Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 квітня 2015 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 05 серпня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], народження 13 лютого 2015 року, який проживає разом зі своєю матірю та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з листопада 2014 року проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку не надає, хоча зобовязаний та може надавати таку допомогу, так як працює водієм в Прилуцькому міському відділі Управління СБУ в Чернігівській області та має регулярний дохід. Тому позивач просить суд стягти з відповідача аліменти на утримання їх дитини в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку та на утримання позивача у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, проти сплати аліментів не заперечує, проте, прохає стягти аліменти на утримання сина в розмірі 15% заробітної плати, а на утримання дружини 10%. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2014 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], народження 13 лютого 2015 року, який проживає разом зі своєю матірю в с. Грабарівці Пирятинського району Полтавської області та повністю знаходиться на її утриманні (а.с. 10, 11, 12). Відповідач з листопада 2014 року проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку не надає, хоча зобовязаний та може надавати таку допомогу, так як працює та має регулярний дохід (а.с. 12). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено приписами ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК установлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 84 СК встановлено, що дружина, із якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, із якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При таких обставинах позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач може надавати допомогу як на утримання сина так і дружини. При цьому суд уважає непереконливими доводи відповідача про неможливість сплати аліментів на утримання дитини та дружини в заявленому позивачем розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, із відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved