Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилається на те, що є власником житлового будинку, який розташований в с.Звізди, 27 с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку крім неї зареєстрований та проживає син [PERSON], а також зареєстрована колишня невістка- Малик [PERSON]. Остання із жовтня 2016 не проживає в її будинку, а переїхала до своїх батьків в м. Заставна. Протягом вказаного часу відповідач участі в утриманні господарства в якому вона зареєстрована не приймає, також не приймає участі по оплаті житлово-комунальних послуг, не обробляє приналежну до нього земельну ділянку. Вона, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, саме тому, просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком №27 по вул.Звізди с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов, обгрунтував його вищенаведеним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт із відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає. З довідки №270 від 05.11.2018, яка видана Дорошовецькою сільською радою вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO]. Враховуючи наведне, зі згоди представника позивача справу розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Звізди, 27 в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.05.2008 (а.с.20), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18859547 від 19.05.2008 (а.с.21). У вказаному будинку зареєстровані її син- Малик [PERSON], [INFO], невістка- Малик [PERSON], [INFO], що вбачається із довідки Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області (а.с18). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 21.08.2018 (а.с.16) видно, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO], однак із жовтня 2016 не проживає за даною адресою. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач [PERSON] являлася невісткою позивача і із жовтня 2016 не проживає в будинку, що розташований в с.Дорошівці по вул. Звізди, 27 Заставнівського району Чернівецької області. На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача [PERSON] у її домоволодінні, що розташоване по вул. Звізди, 27 в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області . Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про усунення перешкод у клористуванні та розпорядженні власністю , шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Звізди, 27 в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved