Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 квітня 2016 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 11 жовтня 2012 року помер його батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить 1/3 частка земельної ділянки розміром 4,370 га, яка розташована на території Біліївської сільської ради Володарського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/3 частка земельної ділянки розміром 0,410 га, що складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та із земельної ділянки площею 0,160 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Біліївка, по вул. Лесі Українки, Володарського району Київської області. Вказані земельні ділянки належали померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 березня 2010 року виданого державним нотаріусом Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області. На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на спадкодавця [PERSON] не зареєстровано право власності на спадкові земельні ділянки, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину зазначених спадкових земельних ділянок, після смерті [PERSON], який помер 11 жовтня 2012 року. Представник позивача подала до Володарського районного суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Позивач подав до Володарського районного суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав до Володарського районного суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 11 жовтня 2012 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 259326 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить 1/3 частка земельної ділянки розміром 4,370 га, яка розташована на території Біліївської сільської ради Володарського району Київської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/3 частка земельної ділянки розміром 0,410 га ,що складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та із земельної ділянки площею 0,160 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Біліївка, по вул. Лесі Українки, Володарського району Київської області. Вказані земельні ділянки належали померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 березня 2010 року виданого державним нотаріусом Володарської районної державної нотаріальної контори Київської області (а.с.8). Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії IV БК №449352 від 22.08.1984 року (а.с.6). Відповідно до розяснення, виданого приватним нотаріусом [PERSON], у звязку з тим, що право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], не було оформлено належним чином і Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути прийнято нотаріусом як правовстановлюючий документ видача свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є неможливою (а.с.13). Приватний нотаріус [PERSON] надала до суду спадкову справу після померлого 11 жовтня 2012 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки не видавались. Оскільки оформити спадщину у нотаріуса позивач за вищевказаних обставин не зміг, тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved