Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач 25.03.2014 року звернувся з позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо складання страхового акту та листа від 29.11.2013 року про відмову у виплаті страхового відшкодування незаконними, визнати подію від 04.11.2013 року страховою, стягнути на його користь з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 3361,80 грн., пеню у розмірі 106,50 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 23,57 грн., 3% річних в розмірі 24,59 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 17.05.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №3130334 страхування транспортного засобу «Great Wall Haval H3», 2011 року випуску, державний номер [NUMBER]. За цим договором відповідач зобов'язаний при настанні страхового випадку відшкодувати завданий збиток в межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором страхування, а позивач зобов'язаний своєчасно сплатити страховий платіж і виконати інші обов'язки, передбачені цим договором. Страхова сума в договорі зазначена як 125910,00 грн., франшиза по ризику збиток - 2%, тобто 2518,20 грн. Також позивач зазначав, що 04.11.2013 року у м. Києві по вул. Іскрівській, із транспортним засобом «Great Wall Haval H3», д.н.з. [NUMBER], стався страховий випадок, а саме пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб, про що він повідомив органи МВС та відповідача про настання страхового випадку. 06.11.2013 року позивач надав всі необхідні документи, зокрема висновок МВС від 06.11.2013 року, довідку МВС від 05.11.2013 року, лист-повідомлення МВС від 06.11.2013 року та рахунок на ремонт автомобіля від 06.11.2013 року, згідно з яким ремонт транспортного засобу Great Wall Haval H3 становить 5880,00 грн. Однак 29.11.2013 року відповідач склав лист про відмову у виплаті страхового відшкодування, підставою якої стало те, що позивачем не підтверджено факт настання страхового випадку. Позивач вважає, що таке твердження відповідача суперечить нормам укладеного договору, ЗУ «Про страхування» та ЦК України. 08.05.2014 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій додатково просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., мотивуючи це тим, що внаслідок отриманої ним відмови у виплаті страхового відшкодування погіршився його моральний стан. Позивач став дратівливий, постійно переживав за виниклу ситуацію. Вдома почастішали суперечки та непорозуміння між членами родини, оскільки вони ще перед укладенням договору страхування із відповідачем, не бажали із ним мати будь-які правовідносини. Також позивач зазначав, що на його психологічному стані відобразилася зухвала поведінка відповідача, який запевняв, що ПрАТ«Українська акціонерна страхова компанія АСКА» надійна компанія, має великий портфель страхування. Це все призвело до погіршення стану його здоров'я, а тому на підставі ст. 611 та ст. 1167 ЦК України, позивач оцінив завдану йому відповідачем моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав просив задовольнити з урахуванням збільшення. Представник ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судовому засіданні проти позову заперечував повністю, вважаючи вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення страхового відшкодування, то представник відповідача посилався на те, що між ПрАТ «УАСК АСКА» та [PERSON], дійсно, було укладено договір СТД №3130334 страхування транспортного засобу, що є предметом застави. 05.11.2013 року до ПрАТ «УАСК АСКА» звернувся позивач із заявою потерпілого про збиток транспортному засобу, у якій зазначив, що 04.11.2013 року о 14.15 по вул. Іскрівська, 2 в м. Києві виявив пошкодження на власному автомобілі марки Great Wall Haval H3 д.н.з. [NUMBER], пошкодження могли бути спричинені у результаті дії невідомої особи. Представник ПрАТ «УАСК АСКА» зазначає, що 12.11.2013 року страховою компанією було отримано висновок Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві про результати перевірки заяви позивача від 06.11.2013 року, у якому зазначено, що заявник не може пояснити при яких саме обставинах було пошкоджено автомобіль, свідки та очевидці події відсутні, а із заявою він звернувся для отримання довідки для звернення до страхової компанії. Також у вказаному висновку від 06.11.2013 року із пояснень [PERSON] встановлено, що автомобіль він залишив біля власного будинку 02.11.2013 року приблизно о 18:00 годині, а виявив пошкодження 04.11.2013 року о 14:15годин. Отже, висновком не встановлений час, коли стався випадок, як це передбачено п. 5.4.3 договору страхування, а вказаний лише проміжок часу, в який він міг статися. Крім того, довідкою Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві від 05.11.2013 року, яку надав позивач, також не встановлено обставини та причини пошкодження застрахованого автомобіля, та не містить інформацію про номер кузова (шасі) автомобіля. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, представник страхової компанії зазначав, що позивач жодним чином не підтвердив настання страхового випадку, час, причини та обставини його настання, а тому посилання позивача на безпідставність відмови у здійсненні страхового відшкодування та відповідно вимога про стягнення страхового відшкодування є неправомірними, оскільки суперечать умовам договору страхування та нормам діючого законодавства України. Щодо вимоги позивача про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних, то представник страхової компанії вказував, що, оскільки позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування правомірно, у зв'язку із відсутністю передбачених п. 5.4.3. договору документів, що підтверджують настання страхового випадку, тому у ПрАТ «УАСК АСКА» не настав обов'язок щодо виплати позивачу страхового відшкодування за договором страхування у строки, встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, пов'язаних із простроченням строку виконання зобов'язань із виплати страхового відшкодування, які у відповідача не настали, є неправомірними та суперечать положенням договору та норм чинного законодавства України. Щодо стягнення моральної шкоди, представник відповідача зазначав, що, оскільки дії страхової компанії про відмови у виплати страхового відшкодування позивачу були правомірними, цими діями ПрАТ «УАСК АСКА» не могла завдати [PERSON] моральної шкоди. Крім того, на думку представника відповідача, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються ні на законі, ні на договорі; договірні відносини, які мають місце між позивачем та відповідачем, не передбачають відшкодування моральної шкоди та позивачем не було доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів або заподіяння йому душевних страждань внаслідок відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. Відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб врегульовані положеннями Закону України «Про страхування». Згідно до ст. 16 цього закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 17.05.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» був укладений договір №3130334 страхування транспортного засобу «Great Wall Haval H3», державний номер [NUMBER], що перебуває у заставі. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору предметом договору є майновий інтерес, пов'язаний з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Great Wall Haval H3, державний номер [NUMBER], що згідно з п. VІ цього договору є предметом застави у забезпечення виконання зобов'язань страхувальника перед банком за кредитним договором. Як вбачається з довідки від 05.11.2013 року Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві, 04.11.2013 року приблизно о 14.15 год. по вул. Іскрівській, 2 в м. Києві позивач виявив пошкодження лакофарбового покриття на власному автомобілі марки «Great Wall Haval H3», державний номер [NUMBER], 2011 року випуску, чорного кольору, а саме: вм'ятина на передній правій дверці під замком та на задній правій дверці, а також подряпина та вм'ятина на правому задньому крилі автомобіля; також подряпини на задньому лівому крилі та на лівих передніх та задніх дверцятах. На капоті та на даху автомобіля знаходяться декілька вм'ятин, а також пошкоджений задній правий бризговик. Висновком про результати перевірки заяви встановлено, що в ході перевірки був опитаний [PERSON], який пояснив, що 02.11.2013 року приблизно о 18.00 год. він на власному автомобілі марки «Great Wall Haval H3», державний номер [NUMBER], приїхав до свого будинку проживання, де залишив його, а сам пішов відпочивати. 04.11.2013 року приблизно о 14.15 год. він вийшов до свого автомобіля та виявив його пошкодження. При яких конкретних обставинах було пошкоджено вказаний автомобіль, заявник пояснити не зміг. З автомобіля нічого не пропало. При допитуванні громадян, свідків та очевидців події не встановлено. На підставі чого позивач 05.11.2013 року звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА» із заявою про завдання матеріальної шкоди йому як власнику транспортного засобу «Great Wall Haval H3», державний номер [NUMBER]. Згідно рахунку на оплату по замовленню №943, який надав ФОП [PERSON] 06.11.2013 року, вартість ремонту автомобіля «Great Wall Haval H3», державний номер [NUMBER], становить 5880,00 грн. Однак 29.11.2013 року страховою компанією на адресу позивача був направлений лист №5403-22/01, яким було відмовлено у виплаті останньому страхового відшкодування у зв'язку із не встановленням факту настання страхового випадку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховим випадком визнається подія, яка передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Так, відповідно до п.2.1 договору №3130334 страхування транспортного засобу «Great Wall Haval H3», державний номер [NUMBER], що перебуває у заставі, сторони визначили, що страховим ризиком визнається певна подія, на випадок якої проводиться страхування, і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, при цьому Сторони домовилися, що страховим випадком визнається передбачена договором страхування подія, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. VII частини «А» вказаного договору ризиками відповідно до програми ПУМБ-бюджет є «Збиток» та «Викрадення». В свою чергу, відповідно до п. 2.6.1. договору №3130334 ризик «Збиток» сторони визначили як пошкодження або знищення транспортного засобу або його частин внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; впливу вогню; вибуху; влучення блискавки; стихійних лих; дій тварин чи птахів, що знаходяться поза салоном, кабіною, кузовом транспортного засобу; падіння на транспортний засіб сторонніх предметів; протиправних дій третіх осіб. Приписами п. 5.4.3. вказаного договору передбачено, що у випадку пошкодження транспортного засобу внаслідок «Протиправних дій третіх осіб» для підтвердження факту настання страхового випадку, його причин, обставин та розміру заподіяного збитку, необхідно надати наступні документи: довідка, що видана органами МВС або іншими компетентними органами про факт, причини, час, місце і інші обставини випадку (довідка повинна містити інформацію про власника транспортного засобу, марку, модель, реєстраційний номер, номер кузова (шасі) транспортного засобу); постанова про порушення (або довідка про відмову в порушенні) кримінальної справи. Однак, позивачем було надано до страхової компанії висновок Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві про результати перевірки заяви позивача від 06.11.2013 року та довідку Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві від 05.11.2013 року, які всупереч нормам договору страхування не містять в собі інформації щодо обставин та причин пошкодження застрахованого автомобіля, крім того не встановлений час, коли стався страховий випадок, а вказаний проміжок часу коли він міг статися. Також вказані документи не містять зазначення номеру кузова (шасі) транспортного засобу, з яким сталася пригода. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позивачем не підтверджено настання страхового випадку, часу, обставин та причин його настання та належним чином не ідентифікований транспортний засіб, з яким сталася пригода, а тому позовні вимоги про визнання дії відповідача щодо складання страхового акту та листа від 29.11.2013 року про відмову у виплаті страхового відшкодування незаконними, визнання події від 04.11.2013 року страховою, стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 3361,80 грн. є безпідставними і необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Щодо вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 106,50 грн., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 23,57 грн., 3% річних в розмірі 24,59 грн., то слід зазначити, що, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували настання страхового випадку, то ПрАТ «УАСК АСКА» правомірно було відмовлено йому у виплаті страхового відшкодування. На підставі чого вимоги позивача щодо стягнення пені, інфляційних збільшень та 3% річних, пов'язаних із простроченням строку виконання зобов'язання із виплати страхового відшкодування, які у відповідача не настали, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., то вона не ґрунтується ні на законі, ні на договорі, оскільки відносини, які мають місце, не передбачають відшкодування моральної шкоди. Так, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Встановлено, що спір між сторонами регулюється Законом України «Про страхування». Отже, в даних правовідносинах норми цього закону норми ЦК України не передбачають відшкодування моральної шкоди, наявність якої, до того ж, за відсутності порушених прав позивача не доведена. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що викладені позивачем правові підстави відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, а вимога про її відшкодування є такою, що задоволенню не підлягає. За таких обставин суд знаходить позовні вимоги позивача до відповідача такими, що не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed