Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника - [PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубна Ю.В., в якому просить визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом [PERSON] та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати в розмірі 1152,60 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , та приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубною Ю.В. була заведена спадкова справа на підставі звернення сестри померлої [PERSON] , яка є спадкоємцем другої черги за законом, з заявою про прийняття спадщини за законом. 30.08.2013 року спадкодавець [PERSON] , [INFO] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубною Ю.В., за яким все своє майно вона заповіла [PERSON] , [INFO] . До вказаної спадщини входить квартира за адресою: [ADDRESS] , яка на день смерті [PERSON] належала їй на праві приватної власності. Позивач зазначив, що йому не було відомо про відкриття спадщини, про заведення нотаріусом спадкової справи, про оголошення заповіту, оскільки він постійне мешкає в Російській Федерації, у зв`язку з чим, він пропустив строк для прийняття спадщини. 11.12.2018 року позивач через мережу Інтернет звернувся до відповідача з метою з метою дізнатися про його рідну бабусю, та відповідач повідомила про смерть бабусі. Крім того, 17.12.2018 року позивач звернувся до нотаріуса в Російській Федерації за місцем свого знаходження, оформив нотаріально засвідчену заяву про прийняття спадщини за заповітом та заяву про видачу свідоцтва про спадкування за заповітом, та направив її поштою приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубній Ю.В. за місцем відкриття спадщини, та відповідно 30.01.2019 року вказаний нотаріус отримала заяву позивача про прийняття спадщини. Крім того, 19.03.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубною Ю.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, та 22.03.2019 року приватний нотаріус Поддубна Ю.В., як державний реєстратор зареєструвала право власності на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] 02.04.2019 року представник позивача звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубної Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав порушення строку прийняття спадщини. Також зазначив, що пропуск ним шести місячного строку на прийняття спадщини вчинений ним з поважних причин, а саме: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубна Ю.В. достовірно знала про спадкоємця за заповітом громадянина Російської Федерації [PERSON] , оскільки у змісті заповіту були зазначені всі його персональні дані, однак нотаріус не повідомила його про оголошення заповіту, не призначила виконавця заповіту. Крім того, вона не розглянула заяву позивача від 17.12.2018 року, та не відповіла йому відмовою у вчиненні нотаріальної дії. Позивач зазначив, що не міг потрапити на територію України, оскільки 26.11.2018 року був введений воєнний стан Указом Президента України № 393/2018 року, відповідно до якого на територію України було заборонено в`їзд громадян Російській Федерації чоловічої статі віком від 16 до 60 років, а пізніше для в`їзду на територію України було необхідно оформити короткострокову візу за нотаріальним запрошенням фізичної особи - громадянина України. Також позивач пояснив, що відповідач свідомо повідомила позивачу про смерть бабусі після спливу шести місячного строку для прийняття спадщини, тобто позивачу стало відомо, що [INFO] відкрилась спадщина. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] був вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 17.04.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 20.06.2019 року ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова по цивільній справі № 641/2953/19 було відмовлено в прийнятті заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про збільшення позовних вимог від 16.05.2019 року. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та посилаючись на обставини викладені у позові, просив їх задовольнити. Також пояснив, що відповідно до практики Верховного Суду поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Крім того, зазначив, що необізнаність позивача [PERSON] про наявність заповіту підтверджується тим, що йому стало відомо про наявність заповіту 11.12.2018 року зі спілкування з відповідачем [PERSON] . Після вказаного спілкування позивач зателефонував приватному нотаріусу Поддубній Ю.В. та дізнався, що відкрита спадкова справа та реквізити заповіту. Окрім того, у відповіді на відзив відповідача зазначив, що відповідач у своєму відзиві на позов визнала всі обставини, які були зазначені у позовній заяві щодо поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем [PERSON] , що він не знав про відкриття спадщини? про наявність заповіту та про спадкове майно, на яке він має право за заповітом. Щодо дій приватного нотаріуса, які відповідач визнала такими, що відповідають чинному законодавству пояснив, що в даному випадку нотаріус не вчинила дій щодо повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик, як спадкоємця за заповітом, зокрема, шляхом публічного оголошення або відповідного повідомлення за вказаною адресою у заповіті. Крім того, спадкодавець та спадкоємець є іноземцями, вони є громадянами Російській Федерації, а не України. В наданому до суду відзиві на письмові пояснення третьої особи зазначив, що вказані пояснення були подані із порушенням процесуальних строків, без зазначення поважних причин, з яких строки пропущені, та без дотримання встановленого порядку ЦПК України. З приводу посилань приватного нотаріуса на те, що [PERSON] в день засвідчення заповіту супроводжував [PERSON] , якому було проголошено заповіт та роз`яснено права, однак доказів на підтвердження цього нотаріусом до суду не надано. Також згідно матеріалів спадкової справи приватний нотаріус не вчинила нотаріальну дію при розгляді заяви [PERSON] від 17.12.2018 року, а саме не винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а також вказані матеріали не містять доказів про те, що [PERSON] знав про наявність заповіту. До судового засідання відповідач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В наданому до суду відзиві на позовну заяву вона зазначила, що відповідно до роздруківки з інтернет-ресурсу «Одноклассники», позивач дізнався про смерть бабусі від неї майже через рік після її смерті, до цього часу він не підтримував стосунки та не цікавився її життям. Відповідач вказала, що доглядала [PERSON] до останнього дня перед її смертю, постійно знаходилась поруч, за свої кошти утримувала її, годувала, також вона організувала та сплатила за її похорон. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду, вказала, що якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Тобто у позивача не було об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення відповідного процесуального обов`язку з подання заяви про прийняття спадщини, таким чином, поважних причин пропуску строку для подання вказаної заяви немає. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала в повному обсязі. В наданих до суду запереченнях пояснила, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини не маючи при цьому перешкод для подання такої заяви, знаходячись на території Російської Федерації, також він направив таку заяву поштою вже після спливу шестимісячного строку, що прямо свідчить про спроможність позивача на подання вказаної заяви і раніше. Позивач байдуже ставився до бабусі, що підтверджується тим, що він жодного разу не поцікавився її життям, здоров`ям, моральним та фізичним самопочуттям, та пропустив законодавчо визначений строк на прийняття спадщини через необізнаність про її смерть раніше. Крім того, відповідач не приховувала смерть бабусі позивача, та одразу, як позивач поцікавився, вона повідомила про її смерть. Також пояснила, що відповідачем були надані до суду копії квитанцій про сплату за комунальні послуги та за ритуальні послуги на підтвердження того, що саме відповідач здійснювала догляд за [PERSON] та займалася її похороном. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубна Ю.В. до судового засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В наданих до суду поясненнях зазначила, що 30.08.2013 року до неї звернулась [PERSON] , [INFO] , громадянка Російської Федерації, з метою складення заповіту, яким все майно заповіла [PERSON] , [INFO] . До нотаріальної контори [PERSON] . прибула у супроводі [PERSON] , оскільки через тяжку хворобу не могла самостійно пересуватись. Таким чином, посвідчення заповіту від 30.08.2013 року № 54947745 відбулось в присутності [PERSON] , якому було повідомлено зміст заповіту, він усвідомлював, що заповіт складений на його ім`я, також було повідомлено про його право на подачу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін після відкриття спадщини. На теперішній час заповіт від 30.08.2013 року № 54947745 є чинним, ніким не скасований та не оспорюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що заповітом від 30.08.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубною Ю.В., [PERSON] , [INFO] заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, що належатиме їй на день смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 26.02.2018 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 242). Згідно до заяви [PERSON] від 20.03.2018 року, вбачається, що вона звернулася з вказаною заявою до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубної Ю.В. в якій вказала, що приймає спадщину, яка відкрилась після смерті її сестри [PERSON] (а.с. 241). Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2019 року виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубною Ю.В. вбачається, що спадкоємцем після [PERSON] є її сестра - [PERSON] Спадщина складається з квартири [ADDRESS] (а.с. 265). 30.01.2019 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубна Ю.В. отримала заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , крім того, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до вказаного нотаріуса 20.03.2018 року зверталася [PERSON] в інтересах [PERSON] , та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 260/02-31 від 02.04.2019 року виданою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубною Ю.В., було відмовлено [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 269, 273). Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Поддубної Ю.В. № 717/01-16 від 18.09.2019 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] була заведена спадкова справа, за номером у Спадковому реєстрі 62162499 (а.с. 252). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1223, 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Як зазначено позивачем у позовній заяві, він не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту. Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, натомість відповідачем та її представником жодним доказом у розумінні положень ст. 76 ЦПК України не доведено того, що позивачу було достовірно відомо про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та існування заповіту на його ім`я. Суд зауважує, що факт необізнаності особи про наявність заповіту може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять про що судом вже було зазначено вище. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, та проживав на території іншої держави, не є спадкоємцем першої черги за законом, а тому об`єктивно міг не знати про наявність на його ім`я заповіту. Крім того, він не є єдиним родичем спадкодавця [PERSON] , у якої є спадкоємці другої черги за законом. Отже, у межах шестимісячного строку позивач не вчиняв дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту, та як підтверджується матеріалами справи про смерть спадкодавця [PERSON] та існування заповіту позивачу стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю один місяць з дня набранням рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved