Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року. 01 квітня 2013 року між Позивачем та [PERSON] (далі Відповідач) укладено кредитний договір № 910.21408 (далі кредитний договір), згідно якого Відповідач отримав кредит в розмірі 103320,00 грн. на купівлю транспортного засобу HYUNDAI Accent, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) Z94CT41CADR197270, реєстраційний № [NUMBER], який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 01.04.2018 року. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано Відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки 21,99 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору Банк має право ініціювати перед Позичальником (Відповідачем) перегляд зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це Позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу Позичальника, вказану в договорі. Якщо Позичальник не погоджується з запропонованим Банком Переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобовязаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити Банк про свою незгоду. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Станом на дату подання зазначеної позовної заяви до суду Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, у звязку з чим Позивач був вимушений звернутися до суду. Останній платіж боржником здійснено 31.07.2013 року. Отже, сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на 17.11.2015 року становить 162780,71 грн., з яких: - 63808,64грн. основний борг; - 39511,36 грн. прострочений борг; - 58464,76 грн. прострочені проценти; - 995,95 грн. строкові проценти; - 0,00 грн. нарахована комісія; - 0,00 грн. - прострочена комісія; - 0,00 грн. дебіторська заборгованість. Заборгованість Відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № 29097491021408.980 та розрахунком заборгованості станом на 17.11.2015 року. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між Відповідачем та Позивачем було укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI Accent, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) Z94CT41CADR197270, реєстраційний № [NUMBER], який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У звязку з порушенням Відповідачем прав та інтересів Позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання Відповідачем грошових зобовязань за договором кредиту, а також на підставі того, що Відповідач уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, у Позивача є стійкі побоювання щодо неповернення грошових коштів Відповідачем та незаконного відчуження останнім автомобіля, що знаходиться в заставі Позивача. Тому Позивач вимушений терміново звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави. У судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23.12.2014 року, не зявилась , надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків . В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке, в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття «Прикарпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року (6-9). 01 квітня 2013 року між Позивачем та [PERSON] (далі Відповідач) укладено кредитний договір № 910.21408 (далі кредитний договір), згідно якого Відповідач отримав кредит в розмірі 103320,00 грн. на купівлю транспортного засобу HYUNDAI Accent, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) Z94CT41CADR197270, реєстраційний № [NUMBER], який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 01.04.2018 року. (а.с. 10-11). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вищезазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с.15). Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів. Боржником не здійснено жодного платежу. Так, сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на 17.11.2015 року становить 162780,71 грн., з яких: - 63808,64грн. основний борг; - 39511,36 грн. прострочений борг; - 58464,76 грн. прострочені проценти; - 995,95 грн. строкові проценти; - 0,00 грн. нарахована комісія; - 0,00 грн. - прострочена комісія; - 0,00 грн. дебіторська заборгованість. Заборгованість Відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № 29097491021408.980 та розрахунком заборгованості станом на 17.11.2015 року. (а.с.17,19). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та закону. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання . Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику( кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. В забезпечення виконання кредитних зобовязань між Відповідачем та Позивачем було укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI Accent, 2013 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) Z94CT41CADR197270, реєстраційний № [NUMBER], який належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.(а.с. 11 - оборот, 12). На підставі договору застави, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання , забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно до ч. 1 та ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання , забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Пунктом 3 ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні. З урахуванням вищенаведеного вимоги позивача щодо вилучення у відповідача [PERSON], або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, та передання його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації ґрунтуються на законі. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, оскільки [PERSON] дійсно були суттєво порушені пункти кредитного договору та договору застави щодо зобовязань по погашенню кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved