overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач 31.03.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у відносинах відсутнє порозуміння. Не ведуть спільне господарство, припинили шлюбні стосунки з червня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав наведених в позовній заяві та просила задовольнити, зазначила, що вони з чоловіком проживають окремо з 20.07.2015 року, шлюбні стосунки не підтримують, через відсутність почуттів один до одного та різні погляди на життя, почуття любові між сторонами втрачено. Примирення між сторонами не можливо. Дитина залишається проживати з матір»ю. Відповідач в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу, зазначив, що вони з дружною проживають окремо з 20.07.2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Також заперечував проти стягнення з нього суми сплаченого позивачкою судового збору, оскільки через поведінку позивача прпинено шлюбні стосунки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 27.04.2013 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 477, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

Позивач 31.05.2016 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що ін перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] шлюбу дітей немає. Шлюбні відносини припинилися з серпня 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалось. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про укладення шлюбу І-HO № 326399, виданого 27.09.20136 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міькрайонного управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 27.09.2013 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 451. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинилися з серпня 2014 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. грн. покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач 31.05.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 08.10.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, однак останнім часом їх шлюбні відносини стали поступово погіршуватись. На даний час у них взагалі відсутнє порозуміння, протилежні погляди на шлюб та сімю. З січня 2016 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Неодноразові спроби примирення не принесли жодного результату. Почуття любові одне до одного ними втрачені. Між ними наявний майновий спір, який вони будуть намагатися вирішити в добровільному порядку. Просить шлюб розірвати. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Вказав, що шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Між ним та відповідачем наявний майновий спір. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17). Вказала, що шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Між нею та позивачем наявний майновий спір. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Кацапова. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 08.10.2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року з причини відсутності між ними взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сімю. Почуття любові одне до одного ними втрачені. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Як вбачається з заяв сторін (а.с.16,17), між ними наявний майновий спір. Вимог щодо майнового спору в цьому провадженні заявлено не було. Діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач 31.05.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 14.08.1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки в останні роки між ними постійно виникали сварки із-за різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття любові, поваги, взаємодопомоги і підтримки одне одного. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечать її інтересам та інтересам дітей. Шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені з листопада 2015 року. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею, про що між нею та відповідачем досягнуто згоду. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Вказала, що шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. Майнового спору немає. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Світанько. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. Майнового спору немає. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14.08.1993 року зареєстрували шлюб, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2-4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2015 року з причини різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводило до виникнення між ними сварок. Почуття любові, поваги сторонами втрачені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. На даний час майнового спору немає. Малолітня дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Позивач на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як законний представник дитини-інваліда, звільнена від сплати судового збору (а.с.5), тому при подачі позову судовий збір нею не сплачувався. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач 31.05.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 22.04.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з 26.08.2015 року через те, що відповідач постійно безпідставно вчиняв сварки, ображав її, принижував її гідність, не поважав її рідних. 26.05.2016 року відповідач прийшов до квартири, в якій вони проживають з дитиною, та почав безпідставно її ображати, потім розтрощив телевізор. Все це відбувалось на очах у дитини. З цього приводу вона зверталась до поліції. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливими та такими, що суперечать її інтересам. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. На даний час майнового спору немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Дейнека та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з 26.08.2015 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Дейнека. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання ним судової повістки з викликом на 12.08.2016 року о 10.30 год. (а.с.12). Причини неявки суду не відомі. Відповідач заяви про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, як і заперечень на позов. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 22.04.2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами за посиланнями позивача припинені з 26.08.2015 року через те, що відповідач постійно безпідставно вчиняв сварки, ображав позивача, принижував її гідність, не поважав її рідних. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. На даний час майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою під час звернення до суду з зазначеним позовом (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач 31.05.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 14.06.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружнє життя припинилося з 27.01.2015 року. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб І-НО №468735, виданого 15.05.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 14.06.2008 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 109. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, те, що вони шлюбних відносин не підтримують, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач 31.05.2017 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей і доводи мотивує тим, що з шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, які мешкають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. З листопада 2016 року і по теперішній час відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тому позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Про те, що сторони по справі є батьками дітей: [PERSON], [INFO] народження та [PERSON], [INFO] народження, що вбачається з копії свідоцтв про народження, що є наявними у справі, і в графі батьки вказано: батько - [PERSON], мати - [PERSON] У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки. Згідно зі ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, на користь яких стягуються аліменти, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, але розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі статті 191 ч.1 СК України, аліменти присуджуються з дня подачі позовної заяви до суду. У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що неповнолітні діти мешкають з позивачем і знаходяться на її матеріальному утриманні, з позовом про стягнення аліментів позивач звернувся до суду 31.05.2017 року, тому позовна заява позивача, згідно зі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного Бюджету України судовий збір в розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач 31.05.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право користування житловим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є її колишнім чоловіком, який зареєстрований у належному їй на праві приватної власності житловому будинку [ADDRESS]. З 2008 р. відповідач не проживає у будинку позивача, шлюб між сторонами розірвано 11.06.2014 р. Оскільки відповідач залишився зареєстрованим у належному їй будинку, це створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житловим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач не з'явився ні в підготовче, ні в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що відповідач, який є колишнім чоловіком позивача - власника будинковолодіння [ADDRESS], не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, що порушує права і інтереси позивача як власника житла. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: довідкою виконкому Рошнівської сільської ради (а.с.4), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2017 р., згідно якого 03.01.2007 р. за позивачем зареєстровано право власності на спірне будинковолодіння (а.с.9-10), копією ухвали Тисменицького районного суду від 23.11.2016 р., що стала підставою для реєстрації за позивачем права власності на спірне будинковолодіння (а.с.11-13), копією свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.18), довідкою про реєстрацію місця проживання фізичної особи (а.с.24). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач 31.05.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідач зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Відповідач користується послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, а тому за період з 01.11.2015 р. по 30.04.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 5217,15 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач 31.05.2019 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і проживають в квартирі [ADDRESS] , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № 31500696 відкрито на ім`я [PERSON] Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.11.2015 р. по 30.04.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 10434,33 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивач 31.05.2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 30.09.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини з кінця 2020 року припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через постійні конфлікти та суперечки, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Враховуючи вказане, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 09.09.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.28). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.22). До суду повернувся конверт, як не вручений у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.29). Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. Причина неявки суду не відома. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 30.09.2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 820 (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З кінця 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами неможливе, майновий спір відсутній, діти після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір (а.с.6).

Outcome: approved