Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 січня 2020 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 20.05.2014 року уклала шлюб з відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 775. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось, через сварки, які призвели до поступового погіршення відносин та цього, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинились в 2019 році. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Примирення між ними не можливе. Просить розірвати шлюб та повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, додатково пояснила, що примирення між ними не можливе, це суперечить її інтересам. Просила не надавати часу на примирення та розірвати шлюб між нею та відповідачем, повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечив, просив розірвати шлюб. Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що сторони уклали шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 20 травня 2014 року, актовий запис №775. Від сумісного життя у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що з 2019 року сторони припинили подружні відносини, примирення між ними не можливе, категорично наполягають на розлученні, що вони підтвердили у судовому засіданні. Таким чином, враховуючи, що сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із врахуванням наведеного, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу змінити прізвище позивачу на дошлюбне - « [PERSON] ».

Outcome: approved