Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.11.2020р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що вона 15 вересня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини з [PERSON] припинені з 2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Збереження сім`ї неможливо і суперечить їх інтересам. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, згідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, на розірвання шлюбу згоден, та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 15.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецькій області, вбачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 вересня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 663. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримав свій позов, а відповідачка його повністю визнала. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони у справі не проживають однією сім`єю тривалий час, живуть окремо, відносини не підтримують, спільним побутом не пов`язані, обидва бажають розірвати шлюб, у зв`язку з чим суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З`ясувавши фактичні відносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved