Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 лютого 2017 року звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 04 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 171). Також просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просить стягнути із відповідача. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за зникнення взаєморозуміння між сторонами, протилежних поглядів на головні критерії шлюбу, різне сприйняття сімейних відносин. З листопада 2016 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Сторони хоч і проживають в одному будинку, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Після припинення сумісного проживання у шлюбі діти проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей в розмірі, необхідному для нормального утримання, не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Заперечує проти розірвання шлюбу, так як не бажає ділити з позивачкою спільно набуте майно під час шлюбу. В частині стягнення аліментів позов також не визнав, зазначив, що дає дітям гроші, і все, що вони просять. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 171 (свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 024932 від 04 серпня 2006 року) (а.с.5). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 041367 від 04 серпня 2006 року (а.с.6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 091533 від 14 травня 2008 року (а.с.7). Відповідно до довідки виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 325 від 24 лютого 2017 року позивач має наступний склад сімї : - чоловік - [PERSON], [INFO]; - дочка [PERSON], [INFO]; - дочка [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 326 від 24 лютого 2017 року (а.с.9) , виданої [PERSON], її діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір`ю за адресою: вул.Гаяринська, 23, м.Переяслав-Хмельницький Київської області та знаходяться на її утриманні (а.с.9). Відповідно до довідки Комунального закладу Переяслав-Хмельницької районної ради „Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги № 133 від 24 лютого 2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], 03.05.2008 рокународження, за станом здоровя на „Д обліку не перебувають (а.с.10, 11). Відповідно до довідки про доходи, виданої [PERSON] [PERSON] [PERSON] її загальна сума доходу становить 8920 грн. 00 коп. (а.с.12). Позивач пояснила, що до січня 2017 року отримувала заробітну плату щомісячно в розмірі близько 1500 грн., а із січня 2017 року по 2500 гривень. Позивач [PERSON] показала, що діти мають нормальний стан здоров»я, вона має два кредитні зобов»язання, які сплачує сама, з листопада 2016 року вони з відповідачем хоча і проживають в одному будинку, але сім»ї в розумінні норм СК України немає. Відповідач визнав ці обставини, при цьому зазначивши, що шлюб не бажає розривати, оскільки не хоче ділити спільне майно і йому ніде буде проживати після розірвання шлюбу. Будь-яких інших підстав для збереження шлюбу не зазначив. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Як слідує із ст.ст.3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст.104; 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності із ст.ст.111; 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, позицію відповідача щодо того, що після розірвання шлюбу він не бажає ділити майно з позивачкою, набуте ними під час шлюбу, що не може бути прийняте судом до уваги, як підстава збереження шлюбу, так як дана обставина не є предметом розгляду в межах даного спору, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивача. За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідач зазначив, що надає кошти своїм донькам в школу, інколи купує продукти харчування. Дану обставину визнала і позивач, зазначивши, що крім кишенькових коштів для школи дітям потрібно купувати одяг, продукти харчування, інші речі. Коштів, які надає відповідач, не вистачає. Відповідно до ст.ст.181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі може бути визначений судом в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач зазначив, що працює офіційно водієм в СДПЧ 27, отримує заробітну плату в середньому 6000 гривень щомісячно, має нормальний стан здоров»я. Інших дітей не має, мати є пенсіонеркою та отримує пенсію. Він має кредит, який сплачує самостійно. Таким чином, судом встановлено, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату. Доказів того, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі не надано, тому суд дійшов висновку визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача. Підстав для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі не встановлено. При визначенні розміру аліментів суд враховує: розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 до 18 років, матеріальне становище дітей; матеріальне становище відповідача, стан його здоров»я, відсутність на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб, має кредитне зобов»язання. Приймаючи до уваги вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку призначити аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей саме в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно. Невизнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не позбавляє його обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 180, 182, 183, 191 СК України ,

Outcome: partial