Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 грудня 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] знаходилася в зареєстрованому шлюбі, мають повнолітнього сина [PERSON], 1995 року народження, який навчається, знаходиться на утриманні позивача. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина починаючи з 15 грудня 2013 року. В судовому засіданні позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо сплати аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина, але вважає, що аліменти повинні бути стягнуті на користь [PERSON]. Третя особа в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що [PERSON], 1995 року народження, хоча досяг повноліття, але навчається у Полтавському кооперативному технікумі І-ІІ рівня акредитації на 3 курсі денного відділення з 01.09.2011 року по 27.02.2015 року, стипендію не отримує, навчається на контрактній основі. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, норми Сімейного кодекс України передбачають обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. В судовому засіданні відповідач висловлював наміри щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина. Обставина сплати аліментів за грудень 2013 року визнавалася позивачем в судовому засіданні. Тому суд, враховує обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище позивача [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON], приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання повнолітнього сина на період навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Стягнення аліментів необхідно здійснювати з 01 січня 2014 року, враховуючи сплачу відповідачем аліментів за грудень 2013 року, вимоги позивача щодо стягнення починаючи з 15 грудня 2013 року є безпідставними. Судом також не можуть бути прийняті до уваги заперечення відповідача щодо стягнення аліментів безпосередньо на користь повнолітнього сина, оскільки право звернення до суду є диспозитивним правом, позивач [PERSON] скористалася своїм правом на звернення до суду, [PERSON], будучи третьою особою по справі, жодних заперечень до суду не надавав. Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved