Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 січня 2016 року звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. На обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом [PERSON], померлої 29 квітня 2015 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді 2/5 частин квартири, розташованої за адресою с.м.т.\~Варва, вул.\~Миру, буд. 48. кв. 37. Позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадку, втім, їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначила, що дублікат втрачених документів на квартиру може бути видано лише власнику квартири, отже отримати дублікат цих документів позивач не може, що перешкоджає їй оформити свої спадкові права. Просила суд визнати за нею право власності на 2/5 частини [ADDRESS] в с.м.т. Варва, Варвинського району Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала аналогічні позову пояснення. Представник позивача позов підтримав, надав суду аналогічні позову пояснення. Додатково повідомив що спадкоємці, які за законом мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. Правовстановлюючі документи були втрачені власником, оскільки жодним чином не вдалось зясувати їх місцезнаходження. Відповідачі [PERSON] також повідомляли про відсутність у них вказаних документів. Просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області в судове засідання не зявився. Про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи від селищного голови надійшла заява, про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про день місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини. 29 квітня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 5). За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Варвинською селищною радою 24.02.1998 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2006 р., виданого Варвинською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1705 належали 2/5 частини квартири, розташованої за адресою: Чернігівська область, Варвинський район, с.м.т.\~Варва, [ADDRESS] (а.с. 7). Аналогічна інформація підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13-15). Іншими співвласниками спірного майна у рівних частках (по 1/5 частині) є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 13-15). 08 вересня 2014 року [PERSON], [INFO] залишила заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.\~32). Означений заповіт є чинним, та інших заповітів згідно довідки померла не залишала (а.с.30). 06 травня 2015 р. до приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] (а.с. 26). Відповідач [PERSON], надавши документи про підтвердження родинного звязку (а.с. 40-43) подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом 01 жовтня 2015 року (а.с. 39). З метою оформлення спадщини нотаріус Пушкарьова - [PERSON] зверталась до [PERSON] з метою отримання оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 45). Згодом, у №3 від 23 січня 2016 року газети «Слово Варвинщини» опубліковано оголошення про недійсність втраченого свідоцтва про право власності на житло, виданого Варвинською селищною радою 24.02.1998 р. на імя [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Варвинською районною державною нотаріальною конторою від 01.12.2006 р., на імя [PERSON] № 1705 (а.с.56). 19 січня 2016 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 47). 19 січня 2016 року нотаріус ПушкарьоваГезердава Н.О. відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії, пославшись на ненадання позивачем оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.8). Наведені обставини на думку суду мали місце, та підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Судом вбачається, що між сторонами виник спір, щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті заповідача. Умови, порядок та черговість спадкування передбачені положеннями Цивільного Кодексу України. Так, ст. 1216 ЦК України визначає спадкуванням, як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, про що зазначено у ч.ч. 1,2 ст. 1223 згадуваного Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Відповідно до листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, що вона [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої 29 квітня 2015 року спадкодавиці [PERSON]. Інший спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини за законом права на спадкування спірного майна не має, у звязку з наявністю чинного заповіту та прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом. Спірне спадкове майно належало спадкодавцю. У передбачений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згодом, позивач подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені. Інший спадкоємець, який звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини також не надав оригіналів документів на спадкове майно, що опосередковано свідчить про їх втрату. Оформити дублікати правовстановлюючих документів позивач змоги не має, оскільки вони вчинені на іншу особу, яка була власником спадкового майна та інструкція про вчинення нотаріальних дій вимагає наявність їх оригіналів. Зважаючи на наведене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved