Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 21 грудня 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що він є власником 1/6 частини квартири [ADDRESS] в сщ. Борщі Подільського району Одеської області. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача, яка є його колишньою дружиною, шлюб розірваний рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області 15 квітня 2015 року. Після розірвання шлюбу відповідач в даному житловому будинку не проживає та ним не користується, виїхала на постійне місце проживання у [INFO]. Добровільно знятися з реєстраційного обліку з квартири відмовляється, в звязку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просив ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №13 по вул. Польовій, 1а в сщ. Борщі Подільського району Одеської області, вказавши, що рішення суду є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Позивач в ході судового розгляду справи підтримав позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON], [INFO], яка згідно позову проживає в [INFO], у судове засідання не зявилась. Причин своєї неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надала. Виклик до суду повернувся із зазначенням від отримання відмовилась. Згідно ч. 8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Тому суд вважає відповідачку належно сповіщеною про час і місце розгляду справи. У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідачки та за згоди позивача, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником 1/6 частини квартири [ADDRESS] в сщ. Борщі Подільського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 травня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за №655. В цій квартирі на постійне місце проживання зареєстрована з 03.07.2013 року відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт того, що відповідачка у вказаній квартирі не проживає підтверджується довідками виконкому Борщівської сільської ради Подільського району Одеської області, згідно якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], в сщ. [PERSON] (Котовського) району Одеської області, проте з квітня 2015 року за вказаною адресою не проживає. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобовязана була зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] в сщ. [PERSON] (Котовського) району Одеської області, є формальною, без наміру її фактичного проживання в цій квартирі. Відповідно вона втратила право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинила користування вказаною квартирою та переселилась на інше місце свого проживання. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації та відповідним судовим захистом прав власника щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved