overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 липня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 27 вересня 2012 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено запис за № 1494. Від даного шлюбу у сторін 06 травня 2017 року народився син [PERSON]. Після народження сина відносини між сторонами різко погіршилися, оскільки відповідач почав зловживати алкогольними напоями, влаштовував сімейні скандали, почав застосовувати фізичне насильство. З цих підстав, враховуючи те, що шлюб існує лише формально, позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 27 вересня 2012 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1494 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 159013. Від даного\~шлюбу у\~сторін народився\~син [PERSON],\~[INFO],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~І-ИД\~№ 259727\~від 11\~травня 2017\~року,\~виданимТернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний запис за № 1012. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, після народження сина у 2017 році відносини між сторонами різко погіршилися, оскільки відповідач почав зловживати алкогольними напоями, влаштовував сімейні скандали, почав застосовувати фізичне насильство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , 02 липня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами припинились шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 02 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №03 Устечківською сільською радою Кременецького району Тернопільської області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, 09.07.2008 року та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 23.07.2009 року. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , 02 липня 2019 року звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, перестали вести спільне господарство. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти. На даний час шлюбних стосунків вони не підтримують, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за відсутності позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 22 грудня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 11 Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 липня 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2018 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В позові зазначила, що їх з відповідачем сімейні стосунки зіпсувались та відповідач пішов з сім`ї, і з цього часу перестав надавати їй матеріальну допомогу на утримання сім`ї. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з 02 липня 2020 року. 02 липня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 03 липня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 30 липня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у шлюбі з 12.06.2018 року (а.с. 3) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.2). Сімейні стосунки позивача та відповідача зіпсувались та відповідач пішов з сім`ї, і з цього часу перестав надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання сім`ї. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо можливості стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 02 липня 2020 року. Згідно ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 08 березня 1996 року у с. Олесино, Козівського району, Тернопільської області, про що видано свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 271546 та зроблено запис № 2. Від шлюбу у них народився син Богдан. Протягом останнього часу між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З цих підстав позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач не зявилася, однак подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності та не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою нею заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст.\~225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 08 березня 1996 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 2 Олесинською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на сімейне життя, у зв'язку із цим припинилися їх подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 лютого 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характеру, втрати поваги один до одного. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав, також просив суд розірвати зареєстрований з позивачем шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 20 вересня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

позивач [PERSON] 02 лютого 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що 18 квітня 1988 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою вони припинили з 1999 року. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] прибув, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином судовими повістками, про що в справі є розписки, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони зареєстрували шлюб 18 квітня 1988 року, про що зроблено актовий запис № 151 Дружківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області (а.с. 3 ). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюбні відношення між сторонами припинені з 1999 року, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати треба віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 серпня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилалася на те, що є власником квартири [ADDRESS], в квартирі з 12 березня 2015 року зареєстрована відповідач [PERSON], але не проживала та не проживає. В поданій до суду позовній заяві просила суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі № 4 по вул. Олеся Гончара (стара назва вулиця Енгельса), 6 в м. Полтаві. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи шляхом оголошення в засобах масової інформації, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 червня 2016 року є власником квартири № 4 в житловому будинку № 6 по вулиці Енгельса (після внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нова адреса вулиця [PERSON]) у місті Полтаві. Відповідач [PERSON], [INFO], знаходяться в квартирі [ADDRESS] (стара назва вулиця Енгельса) в м. Полтаві на реєстраційному обліку за даними КП «ЖЕО № 2» з 12 березня 2015 року, але не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO], наявність реєстрації відповідача в будинку, власником якої є позивач, порушує її права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача такою, що втратили право користування жилим приміщенням. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 02 серпня 2018 року звернувся в Октябрський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що з 2003 року відповідач виїхала в Російську Федерацію і з того часу подружні відносини фактично і остаточно було припинено. Просив суд розірвати зареєстрований з відповідачем 06 лютого 1982 року шлюб. Згідно з ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 серпня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 11 вересня 2018 року. Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідач [PERSON] звернулася в суд з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 06 лютого 1982 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи надані в судовому засіданні пояснення, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved