Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.03.2013 р. звернувся до суду із вимогами до театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети», які протягом розгляду справи скорегував, просить стягнути на його користь 91 770,00 грн. матеріальної шкоди, 110 160,00 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 24.01.2005 р. є правовласником (автором) твору «[INFO]», 15.01.2007 р. отримав свідоцтво на знак для товарів і послуг [NUMBER] на «[INFO]», разом з тим 29.12.2012 р. в приміщенні театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» пройшов театральний захід під тією ж назвою, до його проведення проводилась рекламна компанія в засобах масової інформації, мережі Інтернет, на вулицях міста Києва й відповідачем без його дозволу було використано оригінальну назву «[INFO]» як твір, чим було порушено його особисте немайнове право. Відповідач театрально-видовищний заклад культури «Київський національний академічний театр оперети», заперечуючи проти позову [PERSON], звернувся із зустрічними вимогами, просить визнати назву твору «[INFO]» такою, що не є об'єктом авторського права, визнати недійсним свідоцтво України про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 24.01.2005 р., видане [PERSON] Державним департаментом інтелектуальної власності, в частині «[INFO]», зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру свідоцтв авторського права на твір запис про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 24.01.2005 р. в частині «[INFO]» та опублікувати в офіційному бюлетені «Авторське право та суміжні права» визначені ним відомості про реєстрацію авторського права та відомості про визнання недійсним від дати реєстрації авторського права свідоцтва України про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 24.01.2005 р. в частині «[INFO]», визнати недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15.10.2007 р. на «[INFO]», видане [PERSON] Державним департаментом інтелектуальної власності, від дати публікації відомостей про його видачу, зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру знаків для товарів і послуг запис про визнання недійсним від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15.01.2007 р. на «[INFO]» та опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання недійсним свідоцтва України [NUMBER] від 15.01.2007 р. на знак для товарів і послуг «[INFO]», посилаючись на те, що державна реєстрація не є правоустановчою процедурою, а лише засвідченням того, що особа заявила себе автором зареєстрованого твору, однак назва «[INFO]» є назвою концерту класичної музики всесвітньовідомої, не тільки для музикантів, а й для пересічних громадян всього світу та України, музичної династії Штраусів: композиторів Йоганна Штрауса (батька), Йоганна Штрауса (сина), Йозефа Штрауса, Едуарда Штрауса, загальновідомо, що авторами «Штраус-концерту» є відомі композитори сім'ї Штраусів, а не [PERSON] Перший концерт з творами Йоганна Штрауса під час Нового року відбувся 31.12.1939 р. під назвою: «Йоганн Штраус концерт», другий - 1.01.1941 р., організований Віденським філармонічним оркестром, пізніше до програми концерту було включено музику синів Йоганна Штрауса: Йоганна Штрауса (сина), Йозефа Штрауса, Едуарда Штрауса, остаточно свій статус концерт отримав у 1946 р. Оскільки композитори Штрауси померли більше 70 років тому, то їх твори, в тому числі і ті, що використовуються у Новорічному Штраус-концерт, перейшли у суспільне надбання та можуть вільно, без виплати авторської винагороди, використовуватися будь-якою особою, за умови дотримання особистих немайнових прав автора, передбачених ст.14 Закону України «Про авторське і суміжні права». [PERSON], висуваючи вимоги про відшкодування шкоди, в позовній заяві зазначає, що відповідачем без його дозволу було використано оригінальну назву «[INFO]» як твір, проте така назва не є оригінальною, має інформативний характер, з якої глядач дізнається про: вид майбутнього заходу - прилюдне виконання музичних творів - «концерт»; музичні твори, що будуть виконуватися під час проведення заходу - музика відомої династії композиторів Штраусів: Йоганна Штрауса (батька) і Йоганна Штрауса (сина) - «Штраус»; час проведення даного заходу - Новий рік - «новорічний», а тому не є об'єктом авторського права; подібні назви використовуються багатьма оркестрами різних філармоній та театрів світу при проведенні аналогічних заходів, зокрема, у Віденській філармонії та Сочинській філармонії, щорічний Новорічний концерт музики сім'ї Штраусів Віденського філармонічного оркестру є найвідомішим новорічним концертом у світі, одним з найбільших світових музичний подій року, крім основного концерту, який проходить 1 січня, концерти відбуваються 30 і 31 грудня, даним концертом можна не тільки насолодитися наживо, відвідавши Віденську філармонію, а й у прямому ефірі, адже [INFO] транслюється в більш ніж 70 країнах світу, що свідчить про високий рівень обізнаності та популярності концерту як на батьківщині музикантів, так і за кордоном. Програма стала традиційною: концерт складається з двох частин, другий виклик на біс (традиційний вальс «Голубий Дунай», Йоганн Штраус-молодший, Ор 314, 1867) переривається бурхливими оплесками і оркестр бажає публіці щасливого Нового року. На даному етапі 1.01.2007 р. диригент [PERSON] вітав входження Болгарії та Румунії до складу Європейського Економічного Співтовариства. У висновку традиційно звучить «Март Радецького» (Йоганн Штраус 1, Ор 228, 1948), у 2005 р. «Марш Радецького» на честь жертв цунамі 26.12.2004 р. в Азії не виконувався, під час виконання «Маршу Радецького» публіка традиційно аплодує під ритм диригентської палички, з 1959 р. цей концерт транслюється в прямому ефірі Австрійським телевізійним каналом ORF в більш ніж 70 країнах світу, епізоди концерту часто включаються в різні сюжети і картини. Для телеглядачів також транслюється живе виконання балету в замку Шенбрунн. Вперше балет був відзнятий у 2007 р. у барокових садах внутрішнього двору замку у виконанні танцюристів Віденського Державного Балету, а раніше - танцюристів Балету Віденської Державної Опери, Народної Опери, Баварської Державної Опери, а так само інших відомих зірок. У 2008 р. у Золотому Залі Віденської філармонії був вперше виконаний наживо танець, у 2011 р. - хлопчиками і дівчатками Віденської Державної Оперної Балетної Школи. З 1991 р. по 2009 р. і в 2011 р. режисером-постановником був [PERSON], а з 2010 р. це завдання перейшло до [PERSON], у 1990, 1995, 1998 і 2007 рр. цей концерт проходив під керуванням диригента [PERSON], у 2008 і 2010 рр. оркестр філармонії очолював [PERSON], з 2008 р. концерт для австрійської аудиторії коментує [PERSON], яка прийшла на зміну [PERSON], який пропрацював в якості коментатора концерту в перебігу 25 років. Ще одне нововведення відбулося у 2010 р., коли канал ORF вперше транслював концерт в HD-якості і в мережі Інтернет, костюми балету були розроблені для цього концерту Валентино. В судовому засіданні позивач [PERSON], його представники [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, заперечували проти задоволення зустрічних вимог театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» з тих же підстав, просили застосувати позовну давність до вимог театрально-видовищного закладу культури. В судовому засіданні представник відповідача театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» Листопадська О.Є. підтримала зустрічні вимоги театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети», просила їх задовольнити, заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві, пояснивши, що, дійсно, 29.12.2012 р. в приміщенні театрально-видовищного закладу пройшов концерт під назвою «[INFO]. Музика сім'ї Штраусів», під час якого були виконані твори всесвітньовідомої династії композиторів Штраусів, а саме: твори Йоганна Штрауса (сина): Увертюра до оперети «Летюча миша», Вальс «Там, де цвітуть лимони», Галоп «Бандити», Французька полька «У лісі Крапфен», Романс для віолончелі з оркестром №2, Ор 255, Полька «Шампанське», Селянська полька, Скерцо «Перпетуум мобіле» («Безперервний рух»), Французька полька «Фейєрверк», Вальс «На чарівному блакитному Дунаї», Галоп «Кліп-клап», Марш з нагоди щасливого спасіння імператора Франца Йосифа, «Кайзер вальс», «Лялька», «Казки Віденського лісу», Полька-галоп «Трік-трак», Дует Фалька та Айзенштайна з оперети «Летюча миша», Полька «На полюванні», Чардаш Розалінди з оперти «Летюча миша», Вальс Арсени з оперети «Циганський барон», Дует Саффі і Барінкая з оперети «Циганський барон», Вальс «Весняні голоси», Музичний брудершафт з оперети «Летюча миша», тост Орловського з оперети «Летюча миша» та Йоганна Штрауса (батька) - «Марш Радецького», а також Едуарда Штрауса - Кадриль «Кармен». Театрально-видовищний заклад культури «Київський національний академічний театр оперети» є некомерційним театрально-видовищним закладом культури, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Києва, і підпорядкований Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держадміністрації), тобто є комунальним закладом культури, який частково утримується за рахунок місцевого бюджету. Адміністрація закладу чітко дотримується законодавства України, в тому числі, Закону України «Про авторське право і суміжні права», Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», завжди отримує згоду авторів, правовласників чи організацій колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права на твори, 15.10.2010 р. між театрально-видовищним закладом та державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (правонаступник якого - державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав»), що здійснює колективне управління майновими правами суб'єктів авторського права відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права», та на підставі свідоцтва №3/2003 від 22.08.2003 р. Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України укладено генеральний ліцензійний договір про порядок використання оприлюднених творів, виплату авторської винагороди (роялті) та надання документації №Т-0010-1997/02/СВР/10. На виконання умов цього договору Київський національний академічний театр оперети надав до державної організації програму-рапортичку на «[INFO]» та вчасно сплатив авторську винагороду (роялті) за твір «[INFO]» на підставі виставленого державною організацією розрахункового листа, не отримав від державної організації жодних застережень щодо заборони використання назви концерту чи творів, що виконуватимуться у ньому. В судовому засіданні представник третьої особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Оркестр «Київ-классік» Бєлкін Л.М. просив задовольнити позовні вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України Ресенчук В.М. заперечував проти задоволення зустрічних вимог театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети», посилаючись на те, що видачу свідоцтв було здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. В судовому засіданні представники третьої особи: державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» Мудь Н.Ю., Дитинюк Я.Л. просили задовольнити зустрічні вимоги театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети», посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві. Суд, вивчивши письмові докази, вислухавши учасників судового розгляду, вислухавши експертів Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, вважає в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, зустрічні вимоги театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» - задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 24.01.2005 р., виданого позивачу [PERSON] Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, твір «[INFO]» входить до складу програми проведення циклу концертів оркестру «Київ-классік» під керуванням [PERSON] для студентської молоді, широкої громадськості та міжнародних заходів столиці України, автор - [PERSON]; Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України позивачу [PERSON] видано свідоцтво на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15.01.2007 р., зображення знака для товарів і послуг: «[INFO]» (зображено словесний знак, який складається з трьох слів, виконаних кирилицею, звичайним шрифтом) й знак зареєстровано для послуг за Міжнародною класифікацією товарів і послуг: клас 35: Керування справами артистів-виконавців; обробляння текстів; публікування рекламних текстів; наймання (орендування) місць на реклами; розповсюдження рекламних матеріалів; реклама поштою; рекламування; раідорекламування; оновлювання, коригування та удосконалювання рекламних матеріалів; рекламування через комп'ютерну мережу; розклеювання афіш, об'яв; розміщування об'яв поза приміщеннями; розсилання поштою рекламних матеріалів; телевізійне рекламування; клас 38: Кабельне телевізійне мовлення; мовлення телевізійне; передавання телеграм; послуги, що полягають у передаванні радіо- чи телевізійних програм; клас 41: Інформування щодо розваг; облаштування дозвілля; послуги оркестрів; публікування текстів, крім рекламних; готування радіо- і телевізійних програм; радіопередачі розважальні; розважання (послуги артистів); послуги студій записування; послуги сценаристів; театральні вистави; телевізійні передачі розважальні; послуги, призначені розважати людей і влаштовувати їхнє дозвілля. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про акторське право і суміжні права» об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо); твори образотворчого мистецтва; твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва; твори ужиткового мистецтва, ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про акторське право і суміжні права» охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині перші цією статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Відповідно до ст.9 Закону України «Про акторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 4.06.2010 р. «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними. При таких обставинах правова охорона надається на твір при наявності двох умов: творче походження назви і оригінальність, наявність здатності к самостійному використанню, разом з тим, назва твору тільки тоді є результатом творчої діяльності, коли неподільно пов'язана з самим твором, символізує його, а також і його автора; назва твору тільки в тому випадку може використовуватися самостійно, коли зв'язок з автором настільки очевидний, що визначення цією назвою іншого твору неминуче введе публіку в оману. При цьому за висновком експертів №07/14 31.03.2014 р. Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України за результатами проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі №757/6009/13-ц назва твору «[INFO]» не є оригінальною, й у висновку експертів зазначено, що відповідно до Великого тлумачного словника сучасної української мови (з дод., допов. та CD) /Уклад. і голов. ред. В.Т.Бусел. - К.; Ірпінь: ВТФ «Перун», 2007 - 1736 с.: іл. та джерела Мейлих Е.И. Иоганн Штраус - Л.Музыка, 1975 слова, що входять до знака для товарів і послуг [NUMBER] мають наступні значення: Новорічний -а, -е. стос. до Нового року, пов'язаний з ним. Штраус (Strauss), династия венских композиторов и дирижеров 19 в., авторов оперетт и множества вальсов, полек, маршей, галопов, кадрилей. Штраус, Иоганн (отец) (нем. StrauЯ, 1804-1849) - австрийский композитор, дирижёр и скрипач. Штраус, Иоганн (сын) (1825-1899) - австрийский композитор, дирижёр и скрипач, сын Иоганна Штрауса (старшего). Штраус, Йозеф (1827-1970) - сын Иоганна Штрауса (старшего). Штраус, Эдуард (1835-1916) - австрийский композитор и дирижёр, сын Иоганна Штрауса (старшего). Коцерт -у, ч. 1) Прилюдне виконання музичних творів, балетних, естрадних і т.ін. номерів за певною програмою. 2) Великий музичний твір для одного інструмента, що виконується в супроводі оркестру. 3) Форма поліфонічної вокальної або вокально-інструментальної музики. Статтею 5 Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів, яка прийнята Всесвітньою організацією інтелектуальної власності 24.07.1971 р., визначено: «щодо творів, з яких авторам надається охорона на підставі цієї Конвенції, автори користуються в країнах Союзу, крім країни походження твору, правами, які надаються нині або будуть надані в подальшому відповідними законами цих країн своїм громадянам, а також правами, особливо надаваними цією Конвенцією. Користування цими правами і здійснення їх не пов'язані з виконанням будь-яких формальностей; таке користування і здійснення не залежать від існування охорони в країні походження твору. Отже, крім установлених цією Конвенцією положень, обсяг охорони, рівно як і засоби захисту, що забезпечують автору охорону його прав, регулюються виключно законодавством країни, в якій виникає потреба в ній». Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про акторське право і суміжні права» об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва. У великому тлумачному словнику сучасної української мови термін «твір» має наступне визначення: «1. Те, що зроблено, створене ким-небудь і реально існує в тій чи іншій формі, виріб, витвір. Продукт творчої діяльності людини. Наслідок літературної, наукової, музичної творчості людини». Законодавством України передбачено охорону не лише всього твору, але і його окремих частин, якщо вони відповідають умовам охороноздатості. Так, відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Назва є невід'ємною частиною твору, яка надає йому індивідуального характеру та дає можливість ідентифікувати його. Відповідно до п.2 ст.444 ЦК України особа, яка використовує твір, зобов'язана зазначити ім'я автора твору та джерело запозичення. У Законі України «Про акторське право і суміжні права» зазначено, що автором твору є «фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір». Критерій творчого характеру у авторському прав розкривається через суміжне поняття - оригінальність. Відповідно до словнику української мови [в 11 т.] под. ред. В.О. Винник, Л.А. Юрчук. - Видав. «Наукова думка», т.5. - 1974. С.744 поняття «оригінальний» має наступні значення: «1. Який не є копією або підробкою чого-небудь; справжній, автентичний. 2. Який привертає до себе увагу своєю незвичайністю, своєрідністю». У Великому тлумачному словнику міститься дещо інше визначення терміну оригінальний: «який не є копією або підробкою чого-небудь; справжній, автентичний. // Створений самостійно, без наслідування відомих зразків. // Який не є перекладом з іншої мови …». В абзаці 2 пункту 21 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 10.06.2004 №04-5/1107 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що «назва твору підлягає охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вона є результатом творчої діяльності автора (є оригінальною) і може використовуватися самостійно». Ліпцик Д. у своїй праці «Авторськое право и смежные права» зазначає, що оригінальні назви творів у переважній більшості є літературним витворами. Між тим, оригінальними назвами також вважають довільні або вигадані вислови, що виникають у результаті творчої праці автора. Звичайні назви не мають ознак оригінальності та творчого характеру навіть якщо автор доклав певних зусиль щоб їх підібрати, єдиною їх функцією є ідентифікація твору, й у висновку зазначено, що твір, що досліджується, має назву «[INFO]». Назва «[INFO]» є назвою концерту класичної музики відомих композиторів династії Штраусів. Якщо проаналізувати назву «[INFO]», то можна зазначити те, що дана назва має інформативний характер, з якого споживач дізнається про майбутній захід, що буде проводитись (КОНЦЕРТ), якість музики, яка буде виконуватись під час проведення концерту (музика відомих композиторів Йоганна Штрауса батька і сина) та час проведення даного заходу (НОВОРІЧНИЙ), отже назва «[INFO]» не є оригінальною і має лише інформативний характер. Суд, враховуючи викладене, оскільки назва «[INFO]» не є оригінальною і має лише інформативний характер, тобто не є об'єктом авторського, свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 24.01.2005 р., виданого [PERSON] Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, на програму проведення циклу концертів оркестру «Київ-классік» під керуванням [PERSON] для студентської молоді, широкої громадськості та міжнародних заходів столиці України, автор - [PERSON], який складається з «Концерту-прем'єр», «[INFO]», «Концерту театральних сюїт», «Концерт-освідчення в коханні» та ін. в частині «[INFO]» є недійсним від дати реєстрації авторського права. Суд вбачає, що згідно з приписами Порядку державної реєстрації авторського права і договорів, які стосуються права авторів на твір, затвердженого постановою КМ України №1756 від 27.12.2011 р., державна реєстрація твору є правом суб'єкта авторського права, а не його обов'язком і не визначає ані фактичної дати створення твору, ані обсягу його правової охорони; згідно п.17 Порядку Державний департамент інтелектуальної власності Міністерства науки і освіти України під час розгляду заявки не проводить експертизи твору і не встановлює факту виникнення авторства. Суд вбачає, що питання ідентичності чи схожості змісту твору з творами, авторські права на які було зареєстровано раніше, при реєстрації авторських прав не досліджуються, а тому наявність свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір не може свідчить про правомірність використання творів або їх елементів та про відсутність при їх використанні авторських прав інших осіб. Надані суду документи свідчать про те, що 1.02.2005 р. [PERSON] було подано до Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерств освіти і науки України заявку [NUMBER] на реєстрацію знака для товарів і послуг, об'єктом якого було позначення «[INFO]»; 5.01.2007 р. на підставі наданих документів Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерств освіти і науки України видано свідоцтво України [NUMBER] на знак для товарів і послуг «[INFO]», тобто Державний департаментом здійснено державну реєстрацію свідоцтво України [NUMBER] на знак для товарів і послуг «[INFO]» на ім'я [PERSON], про що департамент 15.01.2007 р. здійснив публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність» №1, а [PERSON] отримав виключні права на використання на свій розсуд вищезазначеного знака для товарів і послуг. Відповідно до ст.6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не можуть одержати правову охорону позначення, які складаються лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв'язку з ними, зокрема вказують на вид, якість, склад, кількість, властивості, призначення, цінність товарів і послуг, місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг. За висновком експертів №07/14 від 31.03.2014 р. Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України за результатами проведення комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у цивільній справі №757/6009/13-ц знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15.01.2007 р. складається лише з позначень, що є описовими при використанні щодо послуг 35 (Керування справами артистів-виконавців); 41 (Інформування щодо дозвілля; інформування щодо розваг; облаштування дозвілля; послуги оркестрів; готування радіо- і телевізійних програм; радіопередачі розважальні; розважання (послуги артистів); послуги студій записування; театральні вистави; телевізійні передачі розважальні; послуги, призначені розважати людей і влаштовувати їхнє дозвілля) класів Міжнародної класифікації товарів і послуг зазначених у свідоцтві. Знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15.01.2007 р. складається лише з позначень, що є описовими при використанні щодо зазначених у свідоцтві послуг, й у висновку експертів зазначено, що відповідно до п.4.3.1.7 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного патентного відомства України №116 від 28.07.1995 р., в редакції наказу Держдепартаменту №72 від 20.08.1997 р., до позначень, які вказують на вид, якість, кількість, властивості, склад, призначення, цінність товарів і/або послуг, а також на місце і час їх виготовлення чи збуту, належать прості найменування товарів; зазначення категорії якості товарів; зазначення властивостей товарів, в тому числі таких, що носять хвалебний характер; зазначення матеріалу або складу сировини; зазначення ваги, об'єкту, ціни товарів, дати виробництва товарів; історичні дані щодо заснування виробництва, зображення нагород, що присуджені товарам; видові найменування підприємств, адреси виробників товарів або посередників, й у висновку експертів зазначено, що значну увагу питанню описових словесних позначень приділяє В.М. Мельников, так у праці «Товарные знаки за рубежом. Практика ведомств и судов» зазначено: «Товарный знак для эффективного выполнения своей основной функции - предоставление возможности потребителям отличить товары и услуги одних производителей от однородных товаров и услуг других производителей - должен обладать высокой степенью различительной способности. Знак, который описывает одинаковые свойства, присущие однородным товарам, производимым разными фирмами, не может обладать различительной способностью. Для того, чтобы заявляемое в качестве товарного знака обозначение обладало различительной способностью, оно не должно быть ни обозначением, прямо или непосредственно отражающим сущность и вид товаров, ни обозначением, выражающим характеристики товаров (их свойства, качество, ценность, назначение, место и время производства и т.п.)». Відповідно до Словника-довідника Інтелектуальна власність у 2-х т./За аг. Ред. О.Д. Святоцького - К.: Видавничий Дім «ІнЮре», 2000 описові - «це позначення, що прямо чи опосередковано вказує на об'єкт, до якого це позначення застосовується за допомогою однієї з характеристик, що його визначає». Законодавство передбачає унеможливлення монополізації словесного позначення, що слугує для зазначення властивості продукції для застосування щодо товарів і послуг конкретного виробника або конкретного виду товарів і послуг. «Если позволить одному производителю получить исключительное право на подобный знак, это исключит его конкуренцию с другими производителями, имеющими на рынке товары и услуги с такими же качествами… Обозначения, указывающие на вид, качество, количество, свойства, назначение, ценность товара, а также на место и время его производства и сбыта составляет объективную характеристику изделия и не способны его индивидуализировать. Кроме того, данные о товаре или услуге не способны быть объектом исключительного права только одного конкретного производителя, а могут использоваться любым заинтересованным лицом, выпускающим товар или предоставляющим услугу такого же вида и качества» зазначають П.Меггс та А.Сергеев у Мэггс П.Б., Сергеев А.П. Интеллектуальная собственность. - М.: Юристъ, 2000. У висновку експертів зазначено, що основна функція знака для товарів і послуг - ідентифікаційна (розпізнавальна), яка допомагає власнику знака при реалізації своїх товарів, а споживачу - при їх виборі поміж маси подібних. Під час дослідження елементів позначень або позначень у цілому щодо описовості можна використовувати будь-яку інформацію, що стосується семантики досліджуваних словесних елементів. Таку інформацію містять словники, довідники, енциклопедії, відомості, отримані через мережу Інтернет тощо (П.Крайнєв, Н.Ковальова, М.Мельников. Судові експертизи у сфері інтелектуальної власності. Вінниця: ПП «Поліграфічний центр «Фенікс», ДІВП ВАТ «Інфракон» - «Інфракон-1», 2008. Висновок №07/14 від 31.03.2014 р. комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності є обґрунтованим, таким, що не містить суперечностей, та узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, тому приймається судом в якості належного та допустимого доказу. Суду не надано жодного доказу в спростування висновку експертів, судовий експерт Охромєєв Ю.Г. має 1-й кваліфікаційний клас судового експерта, у тому числі, за спеціальностями: 13.6 «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями» та 13.1.1 «Дослідження, пов'язані з літературними, художніми творами та інші», і стаж експертної роботи у галузі інтелектуальної власності з 2006 р., судовий експерт [PERSON] має П-й кваліфікаційний клас судового експерта з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності, у тому числі за спеціальностями: 13.6 «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями» та 13.1.1 «Дослідження, пов'язані з літературними, художніми творами та інші», і стаж експертної роботи з 2007 р., суду не надано жодних доводів, що зазначений висновок експертів є недостатньо обґрунтованим, що є сумніви в його правильності, наявні істотні порушення процесуальних норм, що регламентують порядок призначення і проведення зазначеної експертизи, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів такий висновок. Суд, враховуючи викладене, оскільки знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг [NUMBER] від 15.01.2007 р. складається лише з позначень, що є описовими, зображення знаку та сфера його застосування не може вважатися твором у розумінні ст.8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та бути зареєстрованим й захищатися в судовому порядку саме як твір, свідоцтво України на знак для товарів в послуг [NUMBER] від 15.01.2007 р. на «[INFO]», видане [PERSON] Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, є недійсним від дати публікації відомостей про його видачу. В судовому засіданні [PERSON], його представники [PERSON], [PERSON] заперечуючи проти задоволення зустрічних вимог театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети», просять застосувати позовну давність до вимог театрально-видовищного закладу культури, при цьому надані суду документи свідчать про те, що театрально-видовищним закладом культури не порушено строк звернення до суду, оскільки відповідач дізнався про порушення особистого немайнового права [PERSON] із його претензії від 18.02.2013 р., отримавши таку 20.02.2013 р. Суд, враховуючи позовні вимоги до театрально-видовищного закладу культури, надані суду платіжні доручення, на підставі ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь театрально-видовищного закладу культури «Київський національний академічний театр оперети» слід присудити понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 114,71 грн. судового збору, 10 598,40 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved