Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 4.04.2016 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є співвласником 5/18 частини будинку по вул.Зоряній ,11, іншими співвласниками є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] здійснила будівництво господарської споруди яка визначається нею та використовується як гараж, та складається із металевих воріт, одна стіна із бляхи, накриття металеве, розміщена з однієї сторони між огорожею будинковолодіння №9 на вул.Зоряній та будинковолодінням №11 на вул.Зоряній та стіною сараю під літ. «Е», довжиною близько 6 м, шириною та висотою близько 3 м, та не має фундаменту. На куті споруди знаходиться ринва та під час дощу вода стікає на стіну його сараю, а також в підвал будинку. Через будівництво споруди в нього відсутній доступ до газового крану, також відсутній доступ до його сараю, який позначений літ.Е, а саме немає доступу до його обслуговування, здійснення ремонту, тощо, оскільки дана споруда пошкоджує як стан його сараю та і будинку в цілому через постійні замокання. Зазначена самочинна споруда побудована на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети , без отримання дозвільних документів. Його права співвласника будинку порушені. Дії відповідача створюють загрозу життю. Через встановлену споруду у випадку пожежі , пожежники не матимуть змоги швидко встановити драбини та приступити до її гасіння. Просить суд обовязати відповідача демонтувати самочинно побудовану господарську споруду, розташовану за адресою м.Львів, вул. Зоряна,11, яка використовується як гараж, довжиною 6 м, шириною 3 м, висотою 3м, що складається з металевих воріт, стін із бляхи, накрита шифером, розміщена з однією сторони між огорожею будинковолодіння №9 на вул. Зоряній, та з іншої сторони прилегла до буд.11 на вул.Зоряній та стіною сараю під літ. «Е», та без фундаменту. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], підтримали позовні вимоги, підтвердили викладені у позовній заяві обставини, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначила, що дійсно, зазначена споруда, що є предметом позову, збудована на її земельній ділянці , використовується нею. Однак будівництво споруди не потребує будь яких дозвільних документів, не має фундаменту, і з огляду на зазначене не можна її вважати самочинно збудованою. Просила у позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, за повідомленням сторін [PERSON] помер 14.01.2017 року. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Сторонами не оспорювалось, що вони є співласниками будинку 11 по вул. Зоряній у м.Львові та позивачу належить 5/18 частки зазначеного будинку. Зазначене також підтверджується довідкою ЛКП «Скнилівок» від 28.03.2016р. Згідно до акту ЛКП «Скнилівок» від 11.12.2013 року співвласницею будинку [PERSON] самочинно встановлено господарську споруду без фундаменту між стіною будинку №11 на вул.Зоряна, існючою цегляною огорожею будинковолодіння №9 на вул.Зоряна та стіною сараю «Е», накрита металом з металевими воротами. Згідно із протоколом №39 засідання мажвідомчої комісії від 17.12.2013 року зобовязано відповідача демонтувати зазначену господарську споруду. За зазначені дії відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері населених пунктів, правил благоустрію територій населених пунктів», що відображено з рішенні Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року. Також зазначеним рішенням встановлено , що влаштування вказаного обєкту здійснено відповідачкою на частині земельної ділянки, якою вона та інші співвласники будинку користуються для його обслуговування. Зазначене не заперечувалось відповідачкою і при розгляді даної справи. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. З пояснень позивача вбачається, що його права власника порушені діями відповідачки : на куті споруди знаходиться ринва та під час дощу вода стікає на стіну його сараю, а також в підвал будинку. [PERSON] того через будівництво споруди в нього відсутній доступ до газового крану, також відсутній доступ до його сараю, який позначений літ.Е на технічному плані, а саме немає доступу до його обслуговування, здійснення ремонту, тощо, оскільки дана споруда пошкоджує як стан його сараю та і будинку в цілому через постійні замокання. [PERSON] того, через встановлену споруду у випадку пожежі, пожежники не матимуть змоги швидко встановити драбини та приступити до її гасіння. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] обґрунтовано предявив позов до відповідачки [PERSON], на дії якої звертала свою увагу і Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради. Його права власника порушені та потребують захисту. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати у звязку зі зверненням до суду.

Outcome: approved