Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 28.12.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 12 березня 2004 року вона передала [PERSON] 35700 гривень за мікроавтобус MERCEDES BENZ 208, 1995 року випуску, шасі №WDB9013621P546199, реєстраційний номер 320500В державний номер [NUMBER], однак договір купівлі-продажу не оформили, бо не було достатніх кошів на його оформлення та вирішили відкласти перереєстрацію транспортного засобу. З вказаного числа автобус був переданий [PERSON] їй та вона постійно відкрито володіє автобусом MERCEDES BENZ 208, 1995 року випуску, шасі №WDB9013621P546199, реєстраційний номер 320500В державний номер [NUMBER]. Як було зазначено перереєстрацію автомобіля не проводили, оскільки не було коштів для її проведення, а [PERSON] видав довіреність яка була дійсною з 18.05.2004 року по 18.05.2007 року. 28 квітня 2014 року [PERSON] загинув, тож у неї відсутня можливість перереєструвати вказаний автомобіль на своє імя, що обмежує її в користуванні та розпорядженні автомобілем. Спадкоємцями майна [PERSON] які відносяться до першої черги є його доньки [PERSON], [PERSON]. Вона зверталась до начальника сервісного центру ДАІ де їй повідомили, що перереєстрація автомобіля можлива лише за наявності рішення суду про визнання права власності на автомобіль оскільки органом, який проводить реєстрацію автотранспорту не визнається її право власності на вказаний автобус. Позивачка просить суд визнати за нею, [PERSON], в порядку набувальної давності право власності на автобус MERCEDES BENZ 208, 1995 року випуску, шасі №WDB9013621P546199, реєстраційний номер 320500В. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились. Про причини неявки суду не повідомили, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у їх відсутність не надавали. Тому за згоди позивачки справу розглянуто у їх, Відповідачів, відсутність в порядку заочного провадження. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи автобус марки Mercedes-Benz 208, 1995 року випуску, шасі №WDB9013621P546199, реєстраційний номер 32050ОВ, державний номер [NUMBER], згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ зареєстрований за [PERSON]. Згідно висновку №938 від 28.08.2014 року, ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz 208, реєстраційний номер 32050ОВ, складає 98890,00 грн. Правомірність заволодіння позивачем цим транспортним засобом підтверджується письмовою розпискою [PERSON] про отримання ним 12.03.2004 року від позивачки повного розрахунку за продаж автомобіля у розмірі 35700,00 грн. 18.05.2004 року [PERSON] видав нотаріально посвідчену довіреність строком на три роки на право розпоряджатись спірним автобусом на імя [PERSON]. 28 квітня 2014 року [PERSON] помер. Факт придбання позивачкою вказаного автобусу в 2004 році не заперечується відповідачами, про що свідчить їх розписки в матеріалах справи. Таким чином, вказана обставина позбавляє позивача зареєструвати своє право власності на автомобіль у позасудовому порядку. Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти автобусом марки Mercedes-Benz 208, 1995 року випуску, шасі №WDB9013621P546199, реєстраційний номер 32050ОВ, суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved