Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач 13 квітня 2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом (а.с. 1-3), який згодом уточнювала (а.с. 138-139), остаточно просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Барвінок Н» на її користь матеріальну шкоду на ремонт приміщення у сумі 14 085,82 грн., витрати на складання актів залиття приміщення у сумі 347,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Свої вимоги мотивує наступним. Їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 серпня 1992 року, посвідченого А.І. Лещинською, державним нотаріусом Другої Нікопольської нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2138 належить квартира [ADDRESS] . Починаючи з 2015 року і по теперішній час систематично відбувається затоплення її квартири. Причини залиття встановити не вдається, оскільки відповідач [PERSON] не допускає комісію у свою квартиру. Про неодноразове затоплення її квартир складені відповідні акти, складено кошторис на ремонт залитого приміщення, згідно якого вартість робіт з ремонту приміщення після затоплення складає 14 085,82 грн. Також нею витрачено суму коштів на складання Актів обстеження квартири на загальну суму 437,50 грн. Через затоплення у її квартирі постійно підвищена вологість, що викликає появу грибку, який погіршує її самопочуття, оскільки вона хворіє на бронхіальну астму, що у свою чергу призводить до важкого дихання та додаткових вживань медичних препаратів. Враховуючи зазначене, вважає, що протиправною поведінкою відповідача, через яку сталося затоплення у її квартирі завдано їй матеріальну шкоду на суму 14 085,82 грн., завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000,00 грн. та яка виразилася в тому, що вона переживає нервові потрясіння, відчуває психологічні страждання, загострилися хронічні хвороби. Також вона понесла витрати на складання Актів залиття квартири у розмірі 437,50 грн. Ухвалою про відкриття провадження від 10 травня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 25 червня 2018 року на адресу суду від [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] (а.с. 42-44), згідно якого відповідач просила відмовити у задоволенні вказаного позову у повному обсязі, мотивуючи наступним. Вона є власницею квартири [ADDRESS] , але у вказаній квартирі вона не проживає з 1997 року і не користується комунікаціями у ній. Зазначає, що всі залиття квартири позивача відбувалися з вини мешканця квартири [ADDRESS] , розташованої на третьому поверсі вказаного будинку. З цього приводу були неодноразові звернення до голови ОСББ «Барвінок-Н», але такі звернення та відповідні бесіди з цим мешканцем впливу не мали. У жовтні 2017 року нею та іншими мешканцями будинку за власні кошти замінено повністю каналізаційний стояк, що проходить через квартири [NUMBER] в їхньому будинку. При проведенні робіт слюсар, що був запрошений для їх проведення повідомив позивача про наявність дефекту при стиканні каналізаційних труб в належній їй квартирі. Він вказав, що на стику між каналізаційними трубами у квартирі [ADDRESS] в результаті їх поганого закріплення відбулося зміщення труб відносно друг друга та утворився зазор. Наявність цього зазору стала причиною підтікання стічних труб. Позивачем, у свою чергу, жодним документом, наданим до суду не доведено, що при обстеженні її квартири встановлена причина залиття квартири позивача, вказано лише ймовірну причину затоплення. Надавати доступ до її квартири вона не відмовлялася. Тому підстав стягнення з неї шкоди від затоплення квартири позивача немає. Також зазначила, що локальний кошторис на будівельні роботи, доданий позивачем у якості доказу, передбачає здійснення таких робіт, пошкодження яких не встановлено Актами про затоплення, розмір кошторису є значно завищений. Крім того, зазначає, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки її вини в даній ситуації немає, а всі намагання урегулювати спір мирним шляхом з позивачем виявилися марними. В матеріалах справи також наявні доповнення до відзиву [PERSON] (а.с. 85-87), в яких остання посилалася, що всі надані позивачем акти про залиття не відповідають встановленим вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76 щодо форми акту про залиття. Крім того, комісією, що склала останній акт про залиття від 02 лютого 2018 року, не оглядалася її квартира, тому причина залиття по вказаному акту є необґрунтованою. В матеріалах\~справи наявні\~додаткові пояснення\~по справі\~ Голови\~ОСББ «Барвінок-Н»,\~ [PERSON] , що надійшли на адресу суду 09 січня 2019 року (а.с. 91), згідно яких Акти обстеження технічного стану приміщення (підтоплення квартири) від 07 липня 2017 року, 11 жовтня 2017 року, від 13 жовтня 2017 року та Акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 02 лютого 2018 року підписувалися нею, однак до квартири відповідача вона не заходила, точна причина затоплення їй невідома. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її, як представника, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив у їх задоволенні відмовити. Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Барвінок Н», Буйнецька А.В. позовні вимоги [PERSON] не визнала, оскільки позивач не обґрунтувала позов в частині вимог до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Барвінок Н» про відшкодування шкоди, не вказала якими діями їй нанесено таку шкоду. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 \~ст. 78 ЦПК України, \~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ч.ч. 1, 6\~ ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.\~\~Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 серпня 1992 року, посвідченого А.І. Лещинською, державним нотаріусом Другої Нікопольської нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 2-2138 належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4). Квартира [ADDRESS] розташована поверхом вище у вказаному будинку та належить відповідачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 березня 1997 року, посвідченого Балашовою В.М., завідуючою Другої Нікопольської державної нотаріальної контори. Зареєстровано в реєстрі за № 171 (а.с. 45). В обґрунтування позову позивач посилалася, що з вини відповідача [PERSON] систематично відбувається залиття її квартири, що підтверджується відповідними Актами обстеження технічного стану приміщення (підтоплення квартири) від 11 жовтня 2017 року, 13 жовтня 2017 року, 07 липня 2017 року та Актом про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 02 лютого 2018 року. З Акту від 11 жовтня 2017 року, складеного відповідною комісією та затвердженого директором КП «Міська Житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради» (а.с. 6) вбачається, що комісією встановлено залиття водою із системи водовідведення (каналізаційних труб) з 10 жовтня 2017 року по 11 жовтня 2017 року, станом на момент складання зазначеного акту залиття водою продовжувалось. Внаслідок залиття у ванній кімнаті наявні наступні пошкодження відставання шпаклівки у щілині між двома плитами перекриття стелі загальною довжиною (довжина щілини) 1, 5 метра, відставання шпаклівки на стінах ванної кімнати загальною площею не більше 3 кв. м.; намокання шпалер на стелі та на двох стінах загальною площею 3,12 кв.м; характерні жовто-коричневі сліди на шпалерах внаслідок залиття останніх каналізаційною водою. В ході обстеження пошкодження зазначеної ванної кімнати проведена фотозйомка на цифрові носії інформації. У вказаному акті також зазначено, що мешканець квартири [ADDRESS] надавати доступ до обстеження внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення (каналізаційних труб) відмовився. Імовірною причиною підтоплення може бути халатне відношення власника квартири [ADDRESS] до своєчасної заміни труб водовідведення ( за строком експлуатації). З Акту від 13 жовтня 2017 року, складеного відповідною комісією та затвердженого директором КП «Міська Житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради» (а.с.7) вбачається, що комісією встановлено залиття водою із системи водовідведення (каналізаційних труб) з 12 жовтня 2017 року по 13 жовтня 2017 року, станом на момент складання зазначеного акту залиття водою продовжувалось. 13 жовтня 2017 року власником квартир викликано аварійно-диспетчерську службу ТОВ « Домком Нікополь» співробітники якої перекрили воду з багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] . Внаслідок залиття у ванній кімнаті наявні наступні пошкодження відставання шпаклівки у щілині між двома плитами перекриття стелі загальною довжиною (довжина щілини) 1,8 метра, відставання шпаклівки на стінах ванної кімнати загальною площею не більше 4 кв. м.; намокання шпалер на стелі та на двох стінах загальною площею 3,52 кв.м; характерні жовто-коричневі сліди на шпалерах внаслідок залиття останніх каналізаційною водою, неприємний запах у ванній кімнаті. В ході обстеження пошкодження зазначеної ванної кімнати проведена фотозйомка на цифрові носії інформації. У вказаному акті також зазначено, що мешканець квартири [ADDRESS] надавати доступ до обстеження внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення (каналізаційних труб) відмовився. Імовірною причиною підтоплення може бути халатне відношення власника квартири [ADDRESS] до своєчасної заміни труб водовідведення ( за строком експлуатації). Згідно копії акту № 8416, складеного ТОВ Керуюча компанія «ДОМКОМ Нікополь» від 13 жовтня 2017 року здійснено перекриття стояку холодної води у присутності [PERSON] з причини затоплення з верхньої квартири (а.с. 9). В матеріалах\~справи також\~наявні Акт\~обстеження технічного\~стану приміщення\~(підтоплення\~квартири)\~07\~липня 2017\~року,\~Акт про\~залиття,\~аварію,\~що трапилася\~на системі\~центрального опалення,\~гарячого водопостачання\~(або\~холодного водопостачання)\~від 01\~грудня \~2015\~року та Акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 02 лютого 2018 року (а.с. 8, 10,67). Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 02 лютого 2018 року, вбачається, що 02 лютого 2018 року у період часу з 12:00 години до 16:30 години в квартирі [ADDRESS] у кухні загальною площею 5,7 кв. м. та в коридорі загальною площею 5,0 кв. м. трапилося залиття водою з системи водопостачання. Внаслідок залиття у кухні наявні наступні пошкодження: відставання пластику по всій стелі загальною площею 5,7 кв.м., намокання шпалер на стінах загальною площею 5,02 кв.м., відставання шпаклівки на стінах кухонної кімнати загальною площею не більше 4,01 кв.м., характерні жовто-коричневі сліди на шпалерах внаслідок залиття останніх водою; також водою була залита кухонна та побутова техніка, а саме холодильник, хлібопіч, газовий котел, стабілізатор напруги, водою залите підвіконня із кімнатними рослинами, підлога із ковром загальною площею 5,7 кв.м. Також водою залита підлога загальною площею 5,7 кв.м., підлога застелена лінолеумом, під яким дерев`яні дошки. Внаслідок залиття у коридорі наявні наступні пошкодження: намокання шпалер на стінах загальною площею 1,14 кв. м., відставання шпаклівки на стелі коридору загальною площею не більше 3,20 кв.м., характерні жовто-коричневі сліди на шпалерах та стелі внаслідок залиття останніх водою. Внаслідок залиття цегляна стіна ззовні будинку [ADDRESS] залита водою, у стіні утворилася тріщина довжиною до трьох метрів. Причиною залиття у Акті зазначено незакритий кран системи водопостачання у кухні квартири [ADDRESS] , після перекриття крану водопостачання, розташованого у підвалі будинку, залиття квартири поступового завершилось. Комісія прийшла до висновку, що винуватцем залиття квартири позивача є власник квартири [ADDRESS] , рекомендує позивачу провести капітальний ремонт у кухні та коридорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Також, слід врахувати, що статтями 151, 177, 179 ЖК України та статтями 322, 323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами). Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян. Таким чином, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, належить власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення. Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил. Згідно додатку № 4 вказаних правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир. В Акті про залиття обов`язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.). Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що Акти підтоплення квартири [ADDRESS] від 01 грудня 2015 року, 07 липня 2017 року, 11 жовтня 2017 року та 13 жовтня 2017 року повністю відповідають формі та вимогам, передбаченим Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, в них зазначено всі необхідні відомості, в актах від 11 жовтня 2017 року та 13 жовтня 2017 року мається примітка про відмову мешканця квартири [ADDRESS] надавати доступ до квартири, в акті від 07 липня 2017 року мається примітка, що власник/орендодавець квартири [ADDRESS] в усному порядку погодився з тим, що він є винуватцем залиття квартири. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем по справі, [PERSON] належними та достатніми доказами у їх необхідній сукупності підтверджується факти залиття її квартири за адресою [ADDRESS] саме 01 грудня 2015, 07 липня 2017 року, 11 жовтня 2017 року та 13 жовтня 2017 року та що таке залиття відбулося з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, власником якої згідно правовстановлюючих документів є відповідач по справі [PERSON] . Доказів того, що затоплення квартири позивача мало місце в інші дати позивачем не надано, в матеріалах справи відсутні відповідні акти про затоплення, складені на підтвердження таких фактів. Суд критично відноситься до Акту про залиття від 02 лютого 2018 року, оскільки такий акт не містить відомостей про відмову мешканця чи власника квартири [ADDRESS] надати доступ до квартири чи надати усні пояснення щодо факту залиття квартири позивача, відсутні відомості щодо того, чи взагалі надавався цей акт на ознайомлення мешканцю квартири [ADDRESS] . У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року) Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Слід зазначити відповідачем не було надано суду доказів на спростування його вини у залиті належної позивачу квартири. Доводи відповідача стосовно того, що в актах про залиття не зазначено з чиєї саме вини відбулося залиття належної позивачу квартири та вказана лише ймовірна причина залиття є безпідставними, оскільки не підтверджують відсутність вини відповідача, у залитті належної позивачу квартири, належних та допустимих доказів на спростування того, що залиття квартири позивача відбулось не з вини відповідача, а з вини третіх осіб суду не надано. Крім того, клопотання про призначення у даній справі судової експертизи для встановлення причини залиття належної позивачу квартири відповідачем не заявлялось і не було жодних обставин, які б перешкоджали відповідачу заявити таке клопотання. Враховуючи обставини та висновки, зазначені у актах від 01 грудня 2015, 07 липня 2017 року, 11 жовтня 2017 року та 13 жовтня 2017 року, суд приходить до висновку, що позивач по справі довела той факт, що затоплення квартири у вказані дати відбулось з вини відповідача по справі, в той час як посилання останньої на те, що складений акт не відповідає вимогам встановленим законом, не знімає з неї відповідальності, як власника квартири, яка не спростувала того факту, що шкоди позивачці завдано не з її вини. Крім того, самі по собі акти є одним із доказів, що підтверджують факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини не спростовані відповідачем, як і не спростовано належними та допустимими доказами її вини у залитті квартири позивачки, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Щодо позовних вимог позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди на ремонт приміщення у сумі 14 085,82 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України). Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. В обґрунтування матеріально шкоди від затоплення позивачем надано Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт приміщення ванної кімнати, здійснений ПП «Будтехсервіс Придніпров`я», складений в поточних цінах станом на 2 травня 2017 року та згідно якого кошторисна вартість ремонту ванної кімнати становить 13375,21 грн. (а.с. 25) та документ під назвою «Договірна ціна на будівництво Ремонт приміщення ванної кімнати, що здійснюється в 2017 році, складений ПП «Будтехсервіс Придніпров`я» в поточних цінах станом на 2 травня 2017 року (а.с. 26). Також надано Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт приміщення ванної кімнати, що здійснюється в 2020 році, складений ПП «Будтехсервіс Придніпров`я» в поточних цінах станом на 2 травня 2019 року та згідно якого кошторисна вартість ремонту ванної кімнати становить 14085,82 грн. (а.с. 127-129) Вказані документи суд вважає неналежними доказами понесеної позивачем матеріальної шкоди від затоплення її квартири у заявленому розмірі, оскільки не зрозуміло за яких обставин проведено розрахунок ремонту ванної кімнати станом на дату 02 травня 2017 року та на дату 02 травня 2019 року, оскільки матеріали справи містять докази затоплення квартири та відповідні акти про затоплення,прийняті судом, як належні, датовані 01 грудня 2015 року, 07 липня 2017 року, 11 жовтня 2017 року та 13 жовтня 2017 року, тобто доказ не є достатнім і не має взаємного зв`язку в сукупності з позовними вимогами позивача. Крім того, вказані Локальні кошториси включають такі ремонтні роботи, що не відповідає опису подій, зафіксованих у актах про затоплення, зокрема знімання дверних полотен, зняття жалюзі, демонтаж ванн із з/п, установлення ванн, установлення унітазів тощо. Розмір відновлюваного ремонту у цих кошторисах, на думку суду, є завищеним. Копія Локального кошторису на ремонт кухні так коридору, складена станом на 15 березня 2019 року (а.с. 159-160) до увагу судом не береться, оскільки Акт про затоплення у кухні та коридорі, наданий позивачем на підтвердження факту такого затоплення оцінено судом критично через відсутність всіх відомостей у такому Акті, визначених Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо чітко визначеного розміру шкоди, завданої внаслідок залиття ванної кімнати у квартири позивача у вказані вище дати затоплення чи витрат, необхідних на проведення відновлюваного ремонту пошкодженого від затоплення майна позивача. Також позивачем надано Товарні чеки від імені [PERSON] на суму 42,00 грн. від 10 березня 2018 року та на суму 68,00 грн. від 13 грудня 2017 року з найменуваннями товару - копіювання у кольорі та кольорова роздруківка (а.с. 14 «А»), які не підтверджують будь-які понесені витрати позивачем з приводу залиття її квартири. Крім того, позивач не зазначає, які саме дії другого відповідача, а саме Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Барвінок Н» у відношенні неї були протиправними, відсутнє будь-яке обґрунтування понесення матеріальної шкоди з вини цього відповідача, тому у цій частині позову вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи всі надані позивачем письмові докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої їй у зв`язку з затопленням квартири, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] витрати позивача на складання Акту про затоплення квартири у розмірі 56,36 грн., згідно квитанції від 26 липня 2017 року (а.с. 14) та витрати позивача щодо виїзду аварійної служби ТОВ Керуюча Компанія «ДомКом Нікополь» у розмірі 124,78 грн., згідно квитанції від 13 жовтня 2017 року (а.с. 14), а всього до стягнення 181,14 грн. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних з затопленням квартири матеріали справи не містять. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої затопленням квартири, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд погоджується із доводами позивача щодо того, що в результаті затоплення ванної кімнати у її квартирі з вини відповідача позивач зазнала душевних страждань, які виразилися в тому, що вона переживає нервові потрясіння, відчуває психологічні страждання, загострилися хронічні хвороби. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, однак, на думку суду, в меншому розмірі ніж просить позивач. Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Оцінюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з урахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин та характеру спричинено моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: partial