overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач 21.06.2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с.2), посилаючись на наступні обставини. Вона 27.04.1985 року уклала шлюб з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені у червні 2017 року, стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, хоч і проживають разом. Вказала, що шлюб носить лише формальний характер, продовжувати шлюбні відносини не бажає. Майновий спір відсутній. Шлюб розривають вперше. Відповідач розірвати шлюб через органи РАЦС не бажає, тому вона вимушена звертатися до суду. Просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище «Бірченко». Ухвалою суду від 22.08.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.11,12). \~ \~ Ухвалою\~суду від\~05.10.2018\~року закрито\~підготовче провадження\~по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 13.11.2018 року о 14.10 год. (а.с.16). Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд підготовчого та судового засідань за її відсутності (а.с.14), заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Вказала, що неповнолітніх дітей від шлюбу не має, майновий спір відсутній. Відповідач у\~судове засідання\~не зявився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.10), про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.13), заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, як і відзиву на позов. Судова повістка вручена у відповідності до п.2 ч.7, п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 27.04.1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини, за посиланням позивача, припинені з червня місяця 2017 року, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не виникає. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин зберегти сімю неможливо. Враховуючи те, що відповідач не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС, шлюб необхідно розірвати в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач 21.06.2019 року звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 02.10.2004 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних побутових непорозумінь. Відповідачка не займалася господарством, не виконувала подружні обов`язки, вела спосіб життя спрямований на влаштування стосунків з іншими чоловіками, внаслідок чого позивач втратив до неї повагу. В травні 2019 року відповідачка повідомила, що знайшла іншого чоловіка та не бажає продовжувати спільне подружнє життя. Внаслідок чого сторони проживають окремо, спільного господарства не мають, шлюбно-сімейні стосунки припинили та шлюб носить суто формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Майнового спору не мають. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохав розірвати між ними шлюб, судові витрати покласти на сторони в рівних частинах. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивач позов підтримав, а відповідачка позов визнала. ( а. с. 20, 25 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.10.2004 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції ( а. с. 7 ), який розпався через не складення сімейного життя та поведінку відповідачки, внаслідок чого сторони проживають окремо, не мають спільного господарства та шлюб носить формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ( а. с. 4 ), який перебуває на утриманні позивача. Спорів про майно не мають. Сім`я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню частково із відповідачки на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач 21.07.2014 р. звернулася до суду з вказаним позовом. При цьому посилалася на те, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2000 р. Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області за актовим записом № 87. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач (батько дитини) від утримання дитини ухиляється, матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2000 р. Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області за актовим записом № 87. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 16.07.2014 р. № 1952 КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс». Відповідач є батьком цієї дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.01.2001 року Балаклійським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином суд приходить до висновку про можливість задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач 21.07.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив , що відповідач є власником квартири 1 одноповерхового двохквартирного будинку №4 по вул..Заболотовській у м.Львові. Зазначений будинок перебуває у власності територіальної громади м.Львова. Відповідачем [PERSON] самовільно зайнято квартиру №2 , основним квартиронаймачем якої був [PERSON], який помер 13.07.2007 року. ЛКП «Сяйво» неодноразово попереджало відповідача про добровільне виселення із квартири , однак відповідачем вимоги про виселення не виконуються. Просить виселити відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представники третіх осіб - Львівське комунальне підприємство «Сяйво», Львівська міська рада - в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заперечень суду не надала, у звязку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України за згодою позивача , суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Як вбачається з Акту , складеного ЛКП «Сяйво», основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], яка належить міській раді, зазначений [PERSON], який помер у 2007 р. , в квартирі ніхто не зареєстрований. Зазначена квартира складається з 1 житлової кімнати , житлової площею 16,3 м2, загальною - 29,0м2 . Фактично зазначена квартира самовільно зайнята відповідачкою [PERSON], яка неодноразово попереджалась про її звільнення. Борг за комунальні послуги складає 4192,12грн. Згідно довідки ЛКП «Сяйво» №684 від 8.05.2015 р. відповідачка [PERSON] зареєстрована у приватизованій квартирі [ADDRESS], власником якої [PERSON], який помер 13.07.2007 року. Згідно до ст..58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За ст..116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Оскільки відповідач [PERSON] самовільно зайняла квартиру [ADDRESS], вона підлягає виселенню. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач 21.08.18 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 17.10.99 р.. За час шлюбу у сторін народилась одна спільна дитини: дочка [PERSON], 02 р. н.. Зазначає, що подружнє життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Ставлення сторін до сімейного життя та сім»ї суттєво відмінне, спільні інтереси - відсутні, шлюб розпався. Нею було вжито заходів до досудового врегулювання спору. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що поведінка відповідача у побуті ' неадекватною, так як він ображає її, вчиняє домашнє насильство. Але вона у правоохоронні органи не зверталась, так як відповідач перешкоджав їй у цьому. Просить позов задовольнити, категорично заперечує проти можливості примирення сторін. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що він у побуті поводить себе так, як зазначила позивач, сторони спільно не проживають місяць. Наміру на збереження шлюбу не має. Категорично заперечує проти можливості примирення сторін. Відзиву на позовну заяву до суду відповідач не подав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають спільну неповнолітню дитину, але не бажають збереження шлюбу і категорично заперечують проти можливості їх примирення, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про шлюб повторним, виданим 26.09.13 р. відділом драцс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 17.10.99 р., актовий запис № 400. Та обставина, що у сторін є на даний час вказана вище спільна неповнолітня дитина, стверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони наміру на збереження вказаного шлюбу не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітньої дитини, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач 21.08.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики у сумі 19200 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що він у серпні 2013 р. позичив відповідачу 800 євро, що еквівалентно на сьогоднішній день згідно курсу НБУ 19200 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 22.05.2015 р., що підтверджується письмовою розпискою відповідача. У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув боргу. Тому просив стягнути з відповідача 19200 грн. боргу та судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно не з'явився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що у серпні 2013 р. між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача 800 євро позики, які зобов'язався повернути до 22.05.2015 р., що підтверджується оригіналом письмової розписки відповідача (а.с.11). У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув позивачу борг. У відповідності з вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, - суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути на користь позивача 19200 грн. боргу та 493,60 грн. судових витрат, що складаються з 243,60 грн. сплаченого судового збору(а.с.1) та 250 грн. витрат на правову допомогу (а.с.5). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач 21.08.2015 р. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 28.04.2007 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони не зійшлися з відповідачкою характером і подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою суду від 22.09.2015 р. сторонам було надано строк для примирення до 22.03.2016р. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 28.04.2007 року (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач 21.08.2017 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2009 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №105. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та залишається на її вихованні. Сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивач вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Також просила залишити шлюбне прізвище. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з 2009 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач 21.08.2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 23.09.2006 року у [PERSON]Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №15. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] Позов обґрунтовується тим, що між подружжям втрачене почуття взаєморозуміння та поваги, шлюбні відносини припинили своє існування, сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. До судового засідання від сторін надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 23 вересня 2006 року у [PERSON]Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис №15, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ» №013133. Свідоцтво про народження серії «1-ЕЛ» №036972 свідчить, що у сторін за час шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні судом для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач 21.08.2017 року звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу малолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося, припинили сімейні відносини з червня 2009 року. Збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. 19.09.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва, після отримання 18.09.2017 року відповіді з ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві про зареєстроване місце проживання відповідача - відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.12.2017 року на 10:00 год. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Письмовими доказами підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1228, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved