Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] ([INFO], [ADDRESS]) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ([INFO], 18030, [ADDRESS]) про зміну розміру аліментів.Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.07.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Черкаському міському відділі РАЦС. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 21.03.2013 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2013 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO], було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2007 року до частини 2 ст. 182 СК України були внесені зміни про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд змінити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2013 року в частині стягнення аліментів і стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісчно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] надала суду заяву про слухання справи без її участі. Також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. А тому, суд на підставі ст. ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON]. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з вимогами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а статтями 11, 12 вказаного Законупередбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Якщо платник аліментів не має доходу взагалі, розмір аліментів обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що на день постановлення даного рішення розмір мінімального розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] , а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги про зміну та збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. На підставі вищевикладеного те

Outcome: approved