Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] (в особі представника адвоката Ліпаткіної Е.В.) звернулася до\~суду з\~позовом в\~якому просить:\~1) визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] ; 2) стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є її рідним братом по лінії матері. 27.02.2007 на підставі договору дарування вона отримала у власність житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 02.11.2010 в своєму будинку вона зареєструвала [PERSON] за його проханим. [PERSON] за цією адресою не мешкає. Постійне фактичне місце проживання відповідача їй невідоме, оскільки відповідач пиячить та бродяжить по різних адресах. Останнє відоме фактичне місце проживання - у селі Банівка Приморського району. Перешкод з її боку, як власниці будинку, в користуванні відповідачем житловим приміщенням не утворювалось, він за власним бажанням пішов з місця своєї реєстрації ще у травні 2012 року та не став більше проживати за своєю адресою реєстрації. Тобто, 9 років відповідач не мешкає за адресою: [ADDRESS] , за місцем своєї реєстрації, тобто у її будинку. Коли у повсякденному житті виникає питання про кількість проживаючих у будинку, відповідач зараховується як особа, яка проживає у будинку. Це створює для неї зайвих труднощів, оскільки це її власність та вона має право розпоряджатися нею на свій власний розсуд. Зокрема, вона позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, оскільки доходи відповідача повинні враховуватися при її обчисленні, тому отримати субсидію вона не може, враховуючи відсутність у неї можливості надати доходи відповідача. Таким чином, право користування житловим приміщенням відповідач втратив з огляду на неповажні причини його відсутності більше 9 років, тобто понад 12 місяців поспіль. Вона не має можливості звернутися до відповідача, оскільки його місце проживання їй невідоме. Зазначене рішення суду їй необхідно для зняття з реєстрації відповідача та подальшої можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.21). Відповідач [PERSON] про причини неявки суду не повідомив, його виклик було опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pm.zp.court.gov.ua/sud0822 (а.с.20). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , на підставі договору дарування від 27.02.2007, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,11). У домовій книзі для прописки осіб, проживаючих в будинку [ADDRESS] , значиться зареєстрованим з 02.11.2010 [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). Згідно довідки з місця мешкання № 2581 від 01.10.2021, наданої Виконавчим комітетом Приморської міської ради Бердянського району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , 1977 року народження, з братом [PERSON] , [INFO] , який не мешкає за даною адресою (а.с.5). Комісія, утворена відповідно до розпорядження голови Приморської міської ради від 10.09.2021 № 227/3 «Про створення комісії з обстеження домоволодіння [ADDRESS] , для складання акту обстеження по виявленню факту не проживання громадян» провела обстеження домоволодіння [ADDRESS] . За результатами якого 24.09.2021 складено акт про те, що за даною адресою мешкає [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] . З тверджень [PERSON] її брат [PERSON] з травня 2012 року не мешкає за даним домоволодінням, а проживає в с. Банівка. Крім того, даний факт підтвердила сусідка [PERSON] та додатково пояснила, що [PERSON] не мешкає за вищевказаною адресою близько п`яти років, іноді він з`являється з нетривалими візитами (а.с.6,9). Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405\~ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку також зареєстрований відповідач [PERSON] , який 9 років не проживає за вказаною адресою, не користується житлом та ніяких витрат що передбачені ст. 156 ЖК України, на його утримання та сплаті комунальних послуг він не несе. Тому суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу, і повинен бути визнаний таким, що втратив право користування даним житлом. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 908 грн. (а.с.1).

Outcome: approved