Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 березня 2019 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що є власником 48/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку крім неї зареєстрована відповідач [PERSON] Відповідачка була зареєстрована у вказаному будинку по її проханню, проте у будинку ніколи не проживала та не проживає по даний час, особистих речей у будинку не має, але добровільно знятися з місця реєстрації відмовляється. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Судові виклики повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання» та «За зазначеною адресою не проживає». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 48/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2012 року, справа №1516/5036/2012, та додаткового рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2012 року, справа №1516/5036/2012. З 06.09.2013 року відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в цьому житловому будинку. Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку не проживає підтверджується довідкою голови квартального комітету від 02.01.2019 року, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не мешкає з 2013 року. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , є формальною, без наміру її фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вона втратила право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинила користування вказаним будинком та переселилась на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391\~ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин, тому вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Отже, рішення суду про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved