Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач 27 листопада 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [INFO] після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина: земельна ділянка площею 2,35 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю серії ІІІ-ОД №088422, виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за законом був він. Фактично прийняв спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку - державний акт на право власності на землю, який був утрачений. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Відділ Держземагенства в Кодимському районі також повідомив його, що видати дублікат державного акту на право власності на землю не є можливим. Зазначені причини і змусили його звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,35 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №088422 на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Баштанківської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 22 грудня 1952 року Баштанківською сільською радою Кодимського району Одеської області, згідно якого матір»ю народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON]). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Баштанківською сільською радою Кодимського району [INFO]). Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,35 га, на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №088422, на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області (Інформація відділу Держземагенства у Кодимському арйоні №293 від 04 серпня 2014 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом - відсутні. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування в разі відсутності заповіту мають особи, які закликаються до спадкування відповідно до черги. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Про втрату державного акту на право власності на землю позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №43 від 26 жовтня 2014 року. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №495/02-14 від 01 липня 2014 року). Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Разом з тим, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,35 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право власності на землю серії ІІІ-ОД №088422, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved