Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач 25.04.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з нею проживає малолітній [PERSON], [INFO], мати якого [PERSON] померла у 2016 році, а батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків відносного малолітнього сина, не цікавиться його долею, станом здолровя, не надає матеріальної допомоги на його утримання. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює, має заборгованість по виплаті аліментів. Після смерті [PERSON] вихованням [PERSON], 20102 року народження займається позивач. Просить суд винести рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач, прокурор та третя особа - представник органу опіки та піклування Селидіської міської ради підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти позову, просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.10.2008 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого 05.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області 02.07.2002 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 28. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 06.02.2016 року виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області. [PERSON] дійсно є бабусею [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими позивачем документами. Відповідно до довідки КП «Імпульс м. Українськ» Селидівської міської ради» від 17.03.2016 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], [INFO]. На підставі акту обстяження матеріально-побутових умов від 11.03.2016 року [PERSON] проживає разом з [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання відповідають встановленим нормам. Згідно довідки № 65 від 01.03.2016 року, виданої Українською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №12 м. Селидове, [PERSON] навчається у 8 класі Української ЗОШ І-ІІІ ступенів №12 з 01 вересня 2015 року по теперішній час.. Статтею 150 СК України закріплені обов,язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров,я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх обов,язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов,язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об,єктивного з,ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов,язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов,язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не приймає участі в вихованні та утриманні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], передбачені сімейним законодавством батьківські обов,язки, ухиляється від прийняття участі в його утриманні в грошовій чи будь-якій іншій формі. Обов,язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини виконавчого комітету Селидівської міської ради № 02-22/4-вих.102 від 30.03.2016 р. з метою захисту прав, свобод та законних інтересів неповнолітньої дитини, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов,язки, тривалий час ухиляється від їх виконання у відношенні своєї неповнолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав [PERSON], та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідачів у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» в редакції яка діяла на час звернення позивача до суду із позовом.

Outcome: approved