Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач 23.01.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін - дочки [PERSON], [INFO]., у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи від дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.09 р. сторони уклали шлюб. За час шлюбу у сторін народилась вказана вище спільна дитина, яка після розірвання їх шлюбу і поданий час проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов»язку по утриманню дитини, а вона самостійно не має можливості належно утримувати дитину. Покликаючись на ст. 181 СК України, зазначає, що сторони не досягли згоди з приводу участі відповідача в утриманні дитини. Покликаючись також на ст. 182 СК України, Закон України «Про державний бюджет України на 2019 рік», зазначає, що відповідач є особою молодого, працездатного віку, вона не має даних про наявність у нього аліментних зобов»язань щодо інших дітей, осіб утриманців; він має у власності нерухоме майно - [ADDRESS]; у користуванні - автомобіль, що є свідченням його достатнього, належного майнового стану. Сторони спільно не проживають давно і їй не відомо про джерела та розмір доходу відповідача, але їй відомо, що такий пов»язаний з господарською діяльністю і є цілком достатнім для участі у забезпеченні дитини. Зазначає, що відповідач має можливість та обов»язок утримувати дитину до її повноліття, прийнятною вважає суму 2 000 грн щомісячно. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 11.02.19 р. розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач отримав копію вказаної вище ухвали із копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами під розпис 15.02.19 р.. За станом на 05.03.19 р. відзиву на позовну заяву відповідач до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.04.12 р. у цивільній справі № 0306/1 759/12 провадження № 2/0306/552/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 14.04.12 р., сторони з 28.08.09 р. перебували у шлюбі, що був розірваний у судовому порядку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Сторонами не надано у розпорядження суду доказів того, що маються обставини, що передбачені ст. 182 СК України, що підлягають до врахування судом, крім тієї, що вони мають на своєму утриманні вказану вище неповнолітню дитину, народжену у шлюбі; відповідач є власником вказаної вище квартири у м. Ковелі Волинської області, де і значиться проживаючим. Судом враховується як доведена та обставина, що, за копією договору купівлі - продажу квартири від 07.02.08 р. як такої, що придбана відповідачем у момент, коли він не перебував у шлюбі, останній набув у власність нерухомість - вказану позивачем квартиру. Однак, як вбачається з копії паспорта позивача, вона має право користування вказаною вище квартирою відповідача. Однак, доказів належності відповідачеві права користування автомобілем; наявності доходу від господарської діяльності тощо позивачем суду не надано, тому твердження позивача про наявність у користуванні відповідача автомобіля, наявність несталого доходу як достатнього, суд вважає не доведеним. У відповідності із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, судом також встановлено, що сторони не мають сталого доходу, у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, кошти на утримання якої відповідач добровільно не надає, стан їх та їх дитини здоров»я є задовільним, домовленості між собою по питанню утримання своєї спільної неповнолітньої дитини сторони не досягли. На даний час позивач не надала суду доказів того, що відповідач, зокрема, має несталий доход, однак, такі доводи її позовної заяви відповідачем не оспорені, у т. ч. - засобом подання письмового відзиву на позовну заяву. А тому з врахуванням наведеного вище, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище дитини сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. В решті позову слід відмовити. З відповідача слід стягнути на доход держави суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: partial