Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач 31.07.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 5000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що син сторін [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально підтримує не регулярно, піклуванням та забезпеченням сина не займається. Відповідач за час спільного життя тривалий час не працював, тому позивачка не знає працюватиме він чи ні. Відповідач про місце роботи та суму заробітку нічого не говорить. Ухвалою суду від 04.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 14.08.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 10.09.2020 року. До суду 07.09.2020 року надійшов відзив [PERSON] , згідно якого просив стягувати аліменти у розмірі ј частини від усього його доходу. Відзив мотивований тим, що з моменту народження сина відповідач намагається надати повноцінне батьківське піклув/ання та турботу, матеріально забезпечити, незважаючи на те, що він спільно з сином не проживає. Сторони не можуть досягти згоду щодо способу утримання сина, адже відповідач бажає покувати одяг, їжу, оплачувати навчання, в той час як позивачка хоче отримувати тільки гроші. Вказує, що у разі стягнення аліментів у розмірі 5000 грн. один з батьків буде забезпечувати дитину більше ніж інший. Також [PERSON] вказує, що на його утриманні знаходиться батько, який хворий на рак легень. У судовому засіданні 10.09.2020 року було надано представнику позивача час для ознайомлення з відзивом, наступне засідання призначене на 10.11.2020 року. До суду 09.11.2020 року надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача [PERSON] вказує, що відповідач надав довідку, де зазначено, що його зарплата становить 6200 грн, втім, відповідно до інформації з веб-сайтів для пошуку роботи середня заробітна плата касира складає 10\~000 грн. У судове засідання 10.11.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, згідно якої [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1600 грн., у задоволені решти позовних вимог просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, , дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та 07.03.2018 року шлюб між сторонами було розірвано, про що вбачається з Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року у справі №522/1829/18. 21 лютого 2013 року у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. [PERSON] зареєстрований з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка «Л1-127915-ф/л про реєстрацію місця проживання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. [PERSON] додав до відзиву виписки з медичної карти амбулаторного хворого на ім`я [PERSON] , втім доказів того, що це його батько, який знаходиться на утриманні відповідача, суду не представив. З довідки ТОВ «Євротерминал» від 26.08.2020 року вбачається, що [PERSON] працює на посаді касира в ТОВ «Євротерминіл» з 02.07.2019 року, а заробітна плата з серпня 2019 року по липень 2019 року щомісячно становить 4 991 грн. (нараховано 6200 грн. з утриманням податку). Заперечення представника позивача щодо того, що касири отримують більшу заробітну плату не приймаються судом до уваги, оскільки представник позивача посилається на пошуки роботи в інтернеті та доказів, щоб спростовували довідку про заробітну плату з місця роботи, не надає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Станом на день ухвалення рішення прожитковий мінімум для дитини 7 років становить 2395 грн., розмір аліментів заявлений позивачем вдвічі перевищує мінімальний рекомендований розмірі аліментів та майже в два рази менше просить стягувати відповідач. Розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання дитини має бути достатнім для гармонійного розвитку дитини, відповідачем не доказано перебування на його утриманні інших утриманців, тому враховуючи рекомендований розмір аліментів, вимоги позивача та відповідача суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 2500 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 121 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] уклала 13.07.2020 року договір №2-13/07/20 про надання правової допомоги з [PERSON] , відповідно до умов якого загальна вартість послуг адвоката складає 5000 грн. Позивачем було сплачено вартість послуг адвоката, про що свідчить розрахункова квитанція №00006. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, витрати на правову допомогу з відповідача на користь позивача підлягають стягненню у розмірі 2500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial