Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Болінський С.С., звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником машиномісця № [NUMBER] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . У лютому 2019 року йому стало відомо про те, що ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.12.2018 у справі № 654/3782/18 було затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , за умовами якої право власності на належне йому вищевказане нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перейшло до [PERSON] 10.12.2018 державним реєстратором філії КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» Ісаєвим В.В. право власності на належне позивачу нерухоме майно було зареєстроване за [PERSON] на підставі вищевказаної ухвали суду. Постановою Херсонського апеляційного суду від 16.04.2019 вищевказану ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.12.2018 було скасовано як протиправну та незаконну, справу передано на розгляд до іншого суду. Крім того, під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 654/3782/18 йому стало відомо про те, що державним реєстратором філії КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» Ісаєвим В.В. 17.11.2018 проведено державну реєстрацію права власності на машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 03.10.2008 № 439, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєва О.А. Разом з тим, вказані реєстраційні дії здійснено реєстратором Ісаєвим В.В. , який відсутній у переліку акредитованих реєстраторів, які мають право вчиняти реєстраційні дії. Крім того, на витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься печатка Філії КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси», проте код ЄДРПОУ, вказаний на цій печатці, відсутній в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За даними Єдиного реєстру нотаріусів, відомості про нотаріуса Матвєєва О.А. , який нібито видав свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 03.10.2008 № 439, яке, в свою чергу слугувало підставою для реєстрації права власності на спірне нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , за [PERSON] , відсутні. Більш того, з відповідей відділу примусово виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вбачається, що в період 2007-2009 років жодних торгів щодо майна позивача не відбувалося, майно не реалізовувалося. Таким чином, реєстрація права власності на належне йому нерухоме майно відбулася спочатку за [PERSON] , а потім за [PERSON] з порушенням закону, на підставі підроблених документів та особою, яка не мала права на проведення реєстраційних дій. З зазначених підстав позивач просить суд: 1) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 44120343 від 19.11.2018 в частині машиномісця [ADDRESS] та виключити його з опису об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомості № 1697601780000; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 44521937 від 10.12.2018 в частині машиномісця [ADDRESS] та виключити його з опису об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомості № 1697601780000; 3) зобов`язати Міністерство юстиції України провести державну реєстрацію скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 44120343 від 19.11.2018 та 44521937 від 10.12.2018 в частині машиномісця № [NUMBER] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та виключити його з опису об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомості № 1697601780000. Ухвалою судді від 13.08.2019 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідача - Міністерства юстиції України, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 19.09.2020 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог до Міністерства юстиції України заперечував, зазначивши, що міністерство не є суб`єктом державної реєстрації та не має відповідних повноважень щодо здійснення реєстраційних дій. Представник третьої особи - ПАТ «Трест Київміськбуд - 1», у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. За Договором інвестування у нерухомість та управління майном № 116/183 від 13.01.2006 позивачем у власність придбано машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивачу на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 1632-С/НП від 22.09.2008 видано відповідне свідоцтво про право власності від 26.09.2008 (а.с.31), яке зареєстроване в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 16.10.2008. Таким чином, вперше право власності на нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 16.10.2008 на підстав свідоцтва про право власності від 26.09.2008 за позивачем [PERSON] . В матеріалах справи міститься Витяг № 145906262 від 19.11.2018 з Реєстру права власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що право власності на належне позивачу нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , державним реєстратором філії КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» Ісаєвим В.В. зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 03.10.2008 № 439, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєвим О.А. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44120343 від 19.11.2018). З відповіді відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 09.04.2019 за вих. № 11393-33-19/20-1-24 вбачається, що у відділі на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 32885579 про стягнення заборгованості з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» (яке виступало стороною у договорі інвестування у нерухомість та управління майном, укладеному з [PERSON] 13.01.2006 та на підставі якого останній придбав у власність спірне нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] ), проте щодо належного позивачу нерухомого майна - машиномісця № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , площею 21,5 кв.м, заходи примусової реалізації нерухомого майна у червні 2007 року, жовтні 2008 року, січні, вересні, грудні 2009 року та серпні 2012 року не здійснювалися. В матеріалах зведеного виконавчого провадження відсутні документи, за якими переможцем торгів з реалізації зазначеного нерухомого майна визнавався [PERSON] . Тобто, 19.11.2018 повторно зареєстровано право власності на нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 21,5 кв.м, незважаючи на те, що вказане майно вже належало на праві приватної власності позивачу [PERSON] та не вибувало з його фактичного володіння та користування. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.12.2019 у справі №654/3782/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] та ін. про стягнення грошових коштів було затверджено мирову угоду, за якою право власності на належне позивачу нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 21,5 кв.м, в рахунок погашення заборгованості, перейшло до [PERSON] . На підставі вказаної ухвали суду від 06.12.2018 державним реєстратором філії КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» Ісаєвим В.В. 10.12.2018 зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно за [PERSON] . Тобто втретє було зареєстровано право власності на нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 21,5 кв.м, яке з 2008 року перебуває у власності позивача та не вибувало з його фактичного володіння та користування. В подальшому, постановою Херсонського апеляційного суду від 16.04.2019 вищевказану ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.12.2018 року скасовано. У постанові судом апеляційної інстанції встановлено факт порушення права позивача [PERSON] як власника об`єкта нерухомого майна - машиномісця № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що реєстрація права власності на нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] здійснювалася державним реєстратором Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Аквабіоресурси» м. Київ Ісаєвим В.В., проте за даними відкритих джерел останньому Наказом Міністерства юстиції України № 3466/5 від 07.10.2018 тимчасово заблоковано доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строком на 6 місяців. За офіційними даними сайту Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/spysok-akred-sdr) КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси», 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 26, скасовано акредитацію 21.11.2018. Крім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) відокремлений підрозділ КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» (ЄДРПОУ 02467156) - Філію КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» (ЄДРПОУ 42105584), закрито 29.10.2018 (номер запису 13491040018000373). Таким чином, державний реєстратор Ісаєв В.В. у листопаді 2018 року не мав права вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна, у тому числі з приводу машиномісця № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке належить позивачу [PERSON] , оскільки йому був заблокований доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а філію КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси», м.Київ на час вчинення ним реєстраційних дій закрито, а через два дні після проведення державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] скасовано й акредитацію КП Київської обласної ради «Аквабіоресурси» на здійснення реєстраційних дій з нерухомим майном. Підставою для проведення реєстраційних дій стало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів № 439 від 03.10.2008 року, нібито видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матевєєвим О.А., проте згідно даних з Єдиного реєстру нотаріусів (https://ern.minjust.gov.ua/pages/notary.aspx?search=name), нотаріус з такими прізвищем та ініціалами відсутній. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Відповідно до ст. 5 Закону право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Статтею 6 Закону передбачено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За пунктами 4 та 10 частини 1 статті 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди. Згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстратор відмовляє в проведенні реєстраційних дій, зокрема, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, якщо під час проведення державної реєстрації прав у державного реєстратора виникає сумнів щодо справжності поданих документів, такий державний реєстратор зобов`язаний повідомити про це правоохоронні органи. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником нерухомого майна може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності в іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). З огляду на вказані обставини суд приходить до висновку про те, що реєстрацію права власності на належне позивачу нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] та [PERSON] здійснена з порушенням вимог діючого законодавства, на підставі документів, легітимність яких викликає сумніви з підстав викладених у позові, які підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачами, реєстрація права власності за відповідачами здійснена особою, яка не мала права на здійснення реєстраційних дій. У зв`язку з викладеним, суд, не змінюючи предмет та підстави позову, приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно - машиномісце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицію, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 № 915/127/18. Разом з тим, вимоги в частині зобов`язання Міністерства юстиції України провести державну реєстрацію скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 44120343 від 19.11.2018 та 44521937 від 10.12.2018 в частині машиномісця № [NUMBER] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та виключити його з опису об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомості № 1697601780000, задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з підпунктом 3 пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України від 26.11.2015 № 834-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30 квітня 2016 року. Забезпечення здійснення зазначених функцій і повноважень покладено на Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 квітня 2016 року № 261 «Про затвердження Положення про Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», яким у зв`язку з децентралізацією повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також відповідно до рішення ради від 14 квітня 2016 року № 319/319 « Про утворення Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з 1 травня 2016 року здійснюються повноваження з реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (та інших реєстраційний дій). Крім того, відповідно до чинного законодавства у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень повноваження щодо вчинення реєстраційних дій стосовно об`єктів нерухомого майна мають також акредитовані суб`єкти державної реєстрації та приватні нотаріуси. Отже, після 30.04.2016 Міністерство юстиції не є суб`єктом державної реєстрації і не має повноважень щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій, зокрема, на підставі рішення суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача у дольовому порядку судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1536,80 грн., з кожного по 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial