overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач 20.10.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на такі обставини. Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2013 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вони з відповідачем проживають окремо. У добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Він працює в ПАТ «НЗФ» на посаді шихтувальника та має постійний дохід приблизно 6500 грн. Інших аліментних зобовязань у відповідача немає, однак від обовязку забезпечення дитину він ухиляється. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву (а.с.12), в якій уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів. Просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти уточнених позовних вимог про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини не заперечує. Зазначив, що аліменти нікому не платить. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.09.2013 року зареєстрували шлюб (а.с.5), від якого мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою від 18.10.2017 року, посвідченою керівником ОСББ «МЖК-Н» (а.с.7). Позивач не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне уточнені позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач 20.10.2017 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який уточнювала (а.с.11), посилаючись на наступні обставини. Вона з 05.11.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з різними поглядами на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2017 року. З цього часу вони проживають окремо. Вважає збереження шлюбу неможливим. Дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Зазначила, що нею подано позов про стягнення аліментів на утримання дитини. Спору про поділ спільного майна не має. Від сплати судового збору звільнена, оскільки має інвалідність ІІ групи. Просить шлюб розірвати. З 15.12.2017 року діє Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 25.01.2018 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2018 року о 12.00 год. (а.с.21,22). Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.16). Просить не надавати строк на примирення. Вказала, що з відповідачем не проживають разом з серпня місяця 2017 року. Просить шлюб розірвати. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.27), проти розірвання шлюбу не заперечує, зазначив, що шлюбні відносини припинені в серпні місяці 2017 року, майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05.11.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Як вбачається з довідки від 19.10.2017 року, виданої головою квартального комітету № 29 [PERSON], [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня місяця 2017 року через різні погляди на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майновий спір відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Примирення між ними неможливе. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (Серія 12 ААА, № 716027) від 22.05.2017 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи інвалідності за загальним захворюванням (а.с.2), тому позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач 20.10.2020 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24791,83 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 04.11.2014 р. між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № L01.188.32897, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 47319 грн. зі сплатою 5 % річних. Банк виконав покладені зобов`язання згідно кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань станом на 30.09.2020 р. утворилась заборгованість у сумі 24791,83 грн., що складається з 14557,38 грн. основного боргу, 1433,7 грн. простроченого боргу, 905,21 грн. прострочених відсотків, 8,75 грн. строкових відсотків, 402,21 грн. плати за обслуговування кредиту, 4424,31 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту, 3060,27 грн. пені. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 04.11.2014 р. між сторонами укладено кредитний договір № L01.188.32897, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 47319 грн. зі сплатою 5 % річних строком на 95 місяців (а.с.6-10). У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 30.09.2020 р. заборгованість за кредитним договором становить 24791,83 грн., що складається з 14557,38 грн. основного боргу, 1433,7 грн. простроченого боргу, 905,21 грн. прострочених відсотків, 8,75 грн. строкових відсотків, 402,21 грн. плати за обслуговування кредиту, 4424,31 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту, 3060,27 грн. пені, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.27). Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 24791,83 грн. заборгованості за кредитним договором, та судові витрати у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач 20.10.2020 р. звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно. За поважних причин своєчасно не звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини. Просила визначити для неї, [PERSON] , [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом шести місяців з часу набрання законної сили даним рішенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Просив прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Постановою від 08.10.2020 р. у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.4). Згідно повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів не посвідчувалось. Зазначені обставини встановлені з документів в матеріалах справи. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.\~ Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач 20.11.2013р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовував тим, що 17.03.2007р. відповідачці встановлено кредитний ліміт 0,00 грн., який після підписання договору збільшено до 3000,00 грн., які зараховано на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних (3% місячних) на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 17.03.2008р., а відповідачка зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, що встановлені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором станом на 31.10.2013р. утворилась заборгованість у сумі 12322,26 грн., що складається з 2685,56 грн. заборгованості за кредитом, 8573,74 грн. заборгованості за відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 562,96 грн. штрафу (процентна складова). Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду уточненій заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась в судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 17.03.2007р. відповідачці встановлено кредитний ліміт 0,00 грн., який після підписання договору збільшено до 3000,00 грн., які зараховано на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних (3% місячних) на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 17.03.2008 р., а відповідачка зобов'язалась повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, що встановлені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором станом на 31.10.2013р. утворилась заборгованість у сумі 12322,26 грн., що складається з 2685,56 грн. заборгованості за кредитом, 8573,74 грн. заборгованості за відсотками, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 562,96 грн. штрафу (процентна складова), що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком (а.с.4-6). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 12322,26 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 229,40 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач 20.11.2013 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 27711,69 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 28.11.2007р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір №CL 6093, згідно якого банк надає відповідачці кредит в сумі 6000,00 грн. з терміном погашення до 20.11.2012 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,00% річних, а в разі прострочення терміну сплати щомісячного платежу у розмірі 99,00% річних. Внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов'язань станом на 11.10.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 27711,69 грн., яка складається з: 5509,23 грн.- прострочена заборгованість по кредиту; 7519,50 грн.- заборгованість за відсотками; 14682,96 грн.- підвищені відсотки. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка повторно не з'явилась у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 28.11.2007р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою укладено кредитний договір №CL 6093, згідно якого банк надав відповідачці кредит в сумі 6000,00 грн. з терміном погашення до 20.11.2012 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,00% річних, а в разі прострочення терміну сплати щомісячного платежу у розмірі 99,00% річних(а.с.6-11). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою договірних зобов'язань станом на 11.10.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 27711,69 грн., яка складається з: 5509,23 грн.- прострочена заборгованість по кредиту; 7519,50 грн.- заборгованість за відсотками; 14682,96 грн.- підвищені відсотки (а.с. 13-14). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 27711,69 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 277,12 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач 20.11.2013 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 4255,60 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 29.11.2011 р. між позивачем та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 42099с на суму 8500 грн. на строк 18 місяців до 29.05.2013 р. зі сплатою 40 % річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору 29.11.2011 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON] Станом на 14.11.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 4255,60 грн., з якої заборгованість по кредиту - 3413,35 грн., заборгованість по відсотках - 842,25 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідачка [PERSON], яка була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, повторно не з'явилася в судове засідання, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 29.11.2011 р. між позивачем та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір № 42099с на суму 8500 грн. на строк 18 місяців до 29.05.2013 р. зі сплатою 40 % річних (а.с.3-5). Для забезпечення виконання умов кредитного договору 29.11.2011 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON] (а.с.6). Встановлено, що позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання належно пред'явив вимогу до поручителя, яку остання отримала 13.07.2013 р. (а.с.7, зворотна сторона). Станом на 14.11.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 4255,60 грн., з якої заборгованість по кредиту - 3413,35 грн., заборгованість по відсотках - 842,25 грн. (а.с.8). Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідачки слід стягнути у користь позивача 4255,60 грн. заборгованості за кредитним договором та 229,40 грн. судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 554, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач 20.11.2014р. звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому вказала, що 30 квітня 2011 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. З чоловіком на теперішній час шлюбно-сімейні відносини припинили через несумісність характерів, різних поглядів на життя. Вже тривалий час мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, спору про розділ майна та місце виховання дитини не мають. Тому, вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, на розірвання шлюбу згоден. Суд встановив, що сторони одружені з 30 квітня 2011 року (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Судом також встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про розділ майна та місце виховання дитини поки що не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач 20.11.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , в якому просить: стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 402246,51 грн, стягнути з відповідача сплачену суму судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернулась до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за їх відсутності. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилась, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вона обгрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, 07 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 0709/37/07-С (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 36000, 00 доларів США на строк з 07.06.2007 року до повного повернення кредиту. 20 травня 2013 року між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ВАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ВАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved