Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 серпня 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 16 квітня 2011 року помер його батько [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Косівка, вул. Зоренка, 8. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки оригінал договору купівлі-продажу на спадковий житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений спадковий житловий будинок, після смерті [PERSON], який помер 16 квітня 2011 року. Позивач подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 16 квітня 2011 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 215400. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Косівка, вул. Зоренка, 8 (а.с.8-9). Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії ІV-БК № 432229 (а.с.4) та спадкоємцем за заповітом (а.с.11). Відповідно до довідок, виданих Державним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлого 16 квітня 2011 року [PERSON] не заводилась. Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що оригінал договору купівлі-продажу спадкового житлового будинку було втрачено, що стверджено відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право власності на спадкові земельні ділянки та житловий будинок, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.08.2016 року, на будинок, що розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Косівка, вул. Зоренка, 8, право власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved