Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.12.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина та аліменти на свою користь до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем з 23 червня 2013 року в них народився син [PERSON] [INFO], відповідач разом з сімєю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років він не надає. В попереднє судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення на дитину в розмірі 1/4 до повноліття дитини визнає повністю, а на дружину погоджується сплачувати 1/6 частину до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних міркувань Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 23.06.2013 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб виданого 04.09.2013 р. виконавчим комітетом Бурківецької сільської ради Тетіївського району Київської області ( а.с.- 4), копією свідоцтва про народження дитини виданого 28.08.2013 р. виконавчим комітетом Бурківецької сільської ради Тетіївського району Київської області, з якого встановлено, що в позивача та відповідача є спільний малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.-5), копією акту обстеження від 23.09.2015 р. з якого вбачається, що дитина перебуває на утриманні матері та проживає без реєстрації в с. Омельник, по вул. Леніна, 76 Кременчуцького району Полтавської області (а.с.- 6). Відповідно до ч.2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина , з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином - п'ятдесят відсотків. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають значення. Вирішуючи питання щодо розміру стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, суд враховує те, що з відповідача стягуватимуться аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини, а тому з нього необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. На підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені обставини справи, вимоги на які посилається відповідач, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, по скільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: partial