Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач 12.07.2017 звернулася до суду з позовною заявою та просила розірвати шлюб укладений з відповідачем по справі та зареєстрований 22.09.2015 виконкомом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис 14. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на шлюб та сімю. Майновий спір та спір щодо проживання дитини, сина [PERSON], [INFO] на даний час між сторонами відсутній. Сторони проживають окремо, шлюбно-сімені стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть та єдиного бюджету не мають. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.20). Відповідач до суду не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с.15,19). Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2015 виконкомом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис 14 (а.с.4). Зі свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 313998 від 22.09.2015 вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище «Доценко» на «Козлова» (а.с.4). 24.09.2013 у сторін народився син [PERSON] (а.с.6). Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, єдиного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач не зявився та свою думу не висловив. Майновий спір та спір щодо проживання дитини на даний час між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Аналізуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає за необхідне шлюб зареєстрований 22.09.2015 виконкомом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 14 розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Козлова». Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved