Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернувся в суд до відповідача [PERSON] із позовом про визначення частки у спільному сумісному нерухомому майні, посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом нерухомого майна, яке належало його матері [PERSON] - ј частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно [PERSON] спадкувала, як дружина після смерті її чоловіка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 45685352 від 7 листопада 2016 року. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом нерухомого майна, яке належало його дідусю [PERSON] - ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] від 17.08.2020 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] від 7 листопада 2016 року. Отже у спільній сумісній власності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 368 ЦК України, без визначення часток знаходиться земельна ділянка розміром 0,2066 га, в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324584000:02:003:0748, вартість якої відповідно до висновку експертно-грошової оцінки складає 81854 грн. На даній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності. Ця обставина підтверджується витягом з державного земельного кадастру НВ 734792822019 від 4 вересня 2019 року про право спільної сумісної власності спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON] на зазначену земельну ділянку, висновком експертно-грошової оцінки. 19 березня 2019 року позивач [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] відповідно до заповіту від 22 листопада 2016 року, в тому числі на частку земельної ділянки розміром 0,2066 га. Із довідки приватного нотаріуса Савчук Ю.В. від 21 липня 2020 року вбачається, що нотаріусом не може бути видане свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на частку земельної ділянки кадастровий номер 7324584000:02:003:0748 в зв`язку з тим, що частка померлої у вказаному вище майні, що належить їй на праві спільної сумісної власності, не виділена, а це є перешкодою у визначенні складу спадкового майна. Позивач просить визначити частку земельної ділянки спадкодавця [PERSON] - ј частки, а відповідно спадкодавця [PERSON] - ѕ частки. Ухвалою Сторожинецького районного суду справу призначено до підготовчого судового засідання на 22 вересня 2020 року. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явились, однак представник направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від його представника надійшов відзив, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення у підготовчому судовому засідання та просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового засідання. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом нерухомого майна, яке належало його матері [PERSON] - ј частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] . Вказане нерухоме майно [PERSON] спадкувала, як дружина після смерті її чоловіка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 45685352 від 7 листопада 2016 року. (а.с. 15-16) Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом нерухомого майна, яке належало його дідусю [PERSON] - ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в [ADDRESS] . (а.с. 10) Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] від 17.08.2020 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] від 7 листопада 2016 року. (а.с. 7, 10) Отже у спільній сумісній власності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 368 ЦК України, без визначення часток знаходиться земельна ділянка розміром 0,2066 га, в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 7324584000:02:003:0748, вартість якої відповідно до висновку експертно-грошової оцінки складає 81854 грн. На даній земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності. Ця обставина підтверджується витягом з державного земельного кадастру НВ 7304792822019 від 4 вересня 2019 року (а.с. 13) про право спільної сумісної власності спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON] на зазначену земельну ділянку, висновком експертно-грошової оцінки. 19 березня 2019 року позивач [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] відповідно до заповіту від 22 листопада 2016 року, в тому числі на частку земельної ділянки розміром 0,2066 га. Із довідки приватного нотаріуса Савчук Ю.В. від 21 липня 2020 року вбачається, що нотаріусом не може бути видане свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на частку земельної ділянки кадастровий номер 7324584000:02:003:0748 в зв`язку з тим, що частка померлої у вказаному вище майні, що належить їй на праві спільної сумісної власності, не виділена, а це є перешкодою у визначенні складу спадкового майна. (а.с. 17) В пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 частиною 1 та 2 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких обставин, та зважаючи на визнання відповідачем позову суд вважає, що позов підлягає у повному обсязі.

Outcome: approved