Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач 26 листопада 2018 року звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, стягнувши з відповідача неустойку у зав'язку з несплатою аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2008 року у справі № 2-319/08 р. були стягнуті аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх синів: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дітей. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років і аліменти стягувалися на підставі ч.3 ст.183 СК України. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі від нарахованих сум. Станом на день звернення до суду із позовом заборгованість по сплаті аліментів склала 69802,21 грн. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Нарахувала неустойку за несплату аліментів на дитину за період з 20.01.2015 року та станом на 01.10.2018 року, що склало 444480,36 грн., проте, оскільки ст. 196 СК України передбачено, що пеня не може бути більшою за 100 відсотків заборгованості, просить стягнути її саме в цьому розмірі, а саме - 69802,21 грн. 28.12.208 року провадження у справі відкрито з призначенням підготовчого засідання на 29 січня 2019 року. Ухвалою суду від 29 січня 2019 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 21 лютого 2019 року. В судове засідання 21 лютого 2019 року позивач не прибула, проте надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не прибув з невідомих судові причин, відзиву на позов не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надійшло. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебували у шлюбі, від якого у них народилися два сини: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.01.2008 року у справі № 2-319/08 р. були стягнуті аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дітей. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років і аліменти стягувалися на підставі ч.3 ст.183 СК України. Відповідач сплачує аліменти нерегулярно і не в повному обсязі від нарахованих сум, що вбачається з розрахунку державного виконавця (а.с.5-6) і станом на день звернення до суду із позовом заборгованість по сплаті аліментів складає 69802,21 грн. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойку за несплату аліментів на дитину позивачка вирахувала за період з 20 листопада 2015 року та станом на 25.10.2018 року, що склало 444480,36 грн., про що надано відповідний розрахунок (а.с.7). Суд, проаналізувавши розрахунок позивачки, дійшов висновку, що формула, за якою нарахувала позивачка суму пені, є правильною. Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сума пені має складати 69802,21 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як зазначено в ч.1 ст.196 СК України, неустойка може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. Викладеним у позовній заяві позивачкою, а також матеріалами цивільної справи, вина відповідача у простроченні сплати аліментів повністю доведена. Останній не надав будь-яких заперечень проти позову. З наданих державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що заборгованість станом на 20.01.2015 року відсутня, а з лютого 2015 року і по жовтень 2018 року відповідач взагалі не проводив виплати аліментів. У відповідача було достатньо часу для погашення боргу до подання позову про стягнення пені, він має працездатний вік і доказів про наявність у нього поганого стану здоров'я у суду немає. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований і позивачкою доведений а, тому, підлягає задоволенню саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені за прострочення сплати аліментів у 100% розмірі суми заборгованості по аліментах - 69802,21 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved