Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 травня 2014 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі з 2008 року. Шлюб зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 529. Від спільного життя з відповідачкою він має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачкою він шлюбні відносини припинив, з тієї причини, що між ними втрачено взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сім»ї на роль чоловіка та жінки, на виховання дітей. У відносинах один з одним у них повне непорозуміння, що призвело до того, що фактично вони не спілкуються. Кожен з них веде своє особисте життя. На теперішній час він бажає з відповідачкою шлюб розірвати й на примирення не згодний, оскільки шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю, зазначивши в заяві про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просила суд після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 27 вересня 2008 року, актовий запис № 529 (а.с. 4). Від спільного життя з відповідачкою є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинило з тієї причини, що між ними втрачено взаєморозуміння, у них різні погляди на взаємовідносини у сім»ї, на роль чоловіка та жінки, на виховання дитини. У відносинах один з одним у них повне непорозуміння, що призвело до того, що фактично вони не спілкуються. Кожен з них веде своє особисте життя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідачки неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу прізвище - [PERSON]) підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідачки після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved