Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернувся 20.10.2015 року в суд з цим позовом та з урахуванням його уточнення від 03.11.2015 року в кінцевому просив ухвалити рішення суду, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами по вул. Кірова,87 в м. Котовську Одеської області укладений між ним, [PERSON], та [PERSON], що мав в липня 2015 року та визнати за ним, [PERSON], право приватної власності на цілий житловий будинок з відповідними господарчими будівлями та спорудами по вул. Кірова,87 в м. Котовськ, Одеської області. Підставою цьому зазначав те, що на прохання [PERSON] позичив йому кошти у сумі 50 000 гривень. 01 липня 2015 року відповідач отримав ці кошти та написав розписку, в якій зобов'язався повернути борг не пізніше 01 жовтня 2015 року. В жовтні місяці відповідач пояснив, що борг повернути не має можливості та запропонував доплатити ще 40 000 гривень та придбати у нього житловий будинок по вул. Кірова, 87 в м. Котовськ Одеської області. Він, позивач, погодився з цим, оскільки власного житла не мав. 13 жовтня вони зустрілись з відповідачем у нотаріуса та доплатив [PERSON] кошти у сумі 40 000 грн., а той в свою чергу надав довіреність на ім'я [PERSON] на право продажі будинку, передав документи на нього і ключі від будинку. Але нотаріус в подальшому відмовив у посвідчені цього договору купівлі - продажу будинку у зв'язку з відсутністю належно оформлених документів на земельну ділянку. Відповідач відмовляється вирішувати це питання, не відповідає на дзвінки, ухиляється від зустрічі з для оформлення договору купівлі продажу у нотаріальному порядку. Тому він, позивач, змушений звернутись в суд з цим позовом для захисту свого права власності на придбаний будинок. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов з вище зазначених підстав визнала повністю. Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується згідно ст.691 ЦК України зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Як свідчить із матеріалів справи цілий житловий будинок з відповідними господарськими будівлями й спорудами, що знаходиться по вул. Кірова,87 в м. Котовську Одеської області належать на праві власності [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 19.02.1987 року, посвідченого Котовською держнотконторою за р.№448, зареєстрованого в Котовському МБТІ 03.03.1987 року. Згідно технічного паспорту на цей будинок в натурі є: цілий житловий будинок літ. «Б», загальною площею - 53,5 кв. м, в тому числі житловою - 31,1 кв. м, прибудова літ. «б», тамбур літ. «б-1», літня кухня літ. «в», сараї літ. «В,Г,Е», гараж літ. «З», вбиральня літ. «Д», колодязь літ. «К», ворота №1, огорожа №2-3, вимощення -І, що розташовані на земельній ділянці площею 446 кв.м.. Згідно матеріалів справи прибудинкова земельна ділянка не є власністю відповідача, а перебуває у його користуванні з дня набуття ним права власності на будинок відповідно чинного на той час земельного законодавства, а тому не є предметом цього спору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином відповідач, являючись належним власником спірного будинку, розпорядився ним на свій розсуд, уклавши у липні 2015 року в усній формі з позивачем договір купівлі-продажу цього будинку. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами справи обставин цієї справи, ці обставини також підтверджуються письмовою розпискою відповідача від 01.07.2015 року про отримання від позивача коштів у розмірі 90 000 грн. за продажу ним житлового будинку по вул. Кірова,87 в м. Котовську Одеської області Відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається у письмовій формі, а також підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно ч.І ст.207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Таким чином наявність у справі письмової розписки відповідача від 01.07.2015 року, а також довіреності на право продажі спірного будинку виданої на імя [PERSON], підтверджує факт укладання між сторонами договору купівлі-продажу спірного будинку. Частиною 2 ст.220 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Питання щодо розподілу судових витрат у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог сторонами не заявлено.

Outcome: approved