Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

позивач [PERSON] 20.11.2020 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачкою [PERSON] 26 липня 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1589. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 липня 2008 року зареєстровано повторно шлюб з відповідачкою, оскільки попередній шлюб між ними був розірваний. За час перебування у шлюбних відносинах у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони виявились різними людьми з різними поглядами на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Спільне господарство ними не ведеться, подружні стосунки не підтримують, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою від 02.12.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29.01.2021 р. надійшла заява відповідачки [PERSON] про надання сторонам строку на примирення. В обґрунтування заяви покликається на те, що вона заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає, що підстав для розірвання шлюбу немає. Зокрема, зазначила, що їх шлюб вже переносив випробування на розірвання, а саме у 2015 році вона зверталась із позовною заявою про розірвання шлюбу, однак у подальшому позов було залишено без розгляду. Також вказує, що позивач помилково вважає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки поняття «наші інтереси» охоплюється і інтересами їх дітей, для яких розірвання шлюбу батьків є надзвичайним психотравмуючим фактором і ігнорувати цей факт в угоду своїм миттєвим емоціям неприпустимо. Відповідно до ухвали суду від 29.01.2021 р. сторонам надано строк на примирення з метою збереження сім`ї - 1 (один) місяць, провадження у справі до закінчення строку для примирення сторін зупинено. Ухвалою суду від 03.03.2021 р. провадження у справі поновлено, судовий розгляд продовжено. 29.03.2021 р. надійшла заява від відповідачки [PERSON] , у якій остання просила відмовити у задоволенні позову. Окрім цього, відповідачка подала заяву, у якій просила у випадку непідтримання її правової позиції щодо безпідставності позовних вимог, після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити, наполягає на розірванні шлюбу. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Соколов О.В. заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні таких, оскільки відповідачка [PERSON] хоче зберегти сім`ю та вважає, що позивачем не надано жодних доказів мотивації свого позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 липня 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1589 (а.с. 4 - свідоцтво про шлюб). Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано вдруге, за час перебування у шлюбних відносинах у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7 - копії свідоцтв про народження дітей). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] ствердив, що шлюб із відповідачем [PERSON] існує формально, примирення між ними неможливе, а відтак збереження шлюбу, із врахування усіх вказаних обставин, суперечить його інтересам. Протягом строку, наданого судом для примирення, учасники справи не примирились. Відповідачкою [PERSON] не надано доказів щодо вчинення нею активних дій для збереження шлюбу протягом терміну, наданого судом, для примирення. За таких обставин, незважаючи на невизнання позову відповідачкою, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам подружжя, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] подала заяву про зміну прізвища на дівоче у випадку розрвання шлюбу, слід змінити прізвище відповідачки на дошлюбне « [PERSON] ». Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved