Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулися в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пояснивши свою заяву тим, що відповідно до укладеного договору № KRK0RX09300316 від 30.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6924,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконував, у звязку із чим має заборгованість перед Банком в розмірі 48201,35 грн., яку ПАТ КБ « Приватбанк» просить стягнути на свою користь, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. 08.08.2017 року позивач ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся до суду із уточненою позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по відсоткам за прострочену заборгованість по кредитному договору № KRK0RX09300316 від 30.11.2006 року в розмірі 41241,34 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] від 15 вересня 2016 року відкрито провадження по справі з призначенням до судового розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано судді Пустовіт О.Г., в звязку з закінченням терміну повноважень судді Дехти Р.В. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] від 24 квітня 2017 року справу прийнято до у провадження з призначенням до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник адвокат [PERSON]В.В. подав до суду заяву в якій просив розглядати справу в їх відсутність, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, також посилався на письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору №KRK0RX09300316 від 30.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6924,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. [PERSON] зобовязання за вказаними умовами належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач має заборгованість по відсоткам за договором №KRK0RX09300316 від 30.11.2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 03.03.2011 року по 03.03.2016 року у розмірі 41241,34 грн., яка складається з: сума простроченої заборгованості по кредитну х розмір % ставки в день х кількість днів прострочення / 100. Строк прострочення за тілом кредиту за період з 03.03.2011 року по 03.03.2016 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 6646,47 грн, розмір % ставки в день дорівнює 0,34% , а отже, сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає: 6646,47 грн. х 0,34% х 1825 днів прострочення / 100 = 41241,34 грн. Відповідно до положень ст.ст.526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Отже, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто кредитного договору, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов'язків позичальника, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків, комісії. Представник відповідача адвокат [PERSON] у своїх запереченнях наполягав на застосування строків позовної давност, оскільки відповідач отримав кредит на строк 24 місяці з 30.11.2006 р. по 29.11.2008 р., тому строк позовної давності сплив 29.11.2011 року. Статтею 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно зі\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї\~норми початок перебігу позовної\~давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з ч. 1\~ст. 258 ЦК України\~для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5\~ст. 267 ЦК України). Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.\~ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання 29.11.2008 року. Частиною 1\~статті 266 ЦК України\~встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до Умов та правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, які згідно зі\~ ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися судами. Згідно п.3, п. 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача звернувся до суду із письмовою заявою про застосування строку позовної давності, тому за таких обставин, слід відмовити в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed