Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач 30.12.2013 року звернулася в суд з позовом, неодноразово уточнюючи та обгрунтовуючи в подальшому позовні вимоги, в якому просить: стягнути солідарно з відповідачів у її користь матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири згідно квитанцій на невідкладний ремонт з 2006 року у розмірі 85642,00 грн. з врахуванням того, що долар на той час коштував 3 грн. та плюс 180,76 євро витрат за попередній ремонт; стягнути солідарно з відповідачів у її користь матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 59077,30 грн.; стягнути солідарно з відповідачів у її користь моральну шкоду в розмірі 1000000,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів у її користь судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 922,50 грн. та відшкодувати за рахунок винуватців оплачену суму проведення експертизи. Свої вимоги мотивує наступним. Позивач проживає у [INFO]. Балансоутримувачем даного будинку є ЛКП «Навколо базару». Систематично з 18.03.2006 року відбувається залиття її квартири, внаслідок чого її помешкання зазнає внутрішніх пошкоджень. Залиття будинку відбувається систематично, від горища до підвалів крила будинку водою з наповнених трьох баків, які розташовані на горищі. Вказує, що з березня 2006 року керівництво ЛКП «Навколо базару» навмисно не приймає жодних дій щодо запобігання затоплення будинку і її помешкання. Внаслідок цього, вона зверталася до керівництва ЛКП із проханням звільнити горище від вказаних баків з водою, оскільки через них відбувається руйнація будинку і її квартири, на стінах якої зявились великі тріщини, що змушує її проводити передчасний ремонт помешкання. Вказує, що з того часу між нею та ЛКП «Навколо базару» постійно виникають спори щодо невиконання працівниками ЛКП свого обовязку щодо підтримання будинку у належному стані та стягнення з неї заборгованостей нарахованих за неоплату комунальних послуг, які надаються неналежно, з приводу чого постановлялись судові рішення. З того часу, позивач постійно ходить на прийом до керівництва Львівської міської ради та Франківської районної адміністрації з проханнями зобовязати ЛКП «Навколо базару» прийняти відповідні міри для усунення руйнації її помешкання. З 22.02.2013 року продовжується залиття її квартири через димовентиляційні канали будинку. З приводу залиття позивач неодноразово зверталася до ЛКП «Навколо базару» з проханням зафіксувати факт залиття квартири, однак працівники ЛКП не реагували на її звернення, склали відповідний акт аж 30.08.2013 року після повідомлення нею про факт залиття голови Львівської міської ради. [PERSON] складеного акту, комісія ЛКП не вважала, що залиття сталося з вини ЛКП. Більше того, 06.11.2013 року члени комісії без її відома склали аналогічний акт обстеження, при цьому навіть не заходили до її квартири. Для належної фіксації факту залиття квартири позивач звернулась до Громадської організації «Вартові закону», членами якої оглянувши квартиру складено акт від 26.10.2013 року, яким засвідчено факт залиття. 22.02.2013 року позивач отримала лист із ЛКП «Навколо базару», згідно якого залиття відбулося внаслідок танення великої кількості накопиченого снігу, що лежав на несправному даху будинку. Позивач вказує,що дах будинку дійсно знаходиться на межі руйнування, жодних ремонтних робіт ЛКП не проводило, за увесь час її проживання, проте звертає увагу на те, що її квартира знаходиться на другому поверсі, а тому неякісна покрівля даху не має жодного відношення до залиття її помешкання. Залиття її квартири відбувалося через димовентиляційні канали. Вказує, що неодноразово зверталася із скаргами у різні інстанції щодо бездіяльності обслуговуючої організації, однак проведення ремонтних робіт жодного разу не проводилося, а як наслідок цього залиття її квартири стало систематичним явищем. Такою грубою бездіяльність ЛКП «Навколо базару» їй завдано збитків матеріального та морального характеру. На даний час позивач не спроможна зробити самостійно ремонт. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт її квартири буде визначено у відповідності до звіту та висновку експертизи, про що буде заявлено відповідне клопотання суду. Крім майнових збитків, їй завдано і моральної шкоди, оскільки вона постійно зазнавала переживань та хвилювань внаслідок постійного пошкодження свого помешкання, а також внаслідок зумисної бездіяльності винуватця завдання їй матеріальних збитків. Залиття квартири створило постійне відчуття дискомфорту та нервового напруження. Позивач постійно була змушена шукати будь-які шляхи для часткового підтримання помешкання у задовільному для проживання стані, що потребувало неабияких зусиль. Наведене відбилося і на її повсякденному житті, оскільки через постійну сирість та неприємний запах плісені її перестали відвідувати діти та онуки. Через постійні моральні переживання її і так незадовільний стан здоровя значно погіршився. Просить позов задовольнити. 11.06.2014 року представник ЛКП «Навколо базару» подав до суду зустрічний позов до [PERSON], надалі уточнивши його, яким просить стягнути з останньої у користь ЛКП «Навколо базару» заборгованість заборгованість за надані комунальні послуги у сумі 12409,49 грн., а також понесені ЛКП судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову вказує, що у [PERSON] наявна заборгованість перед ЛКП «Навкло базару», за неоплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. У період з липня по жовтень 2015 року [PERSON] лише частково здійснювала оплату житлово-комунальних послуг, отриманих від ЛКП, внаслідок чого утворилась вказана вище заборгованість. Вказує, що ЛКП «Навколо базару» неодноразово скеровувались на адресу [PERSON] рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг, а також попередження і претензії з приводу необхідності вирішення питання боргу у добровільному порядку, однак борг [PERSON] не сплачено. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ЛКП неналежно надавалися комунальні послуги. Тому, просить суд задовольнити вимоги ЛКП у судовому порядку. 07.10.2015 року представник [PERSON] подала письмові заперечення на зустрічний позов ЛКП «Навколо базару», яким просить суд відмовити у його задоволенні. Вказує, що згідно поданих ЛКП розрахунків, борг [PERSON] нараховано за період з січня 2007 року по червень 2014 року. А тому, в силу ст.ст. 257, 267 ЦК України у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, у звязку із спливом строку позовної давності, про що подано відповідну заяву. Крім того, вказує, що аналогічний спір між сторонами вже розглядався, судом було відмовлено у позові ЛКП «Навколо базару» до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання та обслуговування будинку у період з жовтня 2006 року по жовтень 2009 року за недоведеністю. Крім того, звертає увагу суду на те, що ЛКП не надано доказів у підтвердження факту надання [PERSON], як споживачу послуг договору на надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, просять\~\~задовольнити у повному обсязі, з урахуванням усіх доповнень та уточнень. У задоволенні зустрічного позову просять відмовити, з підстав, наведених представником у письмовому запереченні на зустрічну позовну заяву. Представник відповідача ЛКП «Навколо базару» в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, зустрічний позов просив задовольнити. Представник ФРА ЛМР у судовому засіданні заперечив позов [PERSON], зустрічний позов підтримав. У матеріалах справи наявні письмові пояснення останнього, якими вказує, що між сторонами склались договірні відносини про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Серед таких послуг вказується і поточний ремонт. Проте, роботи по заміні конструкцій покрівлі відносяться до капітальних робіт і не входять до повноважень ЛКП. Вказує, що ЛКП «Навколо базару» періодично проводились профілактичні огляди будинків та проводились відповідні роботи. Звертає увагу суду на те, що роботи з ремонту покрівлі будинку № 32 на вул. Федьковича у м. Львові постійно пропонувались до включення у проект титульного списку житлового фонду. Суму завданих матеріальних збитків висвітлену в експертному висновку вважає неналежною, оскільки у таку включено ПДВ, що не має відношення до фактичної суми шкоди. Представник ЛМР у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, пояснень по суті спору не надавав. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності представника ЛМР. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та відмови у зустрічному, з наступних підстав. Статтями 10,\~60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Доказування згідно ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року\~роз'яснено, що Розглядаючи\~\~позови про відшкодування шкоди,\~\~суди повинні мати на увазі,\~\~що відповідно до статей\~440\~і\~450 ЦК\~шкода,\~\~заподіяна\~\~особі\~\~і\~\~майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи,\~\~підлягає відшкодуванню в повному обсязі\~\~особою, яка її заподіяла,\~\~за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній\~\~причинний\~\~зв'язок\~\~та\~\~є\~\~вина зазначеної особи,\~\~а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,\~\~незалежно\~\~від наявності вини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири №9, що розташована у будинку № 32 по вул. Федьковича у м. Львові, що вбачається із матеріалів справи, зокрема з довідки з місця проживання про склад сімї і прописки від 27.03.2014 року № 740 /т.1 а.с.83/. Вказаний будинок територіально обслуговується та перебуває на балансі ЛКП «Навколо базару», яке являється балансоутримувачем даного будинку. Даний факт сторонами не оспорюється, а тому не підлягає доказуванню. З пояснень позивача за первісним позовом та її представників, що надані останніми у ході судового розгляду справи встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що з березня 2006 року через незадовільний технічний стан будинку № 32 по вул. Федьковича у м. Львові систематично відбувається проникнення води (затоплення) в приміщення квартири № 9, з приводу чого позивач систематично зверталася із відповідними заявами щодо залиття до працівників ЛКП «Навколо базару», Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, а окрім того із скаргами на бездіяльність ЛКП «Навколо базару» до голови Львівської міської ради та до прокуратури /т.1 а.с. 10-15;21;169-176;180; т.2 а.с.96;105;326-327/. Із поданих заяв та скарг, а також згідно пояснень позивача наданих у ході судового розгляду справи вбачається, що внаслідок бездіяльності працівників ЛКП «Навколо базару» з березня 2006 року систематично відбувається залиття квартири позивача, внаслідок чого її помешкання зазнає внутрішніх пошкоджень. Як вбачається із [PERSON] комісії ЛКП «Навколо базару», такий складено аж 30.08.2013 року, згодом після неодноразових звернень позивача, комісія засвідчила, що у квартирі позивача наявні старі сліди залиття у двох кімнатах на стелі та стіні. По квартирі виявлені волосяні тріщини шириною розкриття до 1 мм /т.1 а.с. 17/. Окрім того, для фіксації факту залиття квартири позивач звернулась до Громадської організації «Вартові закону», членами якої оглянувши квартиру складено акт від 26.10.2013 року, яким засвідчено факт залиття /т.1 а.с. 18,19/. [PERSON] даного акту, стеля, стіни у коридорі, кухні і одній кімнаті мокрі, а від попереднього залиття, яке мало місце 22.02.2013 року над дверним прийомом в кухні відстала штукатурка, а частина штукатурки розміром 40 на 70 см обвалилася, зявилися тріщини на стінах і на стелі розміром шириною до 0,5 см, побілка пооблітала і повідставала. У кімнаті над дверима відстала штукарутка і зявилась тріщина шириною 2,5 см, якої 22.02.2013 року виявлено не було. Не було виявлено відсталої штукатурки на стелі в кутку над мішком. Виявлені тріщини на стелі і стінах, над шафою виявлено цвіль на стіні. Залиття відбувалося неодноразово, про що свідчить обсипання побілки і штукатурки в місцях залиття і замокання. Надалі позивач зверталася до ЛКП «Навколо базару» та голови Львівської міської ради із скаргами щодо залиття її квартири та прийняття відповідних дій, зокрема складення відповідного акту /т.1 а.с. 20-24/, у відповідь на що на адресу останньої скеровано лист від 06.11.2013 року № 375, з якого вбачається, що позивача повідомлено про те, що акт обстеження її помешкання працівниками ЛКП складено /т.1 а.с. 25/. [PERSON] акту комісії ЛКП «Навколо базару» від 06.11.2013 року, працівниками ЛКП у квартирі позивача виявлено старі сліди залиття у двох кімнатах на стелі та стіні. По квартирі виявлені волосяні тріщини шириною розкриття до 1мм. Даний акт аналогічний акту ЛКП від 30.08.2013 року і складений у день надання вказаної відповіді позивачу. При цьому, представником ЛКП «Навколо базару» долучено до матеріалів справи акт приймання в експлуатацію димових та вентиляційних каналів у житлових будинках після капітального ремонту і нового будівництва, згідно якого димові вентиляційні канали квартири [ADDRESS] технічним вимогам і придатні для відводу продуктів згорання від побутових газових приладів (печей), а канали в квартирі 2 не придатні і не можуть бути допущені до експлуатації /т.1 а.с. 119/. [PERSON] акту комісії ЛКП «Навколо базару» від 05.06.2014 року, у результаті обстеження виявлено, що будинок № 32 на вулиці Федьковича у місті Львові та його прибудинкова територія знаходяться в задовільному санітарно-технічному стані. Прибудинкова територія прибирається щоденно, прибирання сходової клітки даного будинку виконується згідно графіку, вивіз сміття здійснюється перевізником два рази на день /т.1 а.с. 120/. [PERSON] комісії ЛКП «Навколо базару» від 05.06.2014 року, якою обстежено нежитлове приміщення на першому поверсі, власником якого є [PERSON] в будинку № 32 на вулиці Федьковича у м. Львові, згідно якого димовий канал, який знаходиться в сухому стані протягом довгого часу, зауважень у власника немає /т.1 а.с. 121/. [PERSON] акту комісії ЛКП «Навколо базару» від 05.06.2014 року, комісія обстежила квартиру [ADDRESS]. У результаті обстеження виявлено, що в квартирі [ADDRESS] протягом тривалого терміну системи водовідведення, водопостачання та електропостачання знаходиться у задовільному стані. Скарг з вище вказаної квартири не поступило. Також у матеріалах справи містяться акти на періодичну перевірку і прочистку димових і вентиляційних каналів від 30.01.2015 року; 30.07.2014 року; 31.01.2014 року; 31.07.2013 року; 30.12.2012року; 31.10.2012 року, згідно яких всі канали в квартирах будинку 32 по вулиці Федьковича у м. Львові відповідають технічним умовам і придатні для відводу продуктів згорання від побутових газових приладів (печей). Однак, суд критично оцінює вказані акти ЛКП «Навколо базару» у якості належних доказів, виходячи із наступного. [PERSON] висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5004 від 13.03.2014 року, причиною залиття квартири [ADDRESS], а саме: кухні, коридору та житлової кімнати під літ. 9-6 могло бути потрапляння атмосферних опадів у вентиляційний канал даної квартири; причину залиття житлових кімнат під літ. 9-7, під літ. 9-8 встановити не надається можливим. Вартість відновлювального ремонту, тобто матеріальних збитків, завданих залиттям квартири [ADDRESS] становить 44753,00 грн. З дослідницької частини висновку вбачається, що в приміщенні коридору під літ. 9-1 та кухні під літ. 9-5 сліди залиття наявні на стелі та стінах у вигляді відшарування пофарбування та штукатурки, плям світло-коричневого кольору та потьоків. Стіни та стеля в приміщенні коридору оздоблені клейовим пофарбуванням, стіни та стеля кухні оздоблені покращеним клейовим пофарбуванням візерунком по трафарету. В приміщеннях житлових кімнат під літ. 9-6, під літ. 9-7, під літ. 9-8 сліди залиття наявні на стелі та стінах у вигляді волосяних тріщин чорного кольору та плям світло-коричневого кольору. Стіни та стеля житлових кімнат оздоблені покращеним клейовим пофарбуванням візерунком по трафарету. При огляді горища даного будинку встановлено, що на димовентиляційних каналах які проходять по стіні кухні квартири №9 наявні сліди замокання у вигляді потьоків та плям коричневого та чорного кольорів, на дотик дані канали були вологими. Причиною залиття квартири №9, а саме: кухні, коридору та житлової кімнати під літ. 9-6 могло бути потрапляння атмосферних опадів у вентиляційний канал даної квартири /т.2 а.с. 47-49/. [PERSON] висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2828 від 31.08.2015 року, причиною залиття квартири [ADDRESS], а саме: кухні, коридору та житлової кімнати під літ. 9-6 могло виникнути внаслідок потрапляння атмосферних опадів у вентиляційний канал даної квартири; причину залиття житлових кімнат під літ. 9-7, під літ. 9-8 встановити експертним шляхом не вдається можливим /т.2 а.с. 155-156/. [PERSON] п. 2.2. Статуту Львівського комунального підприємства «Навколо базару», основними напрямками діяльності підприємства є належне утримання житлових будинків та прибудинкової території, згідно з «Правилами користування приміщеннями житлових будинків» та прибудинкових територій, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, незалежно від форми власності статусу квартир та нежитлових приміщень, які розміщені в житловому будинку; забезпечення квартиронаймачів, власників квартир та нежитлових приміщень у житлових будинках якісними житлово-комунальними послугами; забезпечення утримання будинків відповідно до Правил, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76; здійснення технічного контролю за станом житлового фонду; забезпечення підготовки житлового фонду до експлуатації в весняно-літній та осінньо-зимовий періоди /т.1 а.с. 100-106/. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій- господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги- сукупність нормованих характеристик житлово-комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Пунктом 2ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносять до житлово-комунальних послуг і включають прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», -цілісність даху над будівлею є мінімальною нормою, яка забезпечує технічну експлуатацію будинку, тому що атмосферні опади у вигляді снігу та дощу при відсутності належного даху призводить до руйнування несучої спроможності конструкції будинку. Так, згідно «Загальних відомостей про будівлі», -основні конструктивні елементи або частини цивільних будівель- це фундаменти, стіни і окремі опори, перекриття, перегородки, дахи, сходи, вікна і ліхтарі, двері і ворота, балкони, лоджії, галереї. Усі ці елементи по своєму призначенню підрозділяються на конструкції, що несуть, і конструкції, що захищають. Дахи і покриття є конструкціями, що відмежовують будівлю згори і що захищають його від атмосферних опадів, а коли це потрібно, то і від зайвого охолодження зимою або перегрівання влітку. Дахи підрозділяються на горищні і безгорищні. Горищні дахи влаштовують переважно над цивільними будівлями. Безгорищні дахи є конструкцією, що виконує одночасно функції даху і горищного перекриття. Безгорищні дахи цивільних будівель прийнято називати поєднаними дахами. Найважливіша вимога, якій повинні задовольняти усі дахи і покриття, водонепроникність їх верхньої оболонки, яка називається покрівлею. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регламентуєправа та обов'язки як споживача, так і виконавця цих послуг (ст.ст.20,21цьогоЗакону). Частиною 2ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 24 вищевказаного закону балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Пунктом 8 ч.2ст. 25 цього ж Закону, управитель повинен забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів. У відповідностідо ст.ст.176,178 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №45 від 24.24.01.2006р., п. 1.2.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків та споруд, при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004р. №150, Правил утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженихнаказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, інших нормативно-правових актів, власник будинку здійснює ремонт даху. Власник житлового будинку (балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа) несе відповідальність перед власником квартири в разі незадовільного утримання будинку або ненадання в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства. Відповідно до п. 2 Правил технічне обслуговування жилих будинків- це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. [PERSON] з п. 4.4.1, п.4.4.2 Правил під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати відсутність дефектів конструктивних елементів даху. Інженерно-технічні працівники виконавця послуг повинні знати вузли несучих конструкцій і стан покрівлі, особливо в місцях сполучення з водостоками, будівельними конструкціями та устаткуванням, що проходить через покрівлю. Відповідно до п. 2.4 Правил, якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що належать до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Водночас поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Поточний ремонт повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. [PERSON] з п. 2.4.1. організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій. Неналежне виконання такими підрядними організаціями взятих на себе договірних зобов'язань є підставою цивільно-правової відповідальності, проте не звільняє виконавця послуг від власних зобов'язань. Поточний ремонт будинку повинен проводитись з періодичністю, яка забезпечує ефективну експлуатацію будівлі з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту, реконструкції) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт або реконструкцію. Отже, саме до обов'язку ЛКП «Навколо базару»\~належить слідкування за технічним станом будинку та якістю проведених робіт, які як встановлено судом належно не проводились. Виходячи із встановлених в частині розгляду справи про відшкодування матеріальних збитків обставин справи, наведених норм закону, суд вважає беззаперечно доведеним факт завдання позивачу матеріальних збитків. Отже, викладене дає суду підстави дійти до висновку про те, що наданими доказами доведено, що відповідачем ЛКП «Навколо базару» не дотримувався передбачених чинним законодавством вимог щодо технічного утримання будинку, не вживалося своєчасних заходів для усунення несправності частин споруди. Відтак, залиття квартири позивача відбувалося з вини відповідача ЛКП «Навколо базару», який не виконував своїх обовязків щодо утримання споруди в належному стані та її ремонту. У матеріалах справи наявні платіжні документи та угоди, якими підтверджується факт проведення позивачем ремонтних робіт у своєму помешканні, внаслідок тривалого та систематичного його затоплення. Однак, у своїй сукупності вказані документи та угоди підтверджують витрати на проведення попереднього ремонту у загальній сумі 31735,23 грн. Заявлена до стягнення сума витрат на попередній ремонт в розмірі 85000 грн. є необгрунтованою та не підтверджена доказами. Відтак, суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково, відповідно до наявних у матеріалах справи платіжних документів та угод, а також із врахуванням експертного висновку. Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд відповідно до ст.ст. 23,1167 ЦК України вбачає підстави для задоволення цієї вимоги, виходячи із наступного. [PERSON] з ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. [PERSON] зі\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. [PERSON] п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №6 від 01.11.1996 року суди\~\~ мають\~\~ суворо додержувати\~\~передбаченого\~\~ст.56 Конституції\~права особи на відшкодування\~\~за\~\~рахунок\~\~держави\~\~чи органів\~\~місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями,\~\~діями\~\~чи\~\~бездіяльністю\~\~органів державної\~\~ влади,\~\~ місцевого\~\~ самоврядування,\~\~їх\~\~посадових\~\~і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до п.5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» №4\~\~ від 31.03.1995 року\~обов'язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. [PERSON] з вимогами\~ст.23 ч.3 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Залиття квартири позивача призвело до пошкодження належного їй майна, що потягло моральні переживання, порушення звичного способу життя, яке завдало душевних страждань, враховуючи незручності проживання в пошкодженій квартирі, необхідність проведення ремонту та залучення коштів для відновлення стану квартири, внаслідок чого позивач, яка є особою похилого віку відчувала емоційну напругу, нервозність, переживання, що погіршувало її незадовільний стан здоровя. Протягом тривалого часу позивач перебувала у напруженому емоційному стані, порушився її звичний ритм життя, що у будь-якому випадку негативно вплинуло на її психо-емоційний стан. Причинно-наслідковий звязок між діями та бездіяльністю відповідачів та завданням позивачу моральних страждань та переживань судом беззаперечно встановлений, що дає підставу для відшкодування моральної шкоди позивачу за рахунок відповідачів. При цьому, при визначенні розміру компенсації моральної шкоди, суд виходить із принципів розумності та справедливості та приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в сумі 50000 грн., при цьому суд враховує те, що залиття квартири позивача відбувається протягом тривалого часу та систематично, відсутність будь-якого належного реагування з боку відповідачів на неодноразові звернення позивача та прийняття відповідних мір та заходів, глибину та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач із врахуванням її віку та стану здоровя, вимушеність змін звичного ритму повсякденного життя. При розгляді зустрічного позову ЛКП «Навколо базару», суд виходить із наступного. Як вбачається із матеріалів справи, ЛКП «Навколо базару» заявлено уточнену позовну вимогу про стягнення з [PERSON] заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 12409,49 грн., нарахованої за період з січня 2008 року по жовтень 2015 року. Однак, у поданому розрахунку заборгованості, боргові зобовязання у сумі 12409, 49 грн. сформовані починаючи із січня 2007 року. Відтак, вказаний розмір заборгованості становить собою заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги за період з січня 2007 року по жовтень 2015 року. При цьому, згідно ст. 257 ЦК України, до правовідносин, що склались між сторонами застосовується позовна давність тривалістю у три роки. Позовна давність у розумінні вказаної матеріальної норми-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист своїх цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої однією із сторін заявлено клопотання, є підставою для відмови у позові. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про застосування по даній справі позовної давності, яка має наслідком відмову у позові. Крім цього, із матеріалів справи вбачається, що спір між [PERSON] та ЛКП «Навколо базару» з приводу цього ж предмету спору вже розглядався судом. Так, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.03.2013 року, яке набрало законної сили по справі за позовом ЛКП «Навколо базару» до [PERSON] про стягнення заборгованості, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за утримання та обслуговування будинку за адресою: м. Львів вул. Федьковича, 32 за період з жовтня 2006 року по жовтень 2009 року у сумі 2467,74 грн., на підставі недоведеності факту надання послуг. [PERSON] ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруь участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оспорюваний по вказаній справі період нарахування заборгованості входить до заявленого періоду стягнення заборгованості по даному зустрічному позові. Наявності законних підстав для поновлення строку позовної давності, які б мали застосовуватися у даній спірній ситуації ЛКП «Навколо базару» не доведено. Клопотання про поновлення таких строків задоволенню не підлягає. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 86 ЦПК України, у солідарному порядку з Львівського комунального підприємства «Навколо Базару», Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради у користь [PERSON] підлягає стягненню сума 922,50 грн. (девятсот двадцять дві гривень пятдесят копійок) вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи від 31.08.2015 року № 2828, а також у користь Державного бюджету України 1845,00 грн. (одна тисяча вісімсот сорок пять гривень) вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи від 13.03.2014 року № 5004.

Outcome: partial