Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ; адреса для листування: [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди завданої невиконанням умов договору. Свої вимоги мотивує тим, що 04 червня 2020 року через агенцію нерухомості «Вектор» між ним та відповідачем було укладено терміном на 6 місяців договір оренди квартири [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. Відповідно до умов Договору 04 червня 2020 року він передав орендарю вищевказану квартиру, а відповідач мав виконувати умови договору по сплаті орендованого майна в сумі 6500 грн. щомісячно та сплачувати комунальні послуги відповідно до квитанцій. Після закінчення договору оренди 04 грудня 2020 року відповідач виселився із найманої квартири не сплативши при цьому за комунальні послуги за 2 місяці в сумі 4814грн.94коп., в тому числі, не сплатив внески до ОСББ за 5 місяців в сумі 1583 грн.92 коп. На неодноразові його вимоги сплатити заборгованість відповідач не реагував, а в подальшому взагалі перестав спілкуватись і не відповідає на дзвінки. Для недопущення нарахування йому неустойки та пені він змушений був сплатити заборгованість відповідача особисто своїми коштами в сумі 4814грн.94 коп. Вказані кошти сплачені ним 21.12.2020 через платіжну картку в Черкаське відділення «Приватбанк». Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним збитки в сумі 4814 грн.94 коп., судові витрати у розмірі 908 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 25 січня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, в зв`язку з наданням позивачу строку для виправлення недоліків. 19 лютого 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що просить суд слухати справу за його відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Також зазначив, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову у встановлений судом строк. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 05 червня 2007 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної приватної власності належить [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] , [PERSON] 04 червня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір Оренди нерухомого майна - квартири, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування квартиру за адресою: [ADDRESS] , кількість кімнат 3. Відповідно до даного Договору розмір орендної плати складає 6500 грн. на місяць, орендна плата має сплачуватись не пізніше 04-05 числа кожного місяця. Також, відповідно до умов Договору, Орендар сплачує, крім орендної плати, всі комунальні послуги. Після закінчення договору оренди 04 грудня 2020 року відповідач виселився із найманої квартири. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Як передбачено положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно положень ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Положеннями ч. 1 ст. 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло та зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 820 Цивільного кодексу України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У позові [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь понесені ним збитки в розмірі 4814 грн.94 коп. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проте, як вбачається з Рахунків на сплату за житлово - комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] за листопад 2020 року наявна заборгованість за: - вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) в розмірі 26,40 грн., -за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1583,92 грн.; -вивезення твердих побутових відходів в розмірі 48,66 грн.; -за електроенергію в розмірі 391,68 грн.; -на оплату послуг з централізованого водопостачання в розмірі 142,41 грн.; -на оплату послуг з централізованого водовідведення в розмірі 211,38 грн.; -з опалення в розмірі 1160,18 грн.; -з гарячого водопостачання в розмірі 1105,65 грн.; -на внески за обслуговування вузла комерційного обліку в розмірі 9,74 грн. А всього на загальну суму: 4680 грн.02 коп. Також, як вбачається із квитанцій №, №0.0.1951540987.1,0.0.1951540987.2, 0.0.1951540987.3,0.0.1951540987.4,0.0.1951540987.5,0.0.1951540987.6, 0.0.1951540987.7, 0.0.1951541990.1, 0.0.1951543019.1 АТ КБ «Приватбанк» позивачем [PERSON] заборгованість на суму 4680 грн. 02 коп. була сплачена. Крім того, як вбачається з квитанцій №, №. 0.0.1951540987.8, 0.0.1951540987.8,0.0.1951540987.8, 0.0.1951540987.8,0.0.1951540987.8,0.0.1951540987.8, 0.0.1951540987.8, 0.0.1951541990.2, 0.0.1951543019.2 позивачем будо сплачено комісію по 15 грн., а всього на загальну суму 135 грн. 00 коп. Тобто, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] складає 4815 грн. 02 коп. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені ним збитки в розмірі 4814 грн. 94 коп. Відносно витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00коп., суд зазначає наступне: статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат. До позовної заяви позивачем долучено лише Акт- розрахунок судових витрат від 15.01.2021 року та квитанцію № б/н від 14 січня 2020 року про сплату [PERSON] за представництво у Придніпровському райсуді м. Черкаси. За відсутності належних доказів здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд позбавлений можливості здійснити розподіл судових витрат в цій частині, а тому у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 908грн. 00 коп., що сплачений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial