Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 16.06.2020 р., належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . В цій квартирі зареєстрована, проте не мешкає відповідач що найменше з червня 2018 року, коли виїхала з неї залишивши борги за комунальні послуги. В поточному році позивач спробувала продати дану квартиру, проте наявність реєстрації в ній відповідача утруднює її продаж. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди у здійсненні позивачем права на вільне розпорядження своєю власністю. Крім того, відповідач відсутня в даній квартирі більше року без будь-яких поважних причин. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.07.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, однак зазначила, що дійсно не проживає у спірній квартирі з лютого 2018 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін по справі, вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.06.2020 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Кисельовою В.В., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 212681466 від 16.06.2020 року. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/8523 місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 16.03.2006 року по теперішній час. Згідно з відповіддю фахівця з центру обслуговування клієнтів ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» Мезенцевої Т.Ю. від 14.09.2020 року № 57449 на звернення [PERSON] , повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 01.03.2018 року і по теперішній час. Дану інформацію підтверджують сусіди. В судовому був допитаний свідок [PERSON] , який підтвердив, що відповідач [PERSON] за адресою реєстрації: [ADDRESS] не проживає близько двох років. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд зазначає, що відповідач в судовому засіданні особисто підтвердила, що не проживає у спірному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] з лютого 2018 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і такими, що підлягають\~задоволенню, тому що її інтереси\~порушені, вона не має змоги вільно користуватися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідач тривалий строк\~понад один рік не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

Outcome: approved