Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач 23.02.2021 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини. В обгрунтування заяви, позивач [PERSON] вказав, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 25.05.2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з суми недоотриманої пенсії у розмірі 77061,00 грн. належних спадкодавцю на підставі повідомлення № 0600-0403-8/27478 від 19.06.2020 року, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, після чого, у вересні 2020 року [PERSON] звернувся до відповідача з метою оформлення та отримання вказаної грошової суми. Однак, відповідачем була виплачена сума у розмірі 44905,93 грн., а відтак останній неправомірно не виплатив грошову суму у розмірі 33155,07 грн. У листопаді 2020 року позивач отримав від відповідача лист, в якому йдеться посилання на норми ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо обов`язку УПФ виплатити недоотриману пенсію за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують його права, як спадкоємця та просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь залишок недоотриманої пенсії у розмірі 33155,07 грн., яка увійшла до складу спадщини після смерті його батька. Ухвалою судді від 01.03.2021 відкрито провадження по вказаній справі, в порядку спрощеного позовного провадження з (викликом) повідомленням сторін. 23.04.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у 25.03.2021 позивач звернувся до ГУПФУ в Житомирській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії. Посилаючись на пункт 1 ст.46 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказав, що недоотримана пенсія за померлого [INFO] відповідно до наданих документів надіслана позивачу поштовим переказом. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просить розглянути справу у відсутність представника. Згідно ч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 2ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлено, що позивач[PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого батька[PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2020, зареєстровано в реєстрі за №2877 (а.с.12). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом НОР № 817122 від 27.08.2020, яке було видане приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В. М.,спадкоємцем майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] , [INFO] та до складу спадщини входить недоотримана пенсія померлого, яка складається з суми пенсії в розмірі 77061,00 грн. належних спадкодавцю на підставі повідомлення № 0600-0403-8/27478 від 19.06.2020 року, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Згідно копії повідомлення про надходження поштового переказу від 06.11.2020 р. [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 44905,93 грн. (а.с.17). Отже, в даному випадку, недоотримана пенсія становить, різницю між нарахованою та виплаченою пенсією в сумі 33155,07 грн. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Як встановлено матеріалами справи, залишок недоотриманих пенсійних виплат складає 33155,07 грн. Твердження відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлому [PERSON] , нараховано відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою недоотриманої пенсії не заслуговує на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме в свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданому 25.05.2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі повідомлення № 0600-0403-8/27478 від 19.06.2020 року, виданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Суд зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала спадкодавцю [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми в повному обсязі. Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Верховний Суд у постанові від 06.07.2020 у справі № 750/8819/19, зауважив, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. При цьому суд зауважує, що право обирати спосіб отримання коштів на підставі свідоцтва про право на спадщину належить позивачу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 377/612/17 від 06.02.2019 р. Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позов задоволено, а при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 908 грн., сплачену суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved