Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.10.2021 року звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. У обґрунтування позовних вимог зазначила, що із 18 квітня 2015 року по 17 березня 2020 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] .. Після припинення шлюбно-сімейних стосунків із відповідачем, вони проживають окремо. Із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина. Посилалась на те, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 5395,25 грн.. Зазначила, що коштів, які відповідач сплачує на утримання сина недостатньо задля забезпечення його харчуванням, одягом, іграшками, книгами для гармонійного розвитку дитини, оплати лікування, а також відвідування театрів,музеїв, виставок, майстер - класів, зоопарку, аквапарку, ботанічного саду, розважальних гуртків, класу по підготовки до школи тощо. Їх син є дитиною із інвалідністю у зв`язку з захворюванням очей, відвідує дитячий садочок у м. Полтаві, гурток із раннього розвитку. Крім того, посилалась на те, що у відповідності до призначень лікарів педіатра, окуліста та ортопеда, їхньому синові рекомендується: заняття масажем очей, масаж нижніх кінцівок, придбання спеціального ортопедичного взуття задля запобігання розвитку плоскостопості, басейн. Ці послуги та товари є дорого вартісними. Для дотримання рекомендацій її заробітної плати недостатньо. Зазначила, що, крім забезпечення продуктами харчування, оплати комунальних послуг, придбання легкого одягу, витрачається додатково близько 7500 грн. ( лікування, навчання, придбання книг, розвиваючих матеріалів, навчання в гуртку, прикладний матеріал, проїзд, розваги, а тому просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати у розмірі 3500 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 25.10.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що з моменту отримання виконавчого листа, він регулярно, добровільно сплачував аліменти. Заборгованість утворилась у зв`язку з тим, що аліменти нараховувались, виходячи із розміру середньої заробітної плати по регіону - 12000 грн., а він не мав офіційного місця роботи, а тому фізично не міг погасити заборгованість. 13.07.2021 року він влаштувався на офіційну роботу і із його заробітної плати бухгалтерія відраховувала аліменти у розмірі встановленому судовим наказом. Посилався на те, що позивачем не надано доказів особливих здібностей їхньої дитини, які потрібно розвивати. Крім того зазначив, що інвалідність дитини пов`язана із вродженою катарактою, дане захворювання не передбачає особливого медичного догляду та лікування і вирішується лише оперативним шляхом. Також, зазначив, що чеки з аптек, надані як докази, не є підтвердженням того, що ліки було придбано безпосередньо для дитини. Зазначив, що крім сплати аліментів у добровільному порядку він приймає активну участь у матеріальному та духовному житті дитини, її розвитку. Він добровільно приймає участь у витратах на одяг, ліки та лікування, на обстеження дитини, як у розмірі Ѕ частин витрат за чеками, що надсилає йому позивач, так і самостійно. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.2016 року./а.с.7/ Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.02.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано./а.с.5-6/ Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 16.04.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частина від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку./а.с.8/ Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Позивачем до матеріалів справи додані: копія розрахунку оплати за послугами медичної допомоги №636342 від 06.09.2021 року на суму 200 грн., копія квитанції з аптек на суму 720,60, копія клінічного аналізу крові. Крім того, додана копія довідки про відвідування розвивальних занять [PERSON] оплата за місяць становить 1000 грн.. Суд вважає вимоги позивачки щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не навела жодної особливої обставини, в розумінні ст. 185 СК України, яка б потребувала додаткових витрат на утримання дитини. Позивачем до матеріалів справи не долучені докази, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed