Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач 26.03.2019 року звернулась до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді 2/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначала, що вона своєчасно звернулося до нотаріальної контори та нотаріусом було заведено спадкову справу. Окрім позивача , спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , яка в подальшому відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. 06.02.2019 року державним нотаріусом Першої Покровської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації зазначеного будинку. Вважає, що вона позбавлена права на спадкування після смерті матері. Просила суд визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку з належними до нього господарчими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Авдіївка Донецької області. Ухвалою суду від 28.05.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.08.2019 року закрито підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.12.2019 року зобов`язано Державного нотаріуса Авдіївської державної нотаріальної контори надати інформацію чи заводилася спадкова справа, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; якщо заводилася спадкова справа, то хто звертався із заявою про прийняття спадщини, та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом, або за заповітом, а також надати суду завірені належним чином копії матеріалів спадкової справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою суду від 01.10.2019 року визнано явку позивача обов`язковою. Проте, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суд заяву в якій просила розглянути справу без її участі, проти позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого у жовтні 1973 року Авдіївською міською радою Донецької області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є одним із спадкоємців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з нерухомого майна, а саме 2/3 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Зазначені дії свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, та ці дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Згідно з положенями статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Так, при вирішенні справ даної категорії суд має встановити: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі відповідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З матеріалів спадкової справи №194/2006 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається наступне. 06.05.2006 року до Авдіївської державної нотаріальної контори від [PERSON] надійшла заява за №325 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У заяві зазначалося, що після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка складається з: 2/3 часток жилого будинку з відповідними господарськими спорудами та будівлями номер [ADDRESS] ; жилого будинку з відповідними господарчими спорудами та будівлями номер [ADDRESS] ; грошових внесків з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються у Авдіївській філії №7852/03 Ясинуватського відділення ощадбанку України в Донецькій області на рахунку [NUMBER], та у ощадбанку №7852/025 м. Авдіївка Донецької області на рахунку № [NUMBER] 5; та спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Також, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] [PERSON] є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що вбачається з матеріалів спадкової справи. Дошлюбне прізвище [PERSON] є « [PERSON] », про свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.11.1990 року Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області. У подальшому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу №18/2007 від 08.03.2007 року, виданого у м. Лешна, де зазначено відомості про батьків: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , які заявили про намір прийняти спадщину є [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , яка є такою, що фактично прийняла спадщину. Суд звертає увагу, що із даною позовною заявою до суду звернулася [PERSON] . Судом відповідно до ч. 5 ст. 12, 223 ЦПК України з метою роз`яснення учасникам судового процесу, зокрема позивачу, її процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, визнав явку позивача обов`язковою. Проте, позивач у судове засідання не з`явилася. Надавала суду заяви про розгляд без участі позивача, які підписані від імені [PERSON] . Копії паспорту до позовної заяви позивачем не долучалось. У зв`язку з неявкою позивача до суду, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, що підлягають доказуванню у повному обсязі, визначити коло учасників справи, зокрема встановити особу, яка звернулася до суду, та коло відповідачів у справі, оскільки з матеріалів спадкової справи, окрім [PERSON] спадкоємцями є [PERSON] і [PERSON] , та відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України роз`яснити позивачу її процесуальні права та обов`язки, та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Крім того, суд враховує, що постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 06.02.2019 року, видана В.о. державного нотаріуса Авдіївської державної контори Цукуровою М.І. на ім`я [PERSON] , який є представником [PERSON] , а не [PERSON] , яка звернулась до суду із даним позовом. Також, матеріали спадкової справи взагалі не містять постанов про відмову у видачі свідоцтв будь-якому із спадкоємців. З урахуванням наданих суду доказів, позивачем [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76,77 ЦПК України докази та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed