overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач 19.06.2018 звернувся\~\~до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року в сумі 25123,66 гривень. Боржником було частково сплачено суму боргу в розмірі 2940, 20 грн. Отже загальна сума заборгованості за вказаний період склала 22183,46 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] (місце проживання: [INFO], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року в сумі 22183 (двадцять дві тисячі сто вісімдесят три) гривні 46 копійок та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23905263, відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на її ім*я особового рахунку за період з лютого 2015 року по грудень 2017 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 22183, 46 гривень. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач, 19.06.2018 звернувся\~\~до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з січня 2015 року по грудень 2017 року в сумі 11024,46 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] (місце проживання: [INFO], РНОКПП: [NUMBER]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з січня 2015 року по грудень 2017 року в сумі 11024 (одинадцять тисяч двадцять чотири) гривні 46 копійок та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в звязку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 23902859, відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач [PERSON] згідно відкритого на його ім*я особового рахунку за період з січня 2015 року по грудень 2017 року має заборгованість в сумі 11024, 46 гривень. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.\~Статтею 67 ЖК України\~встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач 19.06.2018 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 01.07.2017 року в сумі 15914, 34 гривень. Просить суд стягнути у солідарному порядку з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]), [PERSON] ([INFO], місце проживання: [ADDRESS]) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, код ЄДРПОУ 32121458) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 01.07.2017 року в сумі 15914 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) гривень 34 копійки та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явилися, відзив на позов не надали, в зв'язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідачів [PERSON] та [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], відповідно до якого їм Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS]. Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] згідно відкритого на їх ім*я особового рахунку за період з 01.10.2014 року по 01.07.2017 року мають заборгованість в сумі 15914. 34 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачам, наявності заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач 19.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 06.06.87 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє спільних дітей, які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що сімейне життя сторін не склалось у зв`язку з діаметрально протилежними їх поглядами на життя і психологічної несумісності. На протязі усього подружнього життя у них відбувались постійні конфлікти, сварки на побутовому грунті, відповідач її постійно морально знищував і ображав, вчиняв домашнє насильство, тому почуття зникли. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач та її представник - адвокат у судове засідання не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомлено. Попередньо позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. За станом на 18.11.19 р. відзиву на позовну заяву до суду не подано. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно фактично, не мають неповнолітніх дітей, але позивач не бажає збереження шлюбу і наданий сторонам строк для їх можливого примирення не дав бажаних результатів, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 06.06.87 р. Мельницькою сільрадою Ковельського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 06.06.87 р., актовий запис № 5. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач 19.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 12.03.13 р.. За час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей:сини Левон, 13 [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що останнім часом сімейне життя сторін поступово погрішилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ставлення сторін до питань сімейного життя і сім`ї суттєво різниться; вони не мають спільних інтересів та перестали бути сім`єю, проживають окремо. Шлюб існує формально. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. За станом на 12.12.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони не проживають спільно фактично, мають трьох спільних неповнолітніх дітей, але обопільно не бажають збереження свого шлюбу і відповідач на даний час проти позову не заперечив, зокрема, засобом подання відзиву на позовну заяву тощо; наданий судом термін для можливого примирення сторін не дав бажаних результатів, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.03.13 р. відділом ДРАЦСу по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельслького МРУЮ Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 12.03.13 р., актовий запис № 92. \~ \~ \~ \~Та обставина, що у сторін є на даний час вказані вище троє спільних неповнолітніх дітей, стверджується копіями свідоцтв про народження останніх. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх неповнолітніх дітей, що мають суттєве значення, а тому шлюб слід розірвати.\~ Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на її користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач 19.07.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 11.02.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу [NUMBER], виданого 11.02.1997 року Авдіївським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, сторони перебувають з 11.02.1997 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 25. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з 2016 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач 19.07.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він з 15.09.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просить суд розірвати їх шлюб. Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та розглядати справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюбу 1-HO №106688, виданого 15.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м.Донецька, сторони перебувають з 15.09.2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 518. Подружжя є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №559379, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції. Суд, на підставі ст. 112 СК України, з'ясувавши дійсні причини позову, те, що шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року, вважає за необхідне розірвати шлюб, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач 19.07.2017 р. звернувся до суду з позовом в якому вказала, що вона з 12.07.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися з відповідачем та припинені. Подальше життя та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Просила суд розірвати їх шлюб. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилися, надали суду заяви, з підтриманням та визнанням позовних вимог та просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №355308, виданого 12.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають з 12.07.2014 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 71. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №624574, виданого 17.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області. Враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, та судом встановлено, що шлюбні відносини припинилися та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач 19.07.2017 р. звернувся до суду із позовною заявою, що була уточнена в судовому засіданні, в якій зазначив, що 2 лютого 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір позики. Відповідач отримав від нього кошти в розмірі 8000 грн., зобовязався повернути їх до 25 серпня 2013 року. Згідно до п.5 цього договору у разі, коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, сума боргу подвоюється. Також 2 лютого 2010 року між ним та відповідачем та ТзОВ «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» був укладений договір застави, відповідно до якого ТзОВ «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» виступає майновим поручителем перед ним. 20 березня 2014 року Залізничний районний суд м.Львова ухвалив рішення, яким стягнув на його користь 16000 грн. 12.08.2014 р. відповідач сплатив 4000 грн. На день звернення до суду відповідач не повернув борг. На підставі ст.625 ЦК просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні та 3 відсотки річних, що становить 62001,29грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та розгляд справи був попереджений належним чином, причина неявки суду невідома, надав письмові заперечення, згідно до яких заперечує укладення договору позики . Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З рішення Залізничного районного суду м.Львова від 21 березня 2014 року з [PERSON] стягнуто 16000 грн. на користь позивача [PERSON] За ст.82 ч.4 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не потребують доказуванню. Відповідачем не надано заперечень, щодо виконання рішення суду. Тому суд приходить до висновку про задоволенню позову, оскільки розрахунок за ст.625 ЦК проведений правильно. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач 19.07.2017 р. звернувся у суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Заявлений позов обґрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, в результаті чого в сімї виникали сварки та непорозуміння. Ці обставини призвели до того, що між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, а їх шлюб носить формальний характер. Просив шлюб розірвати, малолітню дочку залишити проживати з відповідачкою. Ухвалою суду від 31.10.2017 р. провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом пятимісячного строку для примирення. Ухвалою суду 03.04.2018 р. після закінчення визначеного судом строку для примирення провадження у справі поновлено, у справі призначено підготовче засідання. Позивач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу в його відсутності. Відповідачка у підготовче засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути в її відсутності. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14 березня 2002 р., у шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved