Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.12.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська державна нотаріальна контора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], на неприватизованій земельній ділянці площею 0,15 га. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Кринківської сільської ради, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, відділу Держземагенства у Глобинському районі, Глобинської держнотконтори, в судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON]. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 318/2009, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори, його єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом є донька померлого - [PERSON]. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27.11.2012 року у справі № 1604/2522/2012 , яке набрало законної сили, їй (на той час вона мала прізвище [PERSON]) було визначено додатковий строк - 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання до Глобинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини батька, чим вона скористалася. Крім цього, спадщину в установлений законом строк прийняв рідний брат померлого - [PERSON], який є спадкоємцем другої черги спадкування за законом, тому відповідно до припису ч.1 ст. 1258 ЦК України про черговість спадкування, при наявності спадкоємця першої черги спадкування за законом він не отримав право на спадкування. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], який був збудований спадкодавцем і в якому він проживав до дня своєї смерті. Відповідно до повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори від 19.12.2014 року № 1794/01-16 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Б» було побудовано в 1947 році, колодязь питний літ. «К» - в 1950 році, сарай літ. «б» - в 1967 році, погріб з шийкою літ. «В» - в 1970 році, вбиральню літ. «Г» - в 1980 році. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно записів в погосподарських книгах Кринківської сільської ради [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] і проживав у ньому до смерті. За ним, останнім часом під № 138, значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], на неприватизованій земельній ділянці площею 0,15 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 18.06.2014 року № 128/02-04, житловий будинок літ. «А», погріб з шийкою літ. «В», сарай літ. «б», сарай літ. «Б», вбиральня літ. «Г», колодязь питний літ. «К», які розташовані в [ADDRESS] збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, яка прийняла спадщину, має право на успадкування названого майна . Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved