Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі: Синельниківського району електричних мереж та [PERSON] договір про постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] власником якого є відповідачка, укладений не був. Відповідач обов'язки по сплаті за використану в період з 01 вересня 2012 року по 01 жовтня 2014 року електричну енергію не виконує, внаслідок чого за [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 3111 гривень 50 копійок. Дана сума боргу була розрахована відповідно до показників електролічильника, та на підставі тарифів на електроенергію, що відпускається на побутові потреби населення, які затверджені постановами НКРЕ. Також позивач зазначив, що відповідно до положень ст. 625 ЦК України позивачу на загальну суму заборгованості 3111 гривень 50 копійок були нараховані 3% річних у сумі 194 гривні 62 копійки, та інфляційні витрати у сумі 493 гривні 53 копійки. Позивач вказав, що 24.03.2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Синельниківського районного відділення енергозбуту до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з [PERSON]. Згідно ухвали № 191/970/15-ц від 25.03.2015 року у прийнятті заяви ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до [PERSON], про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовлено. На підставі вищевикладеного позивач просить, стягнути з [PERSON] 3799 гривень 65 копійок, у тому числі заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 3111 гривень 50 копійок, 3% річних у сумі 194 гривні 62 копійки, інфляційні витрати у сумі 493 гривні 53 копійки. Також позивач просить стягнути судовий збір з відповідача у сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача до початку судового засідання надала заяву в якій просить суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча була повідомлена належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд із врахуванням думки позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до довідки КП «Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації» № 125 від 11.09.2015 року, квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстром № 1541 від 24.09.1999 року. (а.с. № 36). Згідно копії довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області вих № 1144/2 від 15.05.2015 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована 04.11.1999 року за адресою: [ADDRESS]. ( а.с. № 18). Так судом встановлено, що позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» здійснювало постачання електричної енергії в будинок на адресу: [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідач, без укладення відповідного договору на постачання електроенергії. Позивач вказав, що договір постачання електричної енергії укладений не був, але постачання та споживання електричної енергії відбувалося, тому на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно розрахунку заборгованості за несплачену та використану електроенергію на гр. [PERSON] на адресу: [ADDRESS], заборгованість за поставлену електричну енергію 4843 кВт.г., з вересня 2012 року по жовтень 2014 року складає 3111 грн. 50 коп.. (а.с. № 4). Згідно розрахунку 3% річних на суму заборгованості 3111 гривень 50 копійок, заборгованість [PERSON] за період з 01 вересня 2012 року по 01 жовтня 2014 року, кількість днів прострочення - 761 день, загальна сума 3% річних склала 194 гривні 62 копійки.(а.с. № 12). Згідно розрахунку втрат від інфляції які виникли через прострочення оплати за спожиту електроенергію на гр. [PERSON], втрати від інфляції за період з 01 вересня 2012 року по 01 жовтня 2014 року складають у сумі 493 грн. 53 коп.(а.с. № 13). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт споживання відповідачем [PERSON] електричної енергії на суму 3111 грн. 50 коп.. Однак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог на таких підставах: Вирішуючи позовні вимоги позивача суд враховує те, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України , підрозділом 2 « Недоговірні зобовязання». Тобто, зобовязання, які виникли між сторонами знаходяться за межами договорів, оформлених у встановленому законом порядку, тощо. Пункт 2 ст.1212 ЦК України визначає, що «Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події». З урахуванням заявлених позивачем позовних вимог, до предмету доказування у справі відносяться: набуття або збереження майна ( збагачення); чи відбулося набуття за рахунок іншої особи; відсутність підстав для набуття; вартість безпідставно набутого майна. Суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження збагачення відповідача за рахунок використаної електричної енергії. Відповідно до частини 2 статті 1213 ЦК України - у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції та 3% річних, які виникли через прострочення відповідачем за період з вересня 2012 року по жовтень 2014 року у сумі 493 грн. 53 коп., та відповідно 194 грн. 62 коп., оскільки сторони у справі не перебували в договірних стосунках і суд не може застосувати ст.625 ЦК України. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial