Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

\~Позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, в обґрунтування якого зазначив, що 06 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про отримання позивачем кредиту у сумі 40\~000,00 доларів США для споживчих цілей із терміном погашення до 05 серпня 2022 року. Позивач зазначає, що право власності зазначених коштів на нього не перейшло, валютний рахунок на який би поступали 40 000, 00 доларів на її імя не відкривався, і взагалі, вважає, що банк не міг здійснювати операції з валютними коштами. Вказуючи на це, позивач звернувся до відповідача з запитом від 06.07.2015 року та просив надати з питань у ньому зазначених, зокрема з приводу діяльності банку повязаної зі здійсненням валютних операцій, але відповіді на свій запит не отримав. Посилаючись на вказані обставини, на положення\~Цивільного Кодексу України, позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на його запит протиправної та зобовязати банк надати позивачу інформацію на запит від 06.08.2015 року. В судове засідання позивач та її редставник [PERSON] не зявились, представник надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням наданих письмових заперечень, в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] Банку України в судове засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення, справу просив розглядати за відсутності представника НБУ на підставі наданих пояснень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення\~( ч. 1\~ст. 179 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Судом достовірно встановлено, що відповідно до копії договору про надання споживчого кредиту № 11169754000 від 06.08.2007 року між сторонами по справі (АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON]М.) було укладено кредитний договір про надання позивачу 40\~000,00 доларів США. (а.с. 6-8) Згідно копії запиту про надання інформації від 06.08.2015 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON] звернувся до відповідача із запитом про інформацію та просив надати йому інформацію, що стосується укладеного між [PERSON] та ПАТ «Укрсиббанк» договору № 11169754000. (а.с.9) Як вбачається з матеріалів справи до зазначеного запиту на підтвердження своїх повноважень [PERSON] було надано довіреність від [PERSON] від 09.07.2013 року. (а.с.10) Відповідно до копії відповіді на запит від 26.08.2015 року вих. № 30-21/40564 ПАТ «УкрСиббанк» посилаючись на\~ЗУ «Про банки та банківську діяльність»\~стосовно порядку розкриття банківської таємниці відмовив [PERSON] в наданні інформації в звязку з відсутністю на те правових підстав. Відповідно до положень\~статті 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Статтею 1003 Цивільного Кодексу України\~встановлено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. З аналізу зазначених норм вбачається, що повноваження представника особи чітко встановлюються довіреністю, представник має право на вчинення тільки тих дій від імені довірителя, які передбачені довіреністю. З огляду на викладене, приймаючи до уваги змість довіреності від 09.07.2013 року, яка була надана до запиту на інформацію і визначала повноваження [PERSON], який підписав запит від 06.08.2015 року, остання не містила інформації щодо надання [PERSON] повноважень на отримання інформації, яка містить банківську таємницю стосовно [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що відповідач в наданні відповіді на запит правомірно послався на\~ЗУ «Про банки та банківську діяльність»\~стосовно порядку розкриття банківської таємниці. З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення\~статті 3 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в звязку з тим, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку банку на отримання інформації і за для реалізації права на інформацію позивач не позбавлений можливості самостійно звернутися до банку з відповідною заявою, або ж через свого представника, повноваження якого будуть належним чином підтвердженні згідно вимог\~Цивільного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed