Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач 22.11.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Він з 21.11.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час цього шлюбу відповідач народила двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12.09.2016 року шлюб з відповідачем було розірвано. Оскільки дитина [PERSON] , [INFO] , народилася під час перебування у їхньому з відповідачем шлюбі, тому батьком дитини записано його на підставі ст. 122 СК України. Зазначає, що тільки у 2019 році він достовірно дізнався про те, що він не є рідним батьком [PERSON] , оскільки він не підтримував з відповідачем близьких стосунків на момент народження дитини близько року. У відповідача був інший чоловік, з яким вона підтримувала близькі стосунки, перебуваючи у шлюбі з ним. Коли дружина завагітніла на другу доньку, він був впевнений, що є батьком дитини, оскільки не знав про існування в її житті іншого чоловіка. На сьогодні він впевнений у тому, що між ним та малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] немає кровного споріднення, тому посилаючись на ч. 1 ст. 136 СК України вважає, що має право оспорити своє батьківство. Враховуючи викладене, просить суд зобов`язати Нікопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виключити відомості про нього як батька дитини з актового запису № 788 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 20.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Ухвалою суду від 02.01.202020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 10-11). Ухвалою суду від 10.08.2020 року, за клопотанням позивача призначено судово-генетичну експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено (а.с. 34-35). Ухвалою суду від 28.10.2020 року відновлено провадження по справі (а.с. 47). Ухвалою суду від 18.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 57-58). У судове засідання представник позивача, [PERSON] не з`явилася, згідно її заяви, наданої на адресу суду, просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить його задовольнити (а.с. 63). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації. Згідно поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду 04.03.2021 року, судова повістка про виклик на 22.03.2021 року об 11-00 год., вручена 02.03.2021 року (а.с. 60). Від в. о. начальника Нікопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), К. Баранової надійшов лист про слухання без участі їх представника (а.с. 61). Справу розглянуто у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 21.11.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2016 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] народилась дитина - [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 20.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 788 (а.с.3). У зв`язку з тим, що сторони на момент народження дитини перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька та матір малолітньої [PERSON] були записано згідно ст. 122 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі. Проте, батько дитини має право оспорити батьківство. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved