overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2020 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 25.12.1999 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з листопада 2019 року, через втрату взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.\~223, ч.1 ст.\~280 ЦПК України\~справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 25 грудня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1\~ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, він не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] . Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодний. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні\~ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2020 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 26.05.1984 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через втрату взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2020 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.\~223, ч.1 ст.\~280 ЦПК України\~справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 26 травня 1984 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1\~ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, він не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] . Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодний. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні\~ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2021 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 01 серпня 2015 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через втрату взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2021 року по справі відкрито провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.\~223, ч.1 ст.\~280 ЦПК України\~справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 01 серпня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1\~ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] . Стосунки між сторонами погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні\~ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2021 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 19 листопада 2014 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через втрату взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2021 року по справі відкрито провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 19 листопада 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] . Стосунки між сторонами погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні 2021 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 24 жовтня 1989 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через втрату взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки, примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2021 року по справі відкрито провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 24 жовтня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] .. Стосунки між сторонами погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в жовтні місяці 2010 року звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обумовлює тим, що 11 вересня 2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Власівською селищною радою міста Світловодська Кіровоградської області, актовий запис № 28. Фактично шлюбні стосунки із відповідачем припинились в вересні місяці 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спорів про поділ майна та місце мешкання дитини позивач та відповідач не мають, (а.с. 3-6) Позивач та відповідач в попереднє судове засідання не зявились, суду надали письмові заяви в яких позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає, просять суд справу розглядати за їх відсутності, (а.с. 12, 13) За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] та [PERSON] розірвати шлюб є добровільним та відповідає їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON], в заяві до суду просить постановити рішення про визнання відповідача [PERSON] батьком її дитини [PERSON], [INFO] покликаючись на те, що зустрічаючись періодично з відповідачем, вона від нього завагітніла, але його про це не повідомила. Відповідач [PERSON] також не знав і про те, що 24 липня 2012 року, вона народила дитину: дочку, яку записала на своє прізвище Михайлова, назвавши дитину [PERSON], а по батькові, попросила записати дитину Олегівна. Лише через рік, після народження дитини, вона особисто розповіла про народження дочки відповідачу [PERSON], але про народження дитини він просив нікому більше не розповідати. З часом, про народження дитини вона таки повідомила старшого брата відповідача [PERSON] і також про народження дитини стало відомо матері відповідача [PERSON], яка визнає внучкою, дочку свого сина [PERSON]. В даний час, у відповідності до ст.128 Сімейного Кодексу України, вона вирішила подати до суду позовну заяву про визнання батьківства за [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO]. До суду позивач [PERSON] подала письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі і просить також справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, направивши до суду письмову заяву в якій визнає позовні вимоги позивача [PERSON] і просить визнати його батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно копії паспорта громадянина України, [PERSON] народилася 25 вересня 1996 року в селі Дубровиця Яворівського району Львівської області, де є зареєстрованою та проживає у названому населеному пункті по вулиці Кут в будинку №67. Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народилася 24 липня 2012 року в селі Дубровиця Яворівського району Львівської області, про що 16 серпня 2012 року у Лозинській сільській раді Яворівського району Львівської області складено відповідний актовий запис за №10. Батько [PERSON], мати [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Лозинської сільської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що при реєстрації дитини [PERSON], [INFO], відомості про батька були записані згідно заяви матері дитини [PERSON]. Як вбачається з письмової заяви [PERSON], що належним чином завірена, він визнає себе батьком дитини [PERSON], [INFO]. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], яка не перебувала у шлюбі з відповідачем і як мати дитини, має право на пред»явлення позову про визнання батьківства за відповідачем [PERSON], відносно своєї дитини - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в заяві до суду просить постановити рішення про визначення місця проживання його малолітньої дитини покликаючись на те, що за час подружнього життя з відповідачем [PERSON], у них в сімї народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Так як подружнє життя у нього з відповідачем не склалося, то шлюб між ними було розірвано, про свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 14 січня 2011 року. Після розлучення, дитина залишилася проживати разом з ним, так як він мав і має матеріальну можливість забезпечити дитині всі необхідні умови для нормального розвитку та життя дитини. Відповідач, як мати дитини, проживає окремо, не працює і не має можливості створити дитині матеріально-побутові умови для проживання та виховання дитини. До суду позивач [PERSON] подав письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задовольнити і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї до суду надійшла письмова заява, в якій вона визнає позовні вимоги і погоджується на те, щоб її дитина: син - [PERSON], [INFO], залишався проживати разом з батьком. Представник органу опіки та піклування направила до суду письмову заяву в якій не заперечує про проживання з позивачем [PERSON] його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України, [PERSON] народився 23 лютого 1988 року в місті Яворові Львівської області. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] від спільного подружнього життя мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON], розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області 14 січня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №2. Також в судовому засіданні встановлено і підтверджено документально, що малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований і проживає в [INFO] разом з батьком [PERSON] Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], як батько малолітньої дитини, створив дитині належні умови для проживання, виховання і розвитку, скористався своїм правом і дійшовши до спільної згоди з відповідачем про визначення місця проживання їхньої малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з батьком [PERSON] в місті Яворові по вулиці Загороди, 68 Львівської області.

Outcome: approved