Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 грудня 2018 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2009 року з відповідача на її кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Вказувала, що син часто хворіє, потребує постійного вартісного лікування. Окрім того, зросли потреби на одяг, комунальні послуги. В своїй позовній заяві просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 грудня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце судового засідання з розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував та пояснив, що працює, має стабільний заробіток та з його заробітної плати повністю здійснюється утримання аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 лютого 2010 року в справі № 2-1545/10 відповідач [PERSON] зобов'язаний до сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 1/4 частині всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. За вказаним судовим рішенням 25 лютого 2010 року видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС, відповідачем здійснюється сплата аліментів на виконання судового рішення шляхом відрахування із заробітної плати відповідача. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовними вимогами про збільшення аліментів, позивач [PERSON] посилається на ту обставину, що малолітній син [PERSON] за станом здоров'я потребує лікуванні. При цьому позивач не зазначила жодних обставин, які визначені законом як підстава для збільшення розміру аліментів, - ні щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, ні щодо погіршення або поліпшення здоров'я дитини чи платника аліментів, тощо. Як встановлено судоми, малолітній [PERSON], 2007 року народження, хворіє з дитинства, відповідні обставини існували на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Будь-які підстави вважати, що має місце погіршення стану здоров'я дитини, відсутні. Фактично позивач в поданій до суду позовній заяві посилається на ті ж обставини, які існували станом на час визначення судом аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Таким чином підстави для збільшення розміру аліментів, передбачені ст.192 СК України, судом не встановлені. Тому в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити. Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed