Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач 15.09.2014 року звернулась до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб з відповідачем (а.с.1). В обгрунтування вимог позову посилається на наступні обставини. Вона з 18.07.2009 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось із-за систематичних конфліктів через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що почуття любові та поваги один до одного між ними втрачені, тому подальше збереження шлюбу є неможливим. З травня 2014 року шлюбні відносини були припинені. Спільне господарство не ведеться. Крім того, в позові зазначила, що майновий спір буде вирішуватися після розірвання шлюбу, а дитина за домовленістю з відповідачем буде проживати з нею. Позивач у судовому засідані позов підтримала, просила шлюб розірвати. Зазначила, що примирення між нею та відповідачем, у строк наданий судом, не досягнуто. Вказала, що шлюбні відносини остаточно були припинені з серпня 2014 року, а з середини вересня 2014 року вони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги. Впевнена в тому, що їх сім'ю зберегти неможливо. Вказала, що причинами для розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та ставлення відповідача до її дитини від першого шлюбу. Пояснила, що між ними існує майновий спір, який буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Також між ними існує спір і щодо визначення місця проживання дитини, який також буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Пояснив, що примирення, у строк наданий судом, між ними не досягнуто. Причиною щодо розірвання шлюбу вказав відсутність взаєморозуміння. Почуття любові до позивача він не втратив, але на розірвання шлюбу згоден. Зазначив, що між ними існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Між ними є спір і щодо поділу майна, який також буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Вказав, що вони з позивачем проживають окремо з середини вересня 2014 року, а шлюбні відносини остаточно припинилися в листопаді 2014 року. Спільне господарство вони не ведуть. Вислухавши позивача, її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.07.2009 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами остаточно припинені за посиланнями позивача з серпня 2014 року, за посиланнями відповідача - з листопада 2014 року. Причиною цього стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, часті конфлікти з цього приводу. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою суду від 06.11.2014 року сторонам надавався строк на примирення три місяці (а.с.12,13), однак примирення між ними досягнуто не було. Між сторонами наявний майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дитини. Сторони звернулися до суду з приводу цього з відповідними позовами, які будуть вирішуватися окремо, в інших судовий процесах. Враховуючи викладене, обставини справи, суд не вбачає підстав для збереження шлюбу, тому, на думку суду, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved