Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач 20.04.2015 року звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №НАН2АR56440167 в розмірі 517439,30 грн. та судові витрати. В подальшому 22.12.2015 року позивачем уточнено позовні вимоги згідно яких він просить сятягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 450273,45 грн. Свої вимоги позивач згідно уточнених позовних вимог мотивує тим, що відповідно до договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 151935,73 грн. на термін до 13.06.2015 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти дл погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 03.04.2016 року має заборгованість у розмірі 517439,30грн. яка складається з наступного: 64634,70грн. заборгованість за кредитом; 363959,06 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 250,00грн. штраф (фіксована частина); 21429,69грн. штраф (процентна складова). В судові засідання представники позивача не зявлялись, про час та місце проведення засідань повідомляли своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки, надавали заяви про його відкладення в звязку з необхідністю уточнення позовних вимог. Після подачі уточнених позовних вимог представник позивача будучи своєчасно та належним чином повідомленим в судові засідання не зявлявся, заяв про їх відкладення не надавав, причини неявки суду не повідомив. Крім того, в матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] від 12.05.20015 року в якій він просить розглядати справу за відсутності представника позивача та постановити рішення згідно діючого законодавства за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До позовної заяви додано вісі необхідні матеріали. Витребування додаткових доказів не потрібно. Уразі відсутності позивача, просить розглянути справу в заочному провадженні. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судових засіданнях заперечували проти заявлених позовних вимог, просили суд відмовити в їх задоволенні оскільки вони є безпідставними. Позивач пояснила, що дійсно 13.06.2008 року між нею та позивачем було укладено кредитно-заставний договір на отримання кредиту, за яким вона отримала кредит в розмірі 151935,73грн. на термін до 13.06.2015 року. Кредит вона отримала для купівлі автомобіля, який був зазначений в договорі в якості заставного мана. Вказаний автомобіль нею було придбано в той же день 13.06.2018 року. На виконання умов договору позивач щомісяця сплачувала суму в розмірі 3717,00грн. 23.07.2009 року на вимогу банку між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду згідно якої сума щомісячних виплат була збільшена до 4428,28 грн. Всього позивачем в якості погашення кредиту було виплачено позивачу суму в розмірі 114\~714,28 грн. В подальшому відповідач фактично перестала сплачувати кошти позивачу в звязку з їх відсутністю. Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 03.07.2012 року в рахунок погашення заборгованості по кредитно-заставному договору, було обернуто стягнення на предмет застави автомобіль Citroen, модель: С 4, що належить відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на\~\~підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій. Крім того, судом стягнуто з відповідача судові витрати в розмірі 1882,71грн. З зазначеним рішенням суду відповідач погодилась, оскільки у неї не було більше можливості утримувати автомобіль та сплачувати банку кредит. Вказане рішення набрало законної сили ще в 13.07.2012 році, а з заявою до ДВС про його примусове виконання в частині вилучення автомобіля позивач звернувся лише 18.02.2013 року., коли і було викликано з цього приводу відповідача до державного виконавця. Однак, ще задовго до виклику відповідача до ДВС до неї додому приїздив співробітник позивача, який оглядав автомобіль та склав «[PERSON] огляду заставного транспортного засобу» в якому відобразив технічний стан автомобіля та зазначив що показники спідометра складають 135\~370 км. При огляді автомобіля співробітник позивача здійснював фотографування автомобіля та пояснив що поки-що автомобіль буде зберігатися у відповідача. В подальшому за автомобілем ніхто не приїздив та він продовжував зберігатися у відповідача до 14.08.2013 року коли до відповідача знову приїхав працівник позивача разом з державним виконавцем та забрав технічний паспорт на автомобіль, комплект ключів до автомобіля та забрав автомобіль, при цьому знову склавши «[PERSON] огляду заставного транспортного засобу» та «[PERSON] прийому автомобіля» в яких відображено технічний стан автомобіля та зазначено що показники спідометра складають 135\~370 км. Яка подальша доля вилученого автомобіля відповідачу не відомо. При подачі даного позову представником позивача навмисно було приховано факт наявності вище зазначеного рішення суду від 03.07.2012року, яке було виконано. Таким чином, відповідач та її представник вважають позовні вимоги не обґрунтованими, оскільки вже є рішення суду за яким в якості погашення кредиту у відповідача вилучено заставне майно, а тому позивач не мав права звертатися до суду з аналогічними позовними вимогами. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи сторін, вислухавши думку відповідача та представника відповідача, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ПриватБагнк та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір №№НАН2АR56440167 згідно умов якого 13.06.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 151935,73 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.06.2015 року, та в забезпечення виконання зобов'язань відповідач надав в заставу автомобіль Citroen, модель: С 4, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легковий комбі-В, № кузова/шасі: VF7LCNFUC74694736, реєстраційний №: АХ7215ВК, що належить їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право реєстрації транспортного засобу № АХС 118399 від 13.06.2008р. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №НАН2АR56440167 від 13.06.2008р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], стяном на 21.12.2015 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 64634,70грн.; загальна сума нарахованої пені 363959,06 грн., штрафи відповідно до договору: 250,00грн. штраф (фіксована частина); 21429,69грн. штраф (процентна складова), а разом 450273,45 грн. Відповідно до заочного рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 03 липня 2012 року суд вирішив: В рахунок погашення заборгованості в сумі 188270,94 грн. за кредитно-заставним договором № НАН2АR56440167 від 13.06.2008 року звернути стягнення на предмет застави:\~\~автомобіль Citroen, модель: С 4, рік випуску: 2008, тип ТЗ: Легко5вий комбі-В, № кузова/шасі: VF7LCNFUC74694736, реєстраційний №: АХ7215ВК, що належить на праві власності [PERSON] (Харківська область, Богодухівський район, смт. Гути, вул. Первухінська, 67 ІПН [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на\~\~підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій. Відповідно до ст. 60ЦПК України, к ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, в порушення ст. 60 ЦПК України, позивач не довів обставини, на які посилається, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем не знайшов свого відображення в змісті позовної заяви та уточненої позовної заяви, та в наданих позивачем доказах. Крім того, позивач, не прийняв жодних дій по реалізації цього автомобіля, не зменшив суму заборгованості позивача по кредиту, що існувала на момент ухвалення заочного рішення суду від 03.07.2012 року і в подальшому нараховував суму заборгованості без врахування вартості переданого позивачу автомобіля. В результаті таких дій позивача сума боргу відповідача перед позивачем збільшилась з 188270,94 грн. до 450273,45грн, тобто суд вважає що позивач діяв з порушенням ст.13 ч.2 ЦК України, відповідно до якої не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром зловживання правом в інших формах. В той час, твердження відповідача з приводу погашення частини суми кредиту підтверджується наданими нею квитанціями на загальну суму: 114714,45 грн. Також твердження відповідача про вилучення у неї предмету застави автомобіля Citroen С 4 підтверджується «[PERSON] огляду заставного транспортного засобу» та «[PERSON] прийому автомобіля позичальника» від 14.08.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed