Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 02.08.2021 до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти, як на повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що [PERSON] є його рідним батьком. Після розлучення батьків він залишився проживати із матір`ю [PERSON] . Із 01.09.2020 позивач навчається на денному відділенні «Політехнічного фахового коледжу Криворізького національного університету». Всі витрати, пов`язані із навчанням, несе мати позивача [PERSON] . Оскільки у сім`ї мати працює одна, має на утриманні ще неповнолітню дитину, рівень її заробітної плати недостатній для сплати комунальних платежів та утримання та забезпечення фізичного буття сім`ї, а тому позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку батька, який має можливість та зобов`язаний її надавати. За даних обставин за захистом своїх майнових інтересів позивач вимушений звернутись до суду. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивачка та відповідач, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка пред`явлені вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, відзив на позовну заяву не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 08.08.2003 (а.с. 7). Відповідно до довідки від 13.07.2021 №226, [PERSON] є студентом ІІ курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» за спеціальністю «Транспортні технології». [PERSON] наказом про зарахування від 08.09.2020 №153 зарахований на бюджетній основі, термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2023 (а.с. 9). Як зазначено у довідці Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 09.07.2021 №26, [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 №3 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, перебуває на утриманні своєї матері, з якою проживає. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. Отже, з урахуванням викладеного, рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених [PERSON] вимог та можливість стягнення із [PERSON] аліментів на свою користь на своє утримання як сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 02.08.2021 і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved