overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач 27 квітня 2017 року надала до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] на їхню неповнолітню дитину аліментів у розмірі 10000 гривень та на своє утримання 3000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини, не надає їй, як матері дитини, матеріальної допомоги. \~\~\~\~ Відповідач заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те що він не працює, тому такий розмір аліментів, як зазначив позивач, сплачувати не має можливості. \~\~\~\~ Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. \~\~\~\~ Судовим розглядом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~ Згідно зі\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.п. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~\~\~\~ Доказів, що відповідач може сплачувати щомісячно 10000 грн. 00 коп. на утримання малолітньої дочки та 3000 грн. 00 коп. на утримання дружини, позивачем не надано. Проте, згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надав доказів неможливості утримувати дружину. Суд дійшов висновку, що аліменти на дитину підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1000 грн. 00 коп. аліменти на дружину до досягнення дитиною трирічного віку - у розмірі 500 грн. 00 коп. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягнення в дохід держави судовий збір у розмірі про 640 грн. 00 коп. за кожну майнову вимогу. \~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач 27 липня 2015 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 24458 гривень 23 копійки страхового відшкодування, 6771 гривні 91 копійки нарахованої пені, 8927 гривень91 копійки інфляційних втрат, 371 гривні 90 копійок три проценти річних, сплативши 435 гривень 60 копійок судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 22 січня 2014 року між відповідачем та водієм автомобіля «Chevrolet lacetti na193», державний номер [NUMBER], [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс АС/ 7712041), що підтверджено копією зазначеного поліса ( а. с. 11). 26 серпня 2014 року, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого вищезазначеним договором страхування автомобіля «Chevrolet lacetti na193», державний номер [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобіля « Geely 14R7151A», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого сталося зіткнення та механічне пошкодження цих автомобілів, винним в порушенні Правил дорожнього руху України визнано водія [PERSON], що підтверджується копією постанови Апеляційного суду Київської області ( а. с. 12-15 ). На звернення позивача до відповідача про сплату страхового відшкодування відповідач повідомив йому листом від 13 січня 2015 року за №09-02-09/283 про складання розрахунку страхового відшкодування, визначення його в сумі 24458 гривень 23 копійки та сплату його найближчим часом ( а. с. 16, 17, 18 ). Згідно із п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов'язаний здійснити позивачу виплату не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом відповідач не сплатив позивачу визначену суму страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 24458 гривень 23 копійки страхового відшкодування. Не підлягають задоволенню позовні вимоги : про стягнення 6771 гривні 91 копійки нарахованої пені, 8927 гривень 91 копійки інфляційних втрат, 371 гривні 90 копійок три проценти річних, оскільки за договором страхування позивач не є стороною. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 244 гривні 58 копійок судового збору ( а. с. 1, 2 ).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач 27 липня 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову не заперечував. Таким чином, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Атмосфера в сім'ї склалася така, що призвела до повного відчуження, внаслідок чого шлюбно-сімейні відносини припинилися. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач 27 липня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 14 березня 2013 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 14 березня 2013 року. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернувся в силу того, що як учасник ліквідації аварії на ЧАСЕ хворіє часто. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] померла 14 березня 2013 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №333339, видане 15 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 24 вересня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за №03 по Тимківській сільській раді, згідно якого, [PERSON] Панасіан, на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з причини тяжкого захворювання, пов»язаного з участю у ліквідації аварії на ЧАСЕ, що підтверджується медичними довідками та посвідченням серії А №078543 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відтак, тяжку хворобу пов»язану з участю у ліквідації аварії на ЧАСЕ, суд визнає поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач 27 липня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з відповідачем 01 грудня 2001 року, який зареєстрований в відділі державної реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 938. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив задовольнити. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб відповідачем 01 грудня 2001 року в відділі державної реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 938. /а.с. 7/ Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. /а.с. 7/ Встановлено, що сторони з 2014 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «Єльшина» на «Шевчук» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач 27 лютого 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступила в шлюб з [PERSON], 04 листопада 2011 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №653. Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO].. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04 червня 2012 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №653./а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]./а.с.5/ Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач 27 лютого 2015 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона перебувала у цивільних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання в цивільному шлюбі мають одну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], народилась [INFO] та її батьком є відповідач по справі (а.с. 3). Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з Любашівської селищної ради Одеської області № 622 від 26 лютого 2015 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач 27 лютого 2015 року через свою представницю звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом чотирьох минулих місяців між ним та відповідачкою спільне господарство не ведеться, сімейні відносини не підтримуються. В минулому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на дане судове засідання надав заяву про те, що за наданий судом строк для примирення сімейні відносини у них не відновилися, вважає, що буде продовжувати надавати матеріальне утримання на дитину та займатися її вихованням. В минулому судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, на дане судове засідання надала заяву про те, що за наданий судом строк для примирення сімейні відносини у них не відновилися, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ч. 3 ст. 9 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюб між позивачем та відповідачкою зареєстрований 15 серпня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім»ї, актовий запис № 1452, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а. с. 6 ). В шлюбі позивач та відповідачка мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 7 ). Позивач в позовній заяві посилається на те, що посилаючись на те, що протягом чотирьох минулих місяців між ним та відповідачкою спільне господарство не ведеться, сімейні відносини не підтримуються. Позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач та відповідачка спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з листопада 2014 року, після надання судом позивачу та відповідачці строку для примирення сімейні стосунки між ними не відновилися. Після розірвання шлюбу відповідачці залишається прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач 27 лютого 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач на підставі заяви б/н від 05.10.2011 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним договором його заборгованість станом на 31 січня 2017 року склала 17442,80 грн., у тому числі: тіло кредиту 1927,00 грн., відсотки за користування кредитом 11609,00 грн., заборгованість за комісією - 2600,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) 806,80 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повістками. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~ \~ Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права. Як встановлено в судовому засіданні, сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 05 жовтня 2011 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.5) разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-31) та Тарифами (а.с.6-7), за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків, комісії та штрафів (у випадку порушення зобовязань за кредитним договором). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4), відповідно до якого станом на 31 січня 2017 року заборгованість відповідача складає 17442,80 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved