Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.11.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 09.04.2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Горби Глобинського району Полтавської області по вулиці Садовій, 7. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, яка вчасно прийняла спадщину. При оформленні спадкових прав державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Спадкодавець на підставі закону, що діяв на час створення обєкту нерухомого майна, побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володів ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах Горбівської сільської ради, однак за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Горби Глобинського району Полтавської області по вулиці Садовій, 7. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Горбівської сільської ради, представник третьої особи - Глобинської держнотконтори у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 09.04.2014 року помер [PERSON]. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 267/2014, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка в установлений строк прийняла спадщину, є дружина померлого [PERSON] (позивач у справі). Заява про прийняття спадщини померлого надійшла від неї до нотаріальної контори 07.09.2014 року. [PERSON] - син померлого, відмовився від прийняття спадщини по закону. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Горби Глобинського району Полтавської області по вулиці Садовій, 7. Державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 14 березня 2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», погріб під частиною будівлі літ. «Бп», прибудову літ. «а», сарай-літню кухню літ. «Б», убиральню літ. «Г», огорожу № 1, ворота № 2, ганок літ. «аг», вимощення літ. «І», колодязь питний літ. «к» було побудовано у 1975 році, сарай літ. «б», сарай літ. «В» - у 1981 році. На час будівництва спадкового будинку питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які , зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно із випискою з погосподарської книги виконавчого комітету Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за [PERSON] по особовому рахунку № 010250-1 значився житловий будинок з господарськими будівлями, 1975 року побудови, розташований в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вул. Садовій, 7 на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час його створення, але не отримав правовстановлюючий документ на нього, як того вимагає чинне законодавство. Вирішення спору можливе лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється на час її смерті, тому провести реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] не можливо. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 09.09.2016 року № 1192/02-04, житловий будинок та господарські будівлі, розташовані в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вул. Садовій, 7, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Садовій, 7 в с. Горби Глобинського району Полтавської області, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на визнання за нею, в порядку спадкування, права власності на нерухоме майно, належне її чоловіку. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved