Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач 30.09.19\~р.\~звернувся до\~суду з\~вказаним вище\~позовом,\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~-\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2\~500\~грн щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~з врахуванням\~індексу інфляції,\~починаючи з\~дня подання\~позовної заяви\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття,\~обгрунтувавши свої\~позовні вимоги\~тим,\~що 05.11.04\~р.\~сторони уклали\~шлюб.\~За час\~шлюбу у\~сторін народилось\~троє спільних\~дітей:\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~син [PERSON] ,\~ [INFO] .. 28.02.19 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області у справі № 159/6 581/1/ [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох вказаних вище неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~600 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.12.18 р. і до досягнення дітьми повноліття. 30.07.19 р. шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 30.07.19 р. у справі № 159/6 580/18. Цим же рішенням суду було задоволено його зустрічний позов і визначено місцем проживання малолітньої [PERSON] з ним як батьком. Покликаючись на ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7, ст. 180 СК України, зазначає, що на даний час він працює у ФОП і має сталий доход у розмірі 4\~300 грн, з якого сплачує аліменти на у тримання трьох дітей. Його дочка [PERSON] відвідує гурток каное у м. Ковелі Волинської області, приймає участь у змаганнях і має потребу добиратись із с. Рокитниці Ковельського району Волинської області у м. Ковель Волинської області громадським транспортом, на що витрачає 40 грн на день, не менше 960 грн на місяць. Дочка, крім того, має поганий зір і потребує носіння окулярів, постійних обмежень за лікарськими призначеннями. Покликаючись на ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180, 150 СК України, зазначає, що він самостійно не може забезпечити належній рівень утримання дочці [PERSON] , тому відповідач, яка є здоровою, працездатною, має несталий доход, може сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2\~500 грн щомісячно. На даний час відповідач створила нову сім`ю, має цивільного чоловіка, спільно з яким має у користуванні 10 га землі, де вирощують зерно, від продажу якого мають великий доход. Відповідач з лютого 2019 р. дочкою [PERSON] не цікавиться, допомоги на утримання останньої не надає. Покликаючись на ст. 141, ч. 2 ст. 182 СК України, просить позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідача також судові витрати в розмірі 1\~500 грн на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Провадження у справі було відкрито 24.10.19 р. за ухвалою суду. \~ \~ \~ \~Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем було отримано під розпис 12.11.19 р.. \~ \~ \~ \~ 19.11.19\~р.\~до суду\~надійшов відзив\~відповідача на\~позовну заяву,\~обґрунтований тим,\~що вона\~позов визнає\~частково,\~а саме:\~в межах\~суми аліментів\~1\~600\~грн,\~зазначаючи,\~що сторони\~перебували у\~шлюбі.\~За час\~шлюбу у\~сторін народилось\~троє вказаних\~вище спільних\~дітей.\~Шлюб між\~сторонами було\~розірвано і\~з того\~часу всі\~троє дітей\~сторін залишились\~на її\~утримані.\~Тому за\~рішенням Ковельського\~міськрайсуду Волинської\~області від\~28.02.19\~р.\~у справі\~№ 159/6\~581/18\~було частково\~задоволено її\~позов про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на її\~користь по\~ 1\~600\~грн аліментів\~на утримання\~кожного \~з вказаних\~вище дітей\~сторін,\~у т.\~ч.\~ дочки\~ [PERSON] .\~За рішенням\~Ковельського міськрайсуду\~Волинської області\~від 30.07.19\~р.\~у справі\~№ 159/6\~580/18\~за позовом\~ [PERSON] \~до неї\~про визначення\~місця проживання\~дочки [PERSON] ,\~було встановлено\~місце проживання\~останньої із\~ [PERSON] \~як батьком.\~Із серпня\~2019\~р.\~дочка [PERSON] \~стала проживати\~за місцем\~реєстрації свого\~батька та\~перебувати на\~утриманні останнього.\~Вона ніколи\~не ухилялась\~від утримання\~дочки [PERSON] \~та утримує\~її регулярно.\~Після переїзду\~дочки [PERSON] \~на проживання\~до батька,\~вона постійно\~придбаває усі\~необхідні \~речі,\~у т.\~ч.\~ засоби\~гігієни,\~продукти,\~лікарські засоби\~і т.\~д.,\~при необхідності,\~надає кошти,\~у т.\~ч.\~ на\~проїзд.\~Зазначає,\~що доводи\~позивача в\~частині розміру\~її доходу\~є безпідставними,\~голослівними.\~Позивач не\~сплачує аліментів\~на утримання\~дочки [PERSON] ,\~так як\~вона припинила\~таке стягнення\~у зв`язку\~з тим,\~що ця\~дитина перестала\~перебувати на\~її утриманні,\~тому позивач\~сплачує аліменти\~лише на\~двох інших\~неповнолітніх дітей\~сторін.\~З 01.09.19\~р.\~дочка Вікторія\~секцію каное\~у м.\~Ковелі Волинської\~області не\~відвідує,\~тому витрат\~на це\~позивач не\~несе.\~Співмешканець,\~з яким\~вона проживає,\~не має\~земельних ділянок\~у розмірі\~10\~га та\~не має\~значних прибутків.\~Вона не\~має можливості\~сплачувати аліменти\~у сумі,\~про яку\~просить позивач,\~так як\~отримує лише\~допомогу по\~безробіттю в\~розмірі 1\~100\~грн,\~має на\~утриманні ще\~двох неповнолітніх\~дітей,\~які відвідують\~відповідні секції\~у м.\~Ковелі Волинської\~області;\~займаються з\~репетиторами з\~двох навчальних\~дисциплін;\~інших доходів\~-\~не отримує.\~Вона постійно\~цікавиться дочкою\~ [PERSON] ,\~щоденно спілкується\~з нею,\~добровільно її\~утримує,\~згідна сплачувати\~на утримання\~цієї дитини\~по 1\~600\~грн щомісячно.\~ Копію відзиву на позовну заяву позивачем було отримано під розпис 26.11.19 р.. За станом на 09.12.19 р. позивач відповіді на відзив на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 28.02.19 р. у цивільній справі № 159/6 581/18 провадження № 2/159/336/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей сторін: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі. Сторони перебували у шлюбі з 05.11.04 р., що розірвано за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 30.07.19 р. у цивільній справі № 159/6 580/18 провадження № 2/159/335/19 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що набрало законної сили 05.09.19 р., що стверджується копією вказаного вище рішення. Таким чином сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей, у т. ч. - [PERSON] , [INFO] , місцем проживання якої за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 30.07.19 р. у цивільній справі № 159/6 580/18 провадження № 2/159/335/19 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що набрало законної сили 05.09.19 р., визначено місце проживання позивача у розглядуваній справі, тобто, по місцю проживання її батька. Суд враховує, що за рішенням суду від 28.02.19 р. у цивільній справі № 159/6 581/18 по даний час позивач у розглядуваній справі є платником аліментів на користь відповідача у розглядуваній справі на утримання всіх трьох спільних неповнолітніх дітей сторін. Даних про те, що таке рішення змінене чи скасоване у установленому законом порядку сторони та його представник позивача адвокат суду не надали. За приписами ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Як слідує із змісту ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторони після набрання законної сили рішенням суду від 30.07.19 р. у цивільній справі № 159/6 580/18, добровільно не домовились про утримання спільної неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , про що свідчить поданий до суду позов. Однак суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зважаючи на зазначене вище, суд приходить до висновку, що оскільки рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання всіх трьох спільних неповнолітніх дітей сторін набрало законної сили, що сторонами не заперечується; спільна неповнолітня дитина сторін дочка [PERSON] фактично та з врахуванням рішення суду є такою, що проживає разом з батьком [PERSON] , однак позивач не заявив вимоги про припинення у зв`язку із зміною такої обставини, що впливає на звільнення його від сплати аліментів на утримання саме цієї дитини сторін, зазначивши, натомість, вимогу про стягнення\~з [PERSON] на його користь аліментів на утримання саме цієї дитини сторін при чинному рішенні суду від 28.02.19 р. у цивільній справі № 159/6 581/18, позов до задоволення не підлягає. Такі позовні вимоги позивача є передчасними. Підстав для стягнення з відповідача на користь позивача його судових витрат немає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed