Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Візінський Василь Васильович, звернувся в суд з позовом до Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 11.05.1988. [PERSON] померла [INFO] . Вона мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її син - [PERSON] , тобто позивач. Згідно довідки Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 23.07.2020 № 733 на час смерті [PERSON] разом з нею проживав і був зареєстрований син - [PERSON] та син - [PERSON] . [PERSON] відмовився від своєї частки майна спадкодавиці - [PERSON] . Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем, [PERSON] , житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] успадкував син - [PERSON] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що невизначені частки між членами бувшого колгоспного двору. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Візінський В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. Чернятинська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності; не заперечує проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що повністю визнає заявлені до нього вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі; від своєї частки у колгоспному дворі у приватній власності якого був житловий будинок за адресою [ADDRESS] відмовляється, на неї не претендує і претендувати не буде. Просить розглядати справу за його відсутності. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11 травня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.1988, встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Із довідки № 732 від 23.07.2020 р., виданої виконкомом Чернятинської сільської ради вбачається, що згідно рішення виконкому Чернятинської сільської ради 1990 року вулицю Суворова було перейменовано на вулицю Чорновола, номери будинків залишились незмінними. Копією довідки про об`єкт нерухомого майна № 43, виданою 10.07.2020 ФОП [PERSON] доводиться, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок в [ADDRESS] ) зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] , згідно свідоцтва на право власності виданого 11.05.88 р. на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради № 11 від 13.01.1988 р.; в ході проведення поточної інвентаризації в [ADDRESS] виявлено, що знесений старий житловий будинок і надвірні споруди, побудовані: житловий будинок, загальною площею 125,2 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м., вбиральня (Б), сарай (В), сарай (Г), комора (Д), літня кухня (Е), до 15.08.1992 р.; дані види робіт не являються самочинними; самочинно зведених будівель немає. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 03.07.2020 встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1991 році. Копія висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП [PERSON] стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] на 04.07.2020 становить 169637 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на [INFO] в господарстві (суспільна група господарства - колгоспника) в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1955 р.н., голова господарства; [PERSON] , 1982 р.н., син; [PERSON] , 1988 р.н., син, що стверджено довідкою № 731 від 23.07.2020, виданою виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Голова колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області у віці 64 років, про що 06.09.2019 складено відповідний актовий запис № 35, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.09.2019 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Те, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.01.1989, відповідний запис № 4 від 21.01.1989. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, 30.08.1981 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 30.08.1981 зроблено відповідний актовий запис за № 23, що стверджено копією про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданого 05.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] помер [INFO] в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області у віці 60 років, про що 17.09.2014 складено відповідний актовий запис № 91. На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1982 р.н., син; [PERSON] , 1988 р.н., син, що стверджено довідкою № 733 від 23.07.2020, виданою виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за закономпісля смерті [PERSON] є її сини: [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач). Спадкоємець першої черги за закономпісля смерті [PERSON] - [PERSON] (відповідач) відмовився від належної йому частки спадкового майна по закону на користь спадкоємця першої черги [PERSON] (позивач), що стверджено копією заяви [PERSON] від 10.02.2020 в спадковій справі № 187/2019 та поданою до суду заявою про визнання позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 187/2019, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. вбачається, що спадкоємець першої черги за законом позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та 17.12.2019 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. Копією Витягу № 58787130 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 17.12.2019 приватним нотаріусом Яшан Р.Р., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65253771 (номер у нотаріуса 187/2019), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині [PERSON] - судом не встановлено. [PERSON] приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р. видано 5 (п`ять) свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 541, 542, 543, 544, 545, на земельні ділянки, площею 1,4029 га, 1,3080 га, 0,1850 га, 0,2657 га, та 0,1284 га, що належали спадкодавцю [PERSON] . До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшан Р.Р. від 21.08.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті мами [PERSON] . Причиною відмови нотаріуса є те, що [PERSON] надано документи, які підтверджують право власності на спадковий житловий будинок видані на ім`я спадкодавця [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити його частку в житловому будинку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved