Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач 27 серпня 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем до 2018 року, мають спільних дітей - [PERSON] , 2011 року народження та [PERSON] , 2013 року народження, відповідач добровільно не надає допомогу на утримання спільних дітей. Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача аліменти у визначеному в позовній заяві розмірі - 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони з 07 серпня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб сторін розірвано рішенням суду від 12.01.2018. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 181, 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійне місце роботи - працює в АТ ДТЕК інженером служби технічного аудиту. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved