overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 березня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 13 жовтня 2007 року між позивачем , [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , про що складено відповідний актовий запис № 1036 . З відповідачем вона шлюбні відносини фактично припинили, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. На теперішній час вона бажає з відповідачем шлюб розірвати й на примирення не згодна, тому що вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, позивач просить судрозірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач до судового засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На позовних вимогах наполягала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився , однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13 жовтня 2007 рокуміж [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2007 року, актовий запис №1036 (а.с. 4 ). Шлюбні відносини сторони фактично припинили , з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з подружжя різні погляди на життя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідача неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу, залишивши прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 березня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] його баби [PERSON], посилаючись на пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини через те, що йому не було відомо про неприйняття спадщини в установлений законом строк спадкоємцем першої черги - донькою померлої, [PERSON], оскільки він з 2011 року проживав у м.Миколаєві, тоді як спадщина відкрилась у Березанському районі Миколаївської області. У підготовче судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Березанської селищної ради Миколаївської області у підготовче засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з'явилась, надала заяву про згоду з позовними вимогами та розгляд справи без її участі. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що, відповідно до матеріалів позовної заяви, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, зважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.1272 ЦК України є підставою для визначення позивачеві додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 вересня 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В якому прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини [PERSON],[INFO], оскільки [PERSON]. добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову . Судом встановлено, що сторони з 27 грудня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Батьками [PERSON],[INFO], є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 21 серпня 2009 року. За адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою №2780 від 29 вересня 2014 року КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір»ю. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає недостатньо. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд, зваживши на обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь матері дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред'явлення позову 29 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 вересня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, спільне господарство не ведеться майже рік. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Вергелес) [PERSON], [INFO], з 17 червня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 грудня 2014 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що подружнє життя не склалося, сімейні стосунки припинилися. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала, також просила суд розірвати зареєстрований з позивачем шлюб. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 04 липня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 грудня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та побут. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 20 жовтня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 грудня 2018 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем [PERSON] 17 лютого 2017 року шлюб. Ухвалою від 02 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 06 лютого 2019 року. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в поданій до суду заяві зазначив, що позов визнає. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 200 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Агамалян) [PERSON], [INFO], з 17 лютого 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 жовтня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 31 березня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю, постійними сварками. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, зловживає алкогольними напоями та вдається до фізичного насильства, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейним відносин між іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Фактичні сімейні відносини між подружжям припинені. Спільне господарство не ведеться. Тому позивач уважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Спір про розподіл майна між подружжям відсутній. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд уважає, що особисті пояснення відповідача в судовому засіданні необов'язкові, справа може бути розглянута в його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони знаходяться у шлюб, зареєстрованому виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, з 31 березня 2006 року, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], народження [INFO] та дочку [PERSON], народження [INFO] (а.с. 3). Спільне життя подружжя не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю, постійними сварками, зловживання відповідача алкогольними напоями, застосування фізичного насильства. Сімейні відносини між подружжям припинені в липні 2012 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Примиритись позивач з відповідачем не згодна. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам обох сторін, інтересам їх дітей. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що з 22 жовтня 2003 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований у виконкомі Басівської сільської Ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 06. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, в наслідок яких їх сім'я розпалась і відновити її неможливо. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, з 22 жовтня 2015 року проживають окремо. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач до суду також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2003 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 жовтня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 06.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що у них склались різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого постійно виникають непорозуміння. У зв`язку з цим шлюбні відносини між ними практично припинились, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 06 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1439 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільської міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін народилися діти син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 04.10.2010 року та серії [NUMBER] від 16.05.2014 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved