Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач 26.12.2018 р. звернувся до суду з позовом в якому просив визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] смт. Антонівка, мотивуючи тим, що йому належить вказана квартира, у якій зареєстровані відповідачі. [PERSON] є його колишньою дружною, а [PERSON] є сином [PERSON] від першого шлюбу. Після розірвання шлюбу позивача з відповідачем ([PERSON]М.) остання зібрала речі та 28.12.2013 року разом зі своїм сином [PERSON] виїхали з квартири та вивезли всі свої особисті речі та речі сина, на даний час місце фактичного перебування відповідачів йому не відоме. Відповідачі не приймають ніякої участі та не несуть витрат по оплаті комунальних послуг та витрат по утриманню квартири. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.02.2019 р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 13.03.2019 року. В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає спільно з позивачем у квартирі №13 з 01.05.2014 року, при її вселенні відповідачі у квартирі не проживали, та їх особистих речей у квартирі немає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] проживали разом з її сином від першого шлюбу приблизно на протязі 7 років. Починаючи з грудня 2013 року вона перестала бачити відповідачів, випадки перешкод у проживання їй не відомі. Суд, заслухав вступне слово позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] смт. Антонівка належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджено договором №7603 купівлі-продажу, який посвідчено на Херсонській Товарній біржі Ізумруд 19.09.2000 р. (арк. справи 8). Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають [INFO] у смт. Антонівка по вулиці Степовій зареєстровані: [PERSON] з 24.01.2003 року, [PERSON] з 09.10.2008 року, [PERSON] з 09.10.2008 року та [PERSON] з 09.09.2017 року (арк. справи 9-10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00021727132 від 20.12.2018 року вбачається, що 23.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (арк. справи 12) Відсутність речей відповідачів та їх не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі маючи обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинив, майно та речі відповідачів в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі не мешкаючи в спірній квартирі з 2013 року, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в\~повному обсязі\~складене 15 березня 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved