Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач 17.02.2015 року звернувся до суду з позовом до ДП «Селидіввугілля» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] під час виконання трудових обов'язків його батько [PERSON] загинув внаслідок нещасного випадку на ДВАТ «шахта «Україна», правонаступником якого є ДП «Селидіввугілля». Вважає, що загибеллю батька йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному. У зв'язку зі смертю батька він отримав психологічний стрес, батько був опорою у житті, і зараз його дуже не вистачає. Просить стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача - ДП «Селидівугілля» - Старенченко Ф.І. в судове засідання не з,явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу від подвійно до ЦК 1960 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши надані докази та матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДВАТ «шахта «Україна», правонаступником якого є ДП «Селидіввугілля». Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.09.1973 року, [PERSON] народився [INFO] його батьком є [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно Акту № 56 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 від 17.07.2002 року причиною смерті [PERSON] є гостре отруєння оксидом вуглецю, яке він отримав [INFO] о 02 годині 40 хвилин під час виконання трудових обов,язків. При вирішенні питання про право [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач мотивував своє звернення ст. 23 ЦК України, проте з цим не може погодитися суд, оскільки норма права, якою керувався позивач не діяла на час загибелі [PERSON] Судом встановлено що на час виникнення спірних відносин діяли положення ст. 440-1 ЦК України (1963 року), відповідно яких моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п,яти мінімальних розмірів заробітної плати. Судом встановлено, що у зв'язку зі смертю [PERSON] внаслідок нещасного випадку на виробництві завдано моральну шкоду [PERSON], яка полягає у душевних, психічних стражданнях, яких він зазнає в зв'язку з втратою близької людини - батька, характер яких полягає в тому, що їх неможливо відновити. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань [PERSON], ступень вини відповідача, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз'ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт смерті [PERSON] на виробництві, яка спричинила та спричиняє моральні страждання його сину [PERSON], негативно впливає на його психічний стан, і таким чином, [PERSON], завдано моральну шкоду. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь [PERSON], у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини смерті його батька, характер та глибину пов'язаних з цим моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та необхідність докладання для його організації додаткових зусиль, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у задоволенні решти позовних вимог позивачеві необхідно відмовити у зв,язку з їх необґрунтованістю. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial