Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач 29.09.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання в Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет», але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач є його батьком. На даний час він є студентом навчального закладу, на бюджетній основі. Його утриманням займається мати, забезпечити себе сам роботою він не має змоги, тому потребує допомоги батька до завершення навчання. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, його заробіток дає можливість надавати синові матеріальну допомогу. Позивач у судове засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання викликався, але не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Третя особа у судове засідання викликалась, але не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та ухвалити рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Відповідно до ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача (а.с.3). На даний час позивач є студентом I курсу групи ПМ-20ск, механіко-машинобудівного факультету. за спеціальністю 131 Прикладна механіка, денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», з терміном навчання за першим(бакалаврським) рівнем вищої освіти 2 роки 10 місяців: з 15.09.2020 року по 30.06.2023 року (а.с.1). Позивач не працює, проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач працює монтажником по монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», його середній місячний дохід становить 13000,00 грн., інших утриманців не має. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батька утримувати свою повнолітню непрацездатну доньку, яка потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо визначення розміру аліментів суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який працює, має щомісячний дохід, враховуючи те, що повнолітній син, який продовжує навчання не працює, доходу не має, знаходиться на утриманні третьої особи, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання, у визначеному позивачем розмірі. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору,\~згідно з ч.6\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved