overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.06.2021 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов обгрунтовував тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них розійшлися спільні життєві бачення, цінності та інтереси. На даний час шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливе. Шлюб існує формально. Тому просив розірвати шлюб із відповідачем. Позивач\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив шлюб розірвати, а справу розглянути за його відсутності (а.с.29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена\~ належним чином,\~ що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с.27-28). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14.07.2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, свідоцтво серія [NUMBER] , актовий запис №1346 (а.с.6). У даному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] \~ (а.с.7).\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить\~ інтересам сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 24, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.07.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2011 року. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача, оскільки відповідач разом з ними не проживає та добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] , які знаходяться на утриманні позивача. Встановлені судом факти підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб виданого 09.06.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області , актовий запис № 54 (а.с.- 5); копією свідоцтва про народження [PERSON] 17.10.2011 р. виданого 26.10.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с.- 6), копією свідоцтва про народження [PERSON] 18.11.2014 р. виданого 26.11.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області (а.с.- 7), довідкою про склад сімї виданої Виконкомом Тетіївської міської ради від 05.07.2017 року № 4531 ( а.с- 8) . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.09.2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що 25.04.2013 року померла її мати [PERSON], після якої залишилося спадкове майно, а саме будинок за адресою Донецька область, Красноармійський р-н, с.Нововасилівка, вул.. Садова, 31. 23.09.2014 року позивачка вступила в право на спадщину за заповітом. 25.05.2011 року за цією адресою був зареєстрований [PERSON] З липня 2011 року відповідач [PERSON] переїхав за адресою Донецька область, Красноармійський р-н, с. Нововасилівка, вул.. Садова, 8 де мешкає і на теперішній час. Факт не проживання відповідача в будинку за адресою Донецька область, Красноармійський р-н, с.Нововасилівка, вул.. Садова, 31 підтверджується актом обстеження від 03.09.2015 року. Перешкод для проживання відповідача у вказаному будинку позивачка не чинила. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що 25.04.2013 року померла мати позивачки [PERSON] (а.с.6), після якої залишилося спадкове майно, а саме будинок за адресою Донецька область, Красноармійський р-н, с.Нововасилівка, вул.. Садова, 31. 23.09.2014 року позивачка вступила в право на спадщину за заповітом (а.с.7). 25.05.2011 року за цією адресою був зареєстрований [PERSON] З липня 2011 року відповідач [PERSON] переїхав за адресою Донецька область, Красноармійський р-н, с. Нововасилівка, вул.. Садова, 8 де мешкає і на теперішній час. Факт не проживання відповідача в будинку за адресою Донецька область, Красноармійський р-н, с.Нововасилівка, вул.. Садова, 31 підтверджується актом обстеження від 03.09.2015 року (а.с.8). Відповідач не виявляє бажання повернутися у квартиру, в якій він значиться зареєстрованим, не проживає в спірній квартирі без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні будинку, то все це свідчить про те. Що він втратив інтерес до даного житлового приміщення. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.09.2016 року звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстровано 30.11.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 30.11.2005 року складено відповідний актовий запис №3184. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків і спільного проживання подружжя з січня 2016 року. Позивач переконаний, що вони з відповідачем не зможуть відновити нормальні подружні стосунки, відбувся остаточний розпад сімї, подальше формальне збереження шлюбу суперечить його інтересам. Питання поділу спільного майна подружжя вирішить в позасудовому порядку. Спільних дітей у позивача та відповідача немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечив. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась завчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.09.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, з 2012 спільно не мешкають, не спілкуються. Просив розірвати зареєстрований 08.04.2009 шлюб з відповідачем [PERSON] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.09.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була повідомна про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. В матеріалах справи наявна заява від [PERSON] про розгляд справи без її участі та розірвання шлюбу за спільною згодою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 08.04.2009 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , 07.09.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 17.07.2015 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №4. Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя, відсутність порозуміння, втрата почуття поваги та любові, не підтримують фактичних шлюбних відносин біля двох років. Наміру відновлювати шлюбні відносини не мають. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представником [PERSON] через канцелярію суду подано заяву про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу, однак просив суд взяти до уваги, те, що їх неповнолітній син [PERSON] , [INFO] проживає біля нього, а не разом із позивачем. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.07.2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.07.2015 року (а.с.6). Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного, внаслідок чого сторони біля двох років не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Немають наміру відновлювати шлюбні відносини. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 05 березня 1994 року. Від шлюбу сторони мають дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання дітей. Примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. Ухвалою суду від 16.10.2013 року сторонам надано термін на примирення шість місяців і провадження по справі зупинене. Ухвалою від 22 квітня 2014 року відновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 07 травня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і просив задовольнити, на примирення не погоджується, із дружиною у нього спільне життя не склалося, із нею він значний час спільно не проживає, має іншу сім'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, на розірвання шлюбу не погоджується. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 05 березня 1994 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] (а.с.5) та серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, має іншу сім'ю, що є істотною обставиною у даній справі, і хоча відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, але за час, наданий судом для примирення, сторони спільної згоди не дійшли, судом вживались всі передбачені законодавством заходи для збереження сім'ї, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами на даний час свідчать про те, що збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2016 року звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що вищевказана квартира належить їй на праві власності. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, який з 03.12.2014 року у квартирі позивача не проживає. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не несе витрат з утримання житла. В судове засідання позивач не з'явилася подала заяву про те, щоб справу слухали у її відсутності, зазначивши що підтримує позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'являвся повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Позивачу, на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2000 року за реєстровим №5152, належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є колишнім чоловіком позивача, на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/3060/14-ц їх шлюб розірвано. Згідно актів від 29.01.2015 року, 26.02.2015 року, 25.03.2015 року, 29.04.2015 року, 27.05.2015 року, 24.06.2015 року, 27.09.2016 року відповідач не проживає у квартирі позивача за вищевказаною адресою. Відповідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суду не подано доказів та не повідомлено про обставини, які згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду УРСР «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, свідчили б про поважність причин непроживання відповідача за вказаною адресою, чинення йому перешкод у цьому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.10.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 19.10.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 19.10.2013 року (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 грн. щомісячно обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved