Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 29.06.2017 р. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що з 03.05.2004 року по 20.10.2008 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. В період зареєстрованого шлюбу у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач не піклується про свою доньку [PERSON], не приймає участі у її фізичному та духовному розвитку, не цікавиться навчанням дитини, її успіхами в школі, не відвідує батьківські збори, не провідує дитину, не телефонує їй, матеріальної допомоги не надає, аліменти на утримання дитини, призначенні за рішенням суду, не сплачує, заборгованість по сплаті аліментів складає біля 70 тисяч гривень. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивачем до суду з позовом до відповідача, в якому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно спільної дитини сторін по справі [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. До заяви долучив розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-5044 від 20.10.2008 року. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився. За клопотанням позивача через друковане видання газета «Вінниччина» здійснено виклик відповідача в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідача в судове засідання вважається, що відповідач є повідомленим про час і місце розгляду справи завчасно та належним чином. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. в судове засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність, підтримала висновок Служби у справах дітей Вінницької міської ради про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи зміст заяв представника позивача та третьої особи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.7). Під час перебування позивача та відповідача в зареєстрованому шлюбі у них народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], в якому її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Позивач з членами сім'ї, зокрема донькою Дар'єю, зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Згідно виконавчого листа №2-5044/08, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 31.10.2008 року, за рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти до досягнення останньою повноліття, які за період з 01.10.2011 року по 01.06.2017 року позивач не отримує, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №43977/15-26-25, складеного державним виконавцем Центрального відділом державної виконавчої служби м. Вінниці, згідно якого заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-5044 від 20.10.2008 року складає 38 696,80 гривень (а.с.5, 55-56). 08.12.2017 року за вих. №01-00-011-51220 на запит суду служба у справах дітей виконавчого комітету Вінницької міської ради надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що з 2008 року по теперішній час [PERSON] не проживав з донькою, не брав участі у її вихованні, не цікавився її життям, розвитком та вихованням, не надавав належного матеріального утримання, рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки не виконував, що привело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 38 696,80 гривень. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Вінницької міської ради [PERSON] повідомила, що батько тривалий час її не відвідує, не спілкується та не надає жодної допомоги. Батько [PERSON] (відповідач у справі) на засідання комісії чотири рази не з'явився, про дати засідань був повідомлений належним чином. Враховуючи невиконання батьком [PERSON] своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки протягом останніх 9 років, орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських права щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с.52-53). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону). Окрім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи відповідач дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки. Окрім того, суд бере до уваги висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], наданого службою у справах дітей виконавчого комітету Вінницької міської ради, враховуючи неналежне виконання батьком обов'язків по вихованню та утриманню доньки протягом 9 років, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик з відповідача. Оскільки, позивачем при поданні позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень та понесено витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик з відповідача, в сумі 180 гривень, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 820 гривень судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved