Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» (код 09323408, р/р 37395905 в ОПЕРВ в філії-Кіровоградське облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 323475) нанесені збитки в сумі 411774,99 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00грн., як з винної сторони. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10.04.2008 року між філією Кіровоградське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №173, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 55790,61 (пятдесят пять тисяч сімсот девяносто) доларів США 61 цент, на 84 місяці, термін остаточного погашення кредиту 10 квітня 2015 року, з відсотковою ставкою 12,5% річних, відповідно до п.п. 1.1., 1.5.1.1 кредитного договору. Відповідно до п. 1.3 кредит був наданий шляхом перерахування коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за автомобіль Nissan згідно документу: договору купівлі-продажу від 03.04.2008р. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, було укладено договір застави автомобіля №2202 від 10.04.2008р., предметом якого став автомобіль Nissan Pathfinder, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Кредит з 2009 року не сплачується, заборгованість не погашена. 17.05.2011р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №202874. Старшим слідчим Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №42013220000000136 від 13.05.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України. В даному кримінальному провадженні філію Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» було визнано потерпілим. Згідно довідки №14/01-07/456 від 06.05.2015р., станом на 15.07.2013р. заборгованість за кредитом [PERSON] становить 411774,99грн. Позивач вказує на те, що вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19.05.2014р. (справа № 616/597/13-к, провадження №1-кп/616/1/14) [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Матеріалами кримінального провадження встановлено та доведено вироком Великобурлуцького районного суду Харківської від 19.05.2014р. що відповідач, будучи службовою особою правоохоронного органу (старший інспектор відділу митного оформлення «Чугунівка» митного поста «Купянськ» - наказ на призначення №66 від 30.05.2010р.), який уповноважений відповідно до своєї посадової інструкції старшого інспектора здійснювати митний контроль та митне оформлення транспортних засобів, товарів, особистих речей, що переміщуються через кордон України, через неналежне виконання своїх службових обовязків, не перевірив достатні підстави для виїздів за межі митної території України автомобілів іноземного виробництва, в тому числі Nissan Pathfinder, 2008 року випуску, який знаходиться в заставі АТ «Ощадбанк». В період з 01.08.2011р. по 02.08.2011р. старший інспектор Курило М.І., перебуваючи на добовому чергуванні у відділі митного оформлення «Чугунівка» митного поста «Купянськ», з використанням особистої печатки №85, проявивши службову недбалість до наслідків проведення митного контролю, поставив до контрольного талону відмітку про проходження митного контролю автомобіля марки Nissan Pathfinder, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та вніс недостовірні дані до автоматизованої системи «Інспектор 2006» про виїзд за межі митної території України [PERSON], який на час перетину автомобілем державного кордону вже помер, чим фактично дозволив виїзд вказаного автомобіля під керуванням іншої особи з митної території України, який перебував у заставі АТ «Ощадбанк», чим створив умови для унеможливлення звернення заставного майна на користь банку. Заявник зазначає, що своїми діями [PERSON] наніс збитки Банку на суму 411774,99 грн. (дана сума визнана вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19.05.2014р.). Відповідно до п. 51 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07.09.1998р., яка діяла на час перетину кордону, виїзд автотранспортного засобу за кордон України під керуванням особи, яка не є його власником, допускався лише за наявності у такої особи тимчасового свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу для виїзду за кордон на її імя, таке свідоцтво на автомобіль Nissan Pathfinder, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], не оформлялось. Таким чином [PERSON], через неналежне виконання своїх службових обовязків та несумлінне ставлення до них, в порушення вимог посадової інструкції, Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затверджених спільним наказом Державної митної служби України та Державної прикордонної служби України №505/642 від 11.06.2008р. поставив відмітку у контрольному талоні про проходження транспортним засобом митного контролю, вніс до системи «Інспектор 2006» недостовірні дані, які стали підставою для безперешкодного виїзду за кордон вказаного автомобіля, що перебував у заставі АТ «Ощадбанк». А тому позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в сумі 411774,99 грн. підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та невідповідність позову вимогам чинного законодавства України, надавши письмові заперечення. Заслухавши відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 10.04.2008 року між філією Кіровоградське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та гр. [PERSON] було укладено кредитний договір №173, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 55790,61 (пятдесят пять тисяч сімсот девяносто) доларів США 61 цент, на 84 місяці, термін остаточного погашення кредиту 10 квітня 2015 року, з відсотковою ставкою 12,5% річних, відповідно до п.п. 1.1., 1.5.1.1 кредитного договору. Відповідно до п. 1.3 кредит був наданий шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку Позичальника, зарахування за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів в національній валюті з поточного рахунку Позичальника, для здійснення оплати за автомобіль NISSAN за договором купівлі-продажу №8 від 03 квітня 2008 року, укладеним між Позичальником та продавцем транспортного засобу. (а.с. 7-10) В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, було укладено договір застави автомобіля №2202 від 10.04.2008р., предметом якого став автомобіль Nissan Pathfinder, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 11-14) Крім того, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору 14.04.2008 року між [PERSON], [PERSON], яка є колишньою дружиною [PERSON] (а.с. 91) та ВАТ «Державний ощадний бак України» в особі начальника філії Кіровоградське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] було укладено тристоронній договір поруки №243, відповідно до якого [PERSON] зобовязалась відповідати по зобовязаннях за кредитним договором №173 від 10.04.2008 року солідарно та у тому ж обсязі, що і [PERSON] Починаючи з 10.10.2008 року [PERSON] припинив сплачувати основний борг та відсотки за користування кредитом, у звязку з чи у нього виникла заборгованість перед Банком. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2009 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено. Стягнуто солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту станом на 18.11.2009 року в сумі 479537,36 грн. та 1820 грн. судові витрати. (а.с. 82-83) 01.02.2010 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-5200, виданого Кіровським районним судом м. Кіровоград про стягнення боргу в сумі 481357,36 грн. зі [PERSON], що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 80) Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровоград від 25 листопада 2010 року було оголошено розшук боржника [PERSON] (а.с. 65), а постановою державного виконавця Кіровського відділу ДВС Кіровоградського міськрайонного управління юстиції від 03.11.2010 року в рамках примусового виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення зі [PERSON] боргів на користь юридичних, фізичних осіб та держави оголошено розшук вісьмох автомобілів, що належать [PERSON] (а.с. 63, 65-66) Як вбачається з листа начальника відділу ДВС Кіровоградського міськрайонного управління юстиції від 18.06.2015 року №33104, вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що майно боржника, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, у звязку з чим 18.02.2011 року на підставі п.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, з розясненням права на повторне предявлення виконавчого документа у межах наданого строку. Станом на 18.06.2015 року виконавчий документ повторно до відділу не надходив. (а.с. 55) 17 травня 2011 року [PERSON]Г помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 202874 від 14 травня 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополь Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. (а.с. 15) Вироком Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19 травня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах митної служби України, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України від 08.04.2014 року [PERSON] від призначеного основного і додаткового покарання звільнено. Як встановлено даним вироком суду, [PERSON], будучи призначеним наказом №66 від 30.05.2010 р. т.в.о. начальника Харківської обласної митниці на посаду старшого інспектора відділу митного оформлення «Чугунівка» митного поста «Купянськ», маючи спеціальне звання інспектора митної служби 3 рангу та відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» будучи службовою особою правоохоронного органу, який відповідно до службових обовязків уповноважений відповідно до п.2.1 посадової інструкції старшого інспектора здійснювати митний контроль та митне оформлення транспортних засобів, товарів, особистих речей, що переміщуються через кордон України, через неналежне виконання своїх службових обовязків не перевірив достатні підстави для виїздів за межі митної території України автомобілів Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер [NUMBER], Nissan Pathfinder, державний реєстраційний номер [NUMBER], Тоуоta Land Cruiser Prado, державний реєстраційний номер [NUMBER], при наступних обставинах. 10.04.2010 р. між філією Кіровоградське обласне управління Державного ощадного банку України та гр-ном [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній передавав у заставу належне йому на праві власності майно автомобіль марки Nissan Pathfinder, державний реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] помер, на момент смерті сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складала 479537,36 грн. У період часу з 09 год. 01.08.2011 року до 09 год. 02.08.2011 року старший інспектор Курило М.І., перебуваючи на добовому чергуванні у відділі митного оформлення «Чугунівка» митного посту «Купянськ», з використанням особистої печатки №85, проявивши службову недбалість до наслідків проведення митного контролю, поставив до контрольного талону відмітку про проходження митного контролю автомобіля марки Nissan Pathfinder, державний реєстраційний номер [NUMBER] та вніс недостовірні дані до автоматизованої системи «Інспектор 2006» про виїзд за межі митної території України гр-на [PERSON], який на час перетину автомобілем державного кордону вже помер, чим фактично він дозволив виїзд вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] з митної території України, який перебував у банківській заставі, чим створив умови для унеможливлення звернення заставного майна на користь банку. Відповідно до п.51 Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07.09.1998, яка діяла на час перетину кордону виїзд автотранспортного засобу за кордон України під керуванням особи, яка не є його власником допускався наявності у такої особи тимчасового свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу для виїзду за кордон на її імя, таке свідоцтво на автомобіль марки Nissan Pathfinder, державний реєстраційний номер [NUMBER], не оформлялось. Таким чином [PERSON], через неналежне виконання своїх службових обовязків та несумлінне ставлення до них. в порушення вимог п.2.11 посадової інструкції із змінами та доповненнями, п.2.5. Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затверджених спільним наказом Державної митної служби України та Державної прикордонної служби України №505/642 від 11.06.2008р. поставив відмітку у контрольному талоні про проходження транспортним засобом митного контролю, вніс до системи «Інспектор 2006» недостовірні дані, які стали підставою для безперешкодного виїзду за кордон автомобіля, що перебував у банківській заставі. (а.с. 35-41) З листа Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 від 02.07.2015 року №1049/01-16 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 17 травня 2011 року, до нотаріальної контори спадкоємці не звертались. 1 липня 2011 року до нотаріальної контори надійшла вимога кредитора до спадкоємців №DNI-23/317 від 20 червня 2011 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про наявність заборгованості за кредитним договором №5987255 від 26 грудня 2007 року в сумі 51421, 98 грн. та повідомлення спадкоємців про дану вимогу. 1 липня 2011 року надійшла вимога кредитора до спадкоємців №DNI-23/318 від 20 червня 2011 року ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про наявність заборгованості за кредитним договором №6121549 від 14 лютого 2008 року в сумі 123259,49 дол. США та повідомлення спадкоємців про дану вимогу. Заведена спадкова справа під № 301/2011. 7 липня 2011 року надійшов лист-претензія №18-10/895 від 4 липня 2011 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» (філія Кіровоградське обласне управління) про наявність заборгованості за кредитним договором №173 від 10 квітня 2008 року в сумі 479537,36 грн., кредитним договором № 361 від 11 серпня 2008 року в сумі 465765,08 грн. та повідомлення спадкоємців про наявність боргу. 31 січня 2012 року з Першої кременчуцької держнотконтори для прийняття за місцем відкриття спадщини, надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29 грудня 2011 року про наявність заборгованості перед банком за кредитним договором № КGMDАЕ00000394 від 27 лютого 2007 року, кредитним договором б/н від 22 квітня 2010 року та повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 50576,35 дол. США, що еквівалентно 404054,46 грн. (1 дол. США = 7.989 грн.) та 33998,60 грн. 21 листопада 2012 року надійшла заява про вимоги кредитора ПАТ «Банк Форум» (відділення № 2100 «Криворізька дирекція») №1878/3.10/2100 від 16 листопада 2012 року про наявність заборгованості перед банком за кредитним договором № 0129/08/28-СL від 2 вересня 2008 року у розмірі 77306,80 доларів США, що по офіційному курсу НБУ (100 доларів США - 797,85 грн.) еквівалентно 616792 грн. 30 коп. та ознайомлення спадкоємців з вимогами банку. 23 жовтня 2013 року надійшла претензія кредитора №16097 від 10 жовтня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» про наявність заборгованості перед банком за кредитним договором № КGMDАЕ00000394 від 27 лютого 2007 року та повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 37105,12 дол. США. 18 серпня 2014 року надійшла претензія кредитора №70227КGY3L804 від 5 серпня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» про наявність заборгованості перед банком за кредитним договором №КGMDАЕ00000394 від 27 лютого 2007 року та повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 41282,98 дол. США. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с. 107) Довідка філії Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 06 травня 2015 року свідчить про те, що станом на 15.07.2013 року заборгованість за кредитним договором №173 від 10 квітня 2008 року становить 73513,92 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 587596,77 грн., в тому числі: прострочений борг 51516,95 дол. США., що з гривневому еквіваленті становить 411774,99 грн., прострочені відсотки 21996,97 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 175821,79 грн., нарахована пеня 9712,13 дол. США., що в гривневому еквіваленті становить 77\~629,06 грн. (а.с. 16) У судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду судом справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення завданих збитків, кредитний договір №173 від 10 квітня 2008 року є дійсним. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 629 ЦК України\~врегульовано принцип обов'язковості договору, у відповідності до якого договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] та [PERSON] свої зобов'язання, які виникли у них на підставі договору про надання кредиту належним чином не виконували, що призвело до виникнення заборгованості, у звязку з чим, заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2009 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено. Стягнуто солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту станом на 18.11.2009 року в сумі 479537,36 грн. та 1820 грн. судові витрати. Дане рішення не оскаржувалось, набрало законної сили. На його виконання було видано виконавчі листи. Відповідно до\~ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені\~\~судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що якої встановлено ці обставини. Ч.4 ст.61 ЦПК України передбачає, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, які виникли на підставі Договору про надання кредиту №173 від 10 квітня 2008 року, виникла заборгованість, яка станом на 17.08.2009 року склала: основний борг 45528,75 дол. СІІІА в еквіваленті 353 635,46 грн., прострочений борг 5 988,20 дол. США в еквіваленті 46512,15 грн., відсотки 6111,63 дол. США в еквіваленті 47 470,86 грн., пеня на прострочений борг 568,19 дол. США в еквіваленті 4413,30 грн., пеня на прострочені відсотки 448,41 дол. США в еквіваленті 3482,93грн. Загальна сума заборгованості 58 645,18 дол. США в еквіваленті 455514,71 грн., станом на 18.11.2009 року заборгованість за кредитом становить 479537,36 грн., а станом на 15.07.2013 року заборгованість за кредитним договором №173 від 10 квітня 2008 року становить 73513,92 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 587596,77 грн., в тому числі: прострочений борг 51516,95 дол. США., що з гривневому еквіваленті становить 411774,99 грн. прострочені відсотки 21996,97 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 175821,79 грн., нарахована пеня 9712,13 дол. США. що в гривневому еквіваленті становить 77629,06 грн. (а.с. 16, 82-83) Заявляючи позовні вимоги про стягнення збитків з [PERSON], позивач посилається на те, що збитки у розмірі 411774,99 грн. спричинені внаслідок неналежного виконання останнім своїх службових обов'язків. Згідно розрахунку заборгованості, вказана сума грошових коштів є кредитною заборгованістю [PERSON] і [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №173 від 10.04.2008 року. Відповідно до\~ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);\~\~доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Грошові кошти, що складають розмір кредитної заборгованості [PERSON] і [PERSON] перед позивачем, на думку суду, не можуть вважатись збитками у розумінні\~ст.22 ЦК України, завданими іншою особою, в даному випадку [PERSON], оскільки обов'язок по поверненню отриманих у кредит коштів згідно\~ст.1054 ЦК України\~покладається на позичальника. Стаття 1166 ЦК України\~передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~шкода, заподіяна особі і майну громадянину або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Крім того, відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до вироку Великобурлуцького районного суду Харківської області від 19.05.2014р, який набрав законної сили 19.06.2014р., відповідач вважався службовою особою органу державної влади, а саме Державної митної служби України. На підставі Положення про Державну митну службу України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року №582/2011, яке діяло на час перебування відповідача на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення «Чугунівка» митного поста «Куп'янськ» Харківської обласної митниці Державна митна служба України (Держімитслужба України) є центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Держімитслужба України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері державної митної справи. Таким чином, звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, спричинених останнім, як службовою особою органу державної влади, позивач обрав неналежного відповідача. З огляду на викладене, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed