Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач 17.01.2017 року звернувся з позовом до суду до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2017 року залучено в якості співвідповідача Маразліївську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 25.05.2014 року право власності на земельну ділянку площею 5,86 га в межах згідно з планом за №19, що розташована у масиві №6 на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, вказуючи, що 25.05.2014 року помер спадкодавець [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,86 га в межах згідно з планом за №19, що розташована у масиві №6 на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області . Позивач є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлого та бажає прийняти спадщину після смерті батька, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому він і вимушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити . Представник Маразліївської сільської ради у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.40) Суд розглядає справу за відсутність сторін належним чином повідомлених про день слухання справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 25.05.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №379350 /л.с. 9/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,86 га в межах згідно з планом, розташована на території Маразліївської сільської ради, масив №6, ділянка №19, яка належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю /л.с.11/. Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №376671, виданого Маразліївської сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області / л.с.8/ Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] у відповідності до свідоцтва про одруження є дружиною померлого [PERSON], яка у нотаріальному порядку відмовилась від прийняття спадщини /а.с.13-15/. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується листом завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори від 07.03.2017 року за № 281/02-17 /л.с. 28/ Позивач фактично прийняв спадщину після померлого, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Маразлаївської сільської ради №873 від 30.08.2016 року, відповідно до якої на день смерті з [PERSON], померлим 25.05.2014 року за однією адресою: с. Романівка, вул. Колодязна,20, Білгород-Дністровського району Одеської області були зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO] та син [PERSON],[INFO]. Окрім того, позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, проте з наведених вище підстав позбавлений можливості оформити свої спадкові права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджено відповідними доказами позивач постійно на момент смерті [PERSON] проживав разом з батьком, був зареєстрований з ним за однією адресою, а також звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини. Земельна ділянка, площею 5,86 га в межах згідно з планом, розташована на території Маразліївської сільської ради, масив №6, ділянка №19, належала померлому згідно державного акту на право приватної власності на землю, однак оригінал вказаного документу у позивача відсутній, він був втрачений. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, з урахуванням того, що позивач по справі є спадкоємцем 1 черги до майна померлого за законом, який був зареєстрований та постійно проживав разом із батьком, тобто фактично прийняв спадщину, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тобто юридично також прийняв спадщину та враховуючи те, що іншого способу захистити його права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved