Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.04.2018 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради, третя особа [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовим будівлями і спорудами, посилаючись на те, що їй, на підставі договору дарування від 23.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 5310, належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: місто Покровськ, Донецької області, вулиця Сєвєрна, № 79, на земельній ділянці Красноармійської міської ради. Як вбачається з цього договору, на момент його укладення на означеній земельній ділянці знаходилися: один саманний ошлакований житловий будинок, житловою площею 28,2 м2, загальною площею 44 м2, позначений на плані літерою А1 та наступні господарські споруди та побудови: Б1-літня кухня, пг1-льох, Г1-туалет, В1-душ, Д1-сарай, NІ-2 огорожа, І-замощення, ІІ-водопровід. Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується також витягом про реєстрацію права власності в спадковому реєстрі № 15074259 від 02.07.2007 року. 10.06.2010 року позивач, на підставі рішення Красноармійської міської ради від 14.05.2010 р. № 5/48, набула право власності на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, що й належний їй житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011015900196. Рішенням Виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 16.07.2008 року № 404 позивачу дозволено будівництво гаража, літньої кухні, сараю для інвентарю площею 39 м2, переходу між житловим будинком та літньою кухнею зі зносом літньої кухні та сараю по вул. Сєвєрна, 79 в м. Покровську на земельній ділянці, зареєстрованій за домоволодінням, яке належить їй на підставі вищевказаного договору дарування. Крім цього, рішенням Виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 20.07.2011 року № 345 позивачу також дозволено виконати реконструкцію належного їй житлового будинку. 07.07.2011 року позивач отримала будівельний паспорт на реконструкцію житлового будинку, виданий відділом містобудування та архітектури [PERSON] міської ради. Згідно з висновком про забудову земельної ділянки по вул. Сєвєрна, 79 в м. Покровську на зазначеній земельній ділянці згідно з будівельним паспортом № 8062 від 18.06.2007 р. запроектовано прибудову до будинку. 08.09.2011 року вона подала до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зазначивши у ньому про реконструкцію належного їй житлового будинку. У 2011 році був побудований гараж Е-1, а у 2016 році сарай З-1 та літня кухня К-1, що підтверджується технічним паспортом на одноквартирний (садибний) житловий будинок, виготовлений станом на 01 серпня 2017 року КП «БТІ» м. Покровська. 30.10.2017 року [PERSON] містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради Донецької області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта № ДЦ 141173030714, в якій також зазначено на реконструкцію належного позивачу житлового будинку, а отже, будинок є прийнятим в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг м. Покровська Донецької області № 38086188 від 13 листопада 2017 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на реконструйований житловий будинок, оскільки в Декларації № ДЦ 141173030714 зазначена реконструкція житлового будинку та відсутня інформація про господарські будівлі і споруди, що відносяться д нього та зазначені в технічному паспорті № 8062, виданому 01.08.2017 року. При цьому, в предявленому нею вищевказаному договорі дарування в складовій частині майна зазначена літня кухня Б-1, яка відсутня у складовій частині в предявленому технічному паспорті. Таким чином, оскільки позивач не внесла до Повідомлення про початок виконання будівельних робіт гараж, сарай та літню кухню, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на реконструйований житловий будинок. За змістом положень пункту 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Згідно з Переліком обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» до таких обєктів належать індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 300 кв. метрів, а також господарські будівлі і споруди, зокрема гаражі, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках. Виходячи зі змісту пункту 27 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) (далі Постанова №6) сараї, гаражі та літні кухні тощо також відносяться до господарсько-побутових будівель і споруд. Отже, сарай, гараж та літня кухня збудовані позивачем без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 376 ЦК України, сарай, гараж та літня кухня побудовані позивачем самочинно. Позивач є власником земельної ділянки, на якій самочинно побудовані спірні споруди. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Так, сумісною до земельної ділянки позивача, є земельна ділянка, розташована за адресою: вул. Сєвєрна, 81, м. Покровськ, Донецька область, власником якої на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.03.2017 року є [PERSON], третя особа. Як вбачається з вказаного свідоцтва, до цього власником земельної ділянки була [PERSON]. До початку проведення будівництва позивач отримувала від [PERSON] згоду на будівництво на своїй земельній ділянці гаража, сараю та кухні, так і після завершення будівництва теперішній власник суміжної з її земельною ділянкою [PERSON] не заперечує щодо розташування таким чином, як вони побудовані на земельній ділянці позивача, гаражу, сараю та літньої кухні, що підтверджується письмовими розписками вказаних осіб. 06.12.2017 року позивач знову подала до [PERSON] містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради Донецької області Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Втім, їй відмовлено у реєстрації Декларації № ДЦ 151173420323, оскільки на підставі повідомлення ДЦ 006211046990 від 27.09.2012 року дані Декларації про готовність обєкта до експлуатації внесені до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів та зареєстровані 30.10.2017 року за № ДЦ 141173030714, що підтверджується письмовою відмовою [PERSON] містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради Донецької області від 08.12.2017 року № вх1342. Крім цього, листом ВМАЗВ [PERSON] міської ради № 259 від 29.11.2017 року позивача повідомлено про те, що Згідно з «Планом зонування території м. Покровська Донецької області», затвердженого рішенням [PERSON] міської ради Донецької області від 26.05.2017 р. за № 7/34-19, її земельна ділянка відноситься до зони садибної житлової забудови. Для цієї зони визначені містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок, у яких зазначено, що житлові будівлі слід розташовувати з відступом від червоних ліній вулиць: житлових не менше 3 м., розміщення гаражів слід передбачати переважно вбудованими або прибудованими до житлових будинків по лінії забудови або в глибині ділянки. Також з листа № 259 від 29.11.2017 року вбачається, що 22.11.2017 року в ході візуального огляду встановлено, що будівлі позначені літерами Е-1 (гараж), З-1 (сарай), «К-1» (літня кухня), визначеними в технічному паспорті, виготовленому КП «БТІ» 01.08.2017 року, розташовані з порушенням вимог «Плану зонування території м. Покровська Донецької області», а також вимог, зазначених у п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме відсутня відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни, яку треба приймати не менше одного метру, гараж, позначений літерою «Е-1» розташований по лінії огорожі земельної ділянки. При цьому повинно бути забезпечено влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Згідно з абз. 9 п. 4 Постанови № 6 будівництвом, яке здійснюється самочинно з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоровю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача [PERSON] МАЗВ [PERSON] міської ради приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо їй не виносилося, а тому порушення, на які зазначено в листі № 259 від 29.11.2017 року, не є суттєвими. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 79 (А-1) по вул. Сєвєрна в м. Покровську (Красноармійську), Донецької області, з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, які складаються з прибудови (а-1, а2-1, а3-1), ганку (а4-1), погрібу (пг-2), літнього душу (В-1), сараю (З-1), літньої кухні (К-1), гаражу (Е-1), оглядової ями (е-1), убиральні (Ж-1), огорожі (№1), воріт (№2), водопроводу (ІІ). Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача [PERSON] міської ради у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, справу просить вирішити на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивачу, на підставі договору дарування від 23.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 5310, належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: місто Покровськ, Донецької області, вулиця Сєвєрна, № 79, на земельній ділянці Красноармійської міської ради (а.с.11-12). Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується також витягом про реєстрацію права власності в спадковому реєстрі № 15074259 від 02.07.2007 року (а.с.13). 10.06.2010 року позивач, на підставі рішення Красноармійської міської ради від 14.05.2010 р. № 5/48, набула право власності на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, що й належний їй житловий будинок, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.14), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011015900196. На підставі рішення Виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 16.07.2008 року № 404 (а.с.16) позивачу дозволено будівництво гаража, літньої кухні, сараю для інвентарю площею 39 м2, переходу між житловим будинком та літньою кухнею зі зносом літньої кухні та сараю по вул. Сєвєрна, 79 в м. Покровську на земельній ділянці, зареєстрованій за домоволодінням, яке належить їй на підставі вищевказаного договору дарування. На підставі рішення Виконавчого комітету Красноармійської міської ради від 20.07.2011 року № 345 (а.с.17) позивачу також дозволено виконати реконструкцію належного їй житлового будинку. 07.07.2011 року позивач отримала будівельний паспорт (а.с.18) на реконструкцію житлового будинку, виданий відділом містобудування та архітектури [PERSON] міської ради. 30.10.2017 року [PERSON] містобудування, архітектури та земельних відносин [PERSON] міської ради Донецької області зареєстровано Декларацію про готовність обєкта до експлуатації (а.с.31-32) На підставі рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг м. Покровська Донецької області № 38086188 від 13 листопада 2017 року (а.с.33) позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на реконструйований житловий будинок, оскільки в Декларації № ДЦ 141173030714 зазначена реконструкція житлового будинку та відсутня інформація про господарські будівлі і споруди, що відносяться д нього та зазначені в технічному паспорті № 8062, виданому 01.08.2017 року. При цьому, в предявленому нею вищевказаному договорі дарування в складовій частині майна зазначена літня кухня Б-1, яка відсутня у складовій частині в предявленому технічному паспорті. Таким чином, оскільки позивач не внесла до Повідомлення про початок виконання будівельних робіт гараж, сарай та літню кухню, їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на реконструйований житловий будинок. Позивач є власником земельної ділянки, на якій самочинно побудовані спірні споруди. Отже, сарай, гараж та літня кухня збудовані позивачем без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Сумісною до земельної ділянки позивача, є земельна ділянка, розташована за адресою: вул. Сєвєрна, 81, м. Покровськ, Донецька область, власником якої на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.03.2017 року є [PERSON], третя особа. До початку проведення будівництва позивач отримувала від [PERSON] згоду на будівництво на своїй земельній ділянці гаража, сараю та кухні, так і після завершення будівництва теперішній власник суміжної з її земельною ділянкою [PERSON] не заперечує щодо розташування таким чином, як вони побудовані на земельній ділянці позивача, гаражу, сараю та літньої кухні, що підтверджується письмовими розписками вказаних осіб (а.с.41-42). Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 79 (А-1) по вул. Сєвєрна в м. Покровську (Красноармійську), Донецької області, з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, які складаються з прибудови (а-1, а2-1, а3-1), ганку (а4-1), погрібу (пг-2), літнього душу (В-1), сараю (З-1), літньої кухні (К-1), гаражу (Е-1), оглядової ями (е-1), убиральні (Ж-1), огорожі (№1), воріт (№2), водопроводу (ІІ). Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з абз. 9 п. 4 Постанови № 6 будівництвом, яке здійснюється самочинно з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоровю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Відповідно до абзацу 2 п. 9 Постанови № 6 За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК). У звязку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Пунктом 27 Постанови №6 визначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У звязку із цим положення частини пятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов по визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved