Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач 27.04.2015 звернулася до суду з указаним позовом, в якому зазначає, що сторони перебували у шлюбі протягом 1997 - 2002 років, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який на цей час навчається за денною формою навчання у Люботинському професійному ліцеї. Термін навчання закінчується 15 лютого 2016 року. Ураховуючи, що повнолітній син [PERSON] навчається і потребує матеріальної допомоги, позивач, уточнивши позовні вимоги просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісяця до закінчення навчання, тобто до 15.02.2016 року (а.с.2,3,27). Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову частково заперечував, вказавши, що він може сплачувати на утримання сина аліменти в сумі 200 грн., більше платити не може, оскільки він працює посезонно, на цей час він ніде не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, на його утриманні, крім сина [PERSON], перебувають ще двоє його неповнолітніх дітей. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений про час і місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2002 рік, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту від 18.05.2015 року № 01-36/242 [PERSON], [INFO] з 01.09.2014 року навчається у Люботинському професійному ліцеї залізничного транспорту на І курсі у групі МЕП-4/11 за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу. Помічник машиніста електропоїзда», період навчання з 01.09.2014 року по 15.02.2016 рік, форма навчання денна (а.с.23). Таким чином, судом установлено, що дитина позивача та відповідача є повнолітньою, на цей час досяг 18 років, проживає в [INFO] з 25.09.2014 року (а.с.4) та продовжує навчання. Відповідач [PERSON] відповідно до довідки, виданої виконкомом Чернеччинської сільської ради Краснопільського району зареєстрований і проживає в Сумській області, Краснопільському районі с. Мозкове вул. Центральна, 6, разом з ним проживають без реєстрації: співмешканка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.23-25). З довідки наданої Краснопільським РЦЗ установлено, що [PERSON] не перебуває на обліку як безробітній в Краснопільському районному центрі зайнятості з 01.11.2014 року і по цей час (а.с.21а). Відповідно до запису № 29 від 31 березня 2015 року трудової книжки відповідача останній був звільнений з посади кочегара Гребениківської [PERSON] ступенів у звязку із закінченням опалювального сезону та із закінчення строку трудового договору. Інших записи про прийом відповідача на роботу після звільнення з посади кочегара у трудовій книжці відсутні. З листа Крансопільського відділення Сумської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Сумській області від 08.06.2015 № 892 судом установлено, що за даними центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб за 2014 рік [PERSON] у І кварталі 2014 року було нараховано 43785,55 грн. доходу, у тому числі, 4177,31 грн. заробітної плати, 601,41 грн. доходу від надання майна в лізинг, 3130,48 грн. інших доходів; у ІІ кварталі 2014 року - 1162,24 грн. заробітної плати, 538,16 грн. соціальних виплат, 3597,72 грн. доходів від кооперативу; у ІІІ кварталі 2014 року - 2978,06 грн. соціальних виплат, 4457,01 грн. доходів від кооперативу; у ІV кварталі 2014 року - 2739,62 грн. заробітної плати, 1688,95 грн. соціальних виплат, 14401,59 грн. доходу від надання майна в лізинг, 4313 грн.інших доходів (а.с.50-51). На підставі даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування наданих головним управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 29.05.2015 № 6565/06.2-15 [PERSON]М у січні 2015 року нараховано заробітної плати 1504,5 грн., у лютому 2015 року 1428,11 грн., у березні 2015 року 2010,86 грн. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі установлених обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним, працює сезонно, має мінливий дохід, у тому числі отримує прибуток за рахунок передання майна в лізинг, у 2014 році відповідачу нараховано 43785,55 грн. доходів, а у І кварталі 2015 року - 4943,47 грн., що указує на те, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу сину [PERSON], який продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач на цей час ніде не працює, має мінливий дохід, допомогу по безробіттю у центрі зайнятості на цей час не отримує, має на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.25) та [PERSON], [INFO] (а.с.24). З огляду на викладене, матеріальне становище відповідача на переконання суду дозволяє йому сплачувати щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно на період навчання. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на 83 % з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 202 грн. 19 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial