Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.05.2017 звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що з 03.10.2015 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний в березні 2016 року та в період якого в них,[INFO], народився син [PERSON]. На утримання сина [PERSON], рішенням Середино-Будського райсуду від 13.06.2016, з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах викликаних хворобами дитини та постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. На скільки відомо позивачу, відповідач не працює, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. За період з 25.04.2016 по 30.03.2017 позивач не отримувала аліментів, стягнутих за рішенням суду. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, батьки на його утриманні не перебувають. Весь час відповідач не цікавиться дитиною, не телефонує, не проявляє бажання спілкуватися та не приймає участі у вихованні дитини, при чому робить це без поважних на те причин, неодноразово заявляв про своє бажання відмовитися від дитини. На засідання районної комісії з питань захисту прав дитини при Середино-Будській районній державній адміністрації, на яке відповідач був запрошений, не з'явився. Крім того, відповідач, у визначений термін, не звернувся до служби у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації, яка розглянувши питання щодо позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно нього сина [PERSON],[INFO], зробила позитивний висновок та вважає за доцільне винесення судом рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] Посилаючись на указані обставини, а також на те, що відповідач батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON],[INFO]. Позивач всудове засіданняне з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі з причини постійного догляду за малолітньою дитиною. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, була повідомлена належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Семенішин С.С. та Служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області Надярна Я.О. в судовому засіданні з позовними вимогами погодились,просили задовольнити. Представник служби у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з'явився, згідно з поданою заявою указана служба підтримує позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [INFO] у сторін, які на той час перебували у шлюбі, народився син - [PERSON] (а.с.8). Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 29.03.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.10). Після розірвання шлюбу малолітня дитина - [PERSON] залишилася проживати з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 13.06.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 25.03.2016, стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо повноліття дитини (а.с.14). Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Позивач 29.03.2017 звернулася до районної комісії з питань захисту прав дитини Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області з письмовою заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] Свою заяву [PERSON] мотивувала тим, що її колишній чоловік не проживає із сім'єю, не приймає участі у вихованні спільної дитини, не відвідує дитину за місцем проживання, не телефонує, не цікавиться життям, здоров'ям сина, проявляє байдужість до дитини, матеріально не допомагає. У зв'язку з тим, що батько дитини без поважних причин не надає згоди [PERSON] не може зареєструвати дитину за місцем проживання. Відповідно до довідки Тростянецького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області за №2755/13.16/39 від 05.04.2017 позивач дійсно за період з 25.04.2016 по 30.03.2017 не отримувала аліментів від батька дитини [PERSON], які були стягнуті з нього за рішенням суду (а.с.11). Після вивчення матеріалів справи за письмовою заявою [PERSON], а також враховуючи ухилення [PERSON] на запрошення до районної комісії з питань захисту прав дитини та не звернення, у визначений термін, до служби у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, орган опіки та піклування Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області дійшов висновку про доцільність винесення рішення судом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON],[INFO] (а.с.12-13). Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області дійшов до аналогічного висновку щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. При прийнятті такого рішення, крім вже встановлених обставин, органом опіки та піклування було враховано: рішення комісії з питань захисту прав дитини Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області за №2 від 21.06.2017 та проведену Службою у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області бесіду з [PERSON], під час якої з'ясувалося, що він дійсно не приймає участі у вихованні та розвитку дитини і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.28). Оцінюючи обґрунтованість указаного висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та оцінюючи відповідність такого висновку інтересам дитини відповідача, суд враховує роз'яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом яких, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, ураховуючи вищенаведене, а також встановлені судом обставини, зокрема те, що відповідач свої обов'язки як батько не виконує, вихованням дитини не займається, не надає матеріальної допомоги та взагалі не бажає виконувати свої обов'язки як батько, не цікавиться ні розвитком, ні здоров'ям дитини, залишив дитину на повне утримання та догляд матері дитини, до тогож, сам не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, тому суд вважає, що така поведінка відповідача як батька малолітньої дитини є неприйнятною та заслуговує на позбавлення його батьківських прав. Судом не установлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов'язків, що вказує на свідоме та тривале ухилення батька від їх виконання. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. На підстави викладеного та

Outcome: approved