Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (далі - відповідач) про захист порушених конституційних прав та стягнення моральної шкоди у сумі 127500,00 грн. Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування завданої моральної шкоди, позивач посилалась на те, що у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебувала позовна заява про визнання не чинним висновку №185-П/2013 та рішення 24 сесії, 11.08.2013 №587, справа №295/12002/13-а, у якій Корольовський районний суд м. Житомира ухвалив законну та обґрунтовану постанову від 16.02.2016, на яку Виконавчий комітет Житомирської міської ради, зловживаючи процесуальними правами, 07.06.2016 подав апеляційну скаргу. Позивач вважає, що зазначена апеляційна скарга є незаконною, необґрунтованою, подана з численними порушеннями вимог процесуального законодавства, містить безпідставні доводи та незаконні висновки, викладена з істотними порушеннями вимог законодавства, чим порушені конституційні права позивача. Позивач вказує, що протиправні дії відповідача призвели до погіршення стану її здоров`я. Завдані душевні страждання позбавили її можливостей реалізації звичок та бажань, спричинили погіршення\~\~відносин з оточуючими, інші негативні наслідки. Дії відповідача призвели до погіршення життєвих зв`язків позивача та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 127500,00 грн, позивач виходила з мінімального розміру штрафу, який встановлений за зловживання службовим становищем, та кількості допущених порушень, які вказують на службову недбалість (500 неоподаткованих мінімумів Х 17 грн Х 15 порушень). Розпорядженням в.о. голови Корольовського районного суду м. Житомира від 31.05.2021 цивільну справу №296/3982/21 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист порушених конституційних прав, передано до Богунського районного суду м. Житомира на підстав п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, оскільки після задоволення відводів (самовідводів) не можливо утворити новий склад суду для розгляду справи. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду м.Житомира від 01.06.2021, цивільну справу №296/3982/21 передано судді Воробйовій Т.А. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2021 відкрито провадження за даним позовом у справі №296/3982/21, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 08.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача [PERSON] , в якому вона зазначила, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. У відзиві на позовну заяву вказано, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 у справі №296/12002/13-а, у задоволені позову [PERSON] до Житомирської міської ради, Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання не чинним рішення-висновку №185-П-2013, рішення-рекомендації постійної депутатської комісії від 23.05.2013, рішення №587 від 11.07.2013 та стягнення моральної шкоди відмовлено. Постановою Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №296/12002/13-а касацій скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 без змін. Представник відповідача вказує, що позивач повинна була оскаржувати процесуальні дії відповідача та спростовувати його доводи у справі №296/12002/13-а саме в межах розгляду зазначеної справи, а ініціювання з цього приводу іншого спору, процесуальним законодавством не передбачено. У відзиві також зазначено, що оскільки, на думку позивача, моральну шкоду їй завдано діями посадових осіб органу місцевого самоврядування, тому відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, даний спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 КАС України. Представник відповідача у відзиві зазначає, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди, а також пропущений трирічний термін позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди представник відповідача вказує, що позивачем не підтверджено належними доказами факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. 07.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказує, що відзив подано з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, відзив не містить обґрунтованих заперечень щодо викладених позивачем п`ятнадцяти порушень норм законодавства, натомість у відзиві містяться незаконні висновки щодо порушення вимог законодавства, які зазначені у позові та не викладені фактичні обставини і докази на їх підтвердження з приводу заявлених позивачем позовних вимог. У відповіді на відзив позивач просить надати оцінку щодо недійсності довіреності, яка долучена до відзиву, оскільки в статуті не вказано, хто має право видавати довіреність від імені Житомирської міської ради та копія такої довіреності разом з відзивом позивачу не направлена. На підставі викладеного, позивач просить відзив залишити без розгляду та справу розглянути за наявними матеріалами та застосувати до Виконавчого комітету Житомирської міської ради передбачені законом заходи за зловживання процесуальними правами, оскільки відзив подано з рядом порушень, які вказують на такі зловживання. Частиною 2 статті 44 ЦПК України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства. Судом не встановлено, що при подачі до суду відзиву на позовну заяву представником відповідача Дідовець Ю.П. допущено дії, які мають ознаки зловживанням процесуальними правами, тому вимога позивача про застосування до Виконавчого комітету Житомирської міської ради передбачених законом заходів за зловживання процесуальними правами, задоволенню не підлягає. У відповіді на відзив позивач просить надати оцінку щодо недійсності довіреності, яка долучена до відзиву, так як у статуті Житомирської об`єднаної територіальної громади не визначено, кому дозволено оформляти довіреності від імені Житомирської міської ради. Щодо зазначеного посилання позивача щодо недійсності довіреності, суд зазначає наступне. На підтвердження повноважень представника позивача Дідовець Ю.П., до відзиву долучено копію довіреності №66/41 від 05.01.2021 (зі строком дії до 31.12.2021), якою виконавчий комітет Житомирської міської ради уповноважив головного спеціаліста, юрисконсульту відділу правового забезпечення документообігу юридичного департаменту Житомирської міської ради Дідовець Ю.П. представляти інтереси виконавчого комітету Житомирської міської ради в усіх судових установах, виступати від його імені в якості позивача, відповідача, третьої особи, яка підписана міським головою Сухомлином С.І. Частиною 1 ст.48 ЦПК визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з положеннями ч.3 ст.8 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Положенням частини 1 статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч.3 ст.62 ЦПК України). Частиною 3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. Виконавчий комітет\~Житомирської міської\~радимає статус юридичної особи, яку очолює міський голова Сухомлин С.І., що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань. Відповідно до згаданого вище Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, [PERSON] може вчиняти дії від імені виконавчого комітету Житомирської міської ради на умовах само представництва в судах України без окремого доручення з право посвідчення копії документів, без права відмови, зміни, відкликання, визнання позову, укладання мирової угоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed