Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу на квартиру № 4 в будинку спеціаліста, розташованого в с. Красне Гусятинського району Тернопільської області по вул. Центральна 287, який укладений між [PERSON] та [PERSON] по врегулюванню майнових відносин КСП «Авангард», а також просить визнати за [PERSON] право власності на вищевказане майно. В обґрунтування позову посилається на те, що нотаріально договір купівлі-продажу між сторонами не складався. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу і отримання грошей за зазначене майно співвласники майна в особі уповноваженого [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір купівлі-продажу від 15 жовтня 2010 року, а також вніс гроші в розмірі 20000 за квартиру, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 29 від 29 вересня 2010 року. також згідно акту приймання-передачі від 15 жовтня 2010 року квартиру передано позивачу. Зазначена квартира на момент її продажу належала співвласникам майнових паїв колишніх членів КСП «Авангард» і увійшла в розпаювання, про те у звязку з тим, документи на це майно не були виготовлені за співвласниками, сторона відповідача протягом тривалого часу нотаріально не посвідчує договір купівлі-продажу вказаного будинку. Такі дії відповідача порушують права позивача, у зв'язку з чим, він не може здійснити реєстрацію права власності житла, яке набула на підставі договору купівлі - продажу. Вважає, що оскільки фактично правочин відбувся, сторонами зобовязання виконані в повному обсязі, тому слід визнати його дійсним та визнати за ним право власності на зазначену квартиру. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача [PERSON] по врегулюванню майнових відносин КСП «Авангард» [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] вважала позов необґрунтованим, посилаючись на те, що сторони не мали права укладати в 2010 році договір-купівлі продажу, оскільки співвласники майнових паїв не мали правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. Також вважає, що комісія не є належним відповідачем в цій справі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь в справі, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі, дійшов з наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що під час здійснення розпаювання КСП «Авангард», житловий фонд КСП «Авангард» і, зокрема, будинок спеціалістів в селі Красне по вул. Центральній, № 287 в 2000 році як обєкт житлового фонду увійшов в перелік майна до розпаювання КСП «Авангард» та був розпайований. Зазначений будинок спеціалістів побудований за кошти КСП «Авангард». Рішення про визнання права власності на будинок за КСП «Авангард» не приймалось. (а.с.21-22,23-26, 80-81, 82-84, 90-92).) На час здійснення розпаювання в квартирі №4 в селі Красне по вул.. Центральній, № 287 в будинку спеціаліста проживала, зокрема, [PERSON] Загальними зборами власників майнових паїв колишнього КСП «Авангард» 23 травня 2010 року прийнято, зокрема, рішення про продаж колективного майна членів колишнього КСГП «Авангард», комісії по врегулюванню майнових відносин КСГП «Авангард» надано право керувати процесом реалізації майна співвласників паїв та пропорційно розподіляти отримані кошти між власниками майнових паїв до розміру їх майнового паю. (93-94). Загальні збори членів майнових паїв КСГП «Авангард» 15.08.2010 року (протокол №2) прийняли рішення про надання права комісії по врегулюванню майнових відносин КСГП «Авангард» право продавати майно пайовиків і розподіляти пропорційно розміру їх майнового паю, а також про розгляд заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] про продаж їм квартир та про продаж квартир заявникам та сплати ними коштів до 30.09.2010 року. (а.с.12). [PERSON] з питань врегулювання майнових відносин КСП «Авангард» 8 жовтня 2010 року (протокол №8) прийняла рішення про продаж [PERSON] чотирьохкімнатної квартири. (а.с.13). На підтвердження укладення договору купівлі-продажу співвласники майна в особі уповноваженого [PERSON] та [PERSON] уклали 15 жовтня 2010 року письмовий договір купівлі-продажу квартири №4 в селі Красне по вул. Центральній, № 287 в будинку спеціаліста. Як слідує із змісту договору, вартість квартири складає 20\~000 грн.(а.с.10). [PERSON] вніс гроші в розмірі 20000 за квартиру, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 29 від 29 вересня 2010 року. (а.с.8). Згідно акту приймання-передачі від 15 жовтня 2010 року чотирьохкімнатну квартиру по вул. Центральній, № 287 в будинку спеціаліста передано [PERSON] (а.с.9). Відповідно до статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такі ж положення містить ч. 1 ст. 15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 29 Цивільного процесуального кодексу України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно зі статтею 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Як встановлено, позов предявлено до комісії по врегулюванню майнових відносин КСП «Авангард», яка не зареєстрована як юридична особа. Зазначений факт сторонами не оспорюється. Відповідно ст. 33 ЦПК України, у разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. В судовому засіданні позивачу [PERSON] судом було розяснено право заявити клопотання про заміну відповідача або залучення іншого відповідача. Розглядаючи справу суд враховує, що на підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, позивач наділений правом самостійно визначитися зі своїми матеріально-правовими вимогами до тієї чи іншої особи, яка, на думку позивача, повинна відповідати за позовом, а суд лише сприяє позивачу в реалізації ним своїх процесуальних прав та обовязків згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин, позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу заявлених позовних вимог, і, відповідно, комісія по врегулюванню майнових відносин КСП «Авангард» в особі уповноваженої власників майнових паїв [PERSON] його право не порушила. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed