Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач 12.09.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 17.10.2002року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №4. Зазначає, що під час сімейного життя у них народилося двоє дітей дочка [PERSON], 08.02.2013року народження, та син [PERSON], 23.11.2014року народження. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Між ними часто виникали сварки та сімейні скандали, що призвело до погіршення їхніх стосунків та фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем «Курант». Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 17.10.2002року Пнікутською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №4. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON], 08.02.2013року народження, та син [PERSON], 23.11.2014року народження . Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: свідоцтвом про одруження серії 1-СГ №094566 від 17.10.2002року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І СГ №351459 від 18.02.2013року; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І СГ №421316 від 04.12.2014року. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, між подружжям часто виникають конфлікти та сімейні скандали, подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов\~до переконання,\~що сімя\~сторін розпалась\~остаточно і\~зберегти її\~не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113\~СК України визначено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вищевказаних положень, визначених ст.113 СК України, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу, враховує волевиявлення позивача про залишення їй прізвища на яке вона змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 704,80гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved