Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач 21.12.2018 звернулася до суду з указаною позовною заявою та просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що [INFO] помер [PERSON], який за життя склав заповіт, згідно з яким належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для його обслуговування, розташовані за адресою: [ADDRESS], заповів позивачу. При зверненні [PERSON] до Шостої криворізької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON]., постановою нотаріуса від 23.06.2018 їй було відмовлено у видачі такого, у зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску цього строку позивач вказує, що вона зоб'єктивних причин не змогла вчасно подати заяву до нотаріальної контори, оскільки не є родичем спадкодавця та про те, що він помер, а також, що склав за життя заповіт на неї, дізналася нещодавно від доньки [PERSON] Також, відповідно до зазначених вимог законодавства, з часу відкриття спадщини не вчинено посадовими особами органу місцевого самоврядування та нотаріусом дій для повідомлення її про відкриття спадщини, не здійснювалося виклику їх як спадкоємців за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не роз'яснено право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних, не залежних від її волі та її волевиявлення причин. У судове засідання позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, просили розглядати справу за їх відсутності та задовольнити позовну заяву з мотивів наведених у ній (а.с.52). Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалися, подали через канцелярію суду, кожна окремо, заяви, відповідно до яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.28-29). Третя особа: нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори, будучи повідомленим належним чином про час, місце та дату судового розгляду, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачами заявлених позивачем вимог, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позов з огляду на наступні для того законні підстави. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). За життя останній склав заповіт, згідно з яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], в якому він проживав до дня своєї смерті (а.с.9), а також земельну ділянку для його обслуговування, заповів [PERSON], позивачу по справі. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як видно зі спадкової справи, заведеної Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою № 139/2018, після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON], а також позивач по справі, [PERSON], інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.38-51). При зверненні позивача [PERSON] до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, постановою нотаріуса від 23.10.2018 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], у зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с.50). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлений ЦК України шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], закінчився 04.04.2018. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Як зазначає позивач, вона не звернулася до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини у визначені законом строки, оскільки не знала, що спадкодавець, [PERSON] помер, а також, що останній склав за життя на неї заповіт. Крім того вказувала, що не є родичем спадкодавця та про вказані обставини нещодавно дізналася від його доньки, що не заперечувалося відповідачами по справі. Також, суд враховує, що відповідно до зазначених вимог законодавства, з часу відкриття спадщини не вчинено посадовими особами органу місцевого самоврядування та нотаріусом дій для повідомлення сторони у справі про відкриття спадщини, не здійснювалося виклику її як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не роз'яснено право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Зазначені обставини ніким не спростовано. Також суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно з ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 4 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. З огляду на вищевикладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними і об'єктивними, та приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивачів і враховуючи обставини справи, вважає за необхідне визначити позивачам додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці.

Outcome: approved