Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач 13.12.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спадкового майна та визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2001 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала своїм донькам [PERSON] 2,5 умовних кадастрових га та [PERSON] 2,0 умовних кадастрових га земельного паю. Заповідана земельна частка (пай), площею 4,5 га належала [PERSON] на підставі сертифікату серії РН № 696362. Згодом, [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,96 га, серії II-ОД №068586, та [INFO] - померла. Спадкоємиця [PERSON], на момент відкриття спадщини [INFO], після хвороби також померла.Позивач є сином померлої спадкоємиці [PERSON], тому посилаючись на ст. 1276 ЦК України, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,5 га, що розташована [ADDRESS], згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії II-ОД №068586, виданого Саратською райдержадміністрацією Одеської області 13.10.2003 року в порядку спадкування за заповітом [PERSON], померлої [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,46 га , що розташована [ADDRESS], згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії II-ОД №068586, виданого Саратською райдержадміністрацією Одеської області 13.10.2003 року в порядку спадкування за заповітом та розподілити земельну ділянку , площею 3,96 га згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії II-ОД №068586, виданого Саратською райдержадміністрацією Одеської області 13.10.2003 року, виділивши [PERSON] 2,5 га земельної ділянки, а [PERSON] 1,46 га. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.66,67). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено,що 23.02.2001 року [PERSON] 23.02.2001 року складено заповіт у відповідності до якого, земельну частку (пай), яка належить їй згідно сертифіката серії РН № 696362, виданого 25.12.2000 року Саратською районною державною адміністрацією Одеської області в колишньому СВК ім.. Шевченко с.Забари Саратського району Одеської області заповідала [PERSON] 2,5 умовних кадастрових га., [PERSON] - 2,0 умовних кадастрових га.(а.с.7). 13 жовтня 2003 року [PERSON] на підставі розпорядження Саратської райдержадміністрації від 08.09.2003 року №549/А-03 одержала державний акт на право власності на земльну ділянку, площею 3,96 га. (а.с.14) [INFO] [PERSON] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 13.02.2013 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON], яка є спадкоємицею до майна померлої [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 26.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції(а.с.8). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є сином [PERSON] ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON], ( а.с.11,13) У відповідності до довідки № 3311/01-16 від 26.11.2013 року наданої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, - позивач є єдиним спадкоємцем за законом всього майна після померлої матері [PERSON] (а.с.15). Позивач зазначає, , що визначена земельна ділянка у державному акті про право власності на земельну ділянку саме і охоплена заповітом, який [PERSON] не змінювала, однак при зверненні до нотаріальної контори позивачу та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду(а.с.16). У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Із змісту пункту 17 перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правостановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, на дату відкриття спадщини, право [PERSON] , на частку (пай), підтверджене сертифікатом, було припинене. Правом, передбаченим статтею 1254 Цивільного Кодексу України, згідно якої заповідач мала право у будь-який час скасувати заповіт, скласти новий заповіт, чи внести до заповіту зміни, [PERSON] не скористалась. З огляду на викладене, враховуючи те, що заповідана згідно заповіту земельна частка (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю, а спадкодавець [PERSON] за життя отримала у власність земельну ділянку, площею 3,96 га згідно державного акту на право приватної власності на землю, позов [PERSON] є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Однак, судом звертається увага, на ту обставину що за змістом ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Відтак, оскільки сторони є спадкоємцями першої черги за законом, вони мають право звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом до майна померлої [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії II-ОД №068586, виданого Саратською райдержадміністрацією Одеської області 13.10.2003 року.

Outcome: dismissed