Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач 14 серпня 2018 року звернулась до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заяві, яку направила до суду просить розглянути позов без її участі, вимоги підтримує повністю. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2016 року на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, починаючи з 19 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти у розмірі ? частки заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.192 СК України та роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », розмір аліментів, визначений за судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З роз'яснень, викладених у п. 17 вищевказаної постанови та ч.1 ст.182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2016 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, починаючи з 19 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 3). В статтю 182 СК України внесені зміни Законом України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII ( дані зміни чинні з 08 липня 2017 року ) та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України « Про Державний бюджет України на 2018 рік » передбачено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. У постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13) Верховний Суд України виклав правовий висновок про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст.184 СК України). Будь - яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, під час розгляду справи не встановлено. Тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів та з урахуванням досліджених судом доказів визначає розмір аліментів, які підлягають стягнення з [PERSON] в розмірі ? частки заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved