Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 21 липня 2021 року звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 серпня 2004 року з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після фактичного припинення між сторонами шлюбних та сімейних стосунків діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, будь-яких домовленостей з відповідачем про порядок участі в утриманні та вихованні дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин того, що між ними відсутнє взаємне порозуміння з огляду на порядок та спосіб взаємовідносин між чоловіком та дружиною, які є однією родиною і повинні піклуватися одне про одного, різність поглядів на порядок ведення домашнього господарства. Між ними зникло почуття любові та поваги. Більше трьох місяців сторони проживають окремо, кожна із сторін веде самостійний спосіб життя, спільного бюджету не мають. Підстави для примирення відсутні, робити будь-які кроки для відновлення подружніх стосунків вона не бажає та вважає, що для вчинення таких кроків відсутні підстави. Рішення про розірвання шлюбу нею прийнято остаточно, надання строку для примирення недоцільне. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує /а.с.30/. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи /а.с.23, 31, 36/. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному порядку за правилами ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні установлено, що сторони 18 серпня 2004 уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 80 /а.с. 4/, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 5-8/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Спір про розподіл майна, набутого ними у шлюбі, відсутній. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що збереження сім`ї та подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Згідно з ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача в сумі 908,00 грн, який вона сплатила при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу /а.с. 1/.

Outcome: approved