Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.06.2020 звернулась до суду з позовомпро стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, з моменту подання позовної заяви. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.09.2018 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. 23.10.2019 відповідач пішов з сім`ї, та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та не отримує жодних доходів, відповідач покинув її з дитиною без будь-яких засобів існування, сам офіційно працює та має сплачувати аліменти на її користь. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 18.06.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час, з урахуванням положень п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві положення) ЦПК України, доповненим згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», та згідно із Законом України № 731-ІХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»,від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрована разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), та як зазначає позивач, проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач працездатний, відомостей про наявність та розмір свого доходу, про присуджені до стягнення аліментні зобов`язання на утримання інших осіб суду не надав та матеріали справи таких відомостей не містять. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу, розмір якої за період з 01.01.2019 по 03.06.2020 становить по 860 грн. щомісячно (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 75, 80 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення; розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до положень ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Станом на 2020 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн. Разом з тим, позивач не зазначила, чи надається їй відповідачем матеріальна допомога на утримання неповнолітньої дитини добровільно або стягуються аліменти на утримання дитини за рішенням суду, і в якому розмірі. Також, позивачем не надано суду належних доказів на обґрунтування визначеного нею розміру аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2020 рік становить 2102 грн. Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають частковому задоволенню, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. За положеннями ст. 191 СК України від дня пред`явлення позову присуджуються за рішенням суду аліменти на дитину. Отже, в даному випадку, суд присуджує до стягнення аліменти з дня набрання судовим рішенням законної сили. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial