Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач 13.11.2019 року звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованості за централізоване опалення у розмірі 17 842,32 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідач зареєстрована та постійно проживає у квартирі [ADDRESS] . Квартира загальною площею 45,09 кв.м. підключена до мережі централізованого опалення, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач ухиляється від укладення договору на централізоване опалення квартири, проте від отримання послуг не відмовляється, споживає їх. Тобто, відповідач є споживачем послуг централізованого опалення. Послуги з постачання теплової енергії позивач надавав вчасно та належної якості, однак за період з серпня 2017 року по листопад 2019 року відповідач своєчасно не розраховувалася за надані послуги з централізованого опалення в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 17 842,32 грн. Всупереч вимог законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не сплачувала кошти за надані послуги централізованого опалення. Незважаючи на неодноразові попередження про наявність заборгованості, відповідач в добровільному порядку відмовляється її погасити. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення. У встановлений строк відповідач не подала відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг. Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Крім того, згідно ст. 162 Житлового кодексу України, п.7 Правил користування житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 2006 року № 45, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як вбачається з довідки АОСББ «Затишна оселя» від 16.09.2019 року та відділу ведення реєстру територіальної громади ЦНАП (а.с. 6, 17) відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості за теплопостачання [PERSON] за період з серпня 2017 року по листопад 2019 року має заборгованість у розмірі 17 842,32 грн. (а.с. 5). Однак відповідач своїх обов`язків перед позивачем не виконує, на повідомлення з пропозицією погасити заборгованість в добровільному порядку не реагує, хоча продовжує споживати надані послуги (а.с. 13-14). Відтак суд вважає позов обґрунтованим і задовольняє його в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved