Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON], [PERSON] звернулись до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Покровської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] року помер [PERSON], чоловік [PERSON] та батько [PERSON] Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS] який він побудував на земельній ділянці, відведеній для індивідуального будівництва, яка надана у безстрокове користування для будівництва житлового будинку. Вказаний будинок був побудований на підставі дозволу №37 від 06 квітня 1976 року. 22 червня 1982 року спірний будинок прийнято до експлуатації, про що складено акт про закінчення і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Оскільки померлий [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не складав, то вони є спадкоємцями за законом першої черги. Також вказують, що на день смерті [PERSON] вони були зареєстровані і проживали зі спадкодавцем за однією адресою. Водночас, 21 січня 2016 року вони звернулися до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О., але, постановою їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожному, на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, після смерті [PERSON] Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала та обставина, що договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 06 квітня 1973 року, за життя спадкодавця, не був зареєстрований в органах БТІ. Інших осіб, які б одержали право на спадкування після смерті [PERSON], не має. З огляду на вищенаведене, просять суд задовольнити позов та визнати за кожною з них право власності в порядку спадкування на ? частки будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Позивач [PERSON].у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Покровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, а також просить винести рішення на розсуд суду (а.с. 52). З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставна та таку слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Тобто, [PERSON] є дружиною [PERSON]. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Тобто, [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради № 4 від 21 лютого 1973 року [PERSON] відведено для індивідуального будівництва земельну ділянку по [ADDRESS] Згідно дозволу № 37 від 06 квітня 1976 року, виданого відділом комунального господарства виконкомом Красноармійської міської ради [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно договору від 06 квітня 1973 року [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно акта про закінчення будівництва від 22 червня 1982 року ведений в експлуатацію індивідуальне домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] Згідно технічного паспорту, виданого бюро технічної інвентаризації, [PERSON] є власником будинку, який розташований за [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 602 (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачі [PERSON],[PERSON] Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 42610691 від 28.12.2015 року, після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], після померлого [PERSON], оскільки договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 06 квітня 1973 року, за життя спадкодавця, не був зареєстрований в органах БТІ (а.с. 33). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2016 року, [PERSON]. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], після померлого [PERSON], оскільки договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно від 06 квітня 1973 року, за життя спадкодавця, не був зареєстрований в органах БТІ (а.с. 34). Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально . Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України, передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкування нерухомого майна оформлюється свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, для чого спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса. Під час вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус з'ясовує ряд обставин, з якими пов'язано виникнення права на спадкування, для чого вимагає відповідні докази. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з вказаних підстав, згідно п.п. 2, 23 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, надає особі право звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановами державного нотаріуса від 21 січня 2016 року позивачам відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за [ADDRESS], а саме договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, посвідчений 06 квітня 1973 року Красноармійською нотаріальною конторою, не було зареєстровано в БТІ за життя спадкодавця. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на ? частку жилого будинку [ADDRESS]., після смерті [PERSON]

Outcome: approved