Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.05.2018р звернулася до суду з дійсною позовною заявою, вказуючи, що їй на праві особистої власності з 26 квітня 2006 року належить квартира [ADDRESS]. Зазначає, що у вказаній квартирі зареєстровані її донька [PERSON] та син [PERSON], [INFO], відповідачі у справі, які з 2014 року в зазначеній квартирі не проживають, так як син переїхав жити до свого батька в [PERSON], де проживає і навчається по теперішній час і має прописку в [ADDRESS], а донька працює в [PERSON] та повертатися в м.Краматорськ не бажає. Свої вимоги мотивує тим, що на теперішній час вона бажає розпорядитися своєю власністю, однак прописані в ній відповідачі не дають такої можливості. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] вимоги позовної заяви визнала у повному обсязі, та надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи Служби у справах дітей Краматорської міської ради [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала, та в заяві, яку надала суду, просить розглядати справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З наданих до суду заяв вбачається, що позивачка підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнала. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівліпродажу нерухомого майна від 26 квітня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстр №2266, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.05.2006р, належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається з довідки від 04.05.2018р, виданої КП «Служба єдиного замовника» м.Краматорська Донецької області, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: позивачка [PERSON], її донька [PERSON] та син [PERSON] З копії свідоцтва про зміну імені (серія 1-ИК № 586591 від 05.05.2017р, виданого Коломенським відділом РАГАС Головного управління РАГС Московської області) убачається, що [PERSON], змінив прізвище на «Платонов». Згідно довідки №12 від 14.05.2018р, виданої середньою загальноосвітньою школою №10 муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу Коломенського міського округу Московської області, [PERSON], [INFO], є учнем 9-б класу зазначеної школи та проживає за адресою: [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про державну реєстрацію права від 26.01.2015р, [PERSON], [INFO], який є батьком [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 22.01.2015р нотаріусом [PERSON], реєстрований номер 1-89, належить ? частина квартири, за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі не проживають з 2014 року по теперішній час, відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, неповнолітній [PERSON] на теперішній час є громадянином [PERSON], проживає разом з батьком, забезпечений житлом, у зв'язку з чим, їх слід визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved