Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON], зазначивши, що між позивачем [PERSON] акціонерним товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 040-Р/3162 від 21.08.2008 року. Згідно п. 1.1. позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 4476070100240791 і надав відповідну платіжну карту. 08.09.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 060/08-ФЛ/10, згідно якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок, з розміром кредитного ліміту в сумі 4000 грн. зі сплатою процентів. 24 квітня 2011 року Заводський районний суд м. Дніпродзержинська ухвалив рішення яким позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість, що складає 6887, 86 грн. та судові витрати. На момент подання позову до суду заборгованість по кредиту повністю не погашена і станом на 14.11.2014 р. борг складає з простроченої заборгованості по кредиту 4366,61 грн.; заборгованість по відсоткам 1786,44 грн.; заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за несвоєчасне погашення несанкціонованого овердрафту 31733,60 грн.; пеня 102149,74. Виходячи з наведеного позивач [PERSON] акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 140 036,39 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити в задоволенні позові, у звязку з тим, що заборгованість за вищезазначеним договором вже була стягнута за рішенням суду. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2008 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 040-Р/3162, також 08.09.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 060/08-ФЛ/10, згідно якого позивач надав відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок, з розміром кредитного ліміту в сумі 4000 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи 24 квітня 2011 року рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з відповідача [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором № 040-Р/3162 від 21.08.2008 року в розмірі 3 786 грн. 40 коп. заборгованість за кредитом; 1 786 грн. 34 коп. заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом; 1 315,12 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитом; та судові витрати. Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року № 6-1206цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. У п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Наявність судового рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Але необхідно зазначити, що рішення суду від 24 квітня 2011 року про стягнення з відповідача коштів за вищезазначеним договором виконано [PERSON] лише 12 лютого 2014 року, про що свідчить постанова державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження, тому за період з 2011 року по 12 лютого 2014 рік продовжували діяти умови договору та нараховувалися проценти за користування кредитними коштами. Згідно до вимог ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, враховуючи, що заборгованість в розмірі 3 786 грн. 40 коп. заборгованість за кредитом; 1 786 грн. 34 коп. заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом; 1 315,12 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за кредитом, були стягнуті рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2011 р., а тому стягнута сума заборгованості за кредитом та відсотками підлягає відрахуванню від суми, яка нарахована на 2014 рік. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню 580 грн. 21 коп. - заборгованість за кредитом, 31 733 грн.60 коп. заборгованість по сплаті нарахованих відсотків за несвоєчасне погашення несанкціонованого овердрафту. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Ураховуючи обставини справи, те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та виходячи із визначених ст. 129 Конституції України та ст. 1 ЦПК України основних засад і завдань судочинства, якими є законність, справедливість та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до 580,21 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому, сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так, при зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 1400,36 грн., яка відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial