Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 травня 2017 року звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на її утримання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позову вказувала, що 04 вересня 2015 року, перебуваючи у цивільному шлюбі з [PERSON], вона народила сина [PERSON]. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу) на утримання сина. У даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. У зв'язку з цим вона не працює, але вимушена продовжувати навчатись у ПТУ, щоб отримати професію, якої свого часу не отримала через народження дитини. Її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Через нестачу коштів вона з сином вимушені собі відмовляти у повноцінному харчуванні, придбанні речей першої необхідності: купівлі одягу і повноцінному відпочинку. Хоч це може робити відповідач, який займається бурінням свердловин з водопостачання і має власний автотранспорт, який обслуговує та цілком має достатній рівень доходів. Крім аліментів на сина, інших аліментів відповідач нікому не сплачує. Має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за шість місяців : з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно. Тому вона просить стягувати аліменти на її утримання примусово за рішенням суду з підстав ч.1 статті 79, ч.1 статті 80, ч.2,6 статті 84 Сімейного кодексу України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Від представника позивача по довіреності [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, з позовними вимогами не згоден, оскільки в зареєстрованому шлюбі з позивачкою він не перебував, з 09 травня 2016 року взагалі однією сім'єю з нею не проживає. Аліменти він сплачує вчасно, боргу по аліментах не має. Крім аліментів, надає на дитину грошові кошти на лікування та харчування. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, але мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.4). Відповідно до частин 2,4 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Згідно частин 1,2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Отже, норма статті 84 Сімейного кодексу України не підлягає застосуванню, так як сторони не являються подружжям, заперечення відповідача в цій частині є обґрунтованими, а вимоги позивача не ґрунтуються на законі. Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Тому суд у задоволенні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років, відмовляє. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed