Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2020 звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном над цими дітьми, та стягнути з відповідача на корись опікуна аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його доходів щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач є батьком дітей, їх матір, яка була донькою позивача, померла [INFO] , і діти вжне протягом трьох років постійно проживають з нею. Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з ними, не дає їм доступу до культурних та духовних цінностей, жодним чином не проявляє своєї турботи та уваги, тому став для дітей чужою людиною. Оскільки вона повністю піклується про дітей, виховує їх, годує, то має бажання бути їх опікуном, і просить для належного матеріального забезпечення дітей стягнути з відповідача аліменти на її користь. Ухвалою від 21 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14 вересня 2020 року, в подальшому продовжено. Ухвалами від 14.09.2020 та від 29.10.2020 за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі, зокрема щодо реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] для підтвердження зміни прізвища дружиною з « [PERSON] » на « [PERSON] » та висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. 18.01.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 12 квітня 2021 року заперечував підстави позбавлення його батьківських прав, пояснив, що дійсно був період, коли він не в повному обсязі виконував батьківські обов`язки, однак це пов`язано із скрутним життєвим становищем, тому що він має проблеми зі здоров`ям, знаходився на стаціонарному лікуванні, 16 грудня 2020 року йому зробили операцію на хребті, і він не може нормально ані ходити, ані сидіти, через стан здоров`я перебуває у депресії, не хоче нікого ані бачити, ані чути. Має намір оформлювати групу інвалідності. Крім того, у нього на піклуванні перебувають літні, дуже хворі батьки, які проживають з ним, при цьому побутові умови для дітей незадовільні. Попросив вибачення у позивача, зазначив, що йому соромно, він бажає дітям кращого, але на цей час змінити ситуацію не має можливості. Позовні вимоги про стягнення аліментів визнав, пояснив, що коли до операції працював, всі кошти витрачав на своє лікування, працювати бажає, і працевлаштуватиметься як тільки дозволить здоров`є. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Додатково пояснила суду, що відповідач ніколи не телефонує дітям сам, але коли старша донька дзвонить до нього, то розмовляє з нею, також не відмовляється від спілкування з дітьми, коли їх до нього приводять. Представник позивача - Адвокат Губар А.Л. в судовому засіданні 12 квітня 2021 року позовні вимоги підтримав, зазначив, що підставою для звернення до суду було те, що донька позивача [PERSON] померла [INFO] , а відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, як до виховання так і щодо матеріального утримання дітей. Позивач у справі позбавлена можливості в повному обсязі виконувати обов`язки по вихованню дітей, які потребують медичного огляду, лікування, оскільки всі установи вимагають присутність батьків, а оскільки відповідач дітьми не займається, не цікавиться їх здоров`єм, це тільки ускладнює положення дітей. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі надала в судовому засіданні висновок, яким вважають недоцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей, оскільки Служба у справах дітей отримала відповідь на свій запит про стан здоров`я відповідача, і є низька причин, зокрема тривала хвороба останнього, яка перешкоджає виконанню ним батьківських обов`язків належним чином. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною сина позивача, а відповідач був чоловіком дочки позивача, яка померла, і з того часу неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з бабусею, тобто з позивачем, яка повністю займається ними, робить з ними уроки, утримує їх матеріально, займається лікуванням [PERSON] , у якого проблеми із зором. Вона також спілкується з дітьми майже щодня, і від них чує, що вони хочуть до батька, бажають з ним більше спілкуватися, а відбувається це, як правило один раз на два, три, і навіть на шість місяців. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мешкає по сусідству з позивачем вже три роки, знає, що з нею та її чоловіком живуть троє дітей померлої дочки, але батька дітей він ніколи не бачив, і навіть не чув, щоб про нього згадували. Діти завжди охайні, доглянуті, розвинуті, молодших до школи та садка водять по черзі, в залежності від графіка роботи, бабуся та дідусь. Свідок [PERSON] пояснила, що також є сусідкою позивача, з якою знайома три роки, з дітьми бачить тільки бабусю та дідуся, на батьківських зборах у школі буває лише бабуся. Додала, що батька знає в обличчя, але ніколи не бачила його з дітьми та не бачила у школі. Зі слів бабусі знає, що батько з дітьми не спілкується. Після перерви в судовому засіданні представники позивача та третьої особи до суду не з`явилися, надали клопотання про завершення розгляду справи без їх участі. При цьому представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а представник органу опіки та піклування просив ухвалити рішення на розсуд суду, але з врахуванням положень чинного законодавства в частині захисту особистих прав дітей. Відповідач до закінчення розгляду справи надав суду письмове клопотання про визнання позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав, яке підтримав в судовому засіданні 07 червня 2021 року, зазначив, що за тих обставин, в яких він на цей час перебуває, це буде відповідати інтересам дітей. Вислухавши позивача, його представника, відповідача, представника Органу опіки та піклування, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження останніх /а.с.5,6/. Відповідно до актового запису №238 від 30 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.43/. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] /а.с.10/. Як зазначено в акті від 10.07.2020, засвідченого посадовими особами ТОВ «СІТІ-СЕРВІС-КР», позивач у справі [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з дітьми [PERSON] , та [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] , він відвідує КЗ «ДНЗ (ясла-сад) №83 КТ» КМР з 22.10.2018р., його розвиток відповідає віку, виховується в неповній сім`ї, батько не цікавиться життям дитини, його вихованням займаються бабуся та дідусь /а.с.12/. Згідно з характеристикою [PERSON] , [INFO] , учениці 4-го класу Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №82, батько недостатньо цікавиться навчанням дитини, батьківські збори не відвідує із-за великої зайнятості на роботі, вихованням дівчинки займається бабуся /а.с.13/. Позивач працевлаштована, має регулярний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи, на підставі договору купівлі-продажу квартири є власником житла за адресою: [ADDRESS] /а.с.14-16/. В судовому засіданні було досліджено рішення від 16.12.2020 виконкому Інгулецької районної у місті ради, якою розглядалося питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яким вирішено вважати недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача /а.с.65/. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, та з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Оцінивши надані позивачем та зібрані судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] не приймає належної участі у вихованні дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак це пояснюється насамперед незадовільним станом його здоров`я, чого не заперечувала позивач та що підтвердила в судовому засіданні представник третьої особи. Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд враховує, що відповідач позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Отже, незважаючи на наданий третьою особою висновок, суд вважає, що позовна вимога в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне зауважити, що частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Суд враховує, що з 2018 року малолітні [PERSON] , [PERSON] мешкають з бабусею [PERSON] , яка, як встановлено судом, виховує дітей, утримує матеріально, слідкує за їх здоров`ям та цікавиться навчанням та розвитком, однак не має належних повноважень на проведення медичних досліджень у відношенні дітей, отримання документів щодо стану здоров`я дітей, оформлення соціальних виплат тощо, а тому, незважаючи на недоведеність негідної поведінки відповідача у відношенні дітей, а також його негативного впливу на дітей, суд вважає, що злісність ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків доведена, чого не заперечував сам відповідач, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам малолітніх дітей. Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено і відповідач не заперечував, що він матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Разом з тим, суд враховує, що відповідач не надав доказів того, що він непрацездатний, або з інших підстав не може сплачувати аліменти на утримання дітей, відомостей щодо наявності інших утриманців також не надав, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів слід задовольнити. Отже, з огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за вимогу про позбавлення батьківських прав позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., його слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що за вимогу про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору відповідним законом, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави за ставками судового збору, встановленими у 2020 році.

Outcome: approved