Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON], 15 серпня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, визнання права постійного користування майном, що залишилося після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві та доданих змінах до неї, позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті батька - [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді селянського фермерського господарства «Нива» та земельної ділянки площею 44 га, на території Слобідської селищної ради, право на яку було посвідчене державним актом на право постійного користування земельної ділянкою серії [NUMBER]. На час відкриття спадщини спадкоємцями за законом був він, як син померлого, дочки померлого, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як дружина спадкодавця. У визначений законом строк він прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Інші спадкоємці від спадщини відмовилися, про що повідомили при розгляді Кодимським районним судом Одеської області цивільної справи про поділ спадкового майна (справа №503/1176/16-ц). В той же час, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки право користування, що виникло в особи на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини. 18 лютого 2002 року було перереєстровано СФГ «Нива». Статутом СФГ «Нива», визначено, що господарство створене [PERSON]. Статтею 5 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-ти річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Згідно статті 35 цього ж Закону, підставами для припинення діяльності фермерського господарства є реорганізація фермерського господарства, його ліквідація, визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом), або якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. На спірній земельній ділянці висаджені 134 дерева (горіхи - 111 дерев, яблуня - 20 дерев, груші - 3 дерева. Просить визнати за ним право власності на селянське фермерське господарство »Нива» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] право постійного користування земельною ділянкою площею 44 га, на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], яка розташована на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області за межами селища; визнати з ним в порядку спадкування з законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на плодові дерева в кількості 134, а саме: горіхи - 111 дерев віком 17 років, яблуня - 20 дерев віком 18 років, груші - 3 дерева віком 12 років, що знаходяться на земельній ділянці площею 44 га. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Слобідської селищної ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви відповідачів, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конституцією України (ст.41) передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено наступне. [PERSON] помер [INFO]. Це вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14 квітня 2003 року Слобідською селищною радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №24 (а.с.10). Позивач є спадкоємцем за законом як син спадкодавця (свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого 16 листопада 1982 року Слобідською селищною радою, згідно якого, батьком народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON], актовий запис №44, (а.с.9)). Спадщина, що відкрилася, складається з: земельної ділянки площею 44 га, на підставі державного акту на право користування землею серії [NUMBER], на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області на підставі рішення Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області від 16 вересня 1992 року (а.с.11-13); плодові дерева в кількості 134 дерев, що розташовані на земельній ділянці площею 44 га, на підставі державного акту на право користування землею серії [NUMBER], на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області на підставі рішення Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області від 16 вересня 1992 року; селянського фермерського господарства «Нива» (а.с.14-24); (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі, Одеської області №29-1516-0. 1і-2028/2-16 від 18 листопада 2016 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - від спадщини відмовилися, надавши відповідні заяви за межами строку, визначеного законом. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, він отримав відмову у цьому, оскільки право користування земельною ділянкою, що виникло на підставі державного акту на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини (а.с.25). В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 191 ЦК України (ч.1,2) підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед підстав припинення права користування земельною ділянкою (стаття 141 ЗК України), смерть особи-користувача земельної ділянки не передбачена. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.407 ЦК України (ч.1,2) право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Згідно частини 2 статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) можуть відчужуватися або передаватися в порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його невизнання, порушення чи оспорювання. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено один із способів захисту цивільних прав - визнання права. З огляду на викладене, аналізуючи зазначені приписи Законів, суд прийшов до переконання, що вибраний позивачем спосіб захисту порушеного права є правильним. Докази, надані позивачем є належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України). Отже, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності (користування) на спадкове майно: селянське фермерське господарство »Нива» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; право постійного користування земельною ділянкою площею 44 га, на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], яка розташована на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області за межами селища; на плодові дерева в кількості 134, а саме: горіхи - 111 дерев віком 17 років, яблуня - 20 дерев віком 18 років, груші - 3 дерева віком 12 років, що знаходяться на земельній ділянці площею 44 га. Враховуючи викладене,

Outcome: approved