. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з урахуванням вищевказаного, потреб дружини, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі по 640 грн. за кожну позовну вимогу, а всього в сумі 1280 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved