Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач 20.07.2016 року звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. Відповідач є здоровою, працездатною особою, на користь інших осіб аліменти не сплачує, добровільно допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму та стягнути аліменти на її особисте утримання в розмір 1/4 частини до досягнення дитини трирічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, збільшенні позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів до досягнення дитиною 3-х років. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на його утримання не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує сина одноособово, не працює, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивач не працює, здійснює утримання малолітньої дитини до 3-х років і потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно дружину не утримує, проти стягнення з нього коштів на особисте утримання дружини не заперечує. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та кошти на особисте утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох річного віку, а також згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved