Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

позивач 14 березня 2016 року звернулася до суду з позовом вказавши, що рішенням Центрально-Міського районного суду від 23.03.1998 р. відповідача зобов'язано сплачувати аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на її користь до повноліття доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти мінливо різними сумами. За період з 07.11.2011 р. по 25.11.2015 р. було сплачено аліменти на загальну суму 49769,76 грн., що підтверджується довідкою з банку та відміткою про виконання виконавчого листа. Проте на початку грудня їй стало відомо про офіційний дохід відповідача за період з травня 2007 р. по лютий 2015 р. включно, який після оподаткування склав 534264,30 грн. Враховуючи це, загальний розмір аліментів, які повинен був сплатити відповідач складає 146618,70 грн. (5342464,30 грн. х 0,25). Різниця від сплачених та належних сум складає 96848,94 грн. (146618,70 грн. - 49769,76 грн.). За її підрахунками за період з травня 2007 р. по лютий 2015 р. включно сума неустойки, яку відповідач повинен сплатити на її користь складає 145272 грн. (105737,99 грн. / сума заборгованості по сплаті аліментів / 100%) = 968,48 грн. (сума пені за кожний день прострочення) х 150 днів (кількість днів прострочення). Тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам в розмірі 96848,94 грн. та неустойку в розмірі 145272,00 грн. (а.с. 1-2). 19 жовтня 2016 року позивач заявлені вимоги уточнила, вказавши, що виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] знаходився на виконанні у Довгинцівському ВДВС з травня 2007 р. по червень 2011 р., відповідачу нараховувались аліменти із розрахунку мінімальної заробітної плати, так як він приховав, що працює. Потім він, заплативши у червні 2011 р. 5542,00 грн. умовив її забрати виконавчий лист. Однак офіційний дохід відповідача за вирахування податків за період з 01 травня 2007 року по 28 лютого 2015 року складає 526419,31 грн. сума аліментів з цього доходу становить 131604,83 грн. За період з 01 травня 2007 року по 30 листопада 2015 р. відповідач сплатив 49769,76 грн., аліменти в сумі 81835,07 грн. відповідач так і не виплатив у порушення винесеного судом рішення від 23.03.1998 р. [PERSON] знав про відкриття виконавчого провадження, про суму заборгованості по аліментам, так як він спілкувався з державним виконавцем, з нею, частково оплачував аліменти. Неустойка (пеня) нарахована за період з 01 травня 2007 року по 30 червня 2011 р. (за період виконавчого провадження) та складає 12461,22 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму недоплачених аліментів за період з 01.05.2007 р. по 30.11.2015 р. в сумі 81835 грн. 07 коп. та пеню нарахованої на заборгованість по аліментам за період з 01.05.2007 р. по 30.06.2011 р. в сумі 12461 грн. 22 коп. (а.с. 92-93). 13 вересня 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який 24 жовтня 2016 року уточнив, в якій просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, стягнутих за рішенням суду на утримання доньки [PERSON] за період з 01.05.2007 р. по 31.11.2015 р. в сумі 81835,07 гривень та пені за прострочення сплати аліментів в сумі 12461,22 грн. В обґрунтування зазначив, що від повторного шлюбу у нього народилася ще одна донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.05.2004 року з нього на користь [PERSON] утримання доньки [PERSON] з 20.04.2004 року було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів до повноліття дитини, щомісяця. 01.12.2006 року позивач вступив у шлюб з [PERSON], від даного шлюбу у позивача народилася третя дитина - донька [PERSON], [INFO]. На утримання доньки [PERSON], [INFO], з 23.03.1998 року по 27.09.2015 року він сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016 року на користь [PERSON], [INFO], як на дитину, що продовжує навчання було знову стягнуто з нього з 18.11.2015 року до 30.06.2016 року, аліменти у розмірі 1/4 частини доходів. Питання щодо зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], на що він мав право судом не вирішувалося, так як він гадав, що дані питання вони вирішили з матір'ю дитини добровільно, що вбачається також і з того, що неодноразово за заявою відповідачки [PERSON] виконавче провадження закривалося та виконавчий лист повертався стягувачу. На теперішній час, за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016 року щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] на період навчання нараховано заборгованість у розмірі 9 048,33 гривень. Про дане рішення суду він дізнався лише в серпні 2016 року, воно йому, як і судові виклики, не надсилалося та питання можливості сплати аліментів судом не досліджувався, тим паче враховуючи те, що утримання повнолітньої дитини є обов'язком при наявності такої можливості, а не безумовним обов'язком. Позивачка вважає, що він винен їй недоплату по аліментам (заборгованість), які стягувалися на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.1998 року при цьому докази на підтвердження таких обставин позивач за первісним позовом не додає, а тому вважати достовірними заявлені суми та їх розрахунок неможливо. Крім того, на його утриманні крім доньки [PERSON] знаходяться також доньки [PERSON] та [PERSON], матір [PERSON] та брат-інвалід [PERSON] Також з 02.04.2015 р. він ніде не працює, з 23.04.2015 р. є фізичною особою-підприємцем, проте за 2015 рік доходів не отримував, на теперішній час перебуває в скрутному становищі, доходи від підприємницької діяльності у зв'язку з кризою в країні і протягом 2016 року він не отримував, єдиним джерелом його доходів є доходи його дружини [PERSON] Тому просить задовольнити заявлені вимоги (а.с. 109-112). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені [PERSON] вимоги підтримала з підстав, викладених в уточненому позові, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі, зустрічний позов не визнала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник відповідача [PERSON] первісний позов первісний позов не визнала, на зустрічному позові наполягала з підстав, викладених в уточненому позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного сукду м. Кривого Рогу від 23 березня 1998 р. стягнуто з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку до повноліття дитини (а.с. 26 - виконавчий лист). Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 23.10.2009 р. повернуто виконавчий лист № 12-73а виданого 23.03.1998 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ? частки на користь [PERSON] за заявою стягувача (а.с. 24 - копія постанови). Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 19.05.2011 р. повернуто виконавчий лист № 12-73 виданого 23.03.1998 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ? частки на користь [PERSON] за заявою стягувача від 13.05.2011 р., борг станом на 16.05.2011 р. відсутній (а.с. 25, 25 зворот - копія постанови). Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 27.10.2015 р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 12-73а виданого 23.03.1998 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі ? частки на користь [PERSON] в зв'язку з досягненням дитиною повноліття (а.с. 23,23 зворот - копія постанови). Згідно частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до частини четвертої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Право державного виконавця обчислювати розмір заборгованості з аліментів встановлено частинами третьою та четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, відповідно до якої визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця та повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Вказаними положеннями виключно державний виконавець наділений повноваженнями на обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів. В разі, якщо сторона виконавчого провадження фактично не погоджується з розміром заборгованості, визначеним державним виконавцем, між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо розміру заборгованості, який вирішується в судовому порядку. На це звертається увага в пункті 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до якого судам роз'яснено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Тобто в розумінні частини четвертої статті 195 СК України спір судом вирішується в разі якщо державний виконавець нарахував заборгованість, однак з нею не погоджується сторона виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем [PERSON] надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, який проведений нею самостійно, що протирічить частині четвертій статті 195 СК України. Станом на 16.05.2011 р. борг по аліментам був відсутній, що підтверджується постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС від 19.05.2011 р. Крім того надані нею виписки з банківського розрахунку як доказ судом не приймається до уваги, оскільки з них не вбачається призначення отриманих [PERSON] коштів. За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON], так як не доведено, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, та не встановлений розмір заборгованості. Зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з тих же підстав. Позивачем [PERSON] при подачі позову не було сплачено судовий збір з посиланням на пункт третій частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, однак вказаним пунктом звільняються від сплати позивачі за подання позову про стягнення аліментів, позивачем же заявлено вимогу про стягнення неустойки (пені). Таким чином з [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved