Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі належним чином уповноваженого представника за довіреністю [PERSON] , 18.12.2019 року звернулася у суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 73,4 кв. м., житловою площею 46,5 кв. м. з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 19.12.2019 року вказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що у Книзі реєстрації актів про смерть 13.07.1999 року зроблено відповідний актовий запис № 34. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS] . Даний житловий будинок належав померлому [PERSON] , що підтверджується Витягом з погосподарської книги № 09 с. Орів. На даний час позивач є єдиним спадкоємцем прав та обов`язків, котрі залишились після смерті батька і прийняла спадщину, у тому числі і права на спірне домоволодіння у цілому, оскільки її сестра [PERSON] відмовилась від спадщини, однак оформити таке право на нього позивач не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно та реєстрації права власності на таке нерухоме майно. З огляду на вказане, отримавши відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач була змушена звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, однак забезпечила явку свого уповноваженого представника адвоката Гороха В.В., який позов підтримав повністю, просив такий задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач у підготовче засідання забезпечив явку уповноваженого представника сільського голову Сухроменда Т.П., яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що подала відповідну письмову заяву вх. № 526 від 31.01.2020 року про визнання позову, в якій також зазначила, що їй відомі та зрозумілі наслідки визнання позову. Відповідно до ч. 3\~ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4\~ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому засіданні та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, - немає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм, суд, перевіряючи порушення прав позивача щодо спадщини, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] у с. Зимівки Сколівського району Львівської області у віці 80 років помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 13.07.1999 року Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі). Спадщина відкрилася у день смерті спадкодавця, у відповідності до вимог\~ст. 525 ЦК Української РСР\~в редакції 1963 року. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав. Відтак, спадкування після його смерті повинно відбуватись за законом. Відповідно до\~ст. 548 ЦК Української РСР\~у редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 зазначеного Кодексу\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач у справі є дочкою спадкодавця і це стверджується відповідними правовстановлюючими документами. Позивач у встановлені законом порядку та строки не відмовилася від спадщини, прийняла таку, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON] , а інший спадкоємець сестра позивача [PERSON] у встановленому порядку не прийняла спадщину та відмовились від неї. Відтак, позивач вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи права та обов`язки, які належали зазначеному спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] котре є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного\~ЦК України, судом з`ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє. Так судом встановлено, що вказаний будинок збудований у 1953 році. Загальна площа такого будинку становить 73,4 кв. м., з яких житлова площа 46,5 кв. м., а решту\~допоміжна. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1, літня кухня позначена у технічному паспорті літерою Б, сарай позначений у технічному паспорті літерою Г, сарай позначений у технічному паспорті літерою Д та сарай позначений у технічному паспорті літерою Е. Наведені вище обставини стверджуються довідкою № 1742, виданою КП ЛОР «Стрийське МБТІ». Цим-же документом стверджується й те, що вказаний вище житловий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом, а право власності на нього було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів 25.12.1989 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради № 321 від 09.12.1989 року. Зареєстровано в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 31. Зазначене свідоцтво про право власності на житловий будинок було спадкодавцем втрачене за життя. Враховуючи наведене, суд наголошує, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області зобов`язаний був видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] , а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). У матеріалах справи наявний належно засвідчений Витиг з погосподарської книги с. Орів, з котрого вбачається, що згідно запису № 727 в погосподарській книзі № 09 с. Зимівки Сколівського району Львівської області, що зберігаються в Орівській сільській раді Сколівського району Львівської області житловий будинок та господарська будівля у с. Зимівки Сколівського району Львівської області рахувався за померлим [PERSON] .. Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність належних доказів на підтвердження правомірності забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі матеріалами технічної інвентаризації, де наявна відмітка про реєстрацію домоволодіння, а також витягом з погосподарської книги. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавця на спірне домоволодіння. Судом також встановлено, що позивач, яка прийняла спадщину у встановленому порядку, зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів в силу їх втрати. Після вчинення вказаних дій позивач звернулася до суду. Як уже йшлося вище, позивач вправі успадкувати усі права та обов`язки спадкодавця [PERSON] оскільки інших спадкоємців після його смерті, які б у встановленому порядку прийняли спадщину та не відмовились від неї, немає. На підставі\~вказаного вище,\~суд вважає\~за необхідне\~визнати за\~позивачемправо власності на житловий будинок (позначений у технічному паспорті літерою А-1), загальною площею 73,4 кв. м., житловою площею 46,5 кв. м., з належними до нього господарськими будівлями літньою кухнею (позначена у технічному паспорті літерою Б) та трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Г, Д, Е), що розташований у [ADDRESS] , - у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Судові витрати у справі, за клопотанням позивача, слід залишити за останньою.

Outcome: approved