Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач 18 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 14.12.2007року договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією, початковим лімітом 2000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24% на рік. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує в наслідок чого станом на 27.03.2016року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „Приват Банк кредитному договору від 14.12.2007року утворилася заборгованість в сумі 21927,48грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту, відсотків, комісії, а також штрафів. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку від 14.12.2007року, витяг з умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), розрахунок заборгованості), судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 14.12.2007року (який складається із анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку та Умов) відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з початковим лімітом 2000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24% на рік. Також відповідач погодилася сплачувати комісію за зняття готівки розмір якої залежить від стану залишку на картковому рахунку, а також від суми яка знімається згідно тарифів на обслуговування карт з якими він ознайомився і на які погодився при укладенні договору. Згідно п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, по закінченню цього строку він автоматично продовжується на такий же строк якщо жодна сторона не поінформує іншу про його припинення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. З умовами укладеного договору відповідач ознайомлена, нею він підписаний. Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування . Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. З наведеного видно, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] тіла кредиту, відсотків та комісії передбаченої договором обґрунтовані. Згідно п.8.6 Умов передбачено, що позикодавець у разі порушення позичальником строків погашення кредиту більш ніж 30днів має право стягнути з нього штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми позову. Проте виходячи зі змісту ч.2 ст.549ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання і у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання. А нарахування відсоткової частини штрафу згідно п.8.6. Правил користування платіжною карткою, повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення зобовязання. Також згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому на думку суду обґрунтованим є стягнення з відповідача штрафу тільки в розмірі фіксованої частини. За таких обставин суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково, стягненню підлягає заборгованість станом на 27.03.2016року в сумі 20907,12грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2000грн., заборгованості за відсотками 11705,62грн., комісії 6701,50грн., а також штрафу 500грн. (фіксована частина). В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, понесені ним по справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial