Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та просила визнати за позивачем право власності на: 1/3 частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS]; 1/3 частину квартири [ADDRESS] та 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого, зокрема, є: трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Також позивач вказувала про те, що у 2009-2011 роках зареєстроване місце проживання спадкодавця було за адресою: [ADDRESS], а також спадкодавець володів квартирою [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до із заявою про прийняття спадщини до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, проте державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті померлого є: донька померлого (позивач), дружина померлого та його син [PERSON] Представник позивача зверталася до відповідача з проханням надати правовстановлюючі документи на спадкове майно, проте остання повідомила, що такі документи вона не зобов'язана надавати. У зв'язку з цим у позивача є труднощі в отриманні правовстановлюючих документів та інформації щодо майна спадкодавця. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 07 березня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. 06 квітня 2018 року представник позивача в судовому засіданні заявила клопотання про залишення позовних вимог в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину квартири [ADDRESS] без розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: 16-та Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом в частині вимог про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/3 частину квартири [ADDRESS] залишено без розгляду. 10 травня 2018 року представником позивача в судовому засіданні подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 106,3 кв.м., житловою площею 60,70 кв.м. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Також, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року за клопотанням представника позивача про витребування доказів, заявленому у підготовчому судовому засіданні, витребувано у приватного нотаріуса КМНО Авдієнка В.В. копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням їх зменшення підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та в заяві про зменшення позовних вимог. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач не порушувала прав позивача щодо оформлення спадкового майна, а позивач передчасно звернулася до суду з позовом про визнання права власності. Третя особа - Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, просили слухати справу за відсутності їх представника та прийняти рішення у справі відповідно до чинного законодавства України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 97). Позивач [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 106). Відповідач [PERSON] з 15 вересня 1995 року перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 99). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 101). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 862/2016, відкритої щодо майна померлого [PERSON], до 16-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 29.12.16 звернулася [PERSON], як дружина померлого, від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 96). Також [PERSON] 16.08.2017 подала до 16-ї Київської державної нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України (а.с. 95). 02.02.2017 до 16-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], як донька померлого [PERSON] (а.с. 105). До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить, зокрема, квартира [ADDRESS]. Вказана квартира належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.В. за № 1824. Належність [PERSON] на праві приватної власності квартири [ADDRESS] підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 119880460 від 05.04.2018) (а.с. 144-145). 29 листопада 2017 року державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори виніс постанову, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS], пославшись на відсутність у спадкоємця правовстановлювальних документів на спадкове майно (а.с. 115). Відповідно до закону право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів на майно, яке зареєстроване у порядку, визначеному законодавством. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (глава 10, пункти 4.14, 4.15). З огляду на вказане суд дійшов висновку, що відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу який посвідчує право власності померлого спадкодавця на квартиру є перешкодою для одержання спадкоємцем - позивачем по справі [PERSON] правовстановлюючого документу на вищевказане успадковане нерухоме майно і тим самим порушує її право власності. За приписом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи, що [PERSON] після смерті батька успадкувала частину спадкової квартири, яка згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України належить їй з часу відкриття спадщини, і іншим шляхом захистити права спадкоємця на отримання спадщини неможливо, вимоги про визнання права власності суд вважає обґрунтованими і доведеними. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved