Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 червня 2015 року звернулась до Кодимського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та коштів на своє утримання у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача до досягнення сином трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем має спільного сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не здатна забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач проживає окремо, ухиляється від надання матеріальної допомоги, не утримує їх, матеріально не забезпечує, хоча зобовязаний це робити та має таку можливість. З цих підстав просила свій позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та коштів на своє утримання у розмірі ? частини місячного доходу (заробітку) відповідача до досягнення сином трирічного віку. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав до суду письмове заперечення (вхідн. №3193/15 від 31.07.2015 року), в якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково та вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у заявленому позивачкою розмірі. Вимоги позивача про \~стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не визнав, вказавши про неможливість сплачувати ці аліменти. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані ними докази та матеріали цивільної справи, суд, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав. Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №425735, видане 05 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Таким чином, відповідач зобовязаний утримувати свого малолітнього сина, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обовязку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення. Крім цього, згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються з моменту предявлення позову. Таким чином, при визначені розміру аліментів, які підлягають сплаті відповідачем, суд враховує зазначені вище обставини і вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі, а на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/8 частини місячного доходу (заробітку) відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial