Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] Дерек просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований у Сполучених Штатах Америки 08.09.2016 судом у спадкових справах округу [PERSON], окружний № ML2016-0752. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні погляди на життя, відсутнє порозуміння та повага один до одного. З лютого 2017 року відносини між ними фактично припинені. Вони проживають окремо. Позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як їх шлюб існує тільки формально, а тому наполягає на його розірванні. Позивач [PERSON] Дерек та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти, позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08.09.2016, який був зареєстрований у Сполучених Штатах Америки судом у спадкових справах округу [PERSON], окружний № ML2016-0752 /а.с. 5/. У шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Сімя фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як сторони з лютого 2017 року разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Розлад у сімї є стійким і тривалим. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сімї та збереження шлюбу. Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сімї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та малолітньої дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сімї, де відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved