overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач - [PERSON], 19 вересня 2018 року звернувся до Любашівського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 24 вересня 2011 року він із відповідачкою зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, актовий запис № 04, однак сімейні стосунки в них не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають, він проживає з іншою жінкою. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Представник позивача - [PERSON], згідно заяви просила справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON], у судове засідання 19 листопада 2018 року не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, про розгляд справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст.128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи. Оскільки від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб 24 вересня 2011 року, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області, актовий запис № 04. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач проживає з іншою жінкою, від даних відносин у них [INFO] народився син [PERSON]. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 грудня 2013 звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] В обґрунтування позову вказувала, що приватним нотаріусом [PERSON] був оформлений договір купівлі-продажу ВЕС №571787, згідно якого вона купила будинок за вище вказаною адресою у [PERSON]. Відповідач [PERSON] з 17 травня 2005 року і по даний час не проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом від 16 грудня 2013 року. Реєстрація відповідача створює перешкоди в користуванні та розпорядженні її житлом, тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, наполягала на позовних вимогах та просила їх задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 22). Відповідач [PERSON] на виклик у судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за правилами п.9 ст.74 ЦПК України, про що свідчить оголошення у газеті на а.с.21. Представники третіх осіб Кременчуцького районного сектору державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явилися, хоч буди належним чином повідомлені, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу серії ВЕС №571787 від 14 грудня 2006 року (а.с.5). Згідно довідки Салівської сільської ради Кременчуцького району відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] з дня свого народження по даний час. За вказаною адресою [PERSON] проживав як син власника будинку, а після смерті власника будинку він прийняв спадщину та продав житловий будинок. Після продажу будинку залишився зареєстрованим у вищевказаному будинку (а.с.7). Актом обстеження комісії в складі депутата Салівської сільської ради Кременчуцького району та інших осіб від 16 грудня 2013 року підтверджено, що [PERSON] у вказаному житловому будинку не проживає з 17 травня 2005 року і по даний час (а.с.8). Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд визнає відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

позивач [PERSON] 19 грудня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 20 вересня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя, не має взаімопорозуміння та поваги. З жовтня 2016 року вони не мешкають одної родиною, не ведуть спільного господарства. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 287 (а.с 8 ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У відповідності зі ст..112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що з 2016 року сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд, вважає, що [PERSON], [INFO] необхідно залишити на виховання матері - [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача треба стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

позивач [PERSON] 19 грудня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 20 вересня 2008 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 05 жовтня 2012 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання сина [PERSON], [INFO]. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 20 вересня 2008 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до актового запису № 464 від 09 жовтня 2012 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с.7 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 жовтня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося, виникли неприязні стосунки. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про прочини своєї неявки суд не повідомив, клопотань не подавав. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 02 грудня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON], 19 жовтня 2017 року звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обумовлює тим, що 23 грудня 2000 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 237. Фактично шлюбні стосунки із відповідачем припинились на весні 2017 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спорів про поділ майна та місце проживання дитини позивач та відповідач не мають. Після розірвання шлюбу просить суд залишити прізвище Петрова. До судового засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 6) Відповідач в судове засідання на зявився про причини своєї неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. (а.с.18) Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований, 23 грудня 2000 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 237, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 5) [PERSON], [INFO] є сином позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 4) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 квітня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що сімейне життя не склалося, фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Позивач звернувся в суд з заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги про розірвання шлюбу визнала, вважає неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Юницька) [PERSON], [INFO], з 11 лютого 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 квітня 2017 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що перебуває\~\~з відповідачем у\~\~ зареєстрованому шлюбі , від якого сторони мають\~\~дитину [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає із позивачем і знаходиться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 322330, виданого 08 червня 2013 року виконкомом Української міської ради м. Селидове. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 553602, виданого 20 грудня 2013 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину і має змогу виплачувати аліменти на її утримання. Інших утриманців відповідач не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст.\~180,\~181,\~182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 квітня 2018 року звернувся в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою [PERSON], який вони зареєстрували 25 грудня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №77. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стверджував, що життя з відповідачкою не склалось, у зв'язку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сім'ї та примирення є не можливим. Позивач в підготовче засідання не з'явився. Надав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати, та розглянути справ у його відсутність. Відповідачка у підготовче засідання не з'явилась. Надала заяву, згідно якої позов визнала, строк на примирення просила не надавати, та розглянути справ у її відсутність. Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 липня 2017 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружні відносини припинені з серпня 2015 року, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 14 лютого 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved