Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач 2 березня 2016 року звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи \~його тим, що 15.07.2013 року Білозерським районним судом Херсонської області було задоволено його позовні вимоги до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за частку в майні, яке перебуває в спільній частковій власності в сумі 69425 грн. 98 коп., із яких: 62183 грн. 50 коп. грошова компенсація за 1/2 частку в спільному майні, 1501 грн. 85 коп. витрати, повязані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, 1468 грн. 80 коп. - витрати, повязані з проведенням повторної судової будівельно-технічної експертизи. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 липня 2013 року набрало законної сили 24 серпня 2014 року, проте відповідачка ухиляється від виконання покладеного на неї рішенням суду обовязку по сплаті грошових коштів. Просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість кошти в сумі 44784 грн. 32 коп., з яких: 41600 грн. 23 коп. інфляційне збільшення боргу та 3184 грн. 09 коп. 3 % річних. В ході судового засідання представник позивачки подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідачки на користь позивача кошти в сумі 42672 грн. 88 коп., з яких: 39223 грн. 23 коп. інфляційне збільшення боргу та 3449 грн. 65 коп. 3 % річних. Уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідачки позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що твердження позивача про умисне невиконання відповідачкою рішення суду не відповідає дійсності, так як, відповідачкою періодично перераховуються кошти на депозитний рахунок Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, а саме, нею на виконання рішення суду було перераховано 3707 грн. 68 коп. Крім того, відповідачка хворіє на цукровий діабет та крім основного захворювання має інші супутні захворювання: проліферативну діабетичну ретинопатію обох очей, гіпертонію змішаного типу, атеросклероз аорти, кардіосклероз, діабетичну мікроангіопатію обох нижніх кінцівок та нефропатію. На даний час відповідачка є інвалідом 2 групи по зору. Сплатити визначену судом компенсацію одним платежем не може, так як окрім пенсії інших доходів не має, тож по мірі своїх матеріальних можливостей перераховує на депозитний рахунок виконавчої служби кошти в рахунок виконання вищевказаного рішення суду. Крім того, в даному випадку спірні правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачкою та були врегульовані рішенням суду витікали не з договірних правовідносин, відповідачка не була боржником за грошовим зобов`язанням, а тому вимоги позивача про стягнення коштів за невикоконання судового рішення, відповідно до ст. 625 ЦК України, є необгрунтованими та безпідставними. Вважає, що у даному випадку слід керуватися законом України «Про виконавче провадження», яким передбачена відповідальність за невиконання рішення суду у добровільному порядку. Просили суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Матеріалами справи\~ встановлено, що: Згідно рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15.07.2013 року, було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за частку майна, яка перебуває в спільній власності. Вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсації за ? частину домобудівлі, розташованої по вул. Стадіонна, 9 в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області в сумі 62183 грн. 50 коп.; припинити за [PERSON] право власності на ? частину домобудівлі, розташованої по вул. Стадіонна, 9 в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, яке було визнане за ним відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 лютого 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-47, після повної сплати відповідачкою [PERSON] грошової компенсації в сумі 62183 грн. 50 коп.; після повної сплати відповідачкою [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошової компенсації в сумі 62183 грн. 50 коп. визнати за [PERSON] право власності на домобудівлю, розташовану по вул. Стадіонна, 9 в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області за винятком об`єктів, вказаних в технічному паспорті на вказану домобудівлю (сарай літ. «З», сарай літ. «И», навіс літ. «К»); стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]: витрати, пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в сумі 1501 грн. 85 коп., витрати пов`язані з проведенням повторної судової будівельно-технічної експертизи в сумі 1468 грн. 80 коп., витрати, пов`язані з доставкою експерта до об`єкта обстеження в сумі 150 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою позичем судового збору в сумі 621 грн. 83 коп. Зазначене рішення суду набрало законної сили 21 серпня 2014 року. 24 вересня 2014 року, на підставі вказаного рішення, були видані виконавчі листи та 13 жовтня 2014 року, старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області [PERSON] були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, відповідачка не виконує рішення суду, а тому це є підставою для стягнення з неї інфляційних втрат та 3% річних. Однак, як вбачається із інформації начальника відділу державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області від 4 квітня 2016 року, боржницею [PERSON] періодично зараховуються кошти на депозитний рахунок відділу, які, у відповідності до ст. 44 Закону України Про виконавче провадження розподіляються та перераховуються стягувачу. Станом на 4 квітня 2016 року заборгованість по виконавчому листу про стягнення судових витрат зменшилась з 7142 грн. 48 коп. до 5841 грн. 18 коп. та по виконавчому листу про стягнення боргу з 61183 грн. 50 до 59877 грн. 12 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові № 6-2759цс15 від 20 січня 2016 року Про стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції та трьох процентів річних, при розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Як вбачається із рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15.07.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за частку майна, яка перебуває в спільній власності, даний спір виник між сторонами із відносин, які регулюють право власності на нерухоме майно, так, позивачу та відповідачці, як спадкоємцям після смерті батька, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом належало по 1/2 частині домобудівлі, розташованої по вул. Стадіонна, 9 в с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області. В зв`язку з неподільністю спірної домобудівлі та неможливістю виділу в натурі частки, належної позивачу, право останнього було захищено у порядку, передбаченому ст. 364 ч. 2 ЦК України, шляхом стягнення з відповідачки грошової компенсації. Відповідачка [PERSON], як вбачається із даного рішення, зазначала, що позовні вимоги позивача вона не визнає, так як не має можливості компенсувати йому вартість 1/2 частини спірної домобудівлі. Таким чином, вищевказаний спір не відноситься до спорів, які безпосередньо виникають з договорів та інших правочинів, а також угод, та рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за частку майна, яка перебуває в спільній власності, ухвалене не за зобовязальними правовідносинами, а тому, застосування ст. 625 ЦК України за невиконання вищевказаного рішення суду є недопустимим, так як її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України Про виконавче провадження, до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. Отже, позовні вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed