Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач 19.06.2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просить суд вирішити стягувати із відповідачів на його користь аліменти на його утримання у розмірі по 350 грн., починаючи із 01.06.2014 року до зміни матеріального та сімейного стану, оскільки він є особою похилого віку, пенсіонером, розмір його пенсії 1059 грн., інших джерел доходів не має, його матеріальне становище є вкрай нужденним. Діти - відповідачі по справі - не надають йому матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач підтримав обставини та вимоги позову, які просив задовольнити на підставі повідомлених обставин та поданих доказів. Відповідач [PERSON] та її представник заперечили проти задоволення позову. Їх позиція полягає у тому, що батьки відповідачів - [PERSON] та [PERSON] - одружилися у 1966 році. В шлюбі народили двох дітей - відповідачів по справі. у 1975 році батьки розлучилися і з того часу проживали окремо. До 15-річного віку відповідачка проживала разом із матір'ю, а в період 1988-1994 роки проживала разом із братом. Батько не брав належної участі у матеріальному утриманні дітей, які проживали окремо від нього. У 1990 році батько допоміг їй вступити до Львівської ветеринарної академії, однак через рік вона змушена була покинути навчання через відмову батька підтримувати її матеріально. Заробітку за роботу продавщицею не вистачало для навчання і проживання у м.Львові. Наразі позивач проживає у власній квартирі, веде підсобне господарство. Після розлучення із матір'ю відповідачів співмешкав із декількома жінками, з деякими реєстрував шлюб. Наразі відповідачці [PERSON] відомо про те, що позивач розпорядився своїм майном на випадок смерті на користь сторонньої особи. Протягом останніх десяти років позивач не підтримував із нею, братом та онуком стосунків. Фактично позивачка проживає на зйомній квартирі в [ADDRESS] із матір'ю [PERSON], 1948 року народження, яка є інвалідом ІІІ групи, та неповнолітнім сином [PERSON], 2002 року народження, які перебувають на її утриманні. Вона є одинокою матір'ю. Позивачка працює прибиральницею методичного центру відділу культури Виноградівської РДА і розмір заробітку, який вона фактично отримує щомісячно, становить 1000-1100 грн. Щомісячна допомога матері-одиночці становить 385,80 грн. Розмір пенсії матері становить 1052,96 грн. Мати потребує постійного лікування та реабілітації. Сукупний дохід її сім'ї становить 2538,76 грн., з яких вона сплачує плату за найм квартири - 300 грн., комунальні послуги в розмірі 400 грн. Позивачка вважає, що може бути звільнена від обов'язку утримання батька в силу ст.204 СК України на тій підставі, що він ухилявся від надання матеріальної допомоги, не займався вихованням їх, своїх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявив, що надає посильну матеріальну допомогу батьку, тому не вбачає підстав для задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що позивач [PERSON], є рідним батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Батьківських прав щодо своїх дітей [PERSON] позбавлений не був. Встановлено, що позивач досяг пенсійного віку, не працює, розмір щомісячної пенсії позивача становить 1058,98 грн., інших доходів не має. Проживає у власному помешканні. Утриманців не має. Суд встановив, що відповідачі не беруть регулярної участі у матеріальному утриманні батька. Відповідач [PERSON] працює прибиральницею методичного центру відділу культури Виноградівської РДА і розмір заробітку, який вона фактично отримує щомісячно, становить 1000-1100 грн. Відповідач [PERSON] працює у ТОВ «ВЕТ Аутомотів Україне». Належних та допустимих доказів в порядку та строки, встановлені ЦПК України, на підтвердження доводів про ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків відповідачі суду не надали. Таким чином, не є встановленою обставина, передбачена ст.204 СК України як підстава звільнення дітей від обов'язку утримувати матір, батька. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Проаналізувавши у сукупності встановлені судом обставини та відповідні їм норми матеріального права, суд вирішив, що з відповідачів належить стягувати аліменти на утримання батька, визначивши розмір аліментів у сумі по 100 грн. з кожного щомісячно, врахувавши та співставивши матеріальний та сімейний стан позивача, матеріальний та сімейний стан відповідачів. Розглядаючи позов в частині вимог про стягнення аліментів, починаючи із 01.06.2014 року, суд констатує, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Такого висновку суд дійшов із тих міркувань, що чинним сімейним законодавством (ст.ст.202-206 СК України) не передбачено присудження рішенням суду аліментів на утримання батьків за минулий час.

Outcome: partial