Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 08.04.2014 року до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ТОВ «Інагро-Драбів» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 13.11.2013 року о 10 год. 20 хв. по вул. Центральний Аеропорт, у м. Одесі, [PERSON], керуючи автомобілем «Камаз», держномер [NUMBER], із напівпричепом «Ван-Хол», держномер [NUMBER], при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Мітсубісі», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку праворуч, внаслідок ДТП автомобіль «Мітсубісі», держномер [NUMBER], зазнав чисельних механічних пошкоджень. Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Мітсубісі», держномер [NUMBER], належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Відповідно до звіту №04004 ТОВ «Автопартнер-Центр» від 02.12.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Мітсубісі», держномер [NUMBER], складає 81893,90 грн. Автомобіль «Камаз», держномер [NUMBER], перебуває у володінні ТОВ «Інагро-Драбів», а [PERSON] під час спричинення шкоди виконував трудові обов'язки, працюючи у ТОВ «Інагро-Драбів». Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Інагро-Драбів» була застрахована СТ ДВ «Гарантія», позивач звернувся до цієї страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач вказує, що СТ ДВ «Гарантія» в межах ліміту відповідальності страховика сплатило на його користь страхове відшкодування в розмірі 49000 грн. Посилаючись на те, що фактичний розмір шкоди заподіяної внаслідок пошкодження його транспортного засобу в результаті ДТП значно перевищує суму сплаченого страхового відшкодування, позивач просить суд стягнути на свою користь з ТОВ «Інагро-Драбів» відшкодування матеріальної та моральної шкоди у загальному розмірі 53593,90 грн., який складається із: різниці між завданими йому збитками та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 32893,90 грн.; витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП у сумі 500 грн.; витрат за пересилку висновку експертизи про вартість матеріального збитку в сумі 200 грн.; та відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача ТОВ «Інагро-Драбів» в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. До суду було подано письмові заперечення за підписом директора ТОВ «Інагро-Драбів» Головко А.С., згідно яких він визнав позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 32893,90 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити. У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2013 року о 10 год. 20 хв. на [ADDRESS], [PERSON], керуючи автомобілем «Камаз», держномер [NUMBER], із напівпричепом «Ван-Хол», держномер [NUMBER], при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Мітсубісі», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався у попутному напрямку праворуч, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, від чого автомобіль «Мітсубісі», держномер [NUMBER], здійснив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь), внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.12.2013 року встановлено, що зіткнення відбулось в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, в результаті чого він був визнаним винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Позивач [PERSON] є власником автомобілю «Мітсубісі», держномер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим РЕВ №2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. [PERSON] перебував у трудових відносинах із відповідачем ТОВ «Інагро-Драбів», і в момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем «Камаз», держномер [NUMBER], який належить ТОВ «Інагро-Драбів», виконуючи свої службові обов'язки. Згідно звіту №04004 ТОВ «Автопартнер-Центр» від 02.12.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Мітсубісі», держномер [NUMBER], в результаті пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, складає 81893,90 грн. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2185486 від 14.01.2013 року, укладеного між СТ з ДВ «Гарантія» та ТОВ «Інагро-Драбів», СТ з ДВ «Гарантія» зобов'язалося сплачувати страхові платежі у випадку настання страхового випадку у визначений термін. Дорожньо-транспортна пригода від 13.11.2013 року, внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність ТОВ «Інагро-Драбів», є страховим випадком згідно до умов вищезазначеного полісу. За п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Так, за ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, тощо. СТ з ДВ «Гарантія» сплатило страхове відшкодування за заподіяну власнику автомобілю «Мітсубісі», держномер [NUMBER], - позивачу [PERSON], майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту відповідальності страховика згідно полісу страхування №АЕ/2185486 від 14.01.2013 року у розмірі 49000 грн. Статтею 1194 ЦК визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, та обов'язок ТОВ «Інагро-Драбів» відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником [PERSON] під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, ТОВ «Інагро-Драбів» зобов'язане відшкодувати заподіяну позивачу [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі, встановленому звітом про вартість матеріального збитку №04004 від 02.12.2013 року, з урахуванням суми сплаченого СТ з ДВ «Гарантія» страхового відшкодування, та становить: 81893,90 грн. - 49000 грн. = 32893,90 грн. У зв'язку із тим, що транспортний засіб «Мітсубісі», держномер [NUMBER], в результаті ДТП за участю [PERSON] та [PERSON], був пошкоджений, була необхідна його евакуація з місця ДТП. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №86 від 13.11.2013 року ФОП [PERSON], позивач [PERSON] сплатив 500 грн. за перевозку транспортного засобу «Мітсубісі», держномер [NUMBER], з місця ДТП. Враховуючи те, що ці витрати позивач [PERSON] поніс внаслідок протиправних дій працівника ТОВ «Інагро-Драбів» - [PERSON], суд вважає, що 500 грн. за евакуацію транспортного засобу з місця ДТП підлягають стягненню на користь позивача з відповідача. Оцінюючи вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так як до суду не було надано жодних належних доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу [PERSON] фізичного болю, душевних страждань або втрат немайнового характеру, суд вважає, що вимоги [PERSON] про компенсацію моральної шкоди є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 540 гривень за подання позову майнового характеру, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи, у зв'язку із чим такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за пересилку висновку експертизи про вартість матеріального збитку в сумі 200 грн. задоволенню не підлягають, що оскільки в сенсі ст. 79 ЦПК України вони не є судовими витратами.

Outcome: partial