Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач 27.01.2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 03.06.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери і відсутність між ними взаєморозуміння. З жовтні 2019 року шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе, вона зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, після розірвання шлюбу донька залишиться проживати разом з нею. На підставі зазначеного, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору в сумі 866 грн. Ухвалою суду від 24.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, строку на примирення просить не надавати (а.с. 11). Відповідач також надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 14). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 110, 112 СК України. Судом встановлено, що сторони 03.06.2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 293 (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Позивач в обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери і відсутність між ними взаєморозуміння. З жовтні 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами неможливе, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачем. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 420,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь [PERSON] в сумі 420,40 грн.

Outcome: approved