Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 липня 2017 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її батько, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,488 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,238 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по [ADDRESS]. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку та будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначену спадкову земельну ділянку та житловий будинок, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-19), та земельна ділянка площею 0,488 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,238 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,488 га, яка розташована по [ADDRESS], та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.20). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8), та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8), на підставі якого позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», тож є спадкоємцем першої черги. Відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ю позивача та дружиною померлого [PERSON], що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем першої черги. Відповідно до довідок, виданих приватним нотаріусом Клочко О.П. та приватним нотаріусом Бабак В.С., спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] - не заводилась. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку та свідоцтво про право власності на житловий будинок було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved