Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач 23.02.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 14.12.2011 року, в сумі 15 335,98 грн., 38 723,82 грн. інфляційних витрат та 3% річних в розмірі 4 203 грн. Зазначала, що на підставі рішення суду з відповідача відділом державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції (далі - виконавча служба) стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в 1/3 частині його доходів щомісячно.\-\-\-\-\-\-\-\-\-\- Проте всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від участі в утриманні дітей та належного виконання рішення суду, протягом тривалого часу не сплачує аліменти, заходів до погашення їх заборгованості не вживає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові. Відповідач свою позицію щодо заявлених до нього вимог чітко не вказав, при цьому суму заборгованості по аліментах не оспорив та пояснив, що по можливості аліменти сплачує і нещодавно певну їх суму погасив. Вважає, що належним чином утримує своїх дітей, крім яких також має ще одну дитину від іншої жінки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 14.12.2011 року (далі - Рішення суду)з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, починаючи з 23.11.2011 року до повноліття дітей. На виконання зазначеного рішення 14.12.2011 року видано виконавчий лист, на підставі якого 10.09.2012 року відкрито виконавче провадження. Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум платежів аліментів, яка складає за період з 01.04.2013 року по 01.02.2016 року 47 925,52 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком виконавчої служби від 05.02.2016 року. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач не надав суду доказів про відсутність його вини у простроченні сплати аліментів. Оскільки, заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, то суд приходить до висновку про те, що позивач має право на стягнення неустойки, яка нараховується з часу невиконання рішення суду, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, у зв'язку з чим суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, від 02 жовтня 2014 року в справі № 6-149цс14 та від 16 березня 2016 року в справі N 6-300цс16. До стягнення підлягає неустойка в розмірі 15 167 грн. 08 коп. за період з 01.04.2013 року по 01.02.2016 року: 2013 рік місяцьзаборгованість1 %днів у місяцірозмір неустойки квітень1 629,32 грн.16,29 грн.30488,7 грн. травень1 629,32 грн.16,29грн.31504,99 грн. червень1 629,32 грн.16,29грн.30488,7 грн. липень1 655,32 грн.16,55грн.31513,05 грн. серпень1 655,32 грн.16,55грн.31513,05 грн. вересень1 655,32 грн.16,55грн.30496,5 грн. жовтень1 677,32 грн.16,77грн.31519,87 грн. листопад1 677,32 грн.16,77грн.30503,1 грн. грудень1 677,32 грн.16,77грн.31519,87 грн. 2014 рік місяцьзаборгованість1 %днів у місяцірозмір неустойки січень1 628 грн.16,28грн.31504,68 грн. лютий1 628 грн.16,28грн.28455,84 грн. березень1 628 грн.16,28грн.31504,68 грн. квітень1 651,32 грн.16,51грн.30495,3 грн. травень1 482,32 грн.14,82грн.31459,42 грн. червень1 651,32 грн.16,51грн.30495,3 грн. липень1 679,32 грн.16,79грн.31520,49 грн. серпень1 679,32 грн.16,79грн.31520,49 грн. вересень1 679,32 грн.16,79грн.30503,7 грн. жовтень1 709,32 грн.17,09грн.31529,79 грн. листопад1 709,32 грн.17,09грн.30512,7 грн. грудень1 709,32 грн.17,09грн.31529,79 грн. 2015 рік місяцьзаборгованість1 %днів у місяцірозмір неустойки січень1 731,32 грн.17,31грн.31536,61 грн. лютий1 731,32 грн.17,31грн.28484,68 грн. березень1 731,32 грн.17,31грн.31536,61 грн. квітень1 731,32 грн.17,31грн.30519,3 грн. травень1 731,32 грн.17,31грн.31536,61 грн. червень1 731,32 грн.17,31грн.30519,3 грн. липень1731,32 грн.17,31грн.31536,61 грн. серпень--31- вересень--30- жовтень--31- листопад873 грн.8,73грн.30261,9 грн. грудень296,25грн.2,96грн.3191,84 грн. 2016 рік місяцьзаборгованість1 %днів у місяцірозмір неустойки січень1 731,32 грн.17,31грн.31536,61 грн. Підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає і відповідних клопотань від відповідача не надходило. Що стосується вимоги позивача про застосування ст. 625 ЦК України щодо сплати інфляційних витрат та 3 % річних за невиконання зобов'язання, покладеного Рішенням суду по сплаті аліментів на сина та дочку, то суд вважає, що в цій частині її позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. До даних правовідносин, які виникли внаслідок прострочення сплати аліментів, може бути застосовано спеціальну норму права, а саме ст. 196 СК України, а не ст. 625 ЦК України, яка до даних правовідносин не застосовується. У відповідності до пп. 2, 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини та, окрім іншого, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Рішення суду, на невиконання якого посилається позивач, не ухвалене по зобов'язальних правовідносинах між сторонами, а тому ст. 625 ЦК України в даному випадку застосована бути не може. З відповідача також належить стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial