overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач 21 листопада 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 15 лютого 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 лютого 2007 року у Виконавчому комітеті Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №01. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, у зв`язку з хворобою, позов підтримує, просить задовольнити. Представник позивача - адвокат Шидловська Н.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат за правову допомогу, то адвокат просила суд їх не стягувати про що надавала суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, однак просила суд не стягувати з неї на користь позивача судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 12.11.2019 року, зроблений актовий запис №01 (а.с.4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач 21 лютого 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1996 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено у лютому 2014 року, спільне господарство не ведеться незважаючи на те, що він із відповідачем проживають за однією адресою. Родина розпалась з причини того, що він та відповідачка не знаходили взаєморозуміння між собою, на теперішній час мешкають окремо. Він прийшов до висновку, що шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явився, надав до суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]», справу розглянути за її відсутності. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 06 березня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 06.03.1996 року, за №9, Новосвітською селищною радою Старобешівського району Донецької області, зберегти неможливо з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітних сферах подружнього життя, що свідчить про те, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач 21 лютого 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2014 року. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком і знаходиться на його утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просив стягувати з неї аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повнолітня дитини. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила. Ніяких заяв від неї не надходило. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2014 року. Мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка проживає з батьком і знаходиться на його утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 21 лютого 2017 року, оскільки відповідач, будучи матір`ю дитини, зобов'язана її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач, 21 лютого 2017 року, звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якій посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2014 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час у позивачки змінилося матеріальне становище, на утримання дитини йдуть значні кошти. Крім того, їй відомо, що відповідач працює по контракту військовим, отримує заробітну плату. Тому, вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частки всіх видів його доходу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і вказав, що він дійсно працює у військовій частині та отримує заробітну плату. Однак на сьогоднішній день, у звязку з отриманням суворої догани, його заробітна плата без премій і надбавок є доволі низька, а тому бажає сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно. З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встанов, що відповідач працює військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] , отримує заробітну плату. Дана обставина сторонами визнається. А тому, відповідно до положень СК України, з нього слід стягувати аліменти у частці від доходу. При визначенні частки, суд вважає, що на утримання однієї дитини з відповідача слід стягувати ? частину від його доходу. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач 21 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2004 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2011 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2004 року. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району, актовий запис за № 20 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «Бельговської» на «Шаповалову», і після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися цим прізвищем. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2011 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач 21 серпня 2014 року звернулась до Малинського районного суду з вимогами до відповідача. З підстав, передбачених ст.391, ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі з 01 лютого 2007 року зареєстрований її син - [PERSON], однак останній за місце реєстрації більше ніж 10 років не проживає, квартирою не користується , особистих речей не має. Оскільки реєстрація [PERSON] в її квартирі створює їй перешкоди у здійснені нею права користування, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 391 Цивільного Кодексу України передбачено , що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 лютого 2004 року, [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. ( арк..с. 3). В вищезазначеній квартирі з 01 лютого 2007 року зареєстрований [PERSON], дана обставина підтверджується довідкою державної реєстраційної служби. ( арк..с.13). З довідки виданої депутатом Малинської міської ради Примаченко Л.Є від 19 серпня 2014 року видно, що [PERSON] більш ніж 10 років не проживає у квартирі [ADDRESS]. ( арк..с. 6). З врахуванням викладеного суд вважає, що поданий позивачем до суду позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач від сплати судового збору на користь держави звільнена. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач 21 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 20 грудня 2008 року. Шлюб зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1297. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з грудня 2012 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 грудня 2008 року. Шлюб був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1297. (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Встановлено також, що з грудня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач 21 січня 2014 року звернувся до суду з вимогами до відповідача. В судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснив, що [INFO] померла троюрідна сестра його дружини - [PERSON]. При життя [PERSON] склала заповіт на користь позивача на все належне їй майно в тому числі і спірний будинок. Рішенням Малинського районного суду від 16 грудня 2013 року позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після померлої [PERSON] Отримати спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON], позивач не в змозі , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, з позовом згоден. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] Дана обставина підтверджуються копією свідоцтва про смерть ( арк.с.3). При життя , 12 січня 2005 року , [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], якому заповідала все належне їй майно, в тому числі і житловий будинок , що знаходиться в с. Рудня Вороб'ївська ( арк..с. 4). Виписками з погосподарської книги за 1986 -1990 роки підтверджується, що в господарстві № 264 були зареєстровані [PERSON] - голова господарства , померла [INFO] [PERSON] [INFO] - дочка, за 1991 - 1995 року були зареєстровані [PERSON] [INFO] - голова господарства, [PERSON] прибула 10.02.1994 року, вибула 16.10.1994 р. ( арк..с. 18-19). Довідками Нововороб'ївської сільської ради від 10.10.2013 року №№ 488,489 підтверджується , що за [PERSON] рахується житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,70 га. ( арк..с. 6). 07 грудня 2013 року на замовлення позивача Малинським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на будинок [ADDRESS]. Вартість домоволодіння складає - 50282 грн. Рік побудови 1959. Рішенням Малинського районного суду від 16 грудня 2013 року позивачу визначено додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після померлої [PERSON] ( арк..с.8). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 17 січня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] , а саме на будинок [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів . ( арк.с. 7). [PERSON] у відповідності до статті 1269 ЦК України, в термін встановлений законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, останній є спадкоємцем за заповітом , інші спадкоємці відсутні , а тому суд визнає за позивачем право власності на майно померлої [PERSON] Позивач звільнений від сплати судового збору як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЄС ( категорія 1). З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 502,82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач 21 січня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено у серпні 2008 року, спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто угоди щодо утримання дитини. Родина розпалась з причини того, що сторони не знаходили взаєморозуміння між собою, на теперішній час вони мешкають окремо. Вона прийшла до висновку, що шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явилась, надала до суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 03.02.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане та зареєстроване 03.02.2007 року за №1 виконкомом Роздольненської сільської ради Старобешівського району Донецької області, зберегти неможливо з причини того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння у різноманітних сферах подружнього життя, що свідчить про те, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач 21 січня 2014 року звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 04 червня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу подружжя не має дітей, проте відповідач не погоджувався на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач зазначила у позові, що шлюбні стосунки з відповідачем по справі припинені з жовтня 2013 року, бо вони зрозуміли, що вони абсолютно різні люди, між ними повне непорозуміння. Почуття любові і прихильності між ними втрачене. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Спору про розділ майна на даний час немає. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Витрати зі сплати судового збору просила віднести на її рахунок. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити (а.с.13). Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги до нього визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.14). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено у судовому засіданні, що сторони з 04 червня 2009 року перебувають у зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області шлюбі, актовий запис №181 (а.с.11), від шлюбу не мають дітей. Шлюбні стосунки між подружжям припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти позову. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв'язку з чим позов [PERSON] суд задовольняє.

Outcome: approved