Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] вказує про те, що він перебував в шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 21.04.2015 по 04.09.2019 року, після чого шлюб розірваний рішенням суду. Від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, вони з відповідачкою стали проживати окремо й розпорядженням голови райдержадміністрації від 11.12.2019 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю - відповідачкою [PERSON] . Судовим наказом від 08.08.2019 року з нього стягнуті аліметні платежі на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частині усіх видів доходу та заробітку до повноліття дитини. В теперішній час відповідачка співмешкає з [PERSON] та двома дітьми. Приблизно з осені 2019 року відповідачка стала перешкоджати його спілкуванню з дитиною з незрозумілої йому причини. Позивач вважає себе люблячим батьком, який бажає виховувати та утримувати свого сина, а тому просить не обмежувати його права в цій частині, які передбачені ст.ст. 141, 142, ч. 2, 3 ст.ст. 150, 151, 153, 157, 159 СК України, й зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: тричі на тиждень-четвер, п`ятниця, субота цілодобово, за місцем його мешкання, без присутності матері. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він працює, має стабільний заробіток, не ухиляться від сплати аліментів. Його робочий графік сплановано з 8 голини до 17 години щодня. Вихідні дні-субота та неділя. Відповідач [PERSON] , її представник в судовому засіданні позов визнали частково, надали суду пояснення, в яких підтвердили обставини укладення шлюбу, його розірвання, народження дитини від шлюбних відносин. Приблизно з жовтня 2019 року вона стала співмешкати з іншим чоловіком - [PERSON] , який турбується про її дітей, вони називають його «татом». Через ревнощі, позивач став вести себе неадекватно, влаштовував скандали. 29.11.2019 року став їй погрожувати та душити в присутності дитини, через що малолітній [PERSON] отримав стрес. Напередодні 2020 року вона дізналася, що позивач мав намір покінчити життя самогубством. Оцінюючи всі ці обставини, а також висновок психолога щодо стану малолітнього [PERSON] , відповідачка [PERSON] вважає, що спілкування малолітнього [PERSON] з батьком без її присутності приведе до негативних наслідків для дитини, буде суперечити її інтересам, а тому вважає, що доцільно дозволити спілкування батька з дитиною у суботу та неділю по дві години: з 14 до 16 години й тільки в її присутності. Третя особа - представник органу опіки та піклування в особі Старобільської районної державної адміністрації надала висновок, в якому вважала за доцільне дозволити батькові позивачу [PERSON] спілкування з дитиною - [PERSON] , 2015 року народження, кожного тижня з 10 години суботи до 12 години неділі за місцем проживання батька, без присутності матері. Суд, з`ясував позицію сторін, вислухав свідків, дослідив інші письмові докази, надані сторонами, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за слідуючими підставами: Сторонами визнано, що з 21.04.2015 до 04.09.2019 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 15). Від шлюбних відносин мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Після розірвання шлюбу, сторони звернулись до Старобільської районної державної адмінстрації, рішенням якої 11.12.2019 року визначено місце мешкання дитини - [PERSON] , 2015 року народження, з матір`ю (а.с. 10). За судовим наказом від 08.08.2019 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з [PERSON] стягнуті аліменти (а.с. 13-14). Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за його місцем мешкання: [ADDRESS] , [PERSON] проживає один. В квартирі є все необхідне для мешкання дитини. Згідно характеристики на [PERSON] КДНЗ « [PERSON] » (а.с. 11) обидва батьки [PERSON] приділяють належну увагу утриманню та вихованню сина. Згідно довідки про доходи (а.с. 18) [PERSON] працює державним інспектором з енергетичного нагляду державної інспекції енергетичного нагляду України, отримує зарплатню. Згідно до постанови від 11.09.2019 року (а.с. 30) [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за психологічне насилля в сім`ї відносно [PERSON] . Згідно до постанови від 07.10.2019 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за психологічне насилля в сім`ї відносно [PERSON] , звільнена від відповідальності у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно до повідомлення Старобільського відділу поліції, рапортів працівників поліції (а.с. 69, 71) [PERSON] 31.12.2019 року звертався до нацполіції з заявою про намір скоїти самогубство. В результаті перевірки проведена бесіда з [PERSON] , інших заходів реагування не здійснювалось. Згідно до медичної довідки (а.с. 83) Серії ААМ [NUMBER] 896091 від 23.04.2020 року [PERSON] пройшов обов`язковий попередній психіатричний огляд та допущений до виконання обов`язків, пов`язаних з державною таємницею. Згідно до висновку психолога БО «ЛОВ «МБО «Благодійний фонд «СОС Дитяче містечко [PERSON] » щодо психологічного стану та сімейної ситуації неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , то розлука дитини з матір`ю, навіть короткочасна, є психотравмуючою ситуацією для [PERSON] , вона може вкрай негативно вплинути на подальший розвиток дитини. Сама думка про розлуку з мамою, визиває у хлопця страх, який може перерости в фобії, абсолютну безпорадність і безсилля, негативно вплине не тільки на розвиток особистих якостей дитини, але й позначиться на пізнавальній активності. З показів свідка [PERSON] вбачається, що він працює разом з [PERSON] , проживає по сусідству. Як працівника він характеризує [PERSON] виключно позитивно, як особу дуже старанну й відповідальну, який неодноразово нагороджувався за наполегливу працю. Оскільки він проживає по-сусідству, то бачив, як [PERSON] відноситься до сина й звертав увагу, що на вулиці син гуляв виключно з татом - [PERSON] характеризує [PERSON] , як люблячого, турботливого тата. Йому відомо, що з осені 2019 року подружжя [PERSON] вже не проживають разом, дитина проживає з матір`ю. Сварки в родині позбавляють [PERSON] бачитися з сином, від чого той дуже страждає. Свідки [PERSON] , [PERSON] - батьки позивача характеризують його, як люблячого батька відносно сина [PERSON] , який з народження опікувався сином, дбав про нього. Приділяв його вихованню весь свій вільний час. [PERSON] з осені 2019 року перешкоджає [PERSON] спілкуванню з сином, оскільки в неї інша родина. Між [PERSON] та [PERSON] зараз неприязнені взаємовідносини. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з осені 2019 року мешкає з [PERSON] однією родиною. З ними разом проживають двоє синів [PERSON] . З батьком молодшого сина - [PERSON] , у [PERSON] неприязнені взаємовідносини. Йому відомо, що [PERSON] застосовував до неї психологічне насилля, у них були сварки до грудня 2019 року. Близько півроку [PERSON] сина не бачив, оскільки [PERSON] хвилюється за дитину, оскільки [PERSON] поводить себе неадекватно. З наданих у судове засідання копій грамот та нагород вбачається, що [PERSON] 2007 року неодноразово поощрявся за місцем роботи, як сумлінний працівник (а.с. 48-60). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько. Мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони в шлюбу між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав й не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом За ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо). Місце їхнього спілкування. Під час вирішення спору участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольних або наркотичних засобів. Дослідивши докази по справі, надані сторонами, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] , як батько [PERSON] , 2015 року народження, має право на безперешкодне спілкування з дитиною, на підставі ст. 153 СК України й його право на спілкування не обмежено законом. Суд не приймає до уваги доводи відповідачки [PERSON] щодо психічного розладу у позивача [PERSON] , про що мав би свідчити факт спроби самогубства, оскільки [PERSON] після цих подій пройшов огляд на стан психічного здоров`я й є здоровим. Таким чином, у суду немає підстав відмовити позивачу у участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] . При визначенні порядку спілкування, суд, враховує вимоги ст. 159 СК України й дійшов висновку, що взаємовідносини між батьками - [PERSON] та [PERSON] є неприязненими, під час спілкування між собою у них виникають сварки. Про що свідчить притягнення обох до адміністративної відповідальності за психологічне насилля в сім`ї. Ця обставина вказує на те, що спілкування [PERSON] з сином можливе й доцільне без участі матері - [PERSON] , що не буде провокувати можливі стреси у дитини внаслідок можливих конфліктів між батьками. Щодо визначення способів участі батька у спілкуванні, то суд враховує, що [PERSON] працює з 08 до 17 години щодня, крім суботи та неділі, а отже його вимога про цілодобове спілкування з сином у четвер, п`ятницю й суботу цілодобово недоцільно. Враховуючи графік роботи позивача, суд вважає визначити один вихідний день у батька-суботу для повноцінного спілкування з дитиною, оскільки другий вихідний день-неділя повинний бути для спілкування з матір`ю дитини, що буде відповідати нормам ст.ст. 142, 157 СК України. При визначенні часу на спілкування, суд враховує вік дитини - 4 роки, висновок психолога [PERSON] про небажаність тривалої розлуки з матір`ю, яка буде психотравмуючою для дитини, а тому вважає, що необхідно визначити час на спілкування з 09 до 19 години у суботу. Перебування дитини у батька вночі у віці 4 років, враховуючи, що дитина не спілкувалась з батьком майже 6 місяців може бути психотравмуючою для дитини чотирьохрічного віку. Таким чином, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] порядок участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , 2015 року народження, у вигляді побачення один раз на тиждень, у суботу з 09 до 19 годині, без присутності матері, в тому числі й за місцем проживання батька. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] у розмірі Ѕ частини від обсягу задоволення позову, тобто у сумі 420 грн. на користь позивача.

Outcome: partial