Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Комарової А.О.) звернулась до суду з позовом в якому просить: 1) позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судовий збір у розмірі 840,80 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між нею та [PERSON] був укладений шлюб, у якому [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] . Однак їх із [PERSON] сімейне життя поступово припинило своє існування, що фактично призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб. Відсутність взаєморозуміння роз`єднало їх із відповідачем, як подружжя, і саме це призвело до втрати почуття любові. Намагання відтворити сім`ю та сформувати міцний союз не дали результату, після чого шлюбні відносини між ними були припинені. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 шлюб було розірвано. Фактично [PERSON] зник з життя сина коли йому було півтора роки й не з`являвся по сьогодні. Він ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний стан його розвитку, навчанням, підготовкою до дорослого життя, зокрема - жодним чином не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що край негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складової виховання; не спілкується з сином; не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє будь-якого інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, культурної, духовної або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідач своїми руками створив умови, які шкодять інтересам сина, батька взагалі не існує в його житті. Всі питання щодо виховання вирішуються нею, як матір`ю, самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Вона зверталась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2014 стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.08.2020 заборгованість за виконавчим листом складає 104 362, 58 грн. [PERSON] край небезпечна, соціально-нестабільна особа, ним було вчинено декілька правопорушень ще до їх одруження про які, вона на момент створення сім`ї не знала. Існує також факт того, що [PERSON] намагався стрибнути з Дніпровської ГЕС з метою суїциду та був врятований бригадою рятувальників й відправлений на лікування до Запорізької обласної лікарні в психіатричне відділення. Наразі дитина добре себе почуває з урахуванням того, що батько повністю відсутній у його житті. З жовтня 2019 року дитину було переведено на індивідуальну форму навчання. Він має достатній рівень навчальних досягнень. Має схильність до предметів математично-природничого циклу. Мова достатньо розвинена, словниковий запас відповідає віковим особливостям. Дитина має чималий життєвий досвід, завжди може навести приклад з особистого життя або власних спостережень. Хлопець має схильність до критичного мислення. Непогано розвинені творчі здібності, фантазія. Має добру пам`ять, легко запам`ятовує вірші, переказує оповідання. Учень сприймає навчальний матеріал та відтворює його в практичній діяльності. Завдання на уроці переважно виконує з допомогою вчителя, рідко може працювати самостійно. За період дистанційного навчання показав себе дисциплінованим, уважним, працелюбним, охочим до навчання учнем. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.135); представник третьої проти позову заперечень не має (а.с.136). Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив (а.с.113,128). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 17 грудня 2011 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Запоріжжя Хортицького району Запорізької області, його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.12.2011 відділом державної реєстрації цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №149. [PERSON] залишено шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про зміну імені, [PERSON] , [INFO] 25 грудня 2015 року змінила прізвище, після державної реєстрації - [PERSON] (а.с.15). 04 листопада 2016 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 497 (а.с.14). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2014 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Приморськ Запорізької області аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,18). У листі Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вказано, що 19.07.2018 до відділу надійшов виконавчий лист № 334/472/14ц від 05.08.2014 Іллічівського міського суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, у розмірі 1/6, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно постанови про передачу виконавчого провадження від Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області. 19.07.2018 державним виконавцем винесена постанова про прийняття виконавчого провадження. 09.08.2018 державним виконавцем направлено виклик державного виконавця, зроблено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, згідно відповіді боржник на території м. Одеса та Одеської області не зареєстрований. Згідно розрахунку заборгованості від 08.08.2018 станом 31.07.2018 борг складає 32 137, 88 грн. 07.11.2018 державним виконавцем вдруге направлено виклик державного виконавця. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформація щодо зареєстрованого за боржником нерухомого майна відсутня. 13.02.2019 державний виконавець здійснив вихід за адресою: [ADDRESS] та склав акт державного виконавця. При виході за місцем мешкання боржника вхідні двері були зачинені, двері ніхто не відкрив. За даними Пенсійного фонду України інформація про отримання боржником пенсії та інші джерела отримання доходів відсутня. Згідно довідки Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів боржників-фізичних осіб та про відкриті рахунки боржника - відсутні. Згідно розрахунку заборгованості від 27.03.2020 року станом на 29.02.2020 року борг складає 92 966, 06 грн. (а.с.22,23). Дана інформація міститься у Єдиному реєстрі боржників (а.с.27). Згідно з довідкою Запорізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 40 з поглибленим вивченням англійської мови Запорізької міської ради Запорізької області, [PERSON] навчається у 2-Б класі, проживає разом із матір`ю [PERSON] . Батько [PERSON] участі у вихованні й навчанні сина протягом 2019-2020 року не брав, не з`являвся до школи й не цікавився успішністю сина. Характеризується [PERSON] як учень, який має достатній рівень навчальних досягнень. Мати створила всі умови для навчання та виховання сина. Батько зовсім не бере участь у навчально-виховному процесі сина. З вересня 2019 року [PERSON] навчається на індивідуальному навчанні (навчання на дому) (а.с.37,39,77). [PERSON] , [INFO] відвідував дошкільний навчальний заклад № 228 «Срібне копитце» з 26.06.2015 по 31.07.2019. Із доповідної записки вихователів групи № 3 батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймав. За весь період відвідування дитиною дошкільного закладу, батько жодного разу не з`являвся (а.с.38). Згідно з довідкою МВС України, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Запоріжжя Запорізької області на території України станом на 20.10.2020 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.41). [PERSON] , [INFO] на «Д» обліку не перебуває, терапевтичної патології не має, як вказано у довідці КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» (а.с.42). Згідно з довідкою КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради [PERSON] , [INFO] на диспансерному обліку не перебуває (а.с.43). Між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено 19.10.2020 договори (вклади на розвиток дитини), згідно яких вона передала кошти для розміщення на депозитному вкладі (а.с.50,51). 31.12.2013 [PERSON] зверталась до Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з заявою, що її чоловік [PERSON] пошкодив майно у будинку. Вказана заява була зареєстрована до журналу єдиного обліку заяв про кримінальні правопорушення, відомості внесені до ЄРДР у кримінальне провадження за ч. 1 ст. 194 КК України. 20.05.2016 вказане кримінальне провадження було закрите, у зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 194 КК України (а.с.81,87). Актами обстеження умов проживання від 15.10.2020, 04.11.2020 за адресою: [ADDRESS] під час відвідування встановлено, що [PERSON] за даною адресою не проживає (а.с.97). 29 серпня 2014 року [PERSON] , [INFO] засуджено Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі (а.с.107-110). Рішенням засідання виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області № 235 від 15.12.2020 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.123). У висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, вказано що [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не забезпечує харчування та медичний догляд, лікування дитини. Батько свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками (а.с.124). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З дитиною не спілкуються взагалі, не піклуються про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. При цьому не має відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 840,80 грн. (а.с.1).

Outcome: approved