Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «Приватбанк» (далі за текстом - [PERSON]) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про рестуктурізацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08 грудня 2014 року [PERSON] отримва кредит в розмірі 74966,82 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувався його умов, внаслідок чого станом на 24 липня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 52658 гривень 18 копійки, з яких: 35788 гривень 93 копійки заборгованість за кредитом, 3930 гривень 16 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом, 12151 гривня 71 копійка заборгованість по комісії за користування кредитом, 787 гривень 38 копійок штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Посилаючись на неналежне виконання кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 52658 гривень 18 копійок, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. Представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи умови\~ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] встановлено, що 08 грудня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про рестуктурізацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 74966 грн.82 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців з 08 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого перед позивачем відповідно до умов кредитного договору станом на 24 липня 2016 року в нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 52658 гривень 18 копійки, з яких: 35788 гривень 93 копійки заборгованість за кредитом, 3930 гривень 16 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом, 12151 гривня 71 копійка заборгованість по комісії за користування кредитом, 787 гривень 38 копійок штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України\~закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено \~ст. 611 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved