Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач 24.03.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 19.04.1989 року на підставі ордеру № 429, виданого на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради від 26.04.1989 року № 222, його сім'я тримала квартиру [ADDRESS]. Вказаний ордер був виданий на нього-позивача, його дружину - [PERSON], його сина - [PERSON]. Згодом у них народився син - [PERSON]. У 2007 році рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] було визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] оскільки [PERSON] в серпні 2004 року забрала [PERSON] і свої речі і, не виписавшись з квартири, виїхала в невідомому напрямку. На даний час у вказаній спірній квартирі зареєстровані: він-позивач та його син - відповідач по справі [PERSON]. У березні 2010 року відповідач забрав свої речі та без будь-яких пояснень виїхав в невідомому напрямку. З того часу відповідач у спірній квартирі не з'являвся, участі в утриманні квартири не приймав. Факт непроживання відповідача у спірний квартирі підтверджується Актом про не проживання від 17.03.2016 року, затвердженим ТОВ «КК «ДомКом Нікополь». Місце проживання відповідача йому не відоме. У добровільному порядку вирішити спір неможливо, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Так як відповідач не проживає та не користується житловим приміщенням більш ніж шість років без поважних причин, Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.26). Позивач в судовому засіданні 26.08.2016 року суду пояснив, що сплачує комунальні послуги і за відповідача. У позивача є пільга, як у учасника бойових дій, а за відповідача він сплачує повну вартість. У зв'язку з цим, йому важко матеріально оплачувати комунальні послуги і за відповідача. Відповідач не хоче з ним спілкуватись, не приїжджає до нього. Близько 6 місяців назад його-позивача молодший син повідомив, що відповідач не має постійного місця проживання та постійно мотається в Одеській та Миколаївській областях. Місце проживання відповідача, його номер телефону йому не відомі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився (09.06.2016 року о 14.15 год., 26.08.2016 року об 11.00 год., 13.10.2016 року о 09.00 год.), був повідомлений про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації ([ADDRESS]) (а.с.11). До суду повернулась судова повістка з викликом у судове засідання на 13.10.2016 року о 09.00 год., як не вручена у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.25). У відповідності до ч.5 ст.74, ст.77 ЦПК України повістка вважається доставленою. Будь-якої іншої адреси проживання або перебування відповідача суду невідомо. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 71,72 ЖК УРСР. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення № 429 від 19.04.1989 року на квартиру [ADDRESS] (а.с.3). Згідно з вказаним ордером, склад сім'ї [PERSON]: дружина - [PERSON], син - [PERSON] Згідно відповіді КП «НМБТІ» № 22.04.2016 року № 457, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] не було зареєстровано (а.с.16). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 57311990 від 13.04.2016 року, відомості щодо квартири [ADDRESS] відсутні (а.с.14). Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2007 року, яке набуло чинності 01.01.2008 року, [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» № 2368 від 17.03.2016 року, у спірній квартирі зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO] (власник), та його син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Викладене також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.4,7,8). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 10.02.2005 року (а.с.11). З Акту № 147 від 17.03.2016 року, складеного комісією ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» (а.с.4), вбачається, що при перевірці паспортного режиму за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак зі слів сусідів відомо, що [PERSON] з 2010 року по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. Згідно листа Управління інформаційного забезпечення Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області № 15/2837 від 09.09.2016 року, станом на 07.09.2016 року [PERSON], [INFO], в місцях позбавлення волі не перебуває (а.с.23). У добровільному порядку вирішити спір не вдається. Позивач вимушений нести додаткові витрати по утриманню квартири, по оплаті за комунальні послуги. Викладене знайшло своє підтвердження в судовому засіданні 26.08.2016 року у поясненнях позивача. За таких обставин, суд вважає доведеним факт, що відповідач понад шість місяців без поважної причини не проживає за адресою: [ADDRESS] та не користується спірною квартирою. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved