overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON], 30.09.1979 р.н, яка мешкає в м. Подільську (Котовську) Одеської області, звернулась 28.09.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дитини: доньки [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини, оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано. Позивачка надала заяву від 26.10.2016 року про розгляд справи у її відсутність та на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не виказав. Тому справу розглянуто у його відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 28.09.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.09.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» про стягнення заборгованості за договором внесення внеску прохаючи суд стягнути на його користь борг в сумі 5000 грн. та нараховані відсотки в сумі 146,25 грн. В своїй позовній заяві позивачка посилалася на те, що він має внесок на депозитному рахунку згідно договору № 223 від 18.12.2014 року в сумі 5000 грн. Вказав, що по закінченню строку договору сума коштів відповідачем повернута не була. Просив суд стягнути з [PERSON] спілки «Полтава і полтавці» на його користь суму вкладу 5\~000 грн та нараховані відсотки в сумі 146,25 грн. а всього на загальну суму 5146,25 грн. В судове засіданні позивач не з»явився, направивши до суду заяву в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить задоволити та розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву в якій просить справу слухати без участі представника відповідача та винести рішення за наявними у справі матеріалами. Суд дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 18.12.2014 року між [PERSON] спілкою «Полтава і полтавці» та позивачем [PERSON] укладено договір № 223 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок ( а. с. 2 ). Згідно з умовами договору позивач вніс внесок на депозитний рахунок, а відповідач зобов'язався повернути вклад та проценти на умовах договору. Однак заборгованість КС «Полтава і полтавці» перед [PERSON] становила згідно договору № 223 від 18.12.2014 року в розмірі 5000 грн. Заборгованість за відсотками в розмірі 146,25 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами з вказаних договорів виникли відповідні правовідносини, які регулюються умовами договору та чинним законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, по закінченню терміну дії договору повна сума вкладу позивачу повернута не була. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач порушив умови договору та всупереч вимог чинного цивільного законодавства кошти вкладів позивача не повернув. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, необхідно визнати неправомірними дії КС «Полтава і полтавці» по неповерненню суми вкладу за договором № 223 від 18.12.2014 року внесення внеску члена кредитної спілки на депозитні рахунки та стягнути з КС «Полтава і полтавці» на користь позивача заборгованість на загальну суму 4146,25 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.09.2015 року, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.07.2010 року. Шлюб зареєстровано 10.07.2010 року виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 27. Від спільного шлюбу в них є спільні діти доньки [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживає разом із нею. З серпня 2015 року подружжя проживає окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між подружжям не має взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутні спільні інтереси та погляди на життя. збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 10.07.2010 року виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 27. В судове засідання позивач [PERSON]. не зявилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у її відсутність та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи маємо заяву з клопотанням про слухання справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб серія I-НО № 211879 від 10.07.2010 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, номер актового запису № 27. Від спільного шлюбу подружжя має спільну є спільні діти донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливим, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.09.2016 р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]М, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 19.12.2006 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. В судове засідання позивач не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує. Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 19.12.2006 р. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу не змінювати. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.09.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини : сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала /а.с.18/. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання /а.с. 22, 23,27/, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: У відповідності зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Відповідно до довідки Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом із сином [PERSON], [INFO] / а.с. 17/. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов є законним та обгрунтованим і підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON], 30.10.1985 р.н, яка мешкає в м. Подільську Одеської області, звернулась 05.12.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. Підставою цьому зазначала те, що шлюб з відповідачем розірвали, дитина проживає разом з нею, матеріальної допомоги на утримання спільної дитини відповідач не надає. Позивачка у судове засідання не зявилась, у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, Тому справу розглянуто у його відсутність за наявними по справі доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 05.12.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON], 30.10.1987 р.н, яка мешкає в с.Гидерим Подільського району Одеської області, звернулась 25.10.2016 року в суд з цим позовом та в кінцевому просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дитини: сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. Підставою цьому зазначала те, що у шлюбі з відповідачем не перебувала, проте відповідач визнає своє батьківство щодо дитини. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, Тому за згоди позивачки справу розглянуто у його відсутність в заочному порядку за наявними по справі доказами. Вислухавши позивачку та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який утримується матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 25.10.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON], 30.11.1983 р.н, яка мешкає в м. Подільську (Котовську) Одеської області, звернулась 30.09.2016 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дітей, оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано. В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутність не надав, заперечень до позову не виказав. Тому за згоди позивача справу розглянуто у його відсутність. Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які утримуються матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 30.09.2016 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.11.2015 звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 27 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 383).Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через \~зникнення взаєморозуміння, взаємоповаги, постійні суперечки та несумісність характерів. З січня 2015 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved