Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON], 08.08.1974 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 26.10.2016 року в суд з цим позовом та з урахуванням зменшення позовних вимог просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування сина [PERSON], [INFO], у розмірі 15% всіх видів його заробітків щомісяця на період його навчання, але не більш як до досягнення сином 23-річного віку. Підставою тому зазначала те, що шлюб з відповідачем розірвали. Їх син навчається та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримування сина, хоча має таку можливість. Позивачка в ході судового розгляду позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому за згоди позивача справу було розглянуто у відсутність відповідача в порядку заочного провадження. Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, має той з батьків, з ким проживає дочка,син, а також самі дочка, син. У відповідності зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батько і (або) у твердій грошовій сумі. Встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається на 2 курсі в Одеському національному політехнічному університеті, денної форми навчання. Термін навчання до 2019 року. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказів неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу на період сином навчання, відповідачем не представлено. Оскільки питання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано та беручи до уваги відсутність заперечень до позову з боку відповідача, з нього слід стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 26.10.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved