Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач 16.12.2019 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення витрат по виплаті страхового відшкодування у сумі 39079,39 грн, 1921 грн судових витрат та 5000 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 12.08.2018 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено поліс № АМ/4268598 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ» р.н. [NUMBER] . 17.02.2019 р. в с. Ямниця по вул. Галицькі, Тисменицького району Івано-Франківської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ» р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . Відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 р. дана пригода сталася в результаті порушення ПДР відповідачем. 11.03.2019 р. до АТ «ПРОСТО-страхування» звернувся [PERSON] з повідомленням про подію, внаслідок якої пошкоджений автомобіль останнього «Volkswagen» р.н. [NUMBER] . Відповідно до звіту № 135087 від 02.09.2019 р. вартість матеріального збитку становить 56354,24 грн, а відповідно до висновку/калькуляції № 135087 від 04.03.2019 р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen» р.н. [NUMBER] становить 45079,39 грн. 26.03.2019 р. позивачем за результатами зібраних документів по даній ДТП, було прийнято рішення про визнання пригоди страховим випадком, про що було складено страховий акт № 135087. Відповідно до платіжного доручення № 5645 від 28.03.2019 р. АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Volkswagen» у розмірі 39079,39 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1 пункту 38.1, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно постанови Тисменицького районного суду від 20.05.2019 р. відповідач під час вчинення ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Просив стягнути з відповідача вказану суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 39079,39 грн, 1921 грн судового збору та 5000 грн витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги. Відповідачем [PERSON] 11.05.2021 р. подано письмовий відзив, в якому останній позов не визнав, пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки згідно постанови Тисменицького районного суду від 20.05.2019 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Його вина за ч.1 ст. 130 КУпАП не встановлена. У постанові Тисменицького районного суду зазначено, що від Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла справа про адміністративне правопорушення від 17.02.2019 р. відносно нього, вказано, що він 07.02.2019 р. о 08 год. 50 хв. на а/д Мукачево-Львів 323 км у с. Ямниця по вул. Галицька,1а, Тисменицького району Івано-Франківської області керував транспортним засобом «ВАЗ» н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а) ПДР України. У постанові не відображено його пояснень щодо допущених порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також дата вчинення правопорушення вказана 07.02.2019 р., а ДТП мала місце 17.02.2019 р. Таким чином, не доведено, що він під час ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Просив у позові відмовити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у надісланій на адресу суду заяві представник позивача- адвокат Синюк С.Л. просив справу розглянути у відсутності представника позивача, позов підтримав і просив його задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подану відповідачем письмову заяву від 06.12.2021 р. про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю бути присутнім на судовому засіданні, оскільки здійснює догляд за хворіючою мамою суд оцінює критично як свідоме затягування розгляду справи, оскільки відповідачем неодноразово подавались заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, зокрема 12.10.2020 р., 26.11.2020 р., 01.04.2021 р., 17.06.2021 р., 23.09.2021 р., однак жодних доказів на підтвердження поданих заяв відповідач суду не надавав. Крім того дана справа перебуває на розгляді у суді з 16.12.2019 р., відтак у відповідача було достатньо часу та можливості для скористання правовою допомогою та ознайомлення з матеріалами справи. За таких обставин суд ухвалив закінчувати розгляд справи у відсутності відповідача. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 17.02.2019 р. в с. Ямниця по вул. Галицькій, Тисменицького району Івано-Франківської області з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ» р.н. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої був пошкоджений автомобіль «Volkswagen» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина відповідача у вчиненні ДТП у стані алкогольного сп`яніння підтверджується постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 р., якою відповідача визнано винним за ст. 124 КУпАП та провадження закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.17-18), та постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 р. у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, з урахуванням постанови Тисменицького районного суду від 24.05.2021 р. У зв`язку з цим, суд вважає необгрунтованим твердження відповідача про те, що постановами Тисменицького районного суду не встановлено обставину щодо вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди під час перебування у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ» р.н. [NUMBER] була застрахована позивачем на підставі полісу № АМ/4268598 від 12.08.2018 р., чинного на момент ДТП (а.с.6). Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до заяви [PERSON] - водія автомобіля «Volkswagen» р.н. [NUMBER] , позивач 28.03.2019 р. виплатив останньому 39079,39 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 5645 (а.с.58). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. У відповідності з вимогами п.п. а), п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З урахуванням доведених обставин щодо керування відповідачем, який спричинив ДТП, забезпеченим транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 39079,39 грн сплаченого страхового відшкодування, 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги №23 від 03.01.2019 р. (а.с.65-68), актом виконаних робіт (а.с.70), платіжним дорученням № 17293 (а.с.71), детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 31.10.2019 р. (а.с.72), та 1921 грн судових витрат. На підставі наведеного, відповідно до ст. 22, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст .1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved