Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що [INFO] року помер його дід - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту на своє майно не складав. Спадкоємцями І черги за законом були сини покійного [PERSON] та [PERSON] Останній із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, подав до нотаріуса заяву, в якій вказав, що на спадщину після смерті батька не претендує. Інший син [PERSON] помер [INFO] року, тобто до відкриття спадщини. Вказав, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його внук [PERSON], позивач по справі, який користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в їх відсутності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 097760 року (а.с.8). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіту на своє майно не складав, що підтверджується відсутністю даного документу в матеріалах спадкової справи №409/2016, що знаходиться в провадженні державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори, яка була оглянута та досліджена в судовому засіданні. Оскільки спадкодавець заповіту не складав, то спадкування майна спадкодавця здійснюється за законом на загальних підставах в порядку черговості, передбаченому ст.1261 ЦК України. Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дружина померлого [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно довідки виконавчого комітету Горішьошерівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2003 від 20.12.2016 (а.с.16) та у відповідності до ст. 1261 ЦК України право на спадкування за законом в І чергу мав син спадкодавця [PERSON], 1968 р.н., який у відповідності до ст.1273 ч.1 ЦК України відмовився від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, про що подав заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ч.1 ЦК України, а саме: спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] не скористався своїм правом на отримання спадщини, як спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадщині, не прийняв спадкове майно у встановлений законом строк, подав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини, тому він не є учасником даних спадкових правовідносин. Інший син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця успадковують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадщину після смерті сина спадкодавця [PERSON] прийняв його син [PERSON], тобто позивач по справі, та отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після його смерті, а саме грошові вклади в банку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі №264 (а.с.18). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №651, яка знаходиться у провадженні державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори. З огляду на вищезазначене та у відповідності до ст.1266 ЦК України вбачається, що позивач має право претендувати на спадщину після смерті діда - [PERSON], яка належала б за законом його батькові - [PERSON], якби він був живим на час відкриття спадщини. Факт родинних відносин, як батька та сина, між [PERSON] та [PERSON], а також факт родинних відносин, як батька та сина, між [PERSON] та позивачем підтверджується рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.02.2017 року (а.с.20). Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. На виконання вимог ст.1269 ЦК України позивач звернувся до державного нотаріуса Заставнівської нотаріальної контори з метою оформити свої спадкові права після смерті діда, в зв'язку з чим було заведено спадкову справу №409/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45712279. Проте державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.24), оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.05.2017 року, яке набрало законної сили 23.05.2017 року, позивачу було визначено додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви по прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року (а.с.25-26). У вказаний у рішенні строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда, проте нотаріус знову йому відмовив у видачі згаданого свідоцтва, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 27). Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується довідкою виконкому Горішньошеровецької сільської ради №275 від 30.06.2017 року (а.с. 28), випискою із по господарської книги №11 Горішньошеровецької сільської ради народних депутатів (а.с.31-32), обліковою карткою об'єкта по господарського обліку (а.с.33-35), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №340 від 20.12.2016 року (а.с.36), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10-13). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Згідно довідки виконкому Дорошовецької сільської ради №275 від 30.06.2017 року (а.с.28), облікової картки об'єкта по господарського обліку (а.с.33-35), довідки-характеристики Заставнівського РБТІ №340 від 20.12.2016 року (а.с.36) житловий будинок розташований по [ADDRESS] Заставнівського району Чернівецької області побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-13). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №340 від 20.12.2016 року (а.с.36) його вартість становить 162007 (сто шістдесят дві тисячі сім) гривень 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241,1266, 1273, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved