Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач 21.10.2016 року звернулася до суду з позовом та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.12.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька. 24.10.2016 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі. Не погоджуючись з ухвалою суду про відкриття провадження в частині підсудності справи Солом'янському районному суду, відповідачем 31.01.2017 було подано апеляційну скаргу. 19.07.2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва, апеляційну скаргу відповідача [PERSON] було відхилено, а ухвалу Солом'янського районного суду від 24.10.2016 року - залишено без змін. З позовної заяви вбачається, що з 26.12.2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різницю характерів та різні погляди на життя, у зв'язку з чим між сторонами постійно виникали непорозуміння, які привели до взаємного відчуження. Вказує, що на протязі останнього року, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, проти примирення заперечує. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Зазначила, що відповідач ухиляється від розгляду справи, що веде до її затягування, а тому у зв'язку неявкою відповідача у судове засідання без поважних причин, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.12.2003 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження від 26.12.2003 року, актовий запис № 958 (а.с.11). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.12-13). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сім'я розпалась і не може бути поновлена. Сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved