Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач 18 березня 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що з 2012 року він мешкає однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] в них народився син [PERSON], але дружина не розірвала шлюб зі своїм чоловіком, [PERSON], а тому через це реєстрацію народження сина вона оформила на ім'я відповідача. Внаслідок цього батьком дитини записаний відповідач відповідно до вимог ст. 122 СК України. Позивач зазначає, що він є біологічним батьком дитини і хоче здійснити реєстрацію на своє ім'я. Позивач вказує, що [PERSON] визнає його батьківство щодо сина і готова це підтвердити в судовому засіданні. Крім того, оскільки вона не мешкає з відповідачем з 2011 року, то він не може бути біологічним батьком цієї дитини, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву(а.с.18), в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.16,22). Третя особа в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.17), в якій просить справу розглянути у її відсутність, заперечень не має. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяви позивача, третьої особи, неявку відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорту громадянина України встановлено, що позивач - [PERSON], [INFO], уродженець с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, мешканець [ADDRESS](а.с.4). Судом досліджені наступні матеріали справи: копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON].(а.с.5), копія свідоцтва про народження [PERSON].(а.с.6), копія довідки Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №458 від 18 березня 2016 року(а.с.7), копія довідки про склад сім'ї [PERSON] №457 від 18 березня 2016 року(а.с.8), Згідно ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.135 СК, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 СК, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ст.145 ч.1 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Із позовної заяви та матеріалів справи слідує, що дійсно позивач перебуває у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2012 року. [INFO] у позивача та [PERSON] народився син [PERSON], а відділ ДРАЦС Ананьївського РУЮ в Одеській області при отриманні свідоцтва про народження спільної дитини позивача та [PERSON] в графі «батько дитини» записав відповідача [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.122 СК України, хоча позивач є батьком дитини, а відповідач батьком дитини фізично бути не може, оскільки позивач на час її зачаття та народження проживав однією сім'єю з [PERSON]. Враховуючи зібрані у справі докази та належно їх оцінивши, є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Вирушаючи питання про судові витрати по справі, суд вважає за необхідне залишити їх за позивачем у зв'язку із відсутністю вимог щодо їх розподілення.

Outcome: approved