Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 березня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1990 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, через що в сім'ї виникали непорозуміння та конфлікти, які негативно вплинули на їх взаємовідносини. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2010 року. Розірвання шлюбу для неї має суттєве значення, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, так як воно можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, а тому на примирення з ним не згодна. Просила розірвати шлюб, залишити прізвище [PERSON], витрати по сплаті судового збору віднести за її рахунок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, у зв'язку з трудовою зайнятістю, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с.9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, просив не надавати строку для примирення, оскільки це суперечить його інтересам. Вони не прооживають разом більше шести років, а тому вважає, що шлюб розпався остаточно. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС їм не вдалося. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та конфлікти сторони припинили сімейні стосунки та вже більше шести років проживають окремо за різними адресами. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у них відсутні. Сторони просили суд не призначати їм строку для примирення, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб розпався з вини обох сторін. В органах ДРАЦС розірвати шлюб сторони не виявили бажання. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сім'ї. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.\~ За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 гривень (а.с.1), ці витрати позивач просила віднести за її рахунок, а тому суд не стягує їх з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved