Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] (18005, [ADDRESS]) звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» ()49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів та моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.03.2018 р. з платіжної картки ПАТ КБ Приватбанк в банкоматі невідома особа шахрайським шляхом заволоділа його коштами в сумі 3700 грн. При цьому 18.03.2018 р. після 12 години дня номер її мобільного телефону було заблоковано, як пізніше з'ясувалося оператором «Лайф» було зроблено перевипуск її SIM карти (шахрай отримав дублікат її SIM картки). А у неї на телефоні з'явилося «нет сети».В ПАТ КБ «Приватбанк» у нього було дві карточки: одна універсальна № 5168755603604022, друга так як вона інвалід другої групи для виплат № 4149497823635604.Після того, як стало зрозуміло про викрадення коштів 19.03.2018 р. він звернувся до ПАТ КБ «Привабанк» та на гарячу лінію із аудіо заявою за №18060390 з проханням заблокувати рахунок до з'ясування обставин неправомірного списання грошових коштів, а також в правоохоронні органи.20.03.2018 р. було внесено інформацію до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. За фактом вчинення шахрайських дій було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. Позивач зазначає, що платіжну картку та її реквізити третім особам не передавав, Пін код не розголошував, розпорядження на списання коштів в банк не давав (не отримував CMC повідомлення з кодом та не вводив його), SIM-карту третім особам не передавав. Працівника банку було повідомлено про незаконне списання коштів. Згідно з даними банку грошові кошти були зняті в магазині «Абсолют», який знаходиться по вул. Петровського в 1Згодин 50 хв. в сумі 3700 грн. Кошти були вилучені з його картки коли він перебував на робочому місці з 9-00 до 18-00, що зафіксовано в табелі робочого часу та показами свідків. Шахраї на його універсальній картці відкрили кредитний ліміт, потім підвищений кредитний ліміт в сумі 1500 грн., перевели ці кошти на картку для виплат на якій було його коштів 2388,83 грн., і зняли в сумі 3700 грн. Як видно із виписки «Приват-24» при першій спробі хотіли зняти 9000 грн., другою спробою хотіли зняти 5000 грн., і лише за третьою спробою зняли доступних 1500 грн. Працівників банку не збентежила нетипова операція перекидання коштів.Позивач звертає увагу на те, що карта ним була заблокована, банк був повідомлений, а 02.04.2018 р. з його картки банк безпідставно списує ще 1200 грн. на оплату покупки в Інтернеті. Він звернувся в службу безпеки банку, щоб оскаржити «онлайн - операцію.». 31.03.2018 р. було написано письмове звернення до в ПАТ КБ Приватбанк м. Дніпро. Була отримана шаблонна відповідь, потім зі сторони банку тривала тиша. Інформацію стосовно відправлень СМС-повідомлень на номер позивача їх зміст та час відправлень банк не надав, також виписку службового розслідування з приводу несанкціонованого списання коштів відповідач теж не надав. Після такої зверхності, бюрократії і бездіяльності ПАТ КБ «Приватбанку», щоб не лишитися ще більше коштів він вимушений був сплатити і кредит і купівлю через Інтернет, до якого не має ніякого відношення. Це 1235 грн. та 1496 грн. Вважає, що Банк повинен повернути суму незаконно списаних коштів з огляду на таке. Позивач зазначає, що внаслідок злісного ухилення відповідача від здійснення відшкодування, він вимушений звертатися за юридичною допомогою, збирати документи, писати листи до банку, що позначилося на його душевному стані та призвело до погіршення здоров'я, та взаємовідносин в сім'ї внаслідок чого він зазнав моральної шкоди. Виходячи з міркувань розумності та пропорційності позивач оцінює розмір завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн. Просить суд визнати дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо списання коштів протиправними; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь безпідставно списані кошти в розмірі 4900 грн.; з урахуванням трьох процентів річних за весь час прострочення в розмірі - 27,80 грн.; пеню в розмірі три проценти на день від простроченої суми в розмірі - 101,43 грн.; а загалом - 5029,23 грн.; стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 20000 грн. Представник позивача за дорученням [PERSON] та адвокат позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника позивача\~за дорученням\~[PERSON],\~адвоката позивача\~[PERSON], вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором(ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учаниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 18.03.2018 р. з платіжної картки ПАТ КБ Приватбанк в банкоматі невідома особа шахрайським шляхом заволоділа коштами [PERSON] в сумі 3700 грн. Після того, як стало зрозуміло про викрадення коштів 19.03.2018 р. [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Привабанк» та на гарячу лінію із аудіо заявою за №18060390 з проханням заблокувати рахунок до з'ясування обставин неправомірного списання грошових коштів, а також в правоохоронні органи. 20.03.2018 р. було внесено інформацію до ЄРДР та розпочато досудове розслідування. За фактом вчинення шахрайських дій було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. Відповідно до витягу про рух коштів [PERSON], 02.04.2018 р. з його картки банк безпідставно списав 1200 грн. на оплату покупки в Інтернеті. Позивачем [PERSON] було написано письмове звернення до Голови Правління ПАТ КБ «Приватбанк», в якому він просив анулювати його неіснуючу заборгованість перед банком та повернути йому незаконно списані грошові кошти на його картки. 03 травня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» було надано відповідь , якою позивачу було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів. Відповідно до квитанцій від 02 квітня 2018 року [PERSON] було сплачено кредит в сумах 1235,00 грн. та 1498,00грн. Відповідно до витягу про рух коштів [PERSON] від 04.04.2018 року стан рахунку по універсальній картці № 4149439104578541 «закрито». Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Тобто тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк в свою чергу зобов'язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність. Положенням ст.1073 ЦК України встановлено, що у випадку несвоєчасного зарахування коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Отже, положення Цивільного Кодексу передбачає прямий обов'язок банку в разі виявлення незаконного списання коштів повернути їх на рахунок клієнта. Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути незаконно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Доводи позивача про те, що умови договору про обслуговування карткового рахунку він не порушував; терміново проінформував Банк про незаконне використання картки та здійснений переказу коштів, та те що відповідач своєчасно заблокував кредитну картку, неналежно виконував умови договору по обслуговуванню та блокуванню картки для її використання в мережі Інтернет знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про захист прав споживачів» пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в конкретній справі, суд повинен враховувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, стан здоров'я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їхніх життєвих стосунках тощо. Суд приходить\~до висновку\~про те,\~що сума моральної\~шкоди \~в розмірі\~20000\~грн.\~є завищеною\~,але з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500,00грн.. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову.\~ До стягнення з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача [PERSON] слід стягнути безпідставно списані кошти в розмірі 4900грн.00коп. ;3% річних в розмірі 97 грн.47 коп.(4900 грн. х 3% х 242 днів прострочення/365/100); пеню в розмірі 355грн. 74 коп. ( 242 днів прострочення х 3%4900/100), моральну шкоду 500 грн.00коп. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 23,321, 625, 1071,1073, 1167 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial