Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач 27.03.2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В своєму позові позивач зазначив, що 21.07.2013 року він позичив відповідачці грошові кошти в розмірі 1000 дол. США, а та, відповідно до досягнутої домовленості, видала йому позикову розписку, в якій зобов'язалася повернути зазначену суму в строк до 03.09.2013 року. Посилаючись на порушення відповідачем домовленості по борговому зобов'язанню, на не виконання нею своїх зобов'язань щодо повернення боргу, позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь борг в розмірі 1000 дол. США, що еквівалентно 10670,21 грн. згідно офіційному курсу НБУ відносно гривні до іноземної валюти в розмірі. Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду. До суду надійшла письмова заява від відповідачки з повним визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у її відсутності. Заява відповідача про повне визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до письмових заяв позивача і відповідача, розглянута у відсутність сторін, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, 21 липня 2013 року відповідач позичила у позивача 1000 дол. США, що підтверджується розпискою, яку відповідач написала власноруч, копія якої подана позивачем разом з позовом як доказ по справі. Згідно цієї розписки, відповідач зобов'язалася повернути позивачеві взяті грошові кошти до 03.09.2013 року. На момент звернення позивача до суду, тобто, станом на 27.03.2014 року, відповідач не виконала перед позивачем свого боргового зобов'язання, що визнано відповідачем в її заяві про визнання позову. Згідно офіційного курсу, встановленого НБУ відносно гривні до іноземної валюти, станом на 27.03.2014 року, 100 дол. США вартує 1067,2100 грн., відповідно, борг відповідача [PERSON] в розмірі 1000 дол. США буде становити 10670,21 грн. Статтею 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником, зокрема в ній зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України. Крім того, згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому, за вищевикладених обставин, коли факт заборгованості відповідачем грошових коштів доведений в суді, то позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 243,60 гривень судових витрат по оплаті судового збору та 250 гривень витрат на правову допомогу.

Outcome: approved